Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказавши, що 13 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача безвідсоткову позику у розмірі 3000 гривень, на підтвердження чого відповідач надав позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов'язався повернути одержані грошові кошти у строк до 13 квітня 2017 року. На теперішній час відповідачем грошові кошти у розмірі 3000 гривень за договором позики позивачу не повернуто. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи а саме: оголошення в газеті «Львівська пошта» №66 від 23 серпня 2017 року, заперечення до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 3000 гривень, на підтвердження чого відповідач надав позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов'язався повернути одержані грошові кошти у строк до 13 квітня 2017 року. Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань по поверненню боргу, позов про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved