Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , 3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини, який в ході розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в період з 08.04.2008 року по 22.10.2012 рік, який за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] . З березня 2013 року відповідач не дозволяє спілкуватися з донькою. Позивач хоче та має право бачитися з донькою, приймати участь у її вихованні, розвивати її. Позивач зазначає, що намагався домовитися з відповідачем про місце та час спілкування з донькою, а також про участь у її вихованні та утриманні, однак відповідач не бажає домовлятися та навмисно не дає позивачу можливості спілкуватися з донькою. У зв`язку з викладеним вище позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд, зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] і надати можливість позивачу [PERSON] особисто спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні. Визначити наступний порядок участі [PERSON] , [INFO] , у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , з обов`язковим узгодженням з матір`ю доньки характеру та тривалості спілкування батька з дитиною, враховуючи стан здоров`я та режим дитини: два рази на місяць у перший та третій тиждень місяця з суботи по неділю, з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері, [PERSON] та членів її родини, з 12.00 години суботи по 12.00 годину неділі з обов`язковим поверненням дитини за місцем її постійного проживання. Кожен рік протягом 14 днів з ряду у будь-який з літніх місяців, а також встановити спільне проведення з донькою за місцем проживання батька свят, які мають особливе сімейне значення, а саме: один Новий рік дитина святкує з матір`ю, а Різдво - з батьком, Пасху (Великдень) - з матір`ю, наступного року навпаки: Новий рік - з батьком, Різдво - з матір`ю, а Пасху ( Великдень) - з батьком. Представник [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] ,3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 08.04.2008 року по 22.10.2012 рік, який за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення і по теперішній час [PERSON] бачив доньку лише декілька разів після чого у доньки були нервові зриви. Крім стягнення аліментів, які відповідач [PERSON] платив несвоєчасно та не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Відповідач не цікавиться життям доньки, не відвідував та не відвідує її за адресою проживання, за місцем навчання доньки був лише раз, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою. Позивач (за первісним позовом), відповідач (за зустрічним позовом) [PERSON] надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що у своєму зустрічному позові представник позивача ( за зустрічним позовом) зазначає, що [PERSON] аліменти платив несвоєчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надавав. Крім того, зазначає, що батько не дарував доньці жодного подарунку на день народження. Вказане не відповідає дійсності, так як своєчасність та повнота виплати аліментів підтверджується листом Шевченківського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області №9309 від 18.03.2019 року про утримання аліментів на користь [PERSON] у розмірі ј частини щомісячно, згідно якого відсутня заборгованість по аліментам (міститься в матеріалах справи). Той факт, що батько бажає приймати участь у житті дитини підтверджується поданням первісної позовної заяви про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини. Факт рідких зустрічей із донькою [PERSON] не оспорює, саме тому й, звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, бо саме [PERSON] перешкоджає цим зустрічам та доводить дитину до нервового зриву, у зв`язку із чим [PERSON] заперечує щодо зустрічей із дитиною у присутності матері, яка створює сварки та тисне на дитину, говорить дитині неправдиву інформацію про відсутність у [PERSON] , як у батька, почуття любові до дитини. Саме через те, що зустрічі у присутності матері негативно впливали на дитину, яка була змушена чути всі сварки між сторонами, [PERSON] , як люблячий батько, не приходив до місця проживання дитини і [PERSON] та намагався домовитись із [PERSON] в телефонному режимі про участь у вихованні дитини шляхом відвідування дитиною його місця проживання, без присутності матері. Однак вмовляння не дали позитивного результату. Також, [PERSON] неодноразово приходив до школи, де навчається [PERSON] з метою поспілкуватись із донькою, але не був допущений до дитини класним керівником, яка є свекрухою [PERSON] .. Щоб не травмувати психологічний стан дитини не вчиняв сварок у школі. Зазначив, що факт бажання батька бачитись із донькою [PERSON] з моменту розірвання шлюбу та встановлення перешкод у вихованні дитини для відповідача можуть підтвердити свідки. Крім того зазначив, що зустрічний позов повністю ґрунтується на припущеннях та жодними фактами не підтверджено, у зв`язку з чим [PERSON] просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2019 року первісна позовна заява [PERSON] до [PERSON] 3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини була залишена без руху. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2019 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] 3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] ,3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] 3-тя особа: Служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2019 року підготовче судове засідання було проведено та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] , підтримали позовну заяву, зустрічну позовну заяву не визнали, надавши пояснення аналогічні позовній заяві та відзиву. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення аналогічні зустрічній позовній заяві. Зустрічний позов підтримують в повному обсязі, в задоволенні первісного позову просять відмовити. Представник 3-ї особи за первісним позовом та зустрічним позовом в судовому засіданні пояснила, що враховуючи тривалий час не спілкування батька з донькою, зважаючи на психо-емоційний стан дитини та її здоров`я та для забезпечення інтересів дитини представник вважає за доцільно визначити час спілкування батька з дитиною лише у присутності матері, надавши при цьому відповідний висновок. Що стосується зустрічного позовного позову представник зазначив, що служба не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] також надавши при цьому відповідний висновок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідкою позивача (за первісним позовом) [PERSON] , якого охарактеризувала з позитивної сторони. Зазначила, що в квартирі останнього є фото доньки, яку позивач дуже любить. Знає, що позивач бажає спілкуватися з донькою на протязі 7 років, однак відповідач (за первісним позовом) [PERSON] не дозволяє спілкуватися з донькою. В школі позивачу (за первісним позовом) також не дозволяють спілкуватися з дитиною. Зазначила, що позивач (за первісним позовом) раніше не звертався до суду так як мав намір наладити відносини з відповідачкою (за первісним позовом). Також свідок знає, що позивач (за первісним позовом) купував подарунки для доньки та чи передавалися вони дитині не знає. Також зазначила, що відповідачка (за первісним позовом) зверталася до позивача (за первісним позовом) з приводу матеріальної допомоги, яку останній надавав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є матір`ю позивача (за первісним позовом) [PERSON] .. Зазначила, що на протязі 7 років позивач ( за первісним позовом) не має можливості спілкуватися з донькою так як відповідач ( за первісним позовом) не дозволяє спілкуватися. Спочатку відповідачка дозволяла спілкуватися з дитиною, а потім відмовила в спілкуванні. Знає, що подарунки, які позивач ( за первісним позовом) купував для доньки, відповідачка не приймала. Свідок зазначила, що причин для відмови у спілкуванні позивача ( за первісним позовом) з донькою немає, також погодилася, що спілкування потрібно у присутності матері. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є цивільною дружиною позивача (за первісним позовом) [PERSON] .. Зазначила, що коли почала жити з позивачем ( за первісним позовом) то останній їздив до своєї доньки та спілкувався з нею, згодом спілкування припинилося. Відповідач ( за первісним позовом) протягом 7 років забороняє позивачу ( за первісним позовом) спілкуватися з дитиною, не приймає подарунків. В школі вчителька також не дозволяє спілкуватися позивачу ( за первісним позовом) з дитиною. Зазначила, що в їхньому з позивачем ( за первісним позовом) житлі є обладнана кімната для дитини та на її думку позивач ( за первісним позовом) має спілкуватися зі своєю дитиною. Про те, що дитина хворіє, свідку не було відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є матір`ю позивача (за зустрічним позовом) відповідача ( за первісним позовом) [PERSON] , зазначила, що знає, що відповідач ( за зустрічним позовом) хоче спілкуватися з дитиною. Зазначила, що коли дитині виповнилося 1 рік 2 місяці сторони припинили разом проживати з того часу відповідач ( за зустрічним позовом) не спілкується з дитиною. Відповідач ( за зустрічним позовом) є сторонньою людиною для дитини, дитина не знає його як свого батька. Коли відповідач почав приходити до школи то налякав дитину. Зазначає, що відповідач ( за зустрічним позовом) не звертався до позивача ( за зустрічним позовом) з приводу спілкування з донькою. На момент слухання справи дитина тільки дізналася, що відповідач ( за зустрічним позовом) є її батьком. Знає, що на дитину відповідач ( за зустрічним позовом) сплачує аліменти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює в школі де навчається [PERSON] . В літку зі служби у справах дітей надійшов запит про надання пояснення щодо участі у вихованні дитини батька [PERSON] .. Згодом до свідка звернулася матір дитини [PERSON] з питанням того, що дитина засмучена та є не такою як завжди. Класний керівник дівчинки, пояснив свідку, що коли до школи прийшов батько то дівчинка перелякалася та втекла. Зазначені події відбувалися коли дівчинка була в першому класі. Свідок зазначила, що на час спілкування свідка з дитиною, дівчинка зазначила, що знала, що це її батько так як пам`ятала його з дитячого садочку. Будь-яких розмов про батька дівчинка уникає. Свідок також пояснила, що з поведінки дівчинки зрозуміла, що остання не готова спілкуватися з батьком [PERSON] , останньому необхідно наладити контакт з дитиною. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що її син є цивільним чоловіком позивача (за зустрічним позовом) відповідача ( за первісним позовом) [PERSON] , зазначила, що є також є вчителем дитини. В першому класі до [PERSON] прийшов чоловік [PERSON] та сказав, що він є батьком дівчинки. Свідок зателефонувала матері дитини [PERSON] та поставила телефон на гучномовець, остання заборонила спілкування з дитиною, батько залишив подарунки, які свідок передала матері дитини. В другому класі відповідач ( за зустрічним позовом) також приходив до школи, передав подарунки на день народження дитини, з дитиною не спілкувався. Зі слів матері свідку відомо, що дитина не знає відповідача (за зустрічним позовом) як батька та позивачка ( за зустрічним позовом) не бажає, щоб дитина з ним спілкувалася. Також свідок зазначила, що не знає чи спілкувався батько з дитиною раніше. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідкою позивача (за зустрічним позовом) відповідача ( за первісним позовом) [PERSON] , зазначила, що [PERSON] є донькою позивача (за зустрічним позовом) відповідача ( за первісним позовом) [PERSON] та проживає разом з нею. На протязі 7 років батько не приходив до дитини, свідок його не бачила. Батька дівчинки відповідача ( за зустрічним позовом) [PERSON] свідок знає та спілкувалася з ним коли той проживав разом з [PERSON] , зазначила, що відносини в сім`ї були нормальні. Свідок зазначила, що розуміє, що дівчинка не знає свого біологічного батька для неї це чужа людина. Заслухавши позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом, представника позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом, відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.10.2012 року підтверджується, факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , рішення набрало законної сили 01.11.2012 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 08 квітня 2011 року. Довідкою наданою КНП « Куп`янське ТМО» Куп`янської міської ради Харківської області за № 268 від 14.02.2019 року, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра в КНП « Куп`янське ТМО» не перебуває. Характеристикою наданою уповноваженим виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, підтверджується, що на [PERSON] , 1972 року народження, який мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , скарг від сусідів не надходило, веде нормальний спосіб життя. Довідкою видною виконавчим комітетом Куп`янської міської ради Харківської області за № 299 від 07.02.2019 року, підтверджується, що [PERSON] , 1972 року народження, мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Довідкою наданою Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 9309 від 18.03.2019 року, підтверджується, що 18.02.2013 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист виданий 05.11.2012 року на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, по справі № 2023/4368/2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2012 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] , а після ј частину щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON] . 18.02.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 36615043. 19.02.2013 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника. Відповідно до постанови про заборгованість по сплаті аліментів на 30.12.2012 року заборгованість становила 1282, 97 грн., у зв`язку з чим розмір відрахування з пенсії боржника встановлено у розмір 50% від пенсії боржника до погашення заборгованості. Відповідно до наданих Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Харківській області звітів про здійснення відрахування та виплати з пенсії боржника проводяться утримання аліментів на користь [PERSON] у розмірі ј частини щомісячно, заборгованість по аліментам станом на 01.03.2019 року відсутня. Пенсійним посвідченням за № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, як особа з інвалідністю 3 групи, інвалідність внаслідок війни ( а.с. 6-15, 51-52). Довідкою наданою КНП « Куп`янський центр первинної медичної допомоги» Куп`янської міської ради Харківської області за № 758/01-06 від 29.07.2020 року, підтверджується, що з боку матері [PERSON] належним чином здійснюється нагляд за дитиною [PERSON] , [INFO] . В разі необхідності дитина забезпечується необхідними медикаментами. Батько [PERSON] станом здоров`я дитини за період спостереження з 22.11.2018 року по теперішній час не цікавився. Характеристикою наданою Куп`янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 Куп`янської міської ради Харківської області, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , навчається у вище казаному закладі у 4-му класі з 1 вересня 2017 року. [PERSON] забезпечена всім необхідним шкільним приладдям, має вдома окрему кімнату, де займається, грає в ігри. Мати [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дівчинки. Цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори, класні та шкільні виховні заходи, отримує певні консультації з приводу навчання та виховання доньки. Батько [PERSON] , з сім`єю не проживає. Він не відвідує батьківські збори, шкільні і класні заходи. За три роки навчання [PERSON] двічі був у школі, але з донькою не спілкувався, не цікавиться навчанням доньки, її досягненнями Висновком про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини наданого Службою у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області за № 05-32/947 від 04.12.2019 року підтверджується, що дослідивши матеріали цивільної справи службою зазначено, що мати - гр. [PERSON] перешкоджає батькові - [PERSON] приймати участь у вихованні їх доньки - [PERSON] , [INFO] .. Не надає можливості спілкуватись з дитиною та будь - яким чином піклуватись про доньку. [PERSON] не є батьком позбавленим батьківських прав, а тому має право, обов`язок та бажання приймати участь у вихованні своєї доньки [PERSON] . Гр. [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності, матеріалів, щодо негативної поведінки батька, до служби у справах дітей не надходило, їх також не міститься і в матеріалах справи. До служби у справах дітей була запрошена мати малолітньої, [PERSON] , яка пояснила, що за останні сім років, батько взагалі не спілкувався з малолітньою донькою не проявляв намірів домовитися з [PERSON] про зустрічі з донькою, тому [PERSON] не знає [PERSON] як батька не називає його «татом», як наслідок на теперішній час злякано відноситься до спроб зустрічей [PERSON] з донькою. [PERSON] також повідомила, що має побоювання, що спілкування батька з донькою без попередньої кваліфікованої психологічної допомоги може спричинити шкоду малолітній дитині так як дитина тривалий час не контактувала з батьком. З цих підстав слід зазначити, що побачення батька з малолітньою без присутності матері можуть мати негативний вплив на її моральне виховання та завдадуть шкоди життю та здоров`ю дитини. Обстежено житлово - побутові умови за адресою проживання батька: [ADDRESS] . Умови проживання відповідають потребам дитини, що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов. [PERSON] сплачує аліменти на утримання своєї дитини у розмірі ј частини щомісячно, заборгованість відсутня. З урахуванням досліджених доказів, співбесіди з батьками, віку дитини, служба вважає можливим призначити спілкування батька, гр. [PERSON] з донькою [PERSON] за умови прояву бажання малолітньої, враховуючи стан здоров`я та режим дитини та в присутності матері [PERSON] у визначені дні побачень спілкування з батьком. Висновком щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , наданого Службою у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області за № 270 від 18.08.2020 року підтверджується, що дослідивши матеріали цивільної справи службою зазначено, що батьки малолітньої [PERSON] розлучені (рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2012 року). Після розлучення дитина фактично проживає з матір`ю. Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 07.06.2019 року, проведеного працівниками служби у справах дітей, зазначається, що будинок складається з 4 кімнат з усіма зручностями утримується в належному стані, житлові умови в повній мірі відповідають потребам, в кімнатах чисто та охайно, для побачень з дитиною створені необхідні умови, є окрема кімната для відпочинку дитини. За вказаною адресою [PERSON] мешкає з громадянською дружиною [PERSON] .. Відповідно до характеристики уповноваженого Виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 07.02.2019 р. [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , скарг від сусідів не надходило, веде нормальний спосіб життя. [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 3 групи внаслідок війни. Відповідно до листа від 18.03.2019 р. Шевченківського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області станом на 01.03.2019 р. заборгованість по аліментам відсутня. Згідно листа від 14.02.2019 р. №268 КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Кравченко В.В. на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Наразі в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні дитини, [PERSON] та визначення способу участі у вихованні дитини. [PERSON] неодноразово звертався до служби у справах дітей Куп`янської міської ради з питання проведення відповідної бесіди з матір`ю його доньки [PERSON] , [PERSON] щодо усунення перешкод у вихованні дитини.В матеріалах справи № 628/932/19, Куп`янського міськрайонного суду Харківської області про позбавлення батьківських прав є відзив [PERSON] у відмові у задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав. З урахуванням вище викладеного виконавчий комітет Куп`янської міської ради, вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 122-123,174-175, 185-186). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Щодо первісного позову про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини. Як вбачається з підстав обох позовів та пояснень сторін, між сторонами існує конфлікт щодо участі батька у спілкуванні з донькою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANTv. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно зі ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Тлумачення положень ст. 18, частин 4, 5 ст. 19, ч. 1 ст. 158, ч. 2 ст. 159 СК України дає підстави для висновку, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У положеннях частини 2, 3 статті 157 СК України зазначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача ( за первісним позовом) щодо наявності перешкод з боку відповідача ( за первісним позовом) знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні вищенаведеними доказами, а також поясненнями свідків, як зі сторони позивача ( за первісним позовом) так і зі сторони відповідача ( за первісним позовом). Вказані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення обставин, які входять до предмету доказування. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] не є об`єктивними, оскільки на думку суду вказані особи прямо зацікавлені в результатах розгляду справи, оскільки перебувають з відповідачем ( за первісним позовом) позивачем ( за зустрічним позовом) [PERSON] у родинних відносинах, тому суд не кладе їх в основу рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у вихованні дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Самостійно і добровільно сторони не можуть визначитися із спільною участю у вихованні та утриманні спільної дитини, а тому порушено питання про участь у вихованні та вільному спілкуванні з їх малолітньою дитиною батька, який мешкає окремо від дитини. Враховуючи рівні права батька щодо дитини із її матір`ю, все ж, при визначенні конкретних способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, слід брати до уваги, найперше, інтереси дитини, оскільки їй не має бути завдано шкоди такими конкретними способами участі, які встановлюються для батька. Тож в даному випадку має бути розумний баланс між забезпеченням належного батьківського виховання, реалізацією батьком своїх прав і інтересами дитини. Судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, активно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується. Спілкування дівчинки з батьком відповідає її найкращим інтересам, а батько підтвердив своє бажання брати в житті дитини найактивнішу участь. Та обставина, що дитина майже не знає свого батька, не є підставою для позбавлення рідного батькам на спілкування з дитиною. При цьому суд зазначає, що після налагодження довірчих відносин спілкування батька з дочкою, батько завжди має право через деякий час вимагати змінити спосіб його участі у вихованні дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дочкою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дочкою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Стаття 19 СК України встановлює, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи її виховання не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, та приймаючи до уваги надані в судовому засіданні пояснення позивача, його представника, відповідача, представника відповідача ( за первісним позовом) та покази свідків, висновок служби у справах дітей про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в частині визначення способу участі у вихованні дитини. Аналізуючи фактичні обставини, враховуючи вік дитини, наявність захворювання, тривалу перерву у її спілкуванні з батьком, суд приходить до висновку, що для налагодження довірчих відносин між батьком і дитиною потрібен час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування і формування емоційної прихильності дочки до батька, тому слід визначити такі побачення у присутності матері, відповідно до висновку служби у справах дітей. При цьому суд враховує вік дитини, особливості розвитку дитини в такому віці, які обумовлені характером та тривалістю її відносин, чуттєво - емоційного зв`язку з родиною, в якій вона проживає та перерву у спілкуванні з батьком. Суд вважає можливим визначити позивачу ( за первісним позовом) [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних побачень батька з донькою наступним чином: два рази на місяць у перший та третій тиждень місяця що суботи з 11.00 години до 15.00 години у присутності матері дитини - [PERSON] за місцем її постійного проживання та за попередньою домовленістю з нею. Вказані способи участі в даний період з урахуванням фактичних обставин, відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини», який є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Що стосується зустрічного позову про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, провадження № 61-36905св18. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно синів, позивачем не надано. При цьому згідно висновку Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року по справі №331/5427/17, небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не її (його) волею. Батьківські права основані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною та матір`ю конфлікту чи погіршення їхніх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав. При визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. За розглядом даної справи встановлено, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою ( за зустрічним позовом) - матір`ю окремо від батька, зі слів позивачки ( за зустрічним позовом) спілкуватися з батьком не бажає, так як не знає його. Однак свідок [PERSON] дала пояснення, що під час бесіди з дитиною, свідок зрозуміла зі слів дівчинки, що остання пам`ятає свого батька так як той приходив до неї в дитячий садочок. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка ( за зустрічним позовом), тобто мати дитини, заперечує у спілкуванні батька з дитиною. При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що батько дитини [PERSON] не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь в її вихованні, натомість установлено, що між сторонами (батьками) існує конфлікт, що негативно вплинуло на дитину та на взаємовідносини [PERSON] з дочкою, яка залишилася проживати з матір`ю. Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком займається мати [PERSON] - позивачка (за зустрічним позовом), не свідчить про те, що батько дитини не бажає брати участі в її утриманні й вихованні, тобто свідомо, умисно нехтує батьківськими обов`язками. При цьому судом встановлено, що відповідач ( за зустрічним позовом) добровільно сплачує аліменти, передає дитині подарунки. За таких обставин, суд вважає, що зустрічний позов про позбавлення батьківських прав не підлягає задоволенню, оскільки не доведено винної поведінки відповідача ( за зустрічним позовом), як батька доньки, щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків чи здійснення ними неправомірних дій, натомість відповідач показав, що бажає приймати участь у вихованні доньки, про що свідчить його звернення до суду з первісним позовом. Окрім того, щодо недоцільності позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] свідчить висновок служби у справах дітей.

Outcome: partial