Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у сумі 1700 доларів США, але надав суду заяву, в якій відмовився від позову, просив суд закрити провадження у справі за його позовом, ухвалою суду від 06.07.2016 року його заява задоволена, провадження в справі за його позовом до [PERSON] закрито. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати недійсним укладений відповідачами оспорюваний договір позики 1700 доларів США, підтверджений розпискою відповідача [PERSON], витрати по даній справі віднести на відповідачів, стверджуючи, що з 09.08.2014 року по липень 2015 року фактично, а формально по теперішній час, він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], хоча фактичні шлюбні відносини були припинені між ними частково вже з квітня 2015 року, а остаточно вже з липня 2015 року. В грудні 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї 1700 доларів США, як суми боргу, який утворився внаслідок отримання [PERSON] такої ж суми від [PERSON] по договору позики, нібито укладеного нею у вигляді розписки від 04.04.2015 року в присутності свідків для проведення капітального ремонту будинку, розташованого по вул. Островського,7а в м. Балті Одеської області, який є її з [PERSON] спільним майном подружжя. Позивач [PERSON] вважає, що вище вказаний договір позики 1700 доларів США є недійсним, оскільки він, як чоловік [PERSON], нічого про цей договір не знав, не надавав своєї письмової згоди на укладення цього договору, позику в розмірі 1700 доларів США від [PERSON] не отримував, його дружина ніколи йому не говорила про таку позику, грошей йому не показувала, на думку позивача [PERSON], такі дії [PERSON] спрямовані на те, щоб в подальшому недобросовістно і непропорційно розділити з [PERSON] спільне майно подружжя, [PERSON] вважає, що вище вказаний договір позики укладено з порушенням вимог діючого законодавства, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні він та його представник [PERSON] свої заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON] в судовому засіданні заперечень стосовно заявлених позовних вимог не надали. Заслухавши вимоги позивача, його представника, думку відповідачів, їх представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі представлені сторонами докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі у звязку з наступним. У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.2 ст.65 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно ч.3 ст.65 Сімейного Кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово, а згідно ч.4 вище вказаної статті договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використано в інтересах сімї. У відповідності з вимогами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що з 09.08.2014 року по липень 2015 року фактично, а формально по теперішній час, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, хоча фактичні шлюбні відносини були припинені між ними частково вже з квітня 2015 року, а остаточно вже з липня 2015 року, вказані обставини не заперечуються і відповідачами. Відповідачами не спростовується той факт, що договір позики, підтверджений розпискою [PERSON] від 04.04.2015 року, між ними був укладений без згоди, відома позивача, хоча, на думку суду, сума позики є значною, і в такому разі даний договір позики не може бути дрібним побутовим, позивач не надавав своєї письмової згоди на укладення спірного договору, по цим причинам будь-які обовязки для позивача внаслідок вище вказаного договору позики не створюються. Під час укладення договору позики відповідачі не дотрималися вимог, які встановлені вимогами си.215 ЦПК України, тому це є підставою для визнання договору позики 1700 доларів США недійсним. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved