Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивує заявлені вимоги тим, що 12.08.2014 року помер [PERSON], і після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки №143, площею 0,0616 га, що знаходиться за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська у садівничому товаристві «Швейник». Зазначає, що у відповідності до заповіту, [PERSON] заповів йому земельну ділянку №143 розташовану за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська садівничого товариства «Швейник» однак, про його смерть він дізнався тільки 01.06.2015 року і відразу звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у прийняття спадщини внаслідок пропущеного законом встановленого строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що він пропустив шестимісячний термін, установлений законодавством для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через незалежні від нього причини, а тому, просить визначити йому додатковий строк, тривалістю в один місяць після набрання законної сили рішення суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], що помер 12.08.2014 року у м. Чернівці. Позивач [PERSON] в його інтересах представник, за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи; від останнього в суд поступила письмова заява з клопотанням, справу розглянути у відсутність позивача і його представника, заявлені позовні вимоги підтримано в повному обсязі, які просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи від представника відповідача суду надано письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника про ти позовних вимог не заперечували. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець м. Чернівці вулиця Заставнянська, 142 «а», зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта серії КР №470011, виданого 21.09.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.7-8) та [PERSON], мешканцю м. Чернівці вулиця Кармелюка, 55/2 на підставі рішення виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів від 03.06.1997 року №412/10 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0616 га у межах, згідно із планом, що розташована за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська у садівничому товаристві «Швейник», згідно до Державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №7543 (а.с.14). Судом крім наведеного, установлено, що згідно заповіту від 06.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець м. Чернівці вулиця Кармелюка, 55/2, за життя заповів належну йому земельну ділянку №143, площею 0,0616га, що знаходиться за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська у садівничому товаристві «Швейник» - позивачу [PERSON], [INFO] (а.с.11). У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17435559 від 06.02.2014 року, наданого за заявою [PERSON], власником земельної ділянки №143, площею 0,0616 га, що знаходиться за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська у садівничому товаристві «Швейник» є [PERSON], форма власності приватна (а.с.9). Крім наведеного, установлено, що 12.08.2014 року помер [PERSON], і дане вбачається з дослідженого свідоцтва про смерть (а.с.12); після смерті якого відкрилася спадщина на належне останньому за життя майно, яке складається із земельної ділянки №143, площею 0,0616 га, що знаходиться за адресою: м. Чернівці вулиця Стрийська у садівничому товаристві «Швейник». Для прийняття спадщини, після смерті 12.08.2014 року [PERSON], позивачем була подана нотаріусу письмова заява про прийняття спадщини, однак, у звязку з тим, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку, а тому, позивачу, як спадкоємцю нотаріусом було постановою від 19.06. 2015 року (№ 1151/02-31) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.13). Крім наведеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки не проживав постійно із спадкодавцем та його не було відомо про смерть спадкодавця [PERSON] Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до чч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, оцінюючи з'ясовані обставини справи, які перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивачем грунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved