overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 01.11.2008 року у Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 06. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ №039362 від 01.11.2008 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ № 206814 від 16.09.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ №094689 від 25.06.2009 року, копія договору про здійснення батьківських прав щодо дітей від 28.01.2016 року, довідка №103 від 29.01.2016 року, видана Подвірївською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 1 листопада 2008 року у Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №06. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 14 лютого 2008 у Комарівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №02. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ №032206 від 14 лютого 2008 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ №154042 від 13.12.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ № 154043 від 13.12.2011 року, довідка № 1090 від 21.08.2016 року, видана Комарівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії КР 370501. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2008 року у Комарівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №02. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 17 вересня 1994 року в Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №14. Позивач [PERSON] позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю та пояснила, що їм необхідно розлучитися, так як між ними відсутнє взаєморозуміння. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 17 вересня 1994 року у Подвір'ївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №14. У подружжя є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач та відповідач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 1 червня 1986 року у Івановецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №13. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 20.10.2016 року, довідка № 3215 від 21.11.2016 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії [NUMBER], копія довіреності від 21.07.2016 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 1 червня 1986 року у Івановецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №13. У подружжя неповнолітніх дітей немає. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 20.12.1994 року у Лівинецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 17. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 20.12.1994 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 18.10.2006 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 05.09.2008 року, довідка № 643 від 01.06.2016 року, видана Бузовицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 20 грудня 1994 року у Лівинецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №17. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ним та [PERSON], який зареєстровано 22 листопада 2003 року у Великолучківській сільській раді Мукачівського району Закарпатської області Чернівецької області, актовий запис за №59. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги не визнає повністю та просить відмовити в позові повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 22.11.2003 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 05.08.2008 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 17.02.2011 року, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії [NUMBER], копія ухвали Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19.04.2016 року по справі № 717/645/16-к. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідача [PERSON] зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року у Великолучківській сільській раді Мукачівського району Закарпатської області Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №59. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 05.03.2009 року між ним та відповідачем [PERSON] В обгрунтування позову посилається на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, сім'я фактично розпалася. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам. Спору щодо поділу спільно нажитого майна немає. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач визнала позов, підтвердила усі викладені у ньому обставини. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 05 березня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 22. З липня 2013 по серпень 2014 року сторони спільно проживали в будинку відповідача, з серпня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом у даній справі встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], [INFO], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, 14.10.1991 року, актовий запис за № 71. В своїй заяві позивач посилається на те, що з відповідачем сім»я не склалась, тому що між ними не було порозуміння, в результаті чого між ними постійно виникали скандали та сварки. Вважає, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи належним чином, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи належним чином, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 459232 від 20.12.2016 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, 14.10.1991 року, актовий запис за № 71, [PERSON], [INFO], перебуває у шлюбі із [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ковальова) [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року сторонам було надано строк для примирення три місяці. Відповідно до\~ст.\~51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом достовірно встановлено, що примирення між подружжям не відбулось, вони втратили взаємопорозуміння, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, сторони мають різні погляди на сімейне життя. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] шлюбні стосунки припинили. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], [INFO], зареєстрований у виконкомі Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 24.09.1983 року, актовий запис за № 20. В своїй заяві позивач посилається на те, що від шлюбу вони мають повнолітніх дітей, які проживають окремо. З 1992 року та по теперішній час він проживає окремо від [PERSON] і співмешкає з іншою жінкою. Основною причиною розпаду сім»ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Позивач вважає, що причини, які спонукали його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. З [PERSON] вони проживають окремо з 1992 року, припинили вести спільне господарство, та на теперішній час не підтримують сімейних відносин. Примирення між ними є неможливим , збереження сім»ї недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце проведення підготовчого судового засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи повідомленим про день, час і місце проведення підготовчого судового засідання, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 355129, зареєстрованого у виконкомі Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 24.09.1983 року, актовий запис за № 20, [PERSON], [INFO], перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], з 24.09.1983 року (а.с. 4). Відповідно до\~ст.\~51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] шлюбні стосунки фактично припинили в 1992 року. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved