Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 14 серпня 1999 року, він - [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] , у відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 19. під час шлюбу в них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2010 року, за позовом [PERSON] , шлюб було розірвано. Крім того, було вирішено стягувати з нього - [PERSON] , на користь [PERSON] кошти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05 липня 2010 року, до досягнення повноліття дітей. На даний час в Онуфріївському відділі державної виконавчої служби Головного територіального районного управління юстиції в Кіровоградській області перебуває виконавчий лист № 2-138, виданий Онуфріївським районним судом Кіровоградської області 06.08.2010 року, за яким з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей. На даний час донька [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою. Стягнення з нього аліментів на отримання доньки [PERSON] - припинено. Донька проживає в м. Полтава, де навчається в Полтавському національному університеті ім.. Ю. Кондратюка. До травня 2012 року донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] проживали разом з матір`ю, але з травня 2012 року - почали постійно проживати разом з позивачем та перебувати лише на його утриманні. На даний час він ніде не працює та не має достатньо коштів для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку дітей. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не надає, хоча відповідно до Сімейного кодексу України, зобов`язана надавати. Крім того, згідно довідки Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби, станом на 01.12.2019 року, за позивачем рахується заборгованість по сплаті аліментів з січня 2019 року - в розмірі 16190,50 грн.. Так як діти з травня 2012 року постійно проживають разом з ним та перебувають лише на його утриманні, вважає це істотною обставиною, на підставі якої він може бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Завчасно надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Завчасно направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки [INFO] в неї народилась донька. Одночасно в заяві зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, а саме: не визнає позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зазначила, що вона спілкується зі своїми дітьми, надає їх грошові кошти, а також нею був переписаний житловий будинок на [PERSON] , який він продав і використовував грошові кошти на власний розсуд. Щодо задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів з позивача та звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 16190,50 грн. не заперечує. Суд, дослідивши письмові наявні у справі докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2010 року було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05.07.2010 року до повноліття дітей. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 10.10.2003 року Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №46 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 11.12.2006 року Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 40. На виконання рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2010 року, було видано виконавчий лист № 2-318/2010 року про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно довідки Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби, станом на 01.12.2019 року, позивач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів з січня 2019 року в розмірі 16190 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто) грн. 50 коп.. Однак, з травня 2012 року діти позивача та відповідачки - неповнолітні донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , з травня 2012 року фактично постійно проживають з батьком, за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному утриманні позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою Павлиської селищної ради Онуфріївського районного суду Кіровоградської області. За вищезазначених обставин позивач вимушений самостійно утримувати дітей, а також сплачувати аліменти на їх утримання матері дітей [PERSON] , яка не здійснює утримання дітей, а отже сплачені аліменти використовуються не за призначенням, що порушує права позивача [PERSON] .. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечуєтеся такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружили, батьків, дочки, сипа; інші обставили, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідносин, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частила перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондуєтеся з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їx одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їx сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їx зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їx присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їx присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їx присудження. Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що з травня 2012 року неповнолітні діти перестали проживати з матір`ю, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їx одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів. Враховуючи, що відповідачка має на утриманні малолітню дитину, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 03.01.2020 року, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Оскільки, за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України), враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що відповідачка [PERSON] має сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial