Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 16 липня 1985 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №102. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою спільне життя не склалося, постійно виникали непорозуміння, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без нього, просить позов задовольнити, миритися не бажає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги довірителя підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення в газеті. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 липня 1985 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №102. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали сварки, непорозуміння, подружніх відносин не підтримують більше п'яти років, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 551 гривню 20 копійок судового збору.

Outcome: approved