Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Шульга Світлани Вікторівна про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що після смерті батька позивача - [PERSON] , яка сталася [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді '/2 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, посвідченим Десятою Київською державної нотаріальною контрою 23 жовтня 2014 року за реєстровим номером 1-1442, є [PERSON] . У листопаді 2015 року позивач звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 11 листопада 2015р. Державний нотаріус Десятої Київського державної нотаріальної контори Шульга Світлана Вікторівна постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач в позовній заяві, оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру знаходяться у баби позивача і матері померлого - [PERSON] , яка є власником іншої 1/4 частки спірної квартири. Отже, відповідач відмовилась надати до нотаріуса оригінали Свідоцтва про право власності на спірну квартиру, технічного паспорту на спірну квартиру для оформлення даної спадщини. Відповідач проживає і користується спірною квартирою одноосібно. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 24 лютого 2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. [INFO] син відповідача [PERSON] помер. За життя померлий склав заповіт, відповідно до умов якого, він заповів належну йому 1/4 частину квартири [ADDRESS] своєму сину [PERSON] .На час смерті померлого сина відповідачу було 72 роки, тобто за віком вона була непрацездатною особою, тому відповідно до вимог законодавства остання має право на обов`язкову частку у спадщині. Оскільки крім відповідача до кола спадкоємців першої черги входять ще три особи: двох синів померлого та дружина. Обов`язкова частка становить 1/8 часину від спадкового майна. що становить 1/16 частину спірної квартири. У зв`язку з цим, позивач має право на спадкування лише 3/8 частини квартири в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказівзадоволено. Витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 180/2015, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано з Київського міського бюро технічної інвентаризації копії всіх правовстановлюючих документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 20 липня 2020 року на виконання ухвали суду від 26 лютого 2020 року, КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надали відповідь. 02 вересня 2020 року на виконання ухвали суду від 26 лютого 2020 року, Десята КДНК надіслала матеріали спадкової справи № 180/2015 відносно майна померлого [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Департаменту нотаріату та державної реєстраціїМіністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13) дублікат документу на підставі якого було зареєстровано право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] . 06 січня 2021 року на виконання ухвали суду від 23 жовтня 2020 року Управлінням державної реєстрації надіслано копію реєстраційної справи № 467598680000. Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с7). Позивач [PERSON] є сином померлого, відповідач [PERSON] - є матір`ю померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Предметом спору є 1\\2 частина квартири [ADDRESS] , власником якої був померлий, що підтверджується копією свідоцтв про право власності від 02.09.2014. Співвласником іншої частини є [PERSON] - відповідач по справі. Як убачається з матеріалів спадкової справи № 180/2015, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , копія якої долучена до матеріалів справи, померлий залишив заповіт від 23.10.2014 року, відповідно до якого належну померлому 1\\2 частину квартири [ADDRESS] він заповів [PERSON] - позивачу по справі. Заперечуючи проти позову відповідач та її представник в судовому засіданні пояснили, що вона заперечує проти позову, оскільки вона має прав на обов`язкову частку у спадщині. Положеннями статей 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями статті 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та дружина померлого прийняли спадщину, що не оспорюється сторонами по справі. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. В судовому засіданні встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру знаходиться у відповідача, але вона відмовилась надати його в нотаріальну контору. Факт знаходження свідоцтва про право власності на квартиру у відповідача також підтверджується копією заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Сутність права на обов`язкову частку полягає у тому, що на користь осіб, визначених у частині першій статті 1241 ЦК України, відкривається спадщина у вигляді половини від тієї частки, право на яку б належало їм при спадкуванні за законом, незалежно від того, яким є зміст заповіту. На час відкриття спадщини [PERSON] виповнилось 72 роки, тобто за віком є непрацездатною а тому має прав на обов`язкову частку у спадщині. При розрахунку обов`язкової частки у спадщині слід виходити з того,що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Виходячи з того, що в спадщину переходить 1/2 частини квартири [ADDRESS] , померлим складено заповіт на дану частину спадкового майна, спадкоємцями першої черги є чотири особи, відповідач [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, та відмовилась надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, що стало підставо у відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 3/8 частини квартири за адресою [ADDRESS] . В своєму відзиві на позову заяву відповідач заперечуючи проти позову фактично визнає за позивачем право на спадкування на 3/8 частини квартири. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Шульга Світлана Вікторівна про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial