Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.03.2018 між ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір № 500648251. з єдиного реєстру боржників позивач дізнався, що [PERSON] відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 30512 від 08.09.2020 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів в сумі 50 353, 14 гривень. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Позивач вказує, що ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від Банку та він не визнає розмір нарахованої відповідачем заборгованості, у тому числі процентів та комісії, оскільки через неотримання відповідної вимоги він позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача або виконати їх. Також зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому при вчиненні нотаріальних дій нотаріус не переконався у безспірності існуючої заборгованості. Позивач зазначає, що нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом із порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус не пересвідчилася, у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремо щомісячному платежу. Вказує, що нотаріус здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого цей нотаріус належить, оскільки позивач проживає на території Вінницького районного нотаріального округу, та виконавчий напис було зроблено без повідомлення про це позивача, що є порушенням Закону України «Про нотаріат». За вказаних обставин позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., від 08.09.2020, зареєстрований в реєстрі під № 30512, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 50 353, 14 грн. (а.с. 2-4). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 14). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.02.2021 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 25). В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутність позивача та представника позивача (а.с. 5). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 29) Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Згідно копії виконавчого напису, 08.09.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 30512, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 50 353, 14 грн., з яких 49 703,14 грн. - сума заборгованості, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 27 839, 69 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами становить 21 863, 45 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією та процентами становить 0,00 грн, а також плата за вчинення цього виконавчого напису в розмірі 650 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2018 по 01.06.2020 (а. с. 9). Вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений відповідачем АТ «Альфа-Банк» до примусового виконання, про що свідчить копія заяви АТ «Альфа-Банк», адресованої приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському О.В. з відміткою про отримання даної заяви приватним виконавцем Турським О.В. 17.10.2020 року (а.с. 6). 16.03.2018 позивач [PERSON] підписав Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 8). Згідно копії оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500648251, 16.03.2018 позивач [PERSON] зазначив, що підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», а також зазначив основні умови кредитування, згідно яких просив надати йому кредит в сумі 30 016 гривень, на строк 24 місяці, розмір процентної ставки річних - 17, 99%, комісійна винагорода за обслуговування кредиту 2, 40% від суми кредиту, дата повернення кредиту - 19.03.2020. Банк 16.03.2018 акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві клієнта, і уклав з клієнтом Угоду про надання кредиту (а.с. 7, а.с. 7 зі звороту). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів (пункт 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 05.12.2018 за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц та від 14 серпня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 569/8884/17 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 червня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 761/24390/15-ц. Відповідно до пункту 1.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача, та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій не передбачено обов`язку нотаріуса повідомляти боржника про вчинені дії щодо вчинення виконавчого напису. Тому суд вважає спростованими твердження позивача про те, що нотаріус здійснював нотаріальну діяльність за межами нотаріального округу та зобов`язаний був повідомити боржника про вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що позивачу надсилалася вимога сплатити заборгованість за кредитом за адресою проживання позивача чи що позивач отримував таку вимогу будь-яким іншим чином до вчинення виконавчого напису нотаріусом, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Банку або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від банку передбачені чинним законодавством документи, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Так, з копії оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити чи дійсно нотаріусу були надані відповідну документи на підтвердження існування вказаної у ньому заборгованості та її безспірність, коли виникла заборгованість, що стягується на підставі вказаного виконавчого напису, вказано лише період стягнення заборгованості, а саме з 23.05.2018 по 01.06.2020. На доведення розміру заборгованості та існування її у вказаний період відповідачем жодних доказів не надано, у зв`язку з чим неможливо встановити, ані коли саме виникла заборгованість для дійсного встановлення обставин виникнення права вимоги, ані безспірності заборгованості перед стягувачем. При цьому позивач заперечує правильність нарахування вказаних до стягнення сум, в тому числі зазначений у виконавчому написі період стягнення заборгованості не відповідає строку дії самого кредитного договору, оскільки він був укладений 16.03.2018, а строк стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2018, датою повернення кредиту сторонами визначено 19.03.2020, однак заборгованість стягується по 01.06.2020. Відповідачем доказів на спростування доводів позовної заяви не надано. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач, згідно матеріалів справи, був обізнаний із судовим провадженням відносно нього, однак жодної заяви чи заперечення стосовно позовних вимог ним до суду не подано. Така поведінка відповідача є пасивною, не відповідає принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, а відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 ЦПК України відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням процесуальних дій. Отже, за відсутності спростованих відповідачем доводів та заперечень позивача, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису було порушено норми Закону України «Про нотаріат», та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів проводиться за умови підтвердження наявності безспірної заборгованості, а отже виконавчий напис було вчинено за відсутності підтвердження існування дійсно безспірної заборгованості за укладеним між позивачем та відповідачем договором, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved