Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №76 по вул.Грушевського, 79/2 в м.Дрогобич Львівської області. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що є власником квартири [ADDRESS]. В даному будинку, окрім нього, зареєстрований його син [PERSON], який фактично не проживає в даній квартирі та відповідно не бере ніякої участі в її утриманні. Кілька разів обіцяв виписатися з квартири, однак цього не зробив. Будь-яких особистих речей відповідача в квартирі немає, а його реєстрація створює для позивача негативні наслідки, зокрема, оплата за комунальні послуги відповідно більша. Крім того, відповідач користується реєстрацією в квартирі та відповідно брав позики у чотирьох банках. За таких обставин, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Додав, що відповідач у 2014 році з дружиною та її малолітньою дочкою пішли геть з його квартири. З цього часу не проживає. Він перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинив; ключі відповідач загубив; оплату за комунальні послуги не здійснював. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не зявився не повідомивши про причини своєї неявки. Представник відповідача [PERSON] заперечив щодо задоволення позову, вказав, що його довіритель не має де зареєструвати своє місце проживання на даний час. Свідок [PERSON] суду показав, що є сином позивача та зареєстрований у його квартирі. Відповідач у ній більше 5 років не проживає. В 2013 році звільнився з місць позбавлення волі. Переїхав з квартири батька після того, як одружився і пішов проживати до дружини на вул..Коновальця в м.Дрогобич. До батька не приходить. Останній не виганяв його з хати, він з дружиною хотів проживати окремо. На даний час ключів у нього немає. Свідок [PERSON] суду показав, що відповідач колись проживав в квартирі позивача. Вже п»ять років не живе у ній. Конфліктів у сторін на рахунок вселення не було. Свідок [PERSON] суду показав, що в квартирі позивача буває чотири рази на місяць. Відповідача не бачив у ній майже 5 років. Один раз він був на дні народженні. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що позивачу, згідно договору дарування 2/3 ідеальних частин житлової квартири від 22.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, належить 2/3 частки квартири [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується витягом з державної реєстрації прав КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за №36992476 від 26.12.2012 року. З записів будинкової книги на дану квартиру вбачається, що окрім позивача в ній зареєстрований також його син [PERSON], відповідач по справі. З оглянутих актів, виданих комісією ОСББ «Господа» вбачається, що син позивача [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], однак не проживає в квартирі протягом тривалого часу та його особистих речей у ній немає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] тривалий час без поважних причин. Ст.ст. 71, 72 ЖК України передбачають підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності без поважних причин шість місяців. Разом з тим згідно ст.405 ч. 2 ЦК України член сім»ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач відсутній більш тривалий строк без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім цього, оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у праві, однак, останнім не було здійснено проплати, то у відповідності до ч.2 ст.136 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved