Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача КП «Дитяче харчування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, з урахуванням збільшення позовних вимог, в сумі 3396,77 грн., мотивуючи тим, що він працював на підприємстві відповідача та була звільнений 20.05.2016 року; в день звільнення відповідач не провів розрахунку по заробітній платі; рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23.08.2016 року у справі № 286/1862/16-ц стягнуто з КП «Дитяче харчування» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 2785,85 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4165,85 грн.; судове рішення не виконано; на день судового розгляду сума середнього заробітку за 53 робочий день затримки у період з 23.08.2016 року по 08.11.2016 року, виходячи із середньоденного заробітку 64,09 грн., складає 3396,77 грн., тому просить на підставі ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити. В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що підприємство перебуває на стадії ліквідації та фінансово неспроможне погасити заборгованість по заробітній платі. Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23.08.2016 року у справі № 286/1862/16-ц, яке набрало законної сили 12.09.2016 року, задоволено позовні вимоги [PERSON], стягнуто з КП «Дитяче харчування» заборгованість по заробітній платі в сумі 2785,85 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.05.2016 року по 23.08.2016 року в сумі 4165,85 грн. Цим рішенням зокрема встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з КП «Дитяче харчування» та 20.05.2016 року звільнений за власним бажання. Однак, позивачу при звільненні з вини відповідача не було виплачено заробітну плату, у звязку з чим виникла заборгованість. Середньоденний заробіток працівника становив суму 64,09 грн. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються знову при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємтсва, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 3396,77 грн., обрахованому за 53 робочі дні у період з 24.08.2016 року по 08.11.2016 року, виходячи із середньоденного заробітку в сумі 64,09 грн., є законною та обгрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір». Тому

Outcome: approved