Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 02 серпня 2016 року помер його дід, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 9, с. Веселинівка, Баришівський район, Київська область, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 1987 року. Позивач [PERSON] як спадкоємець за правом представлення звернувся до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 9, с. Веселинівка, Баришівський район, Київська область, через відсутність проведення реєстрації прав згідно норм чинного законодавства на день посвідчення договору та рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок «А», веранда «а», погріб «Б», погрібник «б», сарай «В», вбиральня «Г», ворота «№1», хвіртка «№2», огорожа «№3», огорожа «№4», свердловина «К»), що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 9, с. Веселинівка, Баришівський район, Київська область, та належав [PERSON], який помер 02 серпня 2016 року. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не зявився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Веселинівської сільської ради надійшов лист про те, що проти позовної заяви не заперечують, з рішенням суду будуть згодні. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до\~статті 1217 ЦК України. Судом встановлено, що 02 серпня 2016 року помер дід позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №376414 від 02 серпня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 9, с. Веселинівка, Баришівський район, Київська область, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 1987 року. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] ніякого розпорядження (заповіту) стосовно свого спадкового майна за життя не зробив. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок №9 по вул. Лесі Українки в с. Веселинівка, Баришівського району, Київської області, будинок побудований у 1970 році та згідно ксерокопії довідки Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області від 09 лютого 2017 року будинок дійсно належить [PERSON]. Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи №1736/2016 до майна померлого [PERSON] вбачається, що 15 грудня 2016 року позивач [PERSON], як спадкоємець за законом за правом представлення звернувся до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого діда [PERSON], позивач отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, яке належить померлому [PERSON] через відсутність проведення реєстрації прав, згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Веселинівською сільською радою Баришівського району Київської області 12 жовтня 1987 року за реєстровим №24, згідно норм чинного законодавства на день посвідчення договору. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, мати позивача [PERSON], яка померла 27 березня 2011 року у разі якби була жива на час відкриття спадщини [PERSON] відносилася би до кола спадкоємців першої черги за законом, як дитина спадкодавця. Матеріали спадкової справи не містять даних, що протягом шести місяців після відкриття спадщини позивач подав заяву про відмову від прийняття спадщини, як передбачено ст. 1273 ЦК України. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину померлого діда [PERSON], відповідно має право на спадкове майно останнього. Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлене судом підтверджується: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії СН №291357 від 17 вересня 1996 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії ІІІ-БК №347995 від 19 вересня 1979 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЯР №209437 від 23 січня 1957 року; - ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]), серії ІІ-БК №293059 від 08 грудня 1978 року; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серії І-БК №376414 від 02 серпня 2016 року; - ксерокопією договору купівлі продажу від 12 жовтня 1987 року; - ксерокопією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок; - ксерокопією довідки Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області від 09 лютого 2017 року про те, що згідно запису погосподарської книги №3 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 9 в с. Веселинівка, Баришівського району, Київської області, належить гр. [PERSON]. Житловий будинок побудований у 1970 році. Згідно запису земельно шнурової книги житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці 0,31 га. Земельна ділянка неприватизована; - ксерокопією постанови державного нотаріуса Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 27 червня 2017 року; - ксерокопією спадкової справи №1736/2016 заведеної до майна померлого 02 серпня 2016 року [PERSON]; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved