Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що складається з домоволодіння у селі Дзвинячка по вулиці Обїзна, 13 Борщівського району Тернопільської області за заповітом після смерті 26 листопада 2012 року, [PERSON], посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Вказав, що будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року була зареєстрована як голова двору та проживала [PERSON]. Остання, як єдиний член колгоспного двору, набула право власності на вказане домоволодіння, але своїх прав за життя не оформила. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в поданій заяві вказав, що позов підтримує повністю, просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради в поданій до суду письмовій заяві позов визнає. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 2 грудня 2015 року №1437/02-14, позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на майно померлої 26 листопада 2012 року [PERSON], спадкоємцем майна якої є на підставі заповіту, посвідченого секретарем Дзвиняцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області 24 квітня 1993 року за Р №14. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дзвинячка по вул. Обїзна, 13 Борщівського району Тернопільської області. За даними Борщівської державної нотаріальної контори 25 лютого 2013 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та заяви про відмову від спадщини сина спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за Р № 127/2015. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. При огляді документів, поданих позивачем, державним нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у селі Дзвинячка по вул. Обїзна, 13, як спадкового майна, спадкодавиці [PERSON]. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд в с. Дзвинячка по вул. Обїзна, 13, складеного Борщівським БТІ 23 вересня 2015 року, вбачається, що за будинковолодінням по вул. Обїзна, 13 в селі Дзвинячка Борщівського району рахуються: житловий будинок 1900 року побудови інвентаризаційною вартістю 18274 грн. Як встановлено з записів погосподарських книг села Дзвинячка та довідки, виданої [PERSON] сільською радою Борщівського району 3 грудня 2015 року за Р №435, двір по вул. Обїзна, 13 в селі Дзвинячка Борщівського району відносився, станом на 15 квітня 1991 року до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному будинковолодінні станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована [PERSON]. Остання, як голова колгоспного двору, яка станом на 15 квітня 1991 року, не втратила свого права на вказане домоволодіння, набула права власності на нього, однак своїх прав за життя не оформила. Рішенням 15-ої сесії [PERSON] сільської ради 21 скликання від 12 листопада 1993 року [PERSON] передана безоплатно у власність земельна ділянка загальною площею 0,25 га, в тому числі 0,19 га для обслуговування житлового будинку. За даними довідки, виданої [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 3 грудня 2015 року за Р №433, земельна ділянка, яка була передана безоплатно у приватну власність [PERSON] площею 0,19 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд знаходиться по вулиці Обїзна, 13 у с. Дзвинячка Борщівського району. [PERSON] сільською радою 26 листопада 2009 року за Р №35 прийнято рішення видати [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий та господарські будівлі в селі Дзвинячка по вул. Обїзна, 13 в цілому будинковолодінні. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності спірного нерухомого майна на праві власності саме спадкодавцю [PERSON]. [PERSON] померла 26 листопада 2012 року у віці 92 роки у с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №146853). Згідно заповіту, посвідченого24 квітня 1993 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], Р № 14, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON]. За даними свідоцтва про зміну імені [PERSON], [INFO], змінив імя на [PERSON], про що в Книзі реєстрації зміни імені 9 січня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за Р №2. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки, у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до Борщівської держнотконтори, 25 лютого 2013 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за Р № 127/2015 (лист від 2 грудня 2015 року №1437/02-14). Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині, не має. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1269 ЦК України, та

Outcome: approved