Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту автомобіль марки «Mazda» модель «323» рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий комбі, № кузова [NUMBER], державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить йому накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 квітня 2014 року у виконавчому провадженні № 42740197. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року Відділ ДАІ м. Києва прийняв постанову № ПС1 № 230958 про стягнення з нього на користь держави штрафу у сумі 510,00 гривень. Постановою державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 42740197 з примусового виконання зазначеної вище постанови Відділу ДАІ м. Києва від 18 лютого 2014 року № ПС1 № 230958. В межах виконавчого провадження № 42740197 державним виконавцем накладено арешт на його автомобіль марки «Mazda», модель 323, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 17 липня 2015 року він сплатив на користь держави штраф у розмірі 510,00 гривень, згідно постанови Відділу ДАІ м. Києва від 18 лютого 2014 року № ПС1 № 230958. 24 червня 2014 року державним виконавцем Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. При цьому, накладений на його автомобіль арешт державний виконавець не зняв. Станом на сьогодні, він має намір продати належний йому автомобіль, для чого він звернувся в Регіональний сервісний центр МВС для зняття автомобіля з обліку. Однак, йому було відмовлено у знятті автомобіля з обліку у зв'язку з тим, що на автомобіль накладено арешт згідно постанови державного виконавця ВП № 42740197 від 30 квітня 2014 року, який до цього часу не знятий. 30 березня 2016 року він звернувся до Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту з його автомобіля до якої додав копію квитанції про сплату суми штрафу в розмірі 510,00 гривень. Листом від 08 квітня 2016 року № 8522 Відділ ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві повідомив йому, що відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, у зв'язку з чим виконавче провадження знищене, таким чином відділ не має можливості проводити будь-які виконавчі дії по знищеному виконавчому провадженню. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити Уповноважений представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини не явки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представника відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить автомобіль «Mazda 323», № кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до листа-відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України від 16 травня 2016 року № 31/26-307А3, згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 11 травня 2016 року на транспортний засіб «Mazda 323», № кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва накладено арешт згідно виконавчого провадження № 42740197 від 30 квітня 2014 року. Згідно квитанції ГУ Ощадбанку по м. Києву та області від 17 липня 2015 року, позивачем було сплачено суму штрафу у розмірі 510 гривень на користь держави. Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 30 березня 2016 року позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із заявою, в якій просив зняти арешт накладений на його автомобіль, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 квітня 2014 року у виконавчому провадженні № 42740197. Відповідно до листа-відповіді Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві № 8522 від 08 квітня 2016 року, позивача було повідомлено, що відповідно до даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42740197 з примусового виконання постанови № ПС1 № 230958 виданого 18 лютого 2014 року ВДАІ м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь держави штраф у сумі 510,00 гривень. 24 червня 2014 року державним виконавцем відділу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, копії якої з оригіналом виконавчого листа направлено до ВДАІ м. Києва та сторонам виконавчого провадження. Відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, у зв'язку з чим виконавче провадження знищене, таким чином відділ не має можливості проводити будь-які виконавчі дії по знищеному виконавчому провадженню. Згідно п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи фактичне виконання рішення суду в частині накладення на позивача адміністративного стягнення, а також враховуючи, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції відповідні виконавчий документ не перебуває та враховуючи те, що виконавче провадження знищене за закінченням терміну зберігання, позовні вимоги в частині зняття арешту з автомобіля є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved