Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру, яка належала [PERSON] померлій [INFO] та розташована за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] який був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі Реєстраційного посвідчення від 28.03.1995 року №969. У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса також звернулась сестра померлої відповідач по справі. В листопаді 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу його свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом було відмолено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує належність майна спадкодавцю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 02.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що зазначена позовна заява не підлягає задоволенню. оскільки в матеріалах позову відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, як того вимагає чинне законодавство. Вказав, що позивач як на підставу задоволення позовних вимоги посилається на ст. 392 ЦК України, згідно якої, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку підставою для звернення до суду є відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, вказане не передбачено вищевказаною статтею ЦК України і тому це не може бути підставою задоволення позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. 21.05.2020 року представником позивача було подано до суду заяву про подання доказів, долучено до матеріалів справи постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та подано відповідь на відзив в якому вказав, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, враховуючи наявність відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно у цій справі є ефективним способом захисту прав позивача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач звертала увагу на те, що позивач не турбувався про здоров`я бабусі та взагалі не знав, що вона померла. Вказала, що на майно не претендує, але краще квартира дісталася державі. Представник відповідача вказав, що позивачем до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує право власності. Суд, заслухав пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.1986 року (арк. справи 11). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00020391883 від 19.06.2018 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим повторно серії [NUMBER] від 19.06.2018 року (арк. справи 13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим повторно серії [NUMBER] від 20.06.2018 року (арк. справи 12). З відповіді КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2018 року №532 вбачається, що відповідно до архівних даних підприємства за [PERSON] зареєстровано наступне нерухоме майно, а саме квартира розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення від 28.03.1995 року, р. №969 (арк. справи 15). За матеріалами спадкової справи №254/2018 заведеної 03.05.2018 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що 03.05.2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулась сестра померлої [PERSON] та [INFO] звернувся онук померлої [PERSON] (арк. справи 45,46). Згідно листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори від 09.11.2018 року, вих. №5610/01-16 [PERSON] рекомендовано звернутись до суду, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує, право власності спадкодавця на квартиру (арк. справи 48). 20 травня 2020 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено спадкоємцю [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Судом оглянуто інвентарну справу №44666 на квартиру [ADDRESS] з якої встановлено, що право власності було зареєстровано на підставі оригіналу довідки (арк. справи 10 інвентарної справи), відповідно до якої вартість вказаної квартири у кооперативі ЖЕК-150 складає 57261200, станом на 18.03.1995 р. квартира [PERSON] повністю сплачена. За вказаним документом складене реєстраційне посвідчення, право власності записано у реєстрову книгу №6 за реєстровим №969 28.03.1995 р. (арк. справи 9 інвентарної справи). Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнику спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно зі ст.15\~Закону України «Про власність»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру. Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкодавець сплатила свій пайовий внесок за квартиру, набула на неї права власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, [PERSON] успадковує за правом представлення майно, що належало б його батьку [PERSON] (який помер [INFO] ) якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON] (яка померла [INFO] ), а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У зв`язку\~з вище\~викладеним,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги позивача\~щодо визнання\~права власності\~на квартиру\~в порядку\~спадкування за\~законом є\~такими,\~що засновані\~на законі,\~знайшли своє\~підтвердження в\~ході судового\~розгляду,\~в зв`язку\~з чим\~підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 05 червня 2020 року. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 258,259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: approved