Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за договором позики від 27.11.2011 року з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 33 036 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 1 891 грн. 40 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2011 року на розвиток сімейного бізнесу позичив родині [PERSON] 22 000 грн., про що відповідачка [PERSON] надала розписку, взявши зобов'язання повернути всю суму боргу до 27.09.2012 року. Незважаючи на неодноразові вимоги повернути борг, взятих зобов'язань відповідачі не виконують, грошей не повернули, від зустрічей ухиляються. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Також просить стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки їй невідомо куди чоловік витратив позичені кошти, на даний час вона проживає з ним окремо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.25,26). Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За приписом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із оригіналу розписки вбачається, що 27.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого остання разом з чоловіком [PERSON] отримали 22 000 грн. строком до 27.09.2012 року, взявши на себе зобов'язання по поверненню коштів (а.с.28). В судовому засіданні відповідачка [PERSON] відділа [PERSON] 3 000 грн. в рахунок повернення суми боргу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку проведеного позивачем, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 36 036 грн., 3% річних від простроченої суми - 1 891 грн. 40 коп. Відповідачка проти розрахунку не заперечує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку заборгованість за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 33 036 грн. (36 036 грн. - 3000 грн.) та 3% річних від простроченої суми в сумі 1 891 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача 730 грн. судового збору та відповідно до ст. 84 ЦПК України - 500 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Outcome: approved