Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , уточнивши яку, просить: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму коштів, відповідно до розписки від 15.09.2015 року, у розмірі 250 000,00 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошове зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України (3% річних), у період з 15.09.2016 року - по 13.09.2019 року у розмірі 22 500,00 грн. В обґрунтування позову навів наступне. 15.09.2015 року, він, [PERSON] , надав відповідачу [PERSON] в борг 250 000,00 гривень. Відповідно 15.09.2015 року відповідач надав йому розписку. Строк повернення коштів становив до 15.09.2016 року. Згідно розписки, цільовим призначенням коштів є придбання відповідачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Головною умовою договірних відносин між ними було те, що у разі не повернення відповідачем коштів у зазначений строк, боржник зобов`язується розрахуватись перед ним, саме предметом договору (розписки). Тобто, за першою його вимогою боржник здійснює процедуру переоформлення квартири на нього. Однак, станом на 13.09.2019 рік, відповідач кошти не повернув. Спочатку, на його вимоги щодо повернення боргу, відповідач відтягував час, просив надати йому час на повернення всієї суми заборгованості. Згодом, відповідач взагалі почав уникати розмов та зустрічей з ним. На телефоні дзвінки та текстові повідомлення не відповідає. Таким чином, єдиним захистом порушених прав є звернення до суду з даною позовною заявою. Згідно ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до частин 1,2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В даному випадку, виконання зобов`язання не розпочалось. Отже, відповідач має сплатити на його користь кошти у повному обсязі, що становить 250000,00 гривень. Крім того, враховуючи ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. Період прострочення: з 15.09.2016 року - по 13.09.2019 року. Розрахунок процентів, відповідно до суми боргу (3%): 250 000,00 грн.* 3% *3 роки прострочення = 22 500,00 грн.; загальна сума боргу- 25 000,00 грн., період розрахунку - з 15.09.2016 року по 13.09.2019 року, процентна ставка - 3% на рік, загальна сума боргу зі сплати відсотків- 22 500,00 грн. Враховуючи дані обставини, а саме відверте ігнорування відповідача з приводу свого обов`язку по сплаті боргу, останній спричиняє йому, позивачеві, певні незручності. Насамперед це полягає в тому, що він знаходиться у скрутному становищі, а кошти йому потрібні задля вирішення особистих справ. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розписка (а.с.9), інформація з Державного реєстру (а.с.10). Суд,

Outcome: approved