Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він з 13.12.1991 року до 21.07.2015 року працював у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» за професією електрослюсар черговий з ремонту устаткування, та був зайнятий повний робочий день на підземних роботах на шахті «Октябрьська» та на Сервісному управлінні з ремонту та монтажу шахтного обладнання електро-механічної служби ПАТ « Кривбасзалізрудком». 20 січня 2015 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої ст.(пиловий бронхіт другої ст., емфізема легень другої ст.), група В.ЛН першого-другого ст. Захворювання професійне. 27 березня 2015 на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» було проведено розслідування по факту професійного захворювання [PERSON] та складено [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання. За довідкою МСЕК 16 червня 2015 року [PERSON] при первинному огляді встановлена стійка втрата професійної працездатності - 20%, в подальшому за довідкою МСЕК від 21 червня 2016 року [PERSON] при повторному огляді, у звязку з професійним захворюванням була встановлена стійка втрата професійної працездатності - 25% з переоглядом у травні 2018 року. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, в звязку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 30000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки позивач працював на підприємстві до 21.07.2015 року та звільнився у звязку із виходом на пенсію, під час роботи на підприємстві позивач забезпечувався спецодягом та засобами індивідуального захисту, відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, в процесі трудової діяльності права позивача на пільги та компенсації не порушувалось. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 13.12.1991 року до 21.07.2015 року, часу звільнення у звязку із виходом на пенсію, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем і працював електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування шахти ім. «Октябрьська» та на сервісному управлінні з ремонту та монтажу шахтного обладнання електро-механічної служби ПАТ «Кривбасзалізрудком», зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.6-9) та не заперечувались сторонами під час розгляду справи. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 20.01.2015 року, №121, [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група В. ЛН першого-другого ст. (а.с.17-18). 27 березня 2015 року на підприємстві відповідача було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група В. ЛН першого-другого ступеню, встановленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста [PERSON], Криворізького та Широківського районів. (а.с.21-24). Відповідно до п.16 зазначеного [PERSON], вказано, що згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 20.01.2015 року №121 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 12.1991-09.2010- підземний електрослюсар (слюсар) черговий з та ремонту устаткування, підземний механік дільниці шахти «Октябрьська» ВО «Кривбасруда», ВАТ «Кривбасзалізрудком» Відповідно до п.19 [PERSON], особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу [PERSON] в ВО « Кривбасруда», ВАТ та ПАТ «Кривбасзалізрудком» впродовж 23 років 1 місяця в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо. Згідно копії Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №0049455 від 16 червня 2015 року [PERSON] при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 20% без визначення групи інвалідності, з 25 травня 2015 до 01 червня 2016 року, з переоглядом 01 травня 2016, у звязку з професійним захворюванням-хронічне обструктивне захворювання легень. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП. (а.с.30). Згідно копії Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №016964 від 21 червня 2016 року [PERSON] при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 25% без визначення групи інвалідності, з01 червня 2016 року до 01 червня 2018 року, з переоглядом 01 травня 2018, у звязку з професійним захворюванням-хронічне обструктивне захворювання легень. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП. (а.с.39). [PERSON] неодноразово знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у звязку з професійними захворюванням, що підтверджується виписками - епікризами. (а.с.13,14-15,16,19-20,33-34,35,36). Відповідно до постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі за № 0407/22878/22878.1/3 від 30.06.2015, № 0407/22878/22878.1/2 від 30.06.2015, № 0407/22878/22878.1/6 від 24.06.2016 [PERSON] було призначено щомісячні страхові виплати, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності у разі настання права на страхові виплати після 01.01.2015 року, щомісячна страхова виплата у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності. (а.с.31,32,40). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,19 [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27.03.2015 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у виникненні професійного захворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 25% втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів понад 23 роки, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 13000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial