Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить продовжити йому строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] у віці 93 років. У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах і стверджувала, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, визначений ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, з поважних причин. Як на поважну причину позивачева сторона посилалась на депресійний стан [PERSON] через смерть батька і через психічну хворобу своєї молодшої сестри -[PERSON] та на юридичну необізнаність [PERSON] Представник Одеської міськради позов не визнала. Представник [PERSON] і [PERSON] з вимогами [PERSON] не погодилась і надала заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [INFO] помер [PERSON] - актовий запис про смерть №3597, вчинений 26.04.1999 року Першим відділом РАГС Приморського рай управління юстиції м.Одеси. [PERSON] 10 грудня 1985 року уклав заповіт на користь онуків - [PERSON] і [PERSON] Спадкоємиця [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину - вона на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини надала відповідну заяву до нотаріуса. [PERSON]- син спадкодавця - з заявою до нотаріальної контори не звертався. В 2006 році [PERSON] надав до суду позов до спадкоємців [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 13.09.2010 року у задоволені позову відмовлено і рішення суду набрало чинності. Рішенням апеляційного суду від 23.12.2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Це рішення суду також набрало чинності. Сьогодні представник позивача посилається на ст.549 і ст.550 ЦК України в редакції 1963 року і просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини і доводить, що [PERSON] вчасно не зміг звернутись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав із-за психологічної травми, пов'язаної з захворюванням своєї рідної молодшої сестри [PERSON], яка в 2006 році була направлена на лікування до Одеської обласної психіатричної лікарні №1, де згодом померла. Представник позивача стверджує, що після смерті батька та молодшої сестри позивач постійно перебував в депресійному стані, який не дозволяв йому адекватно та своєчасно усвідомлювати, що відбувається в реальності. Крім того, позивач не знав, що законом визначений 6 -місячний термін для прийняття спадщини. На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилається на такі докази: свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], лист нотаріальної контори про відкриття спадкової справи до майна [PERSON] за заявою спадкоємиці [PERSON], заповіт на ім.» [PERSON] і [PERSON], копії рішень суду. Представники відповідачів, не визнаючи позов, посилались на неприйняття позивачем спадщини в установлений законом строк та порушення [PERSON] строків позовної давності для звернення до суду з вимогами про захист спадкових прав. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] не підлягаючим задоволенню з таких правових підстав: Ст.256 ЦК України в редакції 2003 року визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст.257 ЦК встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У даному випадку спадщина відкрилась у 1999 році і позивач, як спадкоємець першої черги до майна спадкодавця, мав право звернутися до суду за захистом порушеного права (як стверджує позивач він мав право на обов»язкову частку у спадщині), протягом 3-х років. [PERSON] вперше звернувся до суду у 2006 році з вимогами про визнання за ним права власності в порядку спадкування. Рішенням суду від 13.09.2010 року, яке набрало чинності, [PERSON] відмовлено у задоволені позову з підстав - пропуск строку позовної давності. У 2014 році [PERSON] звернувся до суду з вимогами продовжити 6 місячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилась у 1999 році. З таким позов [PERSON] також мав звертатися до суду у межах строку позовної давності. Відповідачева сторона надала заяву про застосування строків позовної давності.

Outcome: dismissed