Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про зміну розміру аліментів, стверджуючи, що на підставі рішення Ємільчинського районного суду від 14.06.2006 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Ємільчинського районного суду від 29.05.2012 року присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Присуджені рішеннями суду розміри аліментів, які позивач розцінює як ? частину його заробітної плати ставлять його в скрутне матеріальне становище. В даний час він працює в ПАТ «Ємільчинський хлібзавод», отримує заробітну плату. З урахуванням вирахуваних аліментів, єдиного соціального внеску, податків, йому залишаються кошти, які не відповідають прожитковому мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Просить суд винести рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей та призначити розмір аліментів на кожну дитину по 1/6 частці всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В направленому до суду запереченні відповідачка, [PERSON] не визнала позов, та зазначила, що позивач безпідставно просить суд змінити розмір аліментів, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати працівника. Однак це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, при цьому розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. Крім того відповідачка вважає, що матеріальний стан позивача не змінився, оскільки до матеріалів справи не додано доказів про це. Разом з тим звертає увагу суду на те, що позивач проживає в цивільному шлюбі з другою відповідачкою по справі [PERSON], веде з нею спільне господарство. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог зіславшись на обставини викладені в запереченні проти позову, а також показала, що розмір аліментів, які сплачує позивач на утримання сина [PERSON] не в повному обсязі задовільняє потреби дитини, оскільки в даний час значно піднялися ціни на продукти харчування, дитячий одяг, шкільне приладдя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та показала суду, що дійсно проживає з позивачем в цивільному шлюбі, однак матеріальну допомогу крім присуджених рішенням суду аліментів позивач на утримання їх спільної малолітньої дочки [PERSON] не надає, а аліменти розмір яких становить 500 - 550 грн. не в повному обсязі задовільняють потреби малолітньої дитини, оскільки піднялися ціни на продукти харчування, одяг. Суд, вислухавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, рішеннями Ємільчинського районного суду від 14.06.2006 року по цивільній справі № 2п-342/06 та від 29.05.2012 року по цивільній справі № 607/577/12 присуджено стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON], [PERSON] для утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частці усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із змісту позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які обґрунтовані тим, що позивач через скрутне матеріальне становище не спроможний сплачувати аліменти в розмірах, встановлених судом. Про спроможність сплати позивачем аліментів в розмірі, встановленому судом, свідчить довідка про заробітну плату та інші доходи, яка видана ПАТ «Ємільчинський хлібзавод» 18.09.2014 року № 151 з якої слідує, що заробітна плата [PERSON] за період з березня 2014 року по серпень 2014 року включно, становить 15707,05 грн., при цьому відрахування на утримання дітей становлять за вказаний період 6828,66 грн., тобто менше розміру встановленого нормами Закону України «Про виконавче провадження», навіть якщо відняти відрахування по сплаті податків, які за зазначений період становлять 2836,69 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Таким чином, позивач не надав доказів та не довів обставини, як це передбачено ст. 60 ЦПК України, на підтвердження зміни його матеріального, сімейного стану, погіршення здоров'я, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього для утримання малолітніх дітей на користь [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed