Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1642. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем, за час спільного проживання однією сім'єю народилася [INFO] дитина - син [PERSON] Зазначає, що причиною розпаду сім'ї є відсутність розуміння один до одного, різні погляди на вирішення сімейних питань та спільного життя; на її думку ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до припинення між нею і відповідачем подружніх стосунків. Вказує, що спільне господарство як подружжя вони не ведуть, не мають і спільного сімейного бюджету відповідачка проживає окремо від нього та сина, якого залишила за згодою на його виховання і матеріальне утримання. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим та таким що суперечить як його інтересам, так і інтересам відповідачки. Просить, заявлені вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 23.09.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1642 (а.с.4). В шлюбі за період спільного проживання сторін однією сім'єю [INFO] народилася дитина - син [PERSON] (а.с.6), який зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS], про що свідчить довідка КЖРЕП №17 №2111 від 09.10.2014 року (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства та як вважають сторони їх шлюб є формальним; строку на примирення просили не надавати, так як їх позиція відносно розірвання шлюбних стосунків є остаточно. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved