Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові вказав, що він є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований позивач, а також відповідачі [PERSON] , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі та донька його колишньої дружини [PERSON] , які фактично з 2009 року, житло залишили добровільно, витрати по його утриманню не несуть, житлово-комунальні послуги не оплачують, їх особисті речі в помешканні відсутні. Вказані обставини перешкоджають позивачеві в повній мірі розпоряджатись будинком на власний розсуд та значно обмежують його законні права, зокрема, реалізувати право на оформлення субсидії. Позивач прохає визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідачів. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, клопотання від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час та місце слухання справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалалх справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6). Згідно будинкової книги, у вищевказаному будинку зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] (а.с.8-9). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 01.03.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), який 04.11.2009 року було розірвано (а.с.10). Як вбачається з акту вуличного комітету від 14.11.2019 року (а.с.11), гр. [PERSON] та її донька [PERSON] з 2009 року у будинку [ADDRESS] не проживають, з того часу жодного разу у будинок не навідувались. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі без поважних причин понад 10 років - з 2009 року, не проживають у будинку, частина якого належить позивачеві, не користуються даним житлом, не з`являються в ньому, забравши усі свої речі, дане житло залишили добровільно, не є його співвласниками, не несуть жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімаються з реєстрації в ньому, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 гривень (а.с.1-2) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved