Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його син [PERSON] . До дня смерті син проживав разом з ним у квартирі за адресою: [ADDRESS] . До спливу, визначеного законом шестимісячного терміну, позивач звернувся у держнотконтору з метою прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті його сина та йому повідомили, що дане звернення передчасне та оскільки він проживав разом сином на час відкриття спадщини, згідно діючого законодавства вважається таким, що спадщину прийняв. Однак, при наступному зверненні у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та роз`яснено, що ним пропущено визначений ст.ст. 1268-1272 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони із сином зареєстровані за різними адресами. Позивач є людиною похилого віку, 1938 року народження, він часто хворіє, йому важко пересуватись та, на даний час він не виходить за межі квартири. [PERSON] вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, є підставою для визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення заявлених позивачем позовних вимог не заперечує, також подала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказує на те, що [PERSON] є батьком її покійного чоловіка. [PERSON] підтверджує доводи позивача про те, що він є людиною похилого віку, йому важко пересуватися по квартирі, він майже не ходить, а лише лежить, догляд за ним здійснюють родичі, в тому числі і [PERSON] , самостійно він за собою доглянути не в змозі, приймає ліки від серця, тиску. Тому, перебуваючи у фактично безпорадному стані склалась ситуація, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Після смерті її чоловіка - [PERSON] , відповідач [PERSON] разом із іншими спадкоємцями звертались за консультацією до нотаріуса, який повідомив що [PERSON] і його дружина [PERSON] , вступають у спадщину автоматично, оскільки проживали разом з померлим в одній квартирі на день смерті, і що писати їм заяву на прийняття спадщини не потрібно. Через цю інформацію ніхто з родичів не знав, що насправді потрібно все ж таки писати заяву і не підказали цього позивачу. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення заявлених позивачем позовних вимог не заперечує, також подав суду відзив на позовну заяву, який аналогічний відзиву [PERSON] У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічним засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив Згідно Реєстраційного посвідчення, виданого 11 жовтня 1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі Договору дарування, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 29 серпня 1994 року, за реєстром №5-5629 та записано вреєстрову книгу за №3225. Як вбачається із технічного паспорта, виданого 11.10.1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на квартиру по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , загальна площа квартири складає - 34,7 кв.м., житлова - 17,4 кв.м. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 18 травня 2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ст.1268 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). До спадкоємців першої черги, після смерті [PERSON] належать: його син [PERSON] , дружина - [PERSON] та батьки - [PERSON] та [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно Довідки №58, виданої 16 січня 2019 року ПП «Благоустрій», [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно із 01.01.2018 р., проживав зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] , але не був зареєстрований. Як вбачається із Листа №629/01-16 від 08 лютого 2019 року державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контора Рудніцького А.Я., згідно довідки № 1811, виданої TOB «Коменерго-Тернопіль 5» 04 липня 2018 року та відповіді Відділу реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради № 1610/28-03 від 17.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] не були зареєстровані з померлим [PERSON] за однією адресою, а тому вважаються таким що спадщину не прийняли у встановлений законом строк. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 18 жовтня 2018 року. На той час, як і тепер, спадкоємець за законом [PERSON] хворіє хронічними захворюваннями, є особою похилого віку, йому важко пересуватися, він потребує стороннього догляду за собою, який здійснюють родичі. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує обставини даної справи, на які посилається позивач. За вказаних обставин, враховуючи, що не визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушуватиме права позивача, позов слід задовольнити і визначити додатковий строк, достатній для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved