Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Приватного нотаріуса ХМНО Бакумової А. В., яким просив скасувати рішення приватного нотаріуса ХМНО Бакумової А. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02.09.2016, а також запис про державну реєстрацію права власності номер: 16201658 про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,8 кв. м, житловою площею 49,1 кв. м., а також стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 1 082, 40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без належних правових підстав набув право власності на предмет іпотеки - квартиру, яка належала позивачу, оскільки станом на момент реєстрації за ним права власності на спірну квартиру не являвся іпотекодержателем; на спірну квартиру розповсюджувався мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті; всупереч наявності права користування спірної квартирою у двох малолітній дітей позивача не було отримано дозволу опіки та піклування. 20.08.2019 ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження. 23.08.2019 ухвалою суду, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20.12.2019, частково задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Полупанової О. О. про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у виді заборони відчуження, а саме на квартиру [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить ПАТ КБ «ПриватБанк». 05.02.2020 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Полупанової О. О. про забезпечення доказів; витребувано у Департаменту реєстрації ХМР завірені копії реєстраційних справ щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02.09.2016 про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; щодо внесення змін до графи про Іпотекодержателя у 2017, 2018 або 2019 роках; а також інформацію про те, який державний реєстратор, на підставі якого рішення (номер та дата) вніс зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у 2017, 2018 або 2019 році щодо Іпотекодержателя, змінивши його з «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на ПАТ КБ «Приват Банк». 19.03.2020 від Департаменту реєстрації ХМР до суду надійшли електронні копії документів з реєстраційної справи 1016376963101 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесення змін до Державного реєстру речових прав. 28.07.2020 до суду від представника ПАТ КБ «Приват Банк» - адвоката Полфьорової Я. В. надійшли письмові пояснення по справі, у яких представник позивача просив у задоволення позову відмовити. В обґрунтування, зокрема, зазначив, що 14.04.2016 «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступило на користь ПАТ КБ «Приват Банк» права вимоги за іпотечним договором, а мараторій є відстроченням виконання зобовязань, а не звільнення від його виконання, і дія Закону стосується лише стадії виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 23.09.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27.01.2021 від представника відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в якій представник позивача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 28.01.2021 від представника позивача [PERSON] - адвоката Полупанової О. О. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, в якій вона просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.06.2005 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір HAD0GF01270007 на суму 25 421, 93 доларів США строком до 06.06.2025 з метою придбання квартири. 08.06.2005 на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у спільну сумісну власність зі своєю дружиною чотирикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,8 кв. м., житловою площею 49,1 кв. м. 08.06.2005 між [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Коссе Л. М. за реєстровим № 1487, про забезпечення зобов`язань за кредитним договором HAD0GF01270007, предметом якого стала вищезазначена квартира. У п. 26 Договору іпотеки сторони передбачили застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» в позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки або продажу предмету іпотеку будь-якій особі та будь-яким способом. 19.02.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, згідно якого права іпотекодержателя по іпотечному договору з [PERSON] перейшли до «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)». Відповідно до наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про іпотеку спірного майна та про нового іпотекодержателя - «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» були зареєстровані в Державному реєстрі на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 31214071 від 02.09.2016 приватного нотаріусу ХМНО Бакумовою А. В. Підстава внесення запису: договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 19.02.2007. 14.04.2016 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (покупець), «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (продавець) та «ТМФ ТРАСТІ МІТЕД» (довірчий управитель) укладено договір викупу (відступлення) прав вимоги, згідно якого Банк придбав відповідні іпотечні активи, в т. ч. за кредитним договором та договором іпотеки з [PERSON] від 08.06.2005. У п. 2.9 даного договору зазначено, що Продавець зобов`язується: (а) зареєструвати Відступлення у Державному Реєстрі Речових прав на нерухоме майно: протягом 30 днів з дати укладення цього Договору зареєструвати інформацію стосовно Відступлення відповідних прав вимоги за іпотеками у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із зазначенням Покупця як забезпеченої особи (іпотеко держателя) за відповідними Іпотеками (b) зареєструвати Відступлення у Державному реєстрі обтяжень: протягом 5 днів з дати укладення цього Договору зареєструвати Відступлення у Державному реєстрі обтяжень. 30.08.2016 представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. з заявою про державну реєстрацію права власності на належну [PERSON] спірну квартиру на підставі іпотечного застереження в договору іпотеки. 02.09.2016 згідно рішення Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31214071 вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відкриттям розділу. Станом на момент прийняття вказаного рішення державного реєстратора (приватного нотаріуса) та реєстрації права власності на спірну квартиру в Державному реєстрі за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про внесення змін до іпотеки та відомості про нового Іпотекодержателя - ПАТ КБ «ПриватБанк» іпотекодержателем спірної квартири в Реєстрі значився «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ». 28.08.2018 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каримової Н. С. з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме про зміну іпотекодержателя до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 29.08.2018 відповідно до рішення Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каримової Н. С. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42745613 вирішено внести зміни щодо зміни іпотекодржателя з «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, зміни інформації про іпотекодержателя спірної квартири з «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були внесені після звернення стягнення на предмет іпотеки та реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 23.03.2018 у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 5 осіб: [PERSON] (позивач), [PERSON] (дружина позивача), [PERSON] , [PERSON] , [INFO] (син позивача) та [PERSON] , [INFO] (донька позивача). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно ст. 4 вказаного Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на момент спірної реєстрації прав власності за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. У відповідності до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 статті 36 вказаного Закону передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону або право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Отже право на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження, передбаченого в іпотечному договорі, виникає у іпотекодержателя після державної реєстрації іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на момент спірної реєстрації прав власності за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Крім того, відповідно до пп. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII07, який набрав чинності 07.06.2014, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчим кредитом, наданим йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового) поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищуює 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пп. 23 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII07 передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до ч 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону № 898-IV). Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон № 1304?VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31.10.2018 у справі № 753/12729/15?ц, можна зробити висновок, що держава цілеспрямовано вносила законодавчі обмеження, направлені на захист прав громадян України, щодо виселення, які пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитами, наданими в іноземній валюті та забезпеченими іпотекою. Вказана обставина обумовлена тим, що фізична особа, яка отримала кредит у іноземній валюті, не має впливу на здешевлення гривні, коливання валютного курсу, проте саме держава зобов`язана забезпечувати як дотримання прав усіх суб`єктів, так і баланс прав, у тому числі і прав кредитодавця та позичальника у кредитних правовідносинах. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 644/3116/18 квартира площею до 140 кв. м., яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «КБ «Приватбанк» як забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Отже рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02.09.2016 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової А. В. про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «КБ «Приватбанк» було прийнято з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII07. За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п. 36 постанови від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Оскільки приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова А. В. є неналежним відповідачем за позовом [PERSON] у даній справі, що також було встановлено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 646/12932/16-ц, враховуючи що позивачем заявлено позовні вимоги одночасно до двох відповідачів - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (належного відповідача) та Бакумової А. В. (неналежного відповідача), суд доходить висновку про часткове задоволення позову за вимогами щодо належного відповідача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». За таких обставин, суд вважає правильним скасувати рішення приватного нотаріуса та запис про державну реєстрацію права власності. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підстав ст. 141 ЦПК України. В частині вимог позивача про стягнення витрат на ксерокопіювання документів для подачі позову суд зазначає, що друкування позовної заяви, додатків до неї, ксерокопіювання доданих до позовної заяви документів, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1,19 Закону № 5076-VI. А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial