Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Березичівської сільської ради Любешівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначаючи, що 06 січня 2016 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, право на спадщину за заповітом виникло у нього. Вказав, що після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном фактично він вступив, однак у визначений законом термін не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки постійно хворів, з приводу чого проходив амбулаторне та стаціонарне лікування. Позивач в позовній заяві зазначив, що на даний час може та бажає прийняти спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з пропущенням ним строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав повністю.\~ В судове засідання представник відповідача Березичівської сільської ради Любешівського району не зявився, у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без представника сільської ради. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 181924 від 11.01.2016 року [PERSON] померла 06.01.2016 року у віці 91 рік. Відповідно до заповіту від 24.12.2014 року, посвідченого Березичівською сільською радою Любешівського району, [PERSON] заповіла [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона матиме законне право. Таким чином, позивач [PERSON] на даний час являється спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустив строк прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, а саме його тривала хвороба, та він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини оскільки на момент відкриття спадщини хворів, з приводу чого постійну перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, а тому позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. За клопотанням позивача судові витрати покласти на нього.

Outcome: approved