Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, встановленого рішенням суду, обґрунтовуючи тим, що загальний розмір аліментів, який стягується з останнього відповідно до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2016 року на утримання доньки [PERSON], [INFO], становить по 4000 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а саме, до 04.04.2030 року. Проте, на даний час позивач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки з моменту прийняття судом рішення його матеріальне та фінансове становище значно погіршилось, обіцяне підвищення на за місцем роботи не отримав та у січні 2017 року був звільнений з роботи, у звязку з чим вимушений звернутися до суду із позовною заявою про перегляд розміру аліментів у бік його зменшення з 4000 гривень до 2000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.04.2030 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним, у судове засідання не зявилася та 03.10.2017 року надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16.03.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 4000 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2016 року по 04.04.2030 року (а.с.6). Відповідно до довідки про доходи №27/01 від 27.01.2017 року позивач [PERSON], який працював з 01.02.2013 року по 17.01.2017 року в ТОВ «МІО ГРУП» на посаді начальника відділу продаж за період з лютого 2016 року по січень 2017 року отримав заробітну плату 37094,09 гривень, що в середньому становить 3091,17 гривень на місяць (а.с. 8). Таким чином, матеріальний стан позивача не дає можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень на місяць, оскільки до звільнення місячний дохід позивача був значно меншим, ніж призначений судом розмір аліментів, а на час звернення позивача до суду взагалі не працював. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 4000 грн. на 2000 гривень щомісячно. Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved