Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.07.2018 року о 21.35 год. у с. Маломихайлівка, вул. Центральна Покровського району водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21150, д/н [NUMBER] при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 06.09.2018 року Покровським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову, якою визнано винним [PERSON] в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Таким чином, протиправні дії водія [PERSON] , які виразилися в порушенні ним правил дорожнього руху та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили в результаті ДТП спричинення механічних пошкоджень належного йому на праві приватної власності автомобіля марки ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] . Згідно висновку експерта від 03.08.2018 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [PERSON] марки ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , складає 21730,38 грн. Крім того, за проведення експертного дослідження автомобіля ним були сплачені кошти у розмірі 2000,00 грн. відповідно до квитанції №026/08 від 02.08.2018 року. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 23730,38 грн. та судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того, в судовому засіданні пояснив, що дружина відповідача дійсно сплатила йому кошти в розмірі 10000 гривень, про що нею була написана розписка, однак ці кошти були сплачені не відповідачем, а його дружиною, тому вони не були враховані позивачем в рахунок відшкодування завданого збитку. Крім того, цих коштів недостатньо для повного відшкодування збитків та ремонту автомобіля. Сам позивач ніяких розписок про отримання коштів за ремонт автомобіля не писав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 28.07.2018 року автомобіль позивача було поставлено на ремонт, однак експертиза на той час ще не була проведена, а тому матеріальні збитки йому не було відомо, крім того вони не домовлялися про ремонт автомобіля. Про це йому повідомив майстер [PERSON] , який зателефонував до нього та повідомив, що буде розпочинати ремонтні роботи транспортного засобу. Відповідач попросив свою дружину зняти кошти з картки та віднести їх за ремонт автомобіля, що було нею зроблено та в загальному розмірі сплачено [PERSON] 10000 гривень, про що позивачем була написана розписка, в якій зазначено, що ремонт ТЗ зроблений та кошти ним отримані. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не було надано акт огляду автомобіля, з чого можна зробити висновок, що висновок експерта зроблено без виїзду останнього на місце, а тому грошова сума, яку просить стягнути відповідач у розмірі 21730,38 гривень не підтверджена ніякими нормативними документами. Грошові кошти у розмірі 2000 гривень за проведення експертизи не є матеріальним збитком та їх відшкодування не передбачено законодавством. Вважає, що матеріальні збитки це реально завдані збитки, які він вже відшкодував позивачу сплативши за ремонт автомобіля 10 000 гривень. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено в ході судового засідання, позивач [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року по справі №189/1290/18 (а.с.6), яка набрала законної сили 18.09.2018 року, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 21150, д/н [NUMBER] у с. Маломихайлівка, вул. Центральна Покровського району сталася ДТП, де він при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] залишив місце ДТП. Постановою від 06.09.2018 року по справі №189/1290/18 [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави. У відповідності до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. Так, згідно копії висновку експерта №026/08 по факту аварійних пошкоджень автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер [NUMBER] від 03.08.2018 року, вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненого власнику автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дослідження може становити 21730,38 грн. (а.с.7-20). Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордеру №026/08 від 02.08.2018 року за експертизу автомобіля ВАЗ-21114 д/н [NUMBER] , [PERSON] було сплачено кошти у розмірі 2000,00 грн. (а.с.21). Таким чином, судом достовірно встановлено, що загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] відповідачем становить 21730,38 грн. Належних та\~допустимих доказів\~щодо спростування\~даної суми\~збитків відповідачем\~суду не\~надано. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. на ремонт автомобіля ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , що підтверджується розписками від 29.07.2018 року та від 20.08.2018 року. В розписці від 29.07.2018 року зазначено, що [PERSON] дає згоду на дійсність розписки, що засвідчується його підписом, а в розписці від 20.08.2018 року зазначено, що [PERSON] кошти отримав та ремонт авто проведений, що також засвідчується підписом позивача. (а.с.63-64). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу ВАЗ 21114, державний номерний знак [NUMBER] , сума в розмірі 11730,38 грн. з рахуванням відшкодованої шкоди у розмірі 10000 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що експертиза була проведена за ініціативою позивача, її вартість складає 2000,00 грн. Дана сума також відноситься до судових витрат та підлягає стягненню. Пленум Верховного Суду України у\~\~постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ \~ Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.\~ \~ Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тому, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 11730,38 грн. та 2000,00 грн. які були сплачені експерту за проведення експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: partial