Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що йому на праві власності належить ? частки квартири [ADDRESS], а 1/4 частка даної квартири належить відповідачу [PERSON] Вони з відповідачем не можуть досягнути домовленості щодо порядку користування вказаною квартирою тому позивач просить виділити йому у володіння та користування ізольовану житлову кімнату площею 15,9 кв.м. та житлову кімнату площею 14,8 кв.м., залишивши у користуванні відповідача житлову кімнату площею 14,3 кв.м. у вказаній квартирі, кухню, коридор, ванну та вбиральню залишити у спільному користуванні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі, щодо заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 25.11.1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 26 січня 2018 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], а саме 1/4 частку квартири [ADDRESS]. 26 січня 2018 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], а саме 1/12 частку квартири [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вказана квартира складається із трьох житлових кімнат площею 15,9 кв.м., 14,8 кв.м. та 14,3 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., ванної площею 3,1 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., коридору площею 10,4 кв.м., балкону 0,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 67,8 кв.м., житлова площа квартири становить 45,0 кв.м. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно положень ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] та йому належить 3/4 частки у вказаній квартирі, а тому він як співвласник майна має право вимагати встановлення порядку користування квартирою відповідно до розміру належної йому частки у спірній квартирі, оскільки позивач не може дійти згоди із відповідачем [PERSON], як іншим співвласником, щодо поряду користування квартирою. Зважаючи на те, що житлова площа спірної квартири становить 45,0 кв.м., а позивач [PERSON] є співвласником 3/4 частини квартири, а тому він відповідно до розміру належної йому частки вправі претендувати на виділення йому у користування житлового приміщення розміром 33,75 кв.м. (Розрахунок: 45,0 кв.м. / 4 Х 3 = 33,75 кв.м.). Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] складається із трьох житлових кімнат площею 15,9 кв.м., 14,8 кв.м. та 14,3 кв.м., а тому суд вважає, що виділення позивачу [PERSON] в користування житлової кімнати площею 15,9 кв.м. та житлової кімнати площею 14,8 кв.м. в той час як він вправі претендувати на житлове приміщення площею 33,75 кв.м. не порушить прав іншого співвласника квартири. Беручи, до уваги те, що відповідач відзиву на позов не подала та не вказала, які приміщення бажала б отримати в користування при вирішення судом питання щодо встановлення порядку користування квартирою, а тому суд вважає, що відповідачу [PERSON] слід виділити у користування житлову кімнату площею 14,3 кв.м. Також, суд вважає, що допоміжні приміщення: кухню, коридор, ванну та вбиральню слід залишити у спільному користуванні усіх співвласників.

Outcome: approved