Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], вказавши третьою особою без самостійних вимог Територіальний сервісний центр №3247 регіонального сервісного центру МВС в Київській області\~про визнання права власності на нерухоме майно за борговим зобовязанням, посилаючись на те, що 08.01.2016 року між [PERSON] та ним, позивачем по справі [PERSON] укладена усна угода відповідно до якої, він, позивач придбав у [PERSON], автомобіль марки ВАЗ21061, 1989 року випуску, колір синій, легковий седан-В, кузов ХТА 2100610К2190514, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №299200 видане Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України 04.05.2006 року. Під час укладання угоди власнику автомобіля сплачено 15000,00 гривень, про що 08.01.2016 року, складена розписка між ним, позивачем та [PERSON]. Останній написав розписку власноручно в якій зазначив, що транспортний засіб марки ВАЗ21061, рік випуску 1989, колір синій, ХТА 2100610К2190514, належить йому на праві власності, а також отримав кошти в сумі 15000,0 гривень від [PERSON] та взамін віддав транспортний засіб у власне користування та повне розпорядження. Також цією розпискою засвідчив, що до 31.12.2016 року зобов'язується зняти належний йому на праві власності автомобіль з реєстрації в органах МРЕВ ДАІ та зареєструвати його на [PERSON] Проте, вказаного зобовязання не виконав оскільки 31.07.2016 року помер. Позивач просить: визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ21061, 1989 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТА2100610К2190514 Тип ТЗ легковий седан-В, державний номер [NUMBER]; територіальному сервісному центру №3247 регіонального сервісного центру МВС в Київській області смт Макарів, зняти з реєстрації автомобіль марки ВАЗ21061, 1989 року випуску, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТА2100610К2190514 Тип ТЗ легковий седан-В, державний номер [NUMBER], який зареєстрований Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України 04.05.2006 року на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та скасувати запис в особливих відмітках: мають право керування [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.01.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі строк для подання пояснень щодо позову або відзиву. Належним чином повідомлена відповідачка, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100680528, у встановлений судом строк, на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа без самостійних вимог Територіальний сервісний центр №3247 регіонального сервісного центру МВС в Київській області надіслав до суду пояснення щодо позову, згідно яких вказав, що транспортний засіб ВАЗ21061, 1989 року випуску, колір синій, кузов ХТА2100610К2190514, державний номер [NUMBER] по теперішній час зареєстрований за громадянином [PERSON] До територіального сервісного центру №3247 регіонального сервісного центру МВС в Київській області з питанням щодо зняття з реєстрації вказаного автомобіля ніхто не звертавсь. Також вказали, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлено, що згідно розписці від 08.01.2016 року, [PERSON], який проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], засвідчує, що йому на праві власності належить транспортний засіб марка ВАЗ21061, рік випуску 1989 року, колір синій, ХТА 210610К2190514, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №299200 від 13.06.1992 року, виданого Макарівським МРЕВ [PERSON] України 04.05.2006 року. 08.01.2016 року він отримав кошти за вказаний автомобіль в сумі п'ятнадцять тисяч гривень від громадянина [PERSON] [INFO], який зареєстрований в [INFO], х. Ферма, вул.Комарова б.10, та взамін коштів передав йому у власне користування вказаний автомобіль для керування та повного розпорядження. Також, даною розпискою [PERSON] засвідчив, що до 31.12.2016 року зобовязується зняти належний йому на праві власності автомобіль з реєстрації в органах МРЕВ ДАІ та зареєструвати за [PERSON] та у випадку непередбачених обставин його донька повідомлена про даний факт та яка не буде заперечувати проти переоформлення автомобіля на [PERSON] (а.с.16-17). Згідно ч.1 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений уписьмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Враховуючи, що договір купівлі-продажу транспортних засобів не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, відчуження останнього здійснюється шляхом державної реєстрації у відповідних державних органах Державної автомобільної інспекції згідно ПКМУ від 07.09.1998 року №1388 Київ з подальшими змінами «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів)». Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням. Згідно із ч.2 ст.509ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, відповідно до ч.5 якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно свідоцтву про смерть серії І-ОК №371652, виданого Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] 31.07.2016 року помер (а.с.15). Згідно довідці №5182 від 31.10.2017 року виданої Макарівською селищною радою, [PERSON] [INFO], з 07.12.1998 року до дня смерті 31.07.2016 року дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (Фрунзе)[ADDRESS]. За вказаною адресою разом з [PERSON] проживала та була зареєстрована [PERSON] донька (а.с.18). Згідно свідоцтву про народження серії І-ЖА №283049 від 12.04.1972 року, свідоцтву про укладення шлюбу серії І-БК №341101 від 01.03.1996 року, свідоцтву про розірвання шлюбу серії І-БК №262607 від 20.12.1994 року та свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №498878 від 12.08.1989 року, відповідачка по справі [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.11-14). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.п.3.14 п.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.1281ЦК України,спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Спадкоємці відповідають у межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто вимоги кредиторів погашаються виключно за рахунок спадкового майна. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню,оскільки достовірно встановлено, що позивачмає право вимоги довідповідача, для задоволення вимог за зобовязанням у якому він виступає стороною. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved