Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про: · поновлення на роботі на посаді начальника філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України»; · стягнення з відповідача на його користь 5858,72 грн. заборгованості з заробітної плати; · стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09 квітня 2014 року до дня поновлення на роботі; · стягнення з відповідача на його користь 10000 грн у відшкодування за нанесену моральну шкоду · допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі і стягнення середньої заробітної плати. Свої позовні вимоги він обґрунтовує наступним. Наказом ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» № 21-к від 09 квітня 2014 року, він був звільнений з посади начальника філії «Новосанжарський райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» з 09 квітня 2014 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин 07 та 08 квітня 2014 року. Звільнення вважає незаконним з наступних причин, оскільки з 24 березня 2014 року по 14 квітня 2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Решетилівській центральній районній лікарні. Вважає, що розірвання трудового договору з підстави, передбаченої п. 4 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньої згоди виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання власника або уповноваженого ним органу повинного розглядатись у присутності працівника, на якого воно винесено, розгляд подання у разі його відсутності допускається лише за його письмовою заявою. Обєднання первинних профспілкових організацій Полтавського облавтодору його на розгляд подання про його звільнення не запрошувало. Первинна профспілкова організація Філія «Новосанжарського райавтодору» подання не отримувала і згоди на його звільнення не надавала. Крім того, відповідач не виплатив йому заробітну плату за січень та лютий 2014 року по день звільнення 09 квітня 2014, у сумі 5858,72 грн. Також він зазначає, що протиправними діями відповідача йому завдані великі моральні страждання та значна моральна шкоди, яка полягає у тому, що відмова у найнеобхіднішому викликає у нього відчуття невпевненості, порушує сталі родинні, дружні та соціальні звязки, змушує його прикладати значних додаткових зусиль для організації його життя, погіршився стан його здоровя, нанесену йому моральну шкоду оцінює в 10000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники відповідача - ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» - [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що наказ про звільнення [PERSON] від 09 квітня 2014 року № 21-К скасований відповідачем добровільно, після надання 15 квітня 2014 року позивачем листків непрацездатності, заробітна плата виплачена, тому відсутній предмет спору. Представник третьої особи - первинної профспілкової організації філії «Новосанжарський райавтодор» [PERSON] повідомила, що запиту на звільнення начальника філії [PERSON] від ДП «Полтавський облавтодор» не було, погодження на його звільнення не надавалось. Представник третьої особи - Обєднання первинних профспілкових організацій Полтавського облавтодору [PERSON]М у судовому засіданні повідомив, що наказ про звільнення [PERSON] ними не погоджувавсята не мав погоджуватись, оскільки відповідно до ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників. Суд, заслухавши позивача [PERSON] та його представника [PERSON], представників відповідача ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» - [PERSON] та [PERSON], представників третіх осіб первинної профспілкової організації філії «Новосанжарський райавтодор» - [PERSON] та Обєднання первинних профспілкових організацій Полтавського облавтодору у судовому засіданні [PERSON], дослідивши обставини по справі, перевіривши їх наявними доказами та надавши доказам правової оцінки, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом від 14 квітня 2010 № 40-К [PERSON] призначено на посаду начальника філії «Новосанжарський райавтодор» за переведенням із філії «Кобеляцький райавтодор» з 15 квітня 2010 року /а.с.80/. Наказом ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 09 квітня 2014 року № 21-К [PERSON] начальника філії «Новосанжарський райавтодор» звільнено із займаної посади 09 квітня 2014 року за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України за прогул без поважних причин 07 та 08 квітня 2014 року /а.с.4-7/. У період з 24 березня 2014 року по 14 квітня 2014 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Решетилівській ЦРЛ Полтавської області, що підтверджується листком непрацездатності серії АГО № 105013 від 14 квітня 2014 року /а.с.8/, який було надано позивачем за місцем роботи лише 15 квітня 2014 року, після отримання вищевказаного наказу про звільнення. В подальшому, наказом ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 29 квітня 2014 року № 24-К скасовано наказ від 09 квітня 2014 року № 21-К «Про звільнення [PERSON]М.» та звільнено [PERSON] начальника філії «Новосанжарський райавтодор» звільнено із займаної посади 15 квітня 2014 року за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України за прогул без поважних причин у період з 05 по 07 березня 2014 року /а.с.20-24/. Суд зважає на те, що позивач не посилається на наказ від 29 квітня 2014 року № 24-К, як на підставу позову, та зазначає, що саме наказом від 09 квітня 2014 року № 21-К його незаконно звільнено. З довідки про доходи [PERSON] від 16 квітня 2014 року період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року вбачається, що до виплати підлягає заробітна плата у сумі 5858,72 грн./а.с.4/. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його звільнено без погодження з первинною профспілковою організацією, оскільки відповідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України. Так, згідно з абз. 8 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян. Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що відповідачем добровільно скасовано наказ про звільнення [PERSON] від 09 квітня 2014 року № 21-К, предмет позову відсутній, а тому підстави для задоволення позову у іншій його також відсутні.

Outcome: dismissed