Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] у рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3 000 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 28.10.2017 приблизно о 15-10 годині у м.Харкові на вулиці Сумській, 54, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль [NUMBER]. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Дзержинського районного суду м.Харкова у справі № 638/17077/17. Оскільки відповідальність [PERSON] відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ0742635 від 06.08.2017 застрахована у СК «Оранта», він звернувся за відшкодуванням до СК «Арсенал», де зареєстровано його транспортний засіб. Відповідно до страхового полісу страхова компанія виплатила страхове відшкодування. Франшиза за договором страхування складає 1000 грн., на цей час не сплачена позивачу, хоча останній звертався до [PERSON] з відповідною претензією про добровільне погашення. Також позивач зазначив, що внаслідок дій відповідача зазнав моральної шкоди, які виявилися у стресі, душевних та моральних стражданнях та переживаннях, пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу, у втраті психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв'язків тощо. Розмір моральної шкоди позивачем було оцінено у 2000 грн. 26.02.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі. 18.04.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. 28.10.2017 близько 15-10 години [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Сумській в м.Харкові, при виконанні розвороту поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дороги автомобілю, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.12.2017 [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 12.12.2017. На дату дорожньо-транспортної пригоди діяв поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ0742635 від 06.08.2017, відповідно до якого забезпечено відповідальність транспортного засобу ГАЗ 3302 державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди. Франшиза згідно з договором складає 1000 грн. Позивач зазначає, що отримав страхове відшкодування завданої майнової шкоди за виключенням передбаченого страховим полісом розміру франшизи. Позивачем було направлено [PERSON] претензію з пропозицією добровільно відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., що підтверджується копіями претензії та поштового чеку про її направлення відповідачу. Проте добровільно майнову шкоду у сумі 1000 грн. погашено винною особою не було. Також [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та душевних стражданнях, які він зазнав з приводу пошкодження його автомобіля, через неможливість користування своїм майном, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Також зазнав моральних страждань з приводу бездіяльності відповідача щодо виплати в добровільному порядку частини матеріальних збитків. Протягом тривалого часу позивачу довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля, через що нервував, мав пригнічений стан, що призвело до напружених стосунків у родині. Відповідачем не спростовано обставини, покладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, не надано доказів, які б спростували законність цих вимог. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ст. 1194 ЦК України зазначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки шкода була завдана майну позивача внаслідок винних дій відповідача [PERSON] та страхове відшкодування не покрило повністю розмір завданої шкоди, то різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі франшизи, що складає 1000 грн., підлягає відшкодуванню відповідачем, а позовні вимоги про стягнення такої шкоди на користь позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Ч.3, ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає доведеним завдання позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних неможливістю користування своїм майном, необхідністю зміни звичного способу життя, витрачання додаткового часу на ремонт транспортного засобу, пошук коштів для цього, що викликало незручності та стрес. Тому заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості, а суд приходить до висновку про задоволення позивних вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved