Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до Старобільської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору [PERSON] про скасування постанови нотаріуса. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 01.04.2021 року рішенням Старобільського районного суду у цивільній справі № 431/4749/20 встановлено факт, що [PERSON] є племінником [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] у селі Підгорівка Старобільського району. За життя [PERSON] склала заповіт № 150, яким зробила розпорядження та заповідала своє майно [PERSON] , а саме домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Одночасно тітка склала ще один заповіт №151, яким земельну ділянку, розташовану в межах Підгорівської сільської ради Старобільського району, розмір якої становить 4,7016 га, яким заповідала племіннику [PERSON] . Пізніше на її замовлення було виготовлено технічні документації на земельні ділянки та присвоєно кадастрові номери. [INFO] [PERSON] померла. 08.06.2015 року за Старобільською державною нотаріальною конторою за заявою позивача про прийняття спадщини померлої тітки відкрито спадкову справу № 155/2015. Так як він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв, після смерті тітки він неодноразово навідувався та пояснював, що не мав і не має наміру прийняти спадщину. 30.01.2019 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім того, він звернувся до Старобільської ДНК з заявою про до оформлення спадщини, не охопленої заповітом, однак 28.05.2021 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових справ після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,7016 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгорівської сільської ради відмовлено. В усній формі нотаріус додатково пояснив, що [PERSON] мешкає на окупованій Росією території, та на думку нотаріуса за заявою третьої особи суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відтак, позивач є спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] і єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Тому просив суд скасувати винесену 28.05.2021 року [PERSON] державним нотаріусом Новопсковської державної контори Луганської області, в.о.державного нотаріуса Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових справ після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,7016 га, кадастровий номер 4425184000:02:001:0006, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області, відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в.о. завідувача Старобільської ДНК А.Ковальов в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, згідно якої зазначив, що Старобільською ДНК 08.06.2015 року була заведена спадкова справа № 155/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , за заявами [PERSON] та [PERSON] , які спадщину прийняли та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно. Померла також залишила заповіт, посвідчений 13.10.2011 року [PERSON] секретарем Підгорівської сільської ради Старобільського району на земельну ділянку площею 4,7016 га, розташовану на території Підгорівської сільської ради Старобільського району на ім`я [PERSON] . [PERSON] бажає спадкувати інше майно, не зазначене на його користь в заповіті, яке заповідане [PERSON] , іншому спадкоємцю. [PERSON] спадщину не прийняв, отже в такому разі нотаріус повинен надіслати лист спадкоємцю, який не прийняв спадщину, в якому роз`яснює, що спадкоємець який не прийняв спадщину має право в судовому порядку продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини, або ж якщо він не претендує на оформлення спадщини, то йому необхідно надіслати засвідчену нотаріусом заяву про те, що на оформлення спадкових прав він не претендує та в суд за поновленням спадкових прав звертатися не буде. Оскільки [PERSON] на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території і не має можливості подати до Старобільської ДНК належним чином завірену заяву про відмову від спадщини за заповітом або ж звернутися до суду для встановлення додаткового строку, нотаріус не має права можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Факт родинних відносин було встановлено рішенням Старобільського районного суду від 01.04.2021 року по справі № 431/4749/20, згідно якого встановлено факт того, що [PERSON] , є племінником [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , у селі Підгорівка Старобільського району Луганської області Україна. За життя [PERSON] склала заповіт №150, яким зробила розпорядження, яким домоволодіння за адресою, [ADDRESS] та земельну ділянку розташовану в межах Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області, розмір якої становить 5,4173 га Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №054067 від 30.04.2003 року та майновий пай розміром 5251,61 або 0.15 відсотків згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛУ №109381, заповідала племіннику [PERSON] , [INFO] , уродженцю м.Алчевськ Луганської області. Одночасно [PERSON] склала ще один заповіт №151, яким земельну ділянку, розташовану в межах Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області, розмір якої становить 4,7016 га Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №054201 від 30.04.2003 року та майновий пай розміром 3233,00 або 0.08 відсотків згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛУ №109802, заповідала племіннику [PERSON] , [INFO] , уродженцю м. Алчевськ Луганської області. Пізніше на її замовлення було виготовлено технічні документації на земельні ділянки та присвоєно кадастрові номери: земельна ділянка площею 5,4173 га; кадастровий номер: 4425184000:02:002:0065; цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 4,7016 га; кадастровий номер: 4425184000:02:001:0006; цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.2019 року [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , а саме земельної ділянки № [NUMBER] площею 5,4173 га, кадастровий номер 4425184000:02:002:0065, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області. 28 травня 2021 року [PERSON] державного нотаріуса Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,7016 га, кадастровий номер 4425184000:02:001:0006, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області, відмовлено, посилаючись на те, що [PERSON] бажає спадкувати інше майно, не зазначене на його користь в заповіті, яке заповідане [PERSON] , іншому спадкоємцю. Згідно із ч. 1, 2\~ст. 1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини законодавцем встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Відтак, [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] і єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Згідно ч.1 ст.67 Закону №3425-XII свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Видача свідоцтв про право на спадщину регламентована главою 10 розділу II Порядку. Процедура прийняття спадщини або відмови від її прийняття закріплена у п.3 цієї глави. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно приписів підпункту 4.9 п.4 глави 10 розділу II Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій закріплені у ст.49 Закону № 3425-XII, в якій зазначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Глава 13 розділу I Порядку містить аналогічні вимоги. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом (п.1). Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (п.4). Оскаржувана постанова не містить посилань на конкретні норми ЦК України, Закону України «Про нотаріат» чи Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Однак, нотаріус причину відмови вчинення нотаріальної дії вбачає у потенційній можливості третьої особи у справі [PERSON] звернутися до суду для встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за заповітом. Більше за те, нотаріус помилково вважає, що «спадкоємець за заповітом [PERSON] , на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території і не має можливості подати до Старобільської ДНК належним чином засвідчену заяву про відмову від спадщини за заповітом». Аналіз даного твердження дає підстави дійти висновку, що нотаріус на сьогодні вважає за можливе подання [PERSON] заяви про відмову від спадщини. Така позиція суперечить положенням ч.1 ст.1273 ЦК України: «Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу». Таким чином [PERSON] пропустив строк, як прийняття спадщини, так і подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 55 та ст. 124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Виходячи зі змісту частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди тощо. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved