Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку, зазначивши, що його покійній матері належало нерухоме майно у вигляді 27/100 частки житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 27/100 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], які вона під час життя придбала шляхом укладення договору купівлі-продажу від 14.07.1965 року, посвідченого головою Малокатеринівської селищної ради депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 15. Після укладення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] одразу вселилася в належну їй частку житлового будинку, в якому проживала до дня смерті [INFO] року. Але під час життя [PERSON] не провела державну реєстрацію права власності на придбану частку вказаного нерухомого майна в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Після смерті матері та по теперішній час в спадковому житловому будинку проживає позивач зі своєю сім'єю. На теперішній час позивач бажає оформити право власності в порядку спадкування на спадкову частку житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], але не має можливості тому, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкову частку житлового будинку. Перешкодою в оформленні спадщини для позивача є той факт, що на час укладення [PERSON] договору купівлі-продажу від 14.07.1965 року, посвідченого головою Малокатеринівської селищної ради депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 15 придбана нею частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] складала 1/3 частку вказаного житлового будинку. Але згідно рішення виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради народних депутатів № 4 від 22.01.1982 року було змінено ідеальні частки та проведена заміна правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно вказаного рішення було встановлено ідеальні частки на житловий будинок таким чином, що куплена [PERSON] 1/3 частка житлового будинку змінилась на 27/100 частки, а оскільки остання не провела реєстрацію договору купівлі-продажу 1/3 частки вищевказаного житлового будинку на своє ім'я, правовстановлюючий документ на 27/100 частки житлового будинку було видано на попереднього власника [PERSON]. Інша частина будинку у розмірі 146/200 частини належить на праві власності сусідці [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, як син померлої, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (в порядку ст. 549 ЦК України 1963 року), тобто постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини у спадковому житловому будинку. Починаючи з дня смерті матері, а саме з [INFO] року по сьогоднішній день саме позивач користується 27/100 частиною будинку, проживає, добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за належною йому часткою будинку та утримує його, постійно робить поточний ремонт, несе витрати пов'язанні з утриманням спадкової частки нерухомого майна. За період проживання в житловому будинку, ним проведені невід'ємні поліпшення та істотні зміни. До теперішнього часу ніхто його права власності на спадкову частку житлового будинку не оскаржував та не оскаржує. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача за довіреністю [PERSON] надала заяву суду, в якій від імені позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі, без фіксування судового процесу. Відповідач Малокатеринівська селищна рада Запорізького району Запорізької області, надала 17.06.2014 року суду заяву, в якій з позовними вимогами згодні в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу без участі їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, що заперечень на позовні вимоги вона не має, просить розглянути справу без її участі. Представник Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 4208 від 19.05.2014 року підтверджено факт укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] і [PERSON] 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса [ADDRESS]), посвідченого 14.07.1965 року, головою Малокатеринівської селищної ради депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 15. За умовами даного договору [PERSON] повністю виплатила [PERSON] вартість вказаної частки житлового будинку. Після укладення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] одразу вселилася до належної їй 1/3 частки житлового будинку, в якому проживала до дня смерті [INFO] року, що підтверджується довідкою Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 54 від 28.05.2014 року. 1/3 частка індивідуального житлового будинку (що після зміни ідеальних часток складає 27/100 частки) за адресою: [ADDRESS], перейшла до [PERSON] в володіння після підписання договору купівлі-продажу, а саме, 14.07.1965 року, з цього ж часу у неї виникло право власності на це нерухоме майно. Згідно довідки Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 54 від 28.05.2014 року підтверджено що дійсно [PERSON] на день смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] У відповідності до рішення Виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради народних депутатів від 22.01.1982 року за № 4 про зміну ідеальних часток на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], встановлено, що попередній співвласник житлового будинку [PERSON] збудував господарські будівлі та споруди, в зв'язку з чим змінились ідеальні частки співвласників. На підставі висновку Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації № 48 від 06.01.1982 року було встановлено ідеальні частки співвласникам житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а саме: гр. [PERSON], якій належала 1/3 частка житлового будинку змінена на 27/100 частки, згідно чого було проведено заміну правовстановлюючого документу. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого Малокатеринівською селищною радою депутатів трудящих за № 7 від 04.02.1982 року - 27/100 частки домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON], яка фактично продала вказану частку нерухомого майна [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1965 року, посвідченого головою Малокатеринівської селищної ради депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 15. Таким чином, на час здійснення заміни правовстановлюючого документу станом на 04.02.1982 року [PERSON] в житловому будинку не проживала, оскільки продала його матері позивача [PERSON], що стверджується довідкою Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 54 від 28.05.2014 р. У відповідності до технічного паспорту ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 23.07.2013 року інвентарна справа № 102, реєстровий № 3/294 підтверджено факт належності спадкодавцю нерухомого майна у вигляді: 27/100 частки житлового будинку літ. «А», загальною площею 23,7 кв.м., прибудови літ. «а», прибудови літ. а3, житлового будинку літ. «З», ганку до літ «З», паркану № 1, воріт № 4, паркану № 3, зливної ями № 5. Факт прийняття позивачем спадщини після матері [PERSON], померлої [INFO] року підтверджується спадковою справою, що заведено 24.06.2014 року за №253/2014, копія якої надіслано до суду Запорізької державною нотаріальною конторою. У відповідності до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2014 року вихідний № 1379/02-31, виданої [PERSON], державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину жилого будинку [ADDRESS] після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Оскільки, правовідносини по спадкуванню відкрились в 1976 році, то при розгляді спору необхідно керуватись нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, чи він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом, якщо останнього не було, тоді право на спадщину одержують спадкоємці першої черги за законом. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, а саме в результаті укладання угод. На час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 07.12.1966 року, діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 224 ЦК УРСР). За змістом вказаної норми, виникнення права власності у набувача безпосередньо пов'язано з його припиненням у відчужувача. За змістом вказаної норми, виникнення права власності у набувача безпосередньо пов'язано з його припиненням у відчужувача. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухоме майно, потребують державної реєстрації. Згідно зі ст. 210 ЦК України, угода, яка потребує державної реєстрації, вважається здійсненою з моменту її державної реєстрації. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «Нотаріус, або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії». Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (за заповітом) осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи». Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року № 868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved