Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду на суму 32581,61 грен, 2000 грн вартості робіт за проведення експертного дослідження та 10000 грн моральної шкоди. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 04.04.2018 року о 21 год 00 хв в м.Трускваець по вул.Стебницькій відбулось зіткнення транспортних засобів: «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся з транспортним засобом «Тоyota Prius» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в свою чергу в`їхав в автомобіль марки LEXUS ES 350, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку до вищезгаданих транспортних засобів. Зіткнення вищезгаданих автомобілів відбулося через неправомірні дії відповідача [PERSON] , яка не вибрала безпечної швидкості руху, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималася безпечної дистанції. Внаслідок даного ДТП, автомобіль позивача LEXUS ES 350, д.н.з. [NUMBER] зазнав пошкоджень і вартість відновлювального ремонту становить 32581 грн 61 коп. Оцінка завданих пошкоджень у вигляді експертного висновку складає 2000 грн. Вказує на те, що незважаючи на те, що власником транспортного засобу, з вини якого відбулося ДТП, відповідачем [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №9611177 від 23.02.2018 року. Проте ПрАТ СК «ВУСО» відмовилася здійснити йому страхову виплату у зв`язку із завданою шкодою належному його транспортному засобу, посилаючись на те, що на момент ДТП застрахованим транспортним засобом керувала [PERSON] , яка нібито неправомірно ним заволоділа. Крім того, вказує на те, що неправомірними діями відповідачів йому завдано також моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та фізичному болі у зв`язку з пошкодженням здоров`я та автомобіля, розмір якої він оцінює в сумі 10000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на підстави, викладені в ньому. Додав, що він рухався в межах норми, назустріч Тойота Пріус під керуванням [PERSON] . Мерседес під керуванням [PERSON] врізався в тойоту, яка в свою чергу виїхала на зустрічну смугу руху йому назустріч, де і відбулося зіткнення. Сума пошкодження була оцінена експертом, однак, його затрати набагато більші. Він заплатив за експертизу оскільки хотів отримати експертний висновок, експерт був від страхової компанії. Просив задоволити позов. Представник позивача підтримав думку свого довірителя вказав, що страхова компанія не згідна на виплату коштів, посилаючись на те, що [PERSON] не мала права керувати авто, а страховий поліс оформлений на її чоловіка - [PERSON] . Однак, вказує на те, що поліс виписаний на автомобіль, а не на особу. Жінка [PERSON] керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] володіє автомобілем на законних підставах, хоча і не є власником. Моральна шкода полягає в тому, що його довіритель перебував на час ДТП в післяопераційному стані (операція голови) та внаслідок аварії дістав сильний стрес та душевні хвилювання. Представник відповідачів вказав, що жодними документами не встановлено, що [PERSON] неправомірно керувала автомобілем. Згідно адмінпостанови її визнано винною у виненні ДТП. Підстава відмови страхової компанії - неправомірне керування [PERSON] транспортним засобом. Однак, вона мала усі законні підстави володіти авто на іноземній реєстрації, позаяк мала посвідчення водія та страховий поліс на цей транспортний засіб. Вказав, що заперечує щодо стягнення шкоди з [PERSON] , так як його вина не доведена. На момент ДТП він не володів автомобілем. Просив суд взяти до уваги те, що незалежно від наявності вини, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка керувала на момент ДТП. [PERSON] має відшкодовувати шкоду лише в тому випадку, коли недостатньо ліміту страхового відшкодування. Але такий ліміт достатньо великий і не перевищує заявлені позивачем вимоги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Подав письмовий відзив на позов та додаткові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову повністю. Зокрема, посилаючи на те, що автомобіль, яким керувала [PERSON] , може використовуватися на території України виключно громадянином Республіки Польща, який є його власником. Даний автомобіль не може бути передано у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності реєстраційних документів на забезпечений транспортний засіб. Щодо відшкодування моральної шкоди то зазначає про те, що немає підстав для задоволення такої вимоги, так як в позові не зазначено про понесенні витрати на лікування, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не надано і документального підтвердження цих витрат. Відтак, такі витрати відсутні, а отже, моральна шкода, що відшкодовується Страховиком, в розмірі 5% від витрат на лікування, і в даному випадку дорівнює нулю. Заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 04.04.2018 року о 21 год 00 хв в м.Трускваець по вул.Стебницькій відбулось зіткнення транспортних засобів, а саме автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся з транспортним засобом «Тоyota Prius» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Від цього зіткнення «Тоyota Prius» було відкинуто на зустрічну смугу, де сталося зіткнення із належним позивачу автомобілем марки LEXUS ES 350, д.н.з. [NUMBER] . Своїми діями водій [PERSON] порушила вимоги п.п.2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідача [PERSON] постановою Дрогобицького міськарйонного суду від 31.05.2018 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Така постанова є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З оглянутого звіту №2621/18 «Про оцінку автомобіля Lexus ES 350 р.н. [NUMBER] », складеного ТОВ АК «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», позивачу [PERSON] в результаті зіткнення завдано майнову шкоду у розмірі вартості відновлюваного ремонту даного автомобіля - 32581,61грн. Згідно акту №2621/18 прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2018 року на послуги оцінювача позивач сплатив 2000 грн. Позивач [PERSON] звертався до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» з вимогою про виплату страхового відшкодування, однак страхова компанія відмовилася виплачувати страхове відшкодування позивачу, мотивуючи це тим, що [PERSON] на момент ДТП неправомірно володіла забезпеченим транспортним засобом марки Mercedes-Benz р.н. [NUMBER], як таким що був на іноземній реєстрації. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На час ДТП, в Україні володіння автомобілем на іноземній реєстрації було масово поширеним явищем, яке не перебувало під забороною держави. Більше того, з володільцями таких авто, як і в цьому випадку, укладались договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, дії ПРАТ «СК «ВУСО» щодо видачі поліса розцінюються судом як такі що відповідають вимогам ст.627 ЦК України щодо свободи договору. Адже страховик на час укладення Договору та видачі поліса мав усі документи щодо транспортного засобу, в тому числі і дані щодо місця його реєстрації. Відтак, передбачав або ж повинен був передбачати і можливість настання страхового випадку та відповідні наслідки для себе у цьому випадку. Тому причини відмови у страховій виплаті суд вважає безпідставними і до уваги не бере. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямовуються на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують транспортний засіб марки Mercedes-Benz р.н. [NUMBER] GE62, перед третіми особами, на момент скоєння ДТП, була застрахована ПРАТ «СК «ВУСО», згідно з полісом АМ/3455853 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2018 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну становить 100000 (сто тисяч) гривень. Згідно п.8 зазначеного полісу, до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника менше 3-х років. Отже [PERSON] правомірно використовувала забезпечений транспортний засіб, маючи посвідчення водія [NUMBER] з 11.02.2017 року. Згідно з пунктом 2 полісу АМ/3455853 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2018 року страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Згідно із пунктом 1.4 статті 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії. Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із пунктом 2.2 статті 2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Відтак, необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. За таких обставин спростовується покликання ПРАТ «СК «ВУСО» на неправомірність володіння [PERSON] забезпеченим автомобілем як підставу відмови позивачу у страховій виплаті. Згідно вищевказаного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності Страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. Розмір франшизи згідно зазначеного полісу становить - 1000,0 гривень. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відтак, розмір спричиненого позивачу матеріального збитку у зв`язку із ДТП, яка складає вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus ES 350 р.н. [NUMBER] в сумі 32581,61грн, повністю покривається страховою сумою та підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ВуСО» за мінусом вказаної суми франшизи. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] було спричинено душевних страждань, викликаних пошкодженням його автомобіля. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить зі ступеню спричинених моральних страждань, психологічного стресу позивача, його потенційною небезпекою для його здоров`я із врахуванням перенесеної операції голови, що при цьому являється пенсіонером інвалідом ІІ групи. З урахуванням вимог розумності та справедливості суд погоджується із заявленим позивачем розміром моральної шкоди 10 000 грн. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Така вина є встановленою постановою суду у справі про адміністративне правопорушення. Тому і стягнення заявленої моральної шкоди слід провести з відповідача [PERSON] . При цьому вини [PERSON] жодним доказом у справі не встановлено, а тому і стягувати з нього будь-які кошти підстав немає. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави судовий збір, так як позивач звільнений від сплати такого.

Outcome: approved