Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області в якому просив припинити його право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відмовою власника та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] відомості щодо припинення права власності на нерухоме майно, а саме на вказаний житловий будинок. В позові зазначив, що на підставі договору дарування нерухомого майна за ним зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Після реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, йому разом із сім`єю було видано направлення на переселення з Ємільчинського району с. Кочичине до м. Коростишів Житомирської області. У зв`язку із переселенням до іншого населеного пункту він звернувся до Кочичинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області аби передати їм нерухоме майно та рішенням виконавчого комітету № 51 від 14.09.2004 року дане нерухоме майно було взято на баланс сільської ради. Проте орган місцевого самоврядування, взявши на баланс дане нерухоме майно, не прийняв його до комунальної власності територіальної громади та право власності на даний житловий будинок залишилось зареєстрованим за ним. Вказане з`ясувалося після того, як податковий орган (Державна фіскальна служба) в липні 2019 року направив на його адресу вимогу щодо сплати податку на нерухомість за так звані «зайві» квадратні метри, бо після переїзду в місто Коростишів ним було придбано житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ним. З метою скасування запису про державну реєстрацію речових прав на житловий будинок в с. Кочичине, Ємільчинського району він звернувся до реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції, проте отримав відмову, яка аргументована тим, що на вказаний житловий будинок не відкрито розділ в Державному реєстрі прав, а тому державний реєстратор не може ввести відмітку про погашення в Реєстрі права власності на нерухоме майно. Реєстрація даного житлового будинку за ним, в якому він не проживає та в якому з 2004 року проживають інші люди, порушує його права та зобов`язує нести додаткові фінансові навантаження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача-адвокат Паламарчук О. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Ємільчинської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що заперечень, зауважень, доповнень, клопотань немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ксерокопії направлення серії ЖТ № 9990 від 16.08.2004 року [PERSON] , його дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та мати [PERSON] переселяються з с. Кочичине Ємільчинського району відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та йому надається право на одержання, будівництво або придбання житла і працевлаштування у м. Коростишеві. (а.с. 6). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.07.2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7-8). З відповіді реєстраційного сектору Коростишівської РДА Житомирської області № 01-13/96 від 14.10.2019 року на лист позивача щодо погашення права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] вбачається, що так, як на вказаний будинок не відкрито розділ у Державному реєстрі прав, державний реєстратор на має можливості внести відмітку про погашення у Реєстрі права власності на нерухоме майно № 6313654. (а.с. 9). Згідно ксерокопії архівної довідки із протоколу засідання виконавчого комітету Кочичинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області від 14.09.2004 року, яка надана архівним сектором Ємільчинської РДА Житомирської області 09.08.2019 року № 349 виконком сільської ради вирішив взяти на баланс сільської ради житловий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в зв`язку з відселенням. (а.с. 10). Як вбачається з ксерокопії податкового повідомлення-рішення № 0085108-5413-0607 від 11.05.2019 року [PERSON] визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 378,96 грн. (а.с. 14). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України, підставою припинення права власності, є в тому числі і відмова власника від права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Частина 3 даної статті визначає, що у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право розпорядження майном означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved