Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що його батько, [PERSON] , помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належала Ѕ частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] . Спадщину після смерті матері, до складу якої входила Ѕ частка вказаної вище квартири, позивач прийняв та оформив свої спадкові права. Інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, відсутні. На момент смерті [PERSON] позивач не був зареєстрований по місцю проживання спадкодавця, однак фактично проживав із ним, оскільки останній хворів та потребував постійного догляду та допомоги у побуті. Тому позивач вважав, що належним чином прийняв спадщину після померлого батька. Для оформлення своїх спадкових прав звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 24.05.2021 року за №02-31/364 нотаріус відмовив йому у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України [PERSON] просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 26.05.2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання 24.06.2021 не з`явився, в заяві просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в своїй заяві до суду просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , про що як доказ свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є сином [PERSON] ; матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Факт належності спадкодавцю спадкового майна, зокрема, частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 14.11.2008, згідно якого вказана квартира на праві спільної часткової власності належала [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) (а.с.8). Дана обставина також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21095178 від 01.12.2008 (а.с.9). Довідкою Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 21.05.2021 №136 стверджується, що [PERSON] дійсно був зареєстрований один і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, [INFO] (а.с.11). Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , позивач звернувся до державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою оформлення спадкових прав після смерті батька. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 травня 2021 року №02-31/364, державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , належної спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Нотаріус у постанові вказує на відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. 09.06.2021 на запит суду надійшла копія спадкової справи №100/20 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є його спадкоємцем за законом, 24.05.2021 звертався з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інформація про інших спадкоємців, які звертались до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в матеріалах справи відсутня. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з проживанням разом з спадкодавцем на момент його смерті, фактичного вступу в управління спадковим майном та наявністю на руках правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved