Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , 2015 р.н., визначеного судовим наказом, виданим Деснянським районним судом м. Києва 03.12.2018 року, з 1/4 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1 699 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що при визначенні розміру аліментів, судом не було враховано те, що він отримує мінливу заробітну плату, має на утриманні ще двох дітей та дружину. Вважає, що враховуючи зазначені обставини розмір аліментів має бути визначений в твердій грошовій сумі. 13.09.2019 р. ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, про що свідчить, повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2018 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.09.2018 року і до повноліття дитини. Як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , позивач посилається на те, що на його утриманні перебуває ще дві неповнолітні дитини. У відповідності до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 04.12.2014 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2014 року і до повноліття дитини. При цьому, у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком останньої зазначений позивач по справі. Згідно з довідкою від 23.08.2019 р. №169/19, дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, з 02.08.2019 р. по 29.05.2022 р. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що в позивача, крім сина [PERSON] , є ще дві малолітні дитини, на утримання однієї з яких також стягнуто аліменти в судовому порядку, а також дружина, яка перебуває в відпустці по догляду за дитиною. Втім, вбачається, що предметом спору є не зменшення розміру аліментів, а зміна способу їх стягнення з частки від доходу на тверду грошову суму. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, саме [PERSON] обрала спосіб стягнення аліментів саме у частці віцд заробітку, а не тверду грошову суму. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, правом зміни способу стягнення аліментів, у відповідності до ст. 181 СК України, наділений лише одержувач аліментів, в даному випадку відповідач по справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи пріоритетність інтересів саме дитини, суд критично оцінює посилання позивача на мінливість його заробітку та неофіційне працевлаштування останнього, що впливає на відрахування аліментів в залежності від розміру середньої статистичної заробітної плати. Суду не надано доказів наявності обставин, які б перешкоджали офіційному працевлаштуванню позивача. Отже, зазначена обставина, як підстава для визначення способу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, судом до уваги не приймається. З вимогами щодо зміни розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] на іншу, меншу частку, враховуючи наявність на утриманні інших дітей та дружини, позивач до суду не звертався, а суд розглядає справи лише у межах заявлених вимог. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту.

Outcome: dismissed