Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким встановити факт, що сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 033726, розміром 4,44 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі рішення Недригайлівської районної державної адміністрації № 147 від 29 березня 1996 року [PERSON] належать [PERSON]. Також просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,44 умовних кадастрових гектари, яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату на земельну частку серії СМ № 033726 в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що [PERSON] була одинокою, сім'ї не мала. Позивач до дня смерті опікувався [PERSON] та здійснив її поховання. [PERSON] за життя заповіла позивачу все своє майно, проте оформити належним чином спадщину він не може, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця втрачений. Крім того, загублений сертифікат помилково виданий на імя [PERSON], тому позивач просить встановити факт належності спадкодавцю сертифікату на земельну частку (пай). В судове засідання призначене на 19 лютого 2016 року позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.31). Представник Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду письмову заяву (а.с. 25). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 06 червня 1999 року в с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №062619 (а.с.9). За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 4,44 умовних кадастрових гектари, що підтверджується копією сертифіката серії СМ № 033726 (а.с.10), який виданий [PERSON], жительці с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, відповідно до рішення Недригайлівської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 147, але її ім'я в сертифікаті помилково зазначене як [PERSON]. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держгеокадастру в Недригайлівському районі Сумської області №1562 від 16 грудня 2015 року (а.с.21), нормативна грошова оцінка земельної частки (паю), яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату серії СМ № 033726 становить 130 127 грн. 29 коп. Допитана в якості свідка [PERSON], дочка заявника, пояснила, що її батько опікувався [PERSON], яка проживала в с.Сакуниха, а після смерті поховав її. [PERSON] була одинокою жінкою, сім'ї не мала, працювала у колгоспі, тому за життя їй був виділений земельний пай. Іншої [PERSON] в с.Сакуниха свідок не знає. Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 033726, розміром 4,44 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі рішення Недригайлівської районної державної адміністрації № 147 від 27 березня 1996 року [PERSON] належав [PERSON], яка померла 06 червня 1999 року. Судом також встановлено, що за життя [PERSON], 03 червня 1999 року склала заповіт, посвідчений секретарем Сакунихської сільської ради Недригайлівського району (а.с.8), яким заповіла все своє майно [PERSON], [INFO], уродженю і жителю с .Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копіями сторінок паспорта позивача (а.с. 6). Відповідно до довідки Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 04 листопада 2015 р. за №340-02-40 (а.с.11) [PERSON], [INFO] до дня смерті 06 червня 1999 року постійно проживала в [INFO]. Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON], який протягом 6 місяців розпорядився речами померлої. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Сакунихської сільської ради посвідчувався 03 червня 1999 року за реєстровим №37, його не змінено і не відмінено (а.с. 11). Віповідно до інформації Недригайлівської районної державної нотаріальної контори за №54/01-09 від 02.02.2016 року, наданої на запит суду, після [PERSON], яка померла 06 червня 1999 року спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 35). Дана обставина підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), що міститься в матеріалах справи на а. 36. Також з інформації Недригайлівської районної державної нотаріальної контори за №53/01-16 від 02.02.2016 року, наданої на запит суду (а.с.33), та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.34) вбачається, що в спадковому реєстрі наявна інформація про заповідача [PERSON], заповіт чинний, зберігається в Сакунихській сільській раді Недригайлівського району, реєстровий номер 37. З наведеного вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При оформленні спадщини виявилося, що оригінал сертифіката серії СМ № 033726, який виданий [PERSON], жительці с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, відповідно до рішення Недригайлівської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 147, загублено, але її ім'я в сертифікаті помилково зазначене як [PERSON]. Позивач [PERSON] звертався до до державного нотаріуса Недригайлівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але листом № 1483 від 16.12.2015 р. йому було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво на право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на земельну частку пай на ім'я спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Оскільки на даний час сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, а одержати його дублікат в неможливо у зв'язку з смертю власника та змінами у чинному законодавстві, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину. Так як [PERSON] померла у 1999 році, тобто під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 цього ж Кодексу спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець міг отримати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину, яке могло бути видане після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Граничного строку, який би обмежував спадкоємця у праві звернення за свідоцтвом в законодавстві, що діяло до 01.01.2004 року не було встановлено. Не встановлено такого строку і в чинному законодавстві. Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], але у зв'язку з втратою сертифіката на земельну частку (пай), серії СМ № 033726, який виданий [PERSON], не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на нього, то рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права позивача на зазначені земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved