Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] обєднаної технічної школи Товариства сприяння обороні України, треті особи: [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, яки був уточнений під час розгляду справи, в обґрунтування позову вказавши наступне. Згідно довіреності від 03.04.2009 року [PERSON] було надано право володіння автомобілем марки ТОYОТА, моделі COROLLA, рік випуску 1987, тип легковий седан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JT1LOАЕ9207000242, обєм двигуна 1300, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 01.06.2007 року, [PERSON] з правом передоручення, терміном дії 5 років. 05.03.2010 року, [PERSON], скориставшись правом розпорядження та передоручення, уповноважив [PERSON] на право розпорядження (продати, обміняти, здавати в оренду) вищезазначений автомобіль та представляти інтереси від імені [PERSON] в установах, вчиняти всі юридично значимі дії. 07 липня 2011 року між [PERSON], від імені [PERSON], як Орендодавцем та Відповідачем, як Орендарем, було укладено Договір найму (оренди) зазначеного транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 2216, за умовами якого - Орендодавець передає, а Орендар в особі представника приймає у тимчасове володіння та користування за плату зазначений транспортний засіб, строком на два роки, тобто з 07.07.2011 року по 06.07.2013 року. Також, умовами Договору найму (оренди) встановлена сума орендної плати у розмірі 1200 грн. щомісячно, яка проводиться не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Однак, відповідачем умови Договору найму (оренди) не виконані в повному обсязі, оплата проведена лише за липень вересень 2011 року, починаючи з 08 жовтня 2011 року та по теперішній час умови договору відповідачем не виконуються, у звязку з чим за період з 08.10.2011 року по 26.04.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22\~330 грн. 32 коп. 26 квітня 2013 року згідно акту прийому передачі автомобіль було повернуто [PERSON], однак орендна плата не сплачена. Пунктом 3 Договору найму (оренди) визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця відповідно до чинного законодавства України з урахування пені у розмірі однієї ставки НБУ на дату зарахування пені від суми заборгованості, з урахування індексації, за кожний день прострочення, включаючи день сплати. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованість за Договором найму (оренди) у розмірі 22\~330 грн. 32 коп., пеню у розмірі 10\~842,02 грн., 3 % річних у розмірі 2753,05 грн. та інфляційні витрати у розмірі 16814,73 грн., а всього стягнути 52 740 грн. 12 коп., а також судові витрати. 14.08.2015 року відповідач [PERSON] обєднана технічна школа Товариства сприяння обороні України звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору найму транспортного засобу, застосування наслідків недійсності правочину. Ухвалою суду від 14.08.2015 року зустрічний позов обєднаний в одне провадження з первісним. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначив наступне. [PERSON] обєднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України орендувався транспортний засіб з метою здійснення службових поїздок у звязку з виробничою необхідністю, однак відповідно до довіреності, оформленої 26.12.2011 року, повний обсяг повноважень щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом надається також особам, що ніяким чином не повязані з ЗОТШ ТСО України. Також, до вказаної довіреності включено [PERSON], який вже мав оформлену [PERSON] довіреність від 05.03.2010 року, що зазначено у договорі оренди. [PERSON] обєднана технічна школа Товариства сприяння обороні України мала в наявності грошові кошти для виконання своїх зобовязань, однак [PERSON] обласна організація ТСО України, як вищестояща організація не виділяла дотацій ЗОТШ ТСО України за період 2011-2013 роки для розрахунку по своїх зобовязаннях. Окрім того, ЗОТШ ТСО України у період з 2011 по 2013 рік мало на своєму балансі 24 транспортних засоби, серед яких 7 легкових, що могли використовуватись у службових цілях. Також, [PERSON] обласна організація ТСО України та підпорядковані їй організації, в межах області мають на балансі 140 автомобілів у 2011-2012 рр., серед яких 99 легкових автомобілів, 137 автомобілів у 2013-2014 рр,. серед яких 96 легкових автомобілів, та за клопотанням [PERSON] могли бути передані ЗОТШ ТСО України для службового використання, тому практичної необхідності для оренди транспортного у ЗОТШ ТСО України не було. Також, серед документів бухгалтерського обліку відсутні відомості про використання орендованого автомобіля. Так, відповідно до «Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи» для відображення у бухгалтерському обліку кількості витраченого пального для службових автомобілів обовязковим є ведення подорожніх листів по витраті паливно-мастильних матеріалів. Вказані подорожні листи на орендований автомобіль серед бухгалтерських документів за період дії оспорюваного договору відсутні, також відсутні акти списання паливно-мастильних матеріалів, витрачених для заправлення орендованого автомобіля, що свідчить про те, що орендований автомобіль фактично не використовувався ЗОТШ ТСО України у своїй діяльності під час дії договору оренди. Також відсутні будь-які документи, що підтверджують вчинення Орендодавцем будь-яких дій, направлених на повернення заборгованості з боку Орендаря, не виставлено претензій, не надсилались листи з вимогою виплати заборгованості, відсутні вимоги про розірвання договору та повернення транспортного засобу після несплати орендної плати протягом трьох місяців та відсутні документи, що підтверджують наявність заборгованості та підписані з обох сторін. Крім того, при поверненні транспортного засобу та підписанні акту прийому-передачі сторонами не вказано жодних відомостей, про наявність заборгованості та її обсяг. [PERSON], як директор (представник) ЗОТШ ТСО України, укладаючи даний договір діяв не в інтересах ЗОТШ ТСО України, а фактичним результатом укладення такого договору з повязаними особами є поява контрольованої заборгованості. Вказаний транспортний засіб фактично не використовувався, а договір оренди не оплачувався, незважаючи на наявність коштів, а Орендодавцем не вчинялося жодних дій зі стягнення заборгованості або документування факту її наявності. Також, оформлена довіреність надавала права користування, володіння та розпорядження орендованим транспортним засобом третім особам, повязаним з посадовою : собою ЗОТШ ТСО України та надавала повноваження директору орендаря та вказаним третім особам право отримувати грошові кошти за укладеним договором оренди. Позивач за зустрічним позовом посилаючись на зазначене, а також на те, що укладаючи даний договір, сторони не мали на меті створення правових наслідків, які обумовлюються даним правочином та єдиним правовим наслідком укладення вказаного правочину є поява та збільшення заборгованості ЗОТШ ТСО України перед [PERSON], просить суд визнати недійсним з моменту укладання договір найму (оренди) транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 2216 від 07.07.2011 року між [PERSON] від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON] обєднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України в особі директора навчального закладу [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] обєднаної технічної школи Товариства сприяння обороні України грошові кошти в сумі 6\~469 грн. 68 коп. сплачені за даним договором, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що первісний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечує на підставах, викладених у письмових запереченнях. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що зустрічний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечує. Треті особи до судового засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.04.2009 року [PERSON] видана довіреність, якою останній уповноважує [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуватися, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, тощо), належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ серії АРС № 023471, виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 01.06.2007 року, легковим автомобілем марки ТОYОТА COROLLA, 1987 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов) JT1LOАЕ9207000242, реєстраційний номер [NUMBER]. Також надано право представляти інтереси від імені [PERSON] в установах, вчиняти всі юридично значимі дії, повязані з цією довіреністю. Довіреність видана терміном на пять років з правом передоручення повноважень третім особам, з правом використання за кордоном, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 2804. 05.03.2010 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], видана довіреність, якою він уповноважує [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вправі діяти кожен самостійно, користуватися, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, тощо), належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ серії АРС № 023471, виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 01.06.2007 року, легковим автомобілем марки ТОYОТА COROLLA, 1987 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов) JT1LOАЕ9207000242, реєстраційний номер [NUMBER]. Також надано право представляти інтереси від імені [PERSON] в установах, вчиняти всі юридично значимі дії, повязані з цією довіреністю. Довіреність видана терміном на три роки без права передоручення повноважень третім особам, з правом використання за кордоном, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 493. 26.12.2011 року [PERSON], видана довіреність, якою він уповноважує [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вправі діяти кожен самостійно, розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду, тощо), належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ серії АРС № 023471, виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 01.06.2007 року, легковим автомобілем марки ТОYОТА COROLLA, 1987 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов) JT1LOАЕ9207000242, реєстраційний номер [NUMBER]. Також надано право представляти інтереси від імені [PERSON] в установах, вчиняти всі юридично значимі дії, повязані з цією довіреністю. Довіреність видана терміном на десять років, з правом передоручення повноважень третім особам, з правом використання за кордоном, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 13276. 07.07.2011 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, виданої в порядку передоручення, посвідченої 05.03.2010 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим № 493, та [PERSON] обєднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України в особі директора навчального закладу [PERSON] укладено договір найму (оренди) транспортного засобу. Відповідно до п. 1 зазначеного договору орендодавець, в особі представника, передає, а Орендар приймає у тимчасове володіння та користування за плату транспортний засіб ТОYОТА, моделі COROLLA, рік випуску 1987, тип легковий седан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JT1LOАЕ9207000242, обєм двигуна 1300, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 01.06.2007 року, що належить Орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС № 023471, виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області, строком на два роки, тобто з 07.07.2011 року по 06.07.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. 08.07.2011 року складено акт прийому передачу предмета оренди (транспортного засобу) згідно з договором від 07.07.2011 року, яким підтверджено, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв транспортний засіб ТОYОТА, моделі COROLLA, рік випуску 1987, тип легковий седан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JT1LOАЕ9207000242, обєм двигуна 1300, реєстраційний номер [NUMBER]. 26.04.2013 року складено акт прийому передачу предмета оренди (транспортного засобу) згідно з договором від 07.07.2011 року, яким підтверджено що Орендарем передано, а Орендодавцем прийнятий зазначений транспортний засіб. Згідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Пунктом 3 договору сторонами встановлена сума орендної плати щомісячно у розмірі 1200 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що умови договору оренди виконувались Відповідачем в частині оплати за користування орендованим автомобілем до вересня 2011 року. Відповідно до умов договору оплата проводиться Орендарем не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця (п. 3 договору). З позовом про стягнення заборгованості за договором оренди позивач звернувся 22.06.2015 року. При розгляді справи Відповідачем по справі заявлено про застосування позовної давності. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, з урахуванням дати подачі [PERSON] позову 22.06.2015 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди, заявлених до 22.06.2012 року. Заперечення представника позивача щодо зупинення позовної давності у звязку зі зверненням до суду у вересні 2014 року, суд вважає необґрунтованим, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] з аналогічними вимогами до суду не звертався; з таким позовом 29.09.2014 року до суду звертався [PERSON] та 26.01.2015 року даний позов залишено без розгляду, що відповідно до ст. 265 ЦК України не є підставою для зупинення позовної давності. Відповідно до умов договору та наданого представником позивача розрахунку, стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом підлягає заборгованість по орендній платі за договором за період з 22.06.2012 року по 26.04.2013 року, що складає 12160 гривень. Вирішуючи вимоги первісного позову про стягнення штрафних санкцій, суд виходить з наступного. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом статті 549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобовязання, що встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання. В умовах договору найму (оренди) транспортного засобу, укладеного між позивачем та відповідачем, чітко дотримані вищевказані вимоги Цивільного кодексу України. Так, п. 3 договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця відповідно до чинного законодавства України з урахування пені у розмірі однієї ставки НБУ на дату зарахування пені від суми заборгованості, з урахування індексації, за кожний день прострочення, включаючи день сплати. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням заяви Відповідача про застосування позовної давності, стягненню на користь позивача підлягає пеня відповідно до п.3 Договору, за період з 22.06.2014 року по 22.06.2015 року. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням зобовязання, з урахуванням того, що: починаючи з 15.04.2014 року облікова ставка НБУ становить 9,5 % річних, з 17.07.2014 року- 12,5% річних, з 13.11.2014 року - 14 % річних, з 06.02.2015 року - 19,5% річних, з 04.03.2015 року - 30% річних, з 28.08.2015 року - 27 % річних. Таким чином, загальна сума пені за порушення строків виконання зобовязань, що підлягає стягненню становить 2 239 грн. 44 коп. ( з розрахунку: (12 160 грн. х 9,5/365 днів) х 25 днів): 100 = 79,13 грн.; + (12 160 грн. х 12,5/365 днів) х 119 днів: 100 = 495,56 грн.; + (12 160 грн. х 14/365 днів) х 85 днів: 100 = 396,45 грн.; + (12 160 грн. х 19,5/365 днів) х 26 днів: 100 = 168,90 грн.; + (12 160 грн. х 30/365 днів) х 110 днів: 100 = 1099,40 грн. = 2239,44 грн.) Враховуюче викладене, суд знаходить позовні вимоги за первісним позовом про стягнення суми основного боргу за договором найму (оренди) транспортного засобу та пені такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних з прострочення виконання грошового зобов'язання, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку сум 3% річних, який прийнято судом і не спростовано іншими доказами, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1135 грн.83 коп. Крім того, сума інфляційних витрат з урахуванням індексу інфляції, за період з 24.04.2013 року по 19.01.2016 року, складає 11\~941 грн. 26 коп. Тому стягненню з Відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу за договором найму (оренди) транспортного засобу у розмірі 12160 грн., пеня у розмірі 2239,44 грн., 3 % річних у розмірі 1135 грн. 83 коп., а також інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 11\~941 грн. 26 коп., а всього - сума у розмірі 27\~476 грн. 53 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 274 грн. 77 коп. При вирішенні зустрічних позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Згідно гл. 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус зобовязаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Обидві сторони Договору оренди вчинили активні дії, направлені на укладання та виконання договору найму (оренди) транспортного засобу від 07.07.2011 року та під час укладення договору сторони мали намір створення тих правових наслідків, які вказані договором та не вчинили будь-які дії, які б свідчили про не виконання цього правочину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. З боку відповідача за зустрічним позовом договір найму (оренди) транспортного засобу був виконаний у повному обсязі, та згідно укладених умов було надано легковий автомобіль, який після підписання акту прийому передачі було повернуто, а саме 26.04.2013 року, до закінчення строку дії договору оренди. Надані представником позивача за зустрічним позовом пояснення та документи щодо відсутності у Школи необхідності оренди транспортного засобу, щодо відсутності серед документів бухгалтерського обліку відомостей про використання орендованого автомобіля не можуть свідчити про фіктивність договору. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції позивачем за зустрічним позовом суду не надано. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: partial