Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 13.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1295. Вказує, що від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на протязі останнього року відносини у їхній смії погрішилися, вже тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують. Причиною розпаду їхньої сімї вважає те, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. На примирення із відповідачкою [PERSON] позивач не згодний, а тому просив шлюб між ними розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте 24.10.2018 року через канцелярію подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, проте 24.10.2018 року через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище «Василик». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1295, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 061800 (а.с.7). Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №206537 (а.с.9) , та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №176149 (а.с.8). Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як у них різні погляди на шлюб та сімю, суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка позов визнала, а тому шлюб між ними може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved