Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі. 16 січня 2003 року між [PERSON] та ВАТ РБО «Тернопільрембуд» було укладено договір - доручення № 50/3/1 про реконструкцію трьохкімнатної квартири №1, загальною площею 105,2 кв. м, що знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно даного Договору [PERSON] зобов'язалася внести на рахунок ВАТ РБО «Тернопільрембуд» 51 602 гривні, а ВАТ РБО «Тернопільрембуд» в свою чергу - до 16 січня 2005 року завершити реконструкцію вказаного об'єкта нерухомості. [PERSON] в період з 28 лютого 2003 року по 09 листопада 2007 року сплатила 56 254 гривень. ВАТ РБО «Тернопільрембуд» своїх зобов'язань не виконало. В зв'язку з тим, що сплачені ВАТ РБО «Тернопільрембуд» 56 254 гривень є спільними коштами подружжя та те, що він на жодні майнові права не претендує, позивач просить стягнути з відповідача ? частину цих грошових коштів в якості компенсації. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задоволити, стягнути з відповідача [PERSON] 28 127 гривень, що становить ? частину грошових коштів, які вносилися відповідачем на рахунок ВАТ РБО «Тернопільрембуд», залишивши за [PERSON] на праві особистої приватної власності всі майнові права за договором - доручення №50/3/1 від 16 січня 2003 року. Відповідач [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1981 року, що стверджується відмітками в паспортах громадян України. 16 січня 2003 року між [PERSON] та ВАТ РБО «Тернопільрембуд» було укладено договір - доручення № 50/3/1 про реконструкцію трьохкімнатної квартири №1, загальною площею 105,2 кв. м, що знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно умов даного Договору [PERSON] зобов'язалася внести на рахунок ВАТ РБО «Тернопільрембуд» 51 602 гривню, а ВАТ РБО «Тернопільрембуд» в свою чергу - до 16 січня 2005 року завершити реконструкцію вказаної квартири. [PERSON] в період з 28 лютого 2003 року по 09 листопада 2007 року сплатила ВАТ РБО «Тернопільрембуд» 56 254 гривень, що стверджується квитанціями № 1021 від 28.02.2003 року, № 1046 від 13.08.2003 року, № 1084 від 23.03.2004 року, № 1115 від 13.05.2004 року, № 1951 від 26.10.2004 року, № 3429 від 09.11.2007 року. Однак, ВАТ РБО «Тернопільрембуд» своїх зобов'язань по Договору не виконало. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду №2-2885/08 від 18 червня 2008 року ВАТ РБК «Тернопільбуд» суд зобов'язав виконати умови Договору - доручення №50/3/1 від 16.01.2003 року про реконструкцію трьохкімнатної квартири №1, загальною площею 105,2 кв. м, що знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та підготовки і передачі документів у Тернопільську міську раду для видачі [PERSON] ордеру та оформлення за нею права власності на вказане жиле приміщення. Рішення набрало законної сили 30 жовтня 2008 року. Згідно повідомлення Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції № 30/23409/08 від 18.09.2015 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду №2-2885/08 від 18 червня 2008 року в повному обсязі виконати неможливо, оскільки спрямовані на встановлення місцезнаходження державним виконавцем заходи виявилися безрезультатними. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогія пролягає до ст.60 Сімейного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року. Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю,у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Outcome: approved