Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником вказаної квартири, крім нього у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , та відповідач у справі - [PERSON] , яка є його донькою, отже була зареєстрована як член його сім`ї. Відповідач не проживає в спірній квартирі з грудня 2009 року, оскільки виїхала до м. Київа, а пізніше можливо - і за кордон. З того часу вона до м. Кривого Рогу не поверталася, зв`язку з позивачем не підтримує, тому він не знає ані її адреси, ані номеру телефону. Оскільки ніяких перешкод у користуванні квартирою він відповідачу не чинив, домовленостей щодо користування житлом або зберігання його за відповідачем між ними не існує, участі у сплаті комунальних послуг відповідач не приймає, що погіршує матеріальний стан позивача. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі тривалий час, позивач і просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати відповідача таким, що втратив право користування належною йому на праві власності квартирою. Відповідач неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Порядок виклику відповідача в судові засідання, передбачені ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Пояснив, що відповідач є його донькою, з якою останнім часом відносини не підтримує, останній раз спілкувалися рік тому. Перешкод донці в користуванні квартирою він не чинив, її речей в квартирі немає. Йому відомо, що вона планувала виїзд за кордон, в Республіку Словенія, але чи на теперішній час вона мешкає за кордоном, йому достоменно не відомо, тому зняти з реєстрації відповідача іншим шляхом, як в судовому порядку неможливо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, мешкає в квартирі [ADDRESS] в сусідньому під`їзді . З позивачем знайома з 2013 року, але відповідача [PERSON] ніколи не бачила. При цьому свідок пояснила, що є головою ОСББ даного будинку, тому особисто знає всіх мешканців і може відповідально стверджувати, що [PERSON] з 2013 року в цьому будинку не мешкає. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, мешкає в квартирі [ADDRESS] , але відповідача [PERSON] вже не бачила у позивача багато років. Причини її відсутності їй не відомі, але знає, що дочка з позивачем не проживає. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.12.1999, виданого Криворізькою універсальною товарною біржею, реєстраційний номер 003/147-Н /а.с.5/. Належність квартири позивачу час розгляду справи підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.45/. Встановлено, що відповідач [PERSON] є дочкою позивача, що підтверджуються копією свідоцтва про народження останньої /а.с.33/. Як видно із довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання три особи: позивач у справі - [PERSON] , [PERSON] , та відповідач - [PERSON] , [INFO] /а.с.36/. Згідно з Актами, складеними головою ОСББ «Інгулець-25», [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 09 грудня 2002 року по цей час /а.с.7-8/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з грудня 2009 року, тобто більш ніж десять років, без поважних причин відсутній на спірній житловій площі, в належній позивачу квартирі не мешкає, але залишається зареєстрованою. При цьому письмовими доказами, показами свідків встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створював. В зв`язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушений сплачувати позивач. Отже реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача та членів його сім`ї, порушує їх права, як власників житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім`ї власника житла. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. За вказаною нормою громадяни зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунулася, після припинення проживання з позивачем самостійно з реєстраційного обліку не знялася, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved