Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 17 травня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17 травня 1997 року. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву (вх.№1539 від 10.03.2017), в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву (вх.№1709 від 17.03.2017), в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити їй «Гусаковська». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із свідоцтва про укладення шлюбу, серія І-АМ №306046, виданого 17 травня 1997 року, встановлено, що 17 травня 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія І-АМ №230047, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя, просили суд не надавати строку для примирення. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №306046, виданого 17 травня 1997 року, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Масловська» змінила на прізвище чоловіка «Гусаковська». Відповідач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «Гусаковська». Враховуючи ці обставини, суд вважає залишити відповідачеві [PERSON] прізвище «Гусаковська». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved