Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення частки у майні, що є у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 25 листопада 2005 року померла його мати [PERSON]. В порядку приватизації 02 жовтня 1998 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набуто право спільної сумісної власності на квартиру №1, що знаходиться в будинку №16 по вулиці Бродівська в м. Тернополі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку (ст.372 ЦК України) у спільній сумісній власності квартири. Позивач, як син померлої та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, про що подав у держнотконтору свою письмову заяву та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через невизначеність розміру спадкового майна померлої [PERSON]. у квартирі №1, що знаходиться в будинку №16 по вулиці Бродівська в м. Тернополі, яка належала їй на праві спільної сумісної власності. Просить суд визначити, що частка померлої 25 листопада 2005 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №1, що знаходиться в будинку №16 по вулиці Бродівська в м. Тернополі, становила 1/3 (одна третя). Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з»явилися, згідно поданих ними письмових заяв, просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився та про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 10 червня 1945 року народився [PERSON] (Свідоцтво про народження ІV-УР №808752, видане 18.07.1961 р. с. Травотолоки Зборівського району Тернопільської області) і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 02 жовтня 1998 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 25.09.1998 р. №27691, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Бродівська, 16/1. Загальна площа квартири 68,8 кв.м. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 25 листопада 2005 року [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть серії 1-ИД №014200, видане 25.11.2005 року Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку у спільній сумісній власності квартири і син померлої являється спадкоємцем першої черги за законом. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2015 року визначено [PERSON] додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 25.11.2005 року [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняв спадщину, про що подав у держнотконтору свою письмову заяву, на підставі якої заведено спадкову справу №379/2015 рік. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.06.2015 року №1968/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], через невизначеність розміру спадкового майна померлої у квартирі [ADDRESS], яка належала їй на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири №1, що знаходиться в будинку №16 по вулиці Бродівська в м. Тернополі, до часу смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Тому, слід вважати, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину спірної квартири і її син [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слід визначити, що частка померлої 25 листопада 2005 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №1, що знаходиться в будинку №16 по вулиці Бродівська в місті Тернополі, становила 1/3 (одна третя), задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved