Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 10.08.1990 року у відділі запису актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому м. Кіровограда УРСР, актовий запис № 799. В обґрунтування позову зазначив, що 10 серпня 1990 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі запису актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому м. Кіровограда УРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 799. Крім того, зазначив, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву за вх. № 14363 від 22.06.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 14364 від 22.06.2017 року, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1990 року у відділі ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому м. Кіровограда УРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 799, та 10 серпня 1990 року видано свідоцтво про шлюб серії ІІ-ОЛ № 303296, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, протилежність поглядів на шлюб та сімю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, який предявив позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача, припинити шлюбні відносини, про що свідчать надані суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved