Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 25 липня 2004 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, між ними постійно виникають суперечки, через відсутність взаєморозуміння та довіри подружні відносини між ними припинені, вони проживають окремо та не пов'язані спільним побутом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим та суперечить його інтересам, тому просить суд його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені у позовній заяві, суду пояснив, що заперечує відносно вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки вважає це неможливим, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та згідна на розірвання шлюбу, при цьому заперечила відносно вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки вважає неможливим їх примирення, просить шлюб розірвати. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2014 року у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим повторно 11.02.2016 року відділом РАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №5. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20 листопада 2012 року, видане Адампільською сільською радою. Судом встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, з лютого 2016 року сторони проживають окремо та подружніх відносин не підтримують, вони не пов'язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім'ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Дані обставини визнані сторонами у судовому засіданні. Проти примирення сторони категорично заперечують, оскільки строк для примирення позитивних результатів не дасть, вважають, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і остаточним та примирення між ними неможливе, наполягають на розірванні шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Ч.1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 липня 2004 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької областіі.

Outcome: approved