Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнюючих вимог просив визнати за кожним із них права власності по 1/2 частині квартири, набутої під час шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що в період шлюбу, а саме 05.03.2005 року, ним з відповідачкою [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. Тому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] в свою чергу звернулася до [PERSON] із зустрічним позовом. Пояснила, що під час шлюбу з метою придбання ізольованої квартири 5 березня 2005 року нею та її батьками було продано квартиру, яка належала їм троїм на праві спільної сумісної власності за 187250,00 грн. В цей же день за вилучені від продажу грошові кошти нею було придбано за 98050,00 грн. ізольовану квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що квартиру було придбано за особисті кошти, вона просила визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, вимоги зустрічного позову не визнали. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали, наполягали на задоволенні зустрічного позову, посилаючись на тот факт, що спірної квартири була придбана саме відповідачкою [PERSON] на особисти кошти. Відповідача [PERSON] пояснила, що 05.03.2005 року спірна квартира була придбана під час шлюбу, але за її особисти кошти від продажу 05.04.2005 року 1/3 частини квартири, яка належала їй та її батькам на праві часткової особистої приватної власності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що сторони під час шлюбу придбали трикімнатну квартиру в м. Харкові. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він, його дружина та донька [PERSON] були співвласниками чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Тому саме на кошти, які вони вилучили після продажу зазначеної квартири., [PERSON] купила трьохкімнатуну квартиру [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що саме за особисті кошти, вилучені від продажу своєї частини квартири, її дочка [PERSON] придбала спірну квартиру. У [PERSON] на той час були відсутні джерела прибутку. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони не заперечують, що перебувачи у шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду. Із договору купівлі-продажу від 05.03.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гібадуловою Л.А., зареєстрованого у реєстрі за № 584 вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] була придбана під час перебування позивача [PERSON] в шлюбі та на його ім'я його дружини [PERSON] ( а. с. 77). Відповідно до заяви [PERSON] від 05.03.2005 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. та зареєстрованої у реєстрі за № КПД-442) вбачається, на що він відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дав згоду дружині [PERSON] на купівлю за спільні кошти за ціну та на умовах на свій розсуд спірної квартири (а.с. 79). Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК Україниу разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. ст. 60, 64 СК України майно набуте подружжям за час щлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку( доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільноїсумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з рекомендаціями, наданими судам в п.23 Постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Пояснення свідків суд не може брати до уваги, так як показання цих свідків не підтверджують беззаперечно факт покупки спірної квартири за власні кошти [PERSON] Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З погляду на вищевикладені обставини та положення законодавства, що регулює сімейні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про визнання за сторонами права власності на 1/2 частин квартири [ADDRESS] за кожним. Таким чином, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved