Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування. При цьому мотивує вимоги тим, що після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить і право на земельну частку (пай), право спадкодавця на яке підтверджувалось сертифікатом. Проте оформити належним чином спадщину позивач не може, оскільки сертифікат на земельну частку (пай), що виданий його батькові, загублений. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 28). Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але позовні вимоги визнав та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду письмову заяву (а.с. 35). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в с. Засулля Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 4), [PERSON] народився [INFO] в с. Засулля, його батьками записані: батько -[PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року в с. Коренева Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16 грудня 1998 року, актовий запис №7 (а.с. 29). [INFO] року помер [PERSON] в с. Кореневе Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5) Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на право на земельну частку (пай) площею 2.31 умовних кадастрових гектари, яка знаходяться на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради Недригалівського району Сумської області від 28 березня 2016 року №108 (а.с. 10) [PERSON], [INFO], до дня смерті [INFO] року постійно проживав в [ADDRESS]. Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно [PERSON] є дочка [PERSON], син [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Недригайлівського району не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON], відповідач по справі, не заперечує проти визнання права на земельну частку за братом [PERSON], про що надала письмову заяву (а.с. 28). Позивач [PERSON] своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном, так як розпорядився особистими речами померлого батька протягом шести місяців з дня відкриття спадщини - у січні 1999 року. При оформленні спадщини виявилося, що сертифікат на земельну частку (пай) розміром 2.31 умовних кадастрових гектари, серії [NUMBER], що виданий на ім'я [PERSON] втрачено. В Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» було розміщено оголошення, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий 28 березня 1996 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що спадкодавцем заповіт складено не було, про що свідчить інформація виконкому Вільшанської сільської ради (а.с.8) та інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 26) то має місце спадкування за законом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Інші спадкоємці відсутні. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. З повідомлення Недригайлівської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 21.04.2016 року за № 361/01-09 (а.с. 33) вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] року в с. Кореневе [PERSON] не заводилась. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] у виді права на земельну частку (пай), але у зв'язку з втратою правовстановчого документа (Сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]) не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права позивача на цю земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved