Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 12 жовтня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.92 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІІІ-ОД №007647, виданого 02 грудня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, у встановлений шестимісячний законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому є таким, що прийняв спадщину померлого, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який знищений під час пожежі. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі відмови у видачі дубліката державного акту на землю, через що він не можу отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину померлого батька за законом. В судове засідання позивач не прибув, але надав до суду заяву про розгляд справи без нього. Свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву №02-16/366 від 23 листопада 2016 року про розгляд справи без нього. Заявлений позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №423107, виданого 23 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії IV-УР №1191169, виданого 09 серпня 1962 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому батьком позивача вказано [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1.92 га., яка розташована на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №007647, виданим 20 грудня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №17 від 13 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, а тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом першої черги є його син [PERSON] позивач у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] у встановлений шестимісячний законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину померлого, Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який був знищений під час пожежі, що підтверджується довідкою начальника 24 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області №333 від 07 грудня 2015 року (відмова нотаріуса №197/01-16 від 16 вересня 2016 року). У видачі дубліката знищеного державного акту відділ Дергеокадастру в Кодимському районі відмовив (лист №Б-452/0-459/0/6-16 від 05 вересня 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved