Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія», третя особа: Криворізька міська організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів про стягнення недоплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду зазначив, що він працював у відповідача з 05 січня 2012 року по 18 червня 2013 року на посаді старшого охоронця. Згідно з наказом по підприємству за № 183-к від 17 червня 2013 року він був звільнений з роботи 18 червня 2013 року за власним бажанням, за ст. 38 КзпП України. На день його звільнення з роботи відповідач не сплатив йому частину заробітної плати за відпрацьовані ним понад встановлену законодавством норму робочого часу (надурочні роботи) у період з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року, помилково вважаючи відсутність вказаних надурочних робіт, при підрахунку нормальної кількості робочих годин облікового періоду відповідачем не були виключені дні, які за графіком роботи припадали на час, упродовж якого він був звільнений від виконання своїх трудових обов'язків у зв'язку з відпустками, а саме; з 28 травня 2012 року по 13 червня 2012 року - Чорнобильська відпустка, з 24 серпня 2012 року по 07 вересня 2012 року - щорічна основна відпустка. Тому він просить стягнути з відповідача - Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» на його користь грошову суму у розмірі - 53305 гривень 60 копійок, яка складається: - 1947 гривень 68 копійок, як заборгованість оплати за роботу у надурочний час у 2012 році; - 51357 гривень 92 копійки у рахунок середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, станом на 15 січня 2015 року; Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на зазначені вище факти. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду зазначив що, відповідач при оплаті роботи позивача за надурочний час не порушував приписів законодавства з оплати праці, а діяв так як це передбачено колективним договором. Тому на підставі викладеного він просить суд в задоволені позовних вимог позивача, відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки він суд не повідомив. Суд, вислухавши, позивача, його представника та представника відповідача вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Як вбачається зі змісту колективного договору, КП «Криворізька муніципальна гвардія» на 2012 - 2014 рік прийняла за обліковий період - квартал. Так, перевіркою проведеною Ынспекцыэю працы мыста Кривого Рогу встановлено, що на підприємстві розроблена методика визначення доплат працівникам за надурочну роботу на 2012 рік яка затверджена на підприємстві наказом № 39 від 07 березня 2012 року. Однак ця методика розроблена без урахувань Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених Наказом № 138, а саме: при підрахунку нормального числа робочих годин облікового періоду не виключаються дні, які за графіком або розпорядком роботи припадають на час, упродовж якого працівник відповідно до законодавства був звільнений від виконання трудових обов'язків. Викладене вище свідчить, що КП «Криворізька муніципальна гвардія» допущено порушення вимог ст. 106 КЗпП України під час проведення розрахунків згідно цієї методики. Так, перевіркою, проведеною Інспекцією праці міста Кривого Рогу встановлено, що позивачу [PERSON] згідно графіку роботи на II квартал 2012 року встановлено 540 робочих годин (180+192+168) при законодавчо встановленій нормі при 5-денному робочому тижні на II квартал - 469 годин (159+159+151), що є порушенням пункту - 3 зазначених Методичних рекомендацій. При цьому [PERSON] у ІІ кварталі 2012 року згідно табелів обліку робочого часу було відпрацьовано 456 годин. В період з 28 травня 2013 року по 13 червня 2013 року [PERSON] перебував у додатковій відпустці як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тривалістю 16 календарних днів. Згідно графіку роботи на III квартал 2012 року [PERSON] встановлено 576 робочих годин (216+216+144) при законодавчо встановленій нормі при 5-денному робочому тижні на ІІІ квартал - 511 годин (176+175+160), що є порушенням п.3 Методичних рекомендацій. При цьому, [PERSON] у ІІІ кварталі 2012 року згідно табелів обліку робочого часу було відпрацьовано 528 годин. В період з 24 червня 2013 року по 07 вересня 2013 року [PERSON] перебував у додатковій відпустці як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тривалістю 15 календарних днів. Методичні рекомендації щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджені наказом Мінпраці від 19 квітня 2006 року № 138, вони гарантують працівникам працівників підприємств на належну оплату їх праці, тому застосування Методичних рекомендацій № 138 є цілком правомірна. Такий висновок відображено у рішенні Окружного адміністративного суду Дніпропетровської області, залишеного без змін Апеляційним Адміністративним судом Дніпропетровської області за позовом відповідача у справі. Таким чином, зазначеними рішеннями суду встановлено, що відповідачем не обґрунтовано не виконувались при нарахуванні заробітної плати позивачу Методичні рекомендації затверджені наказом Мінпраці від 19 квітня 2006 року № 138. Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій, при підрахунку нормальної кількості робочих годин облікового періоду виключаються дні, які за графіком або розпорядком роботи припадають на час, упродовж якого працівник відповідно до законодавства був звільнений від виконання своїх трудових обов'язків (відпустка, виконання державних або громадських обов'язків, тимчасова непрацездатність тощо). Суд, таким чином вважає що відповідач в справі дійсно не належним чином провів нарахування заробітної плати позивачу із розрахунку вказаного вище. Таким чином, заборгованість за роботу позивача в справі у надурочний час у 2012 році становить 1947 грн. 68 коп., з розрахунку: 2117,34 грн. - 169,66 грн. = 1947,68 грн. Відповідно до змісту довідки КП «Криворізька муніципальна гвардія», розмір середньоденної заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом квітень - травень 2013 року робочі дні становить 129 грн. 04 коп. Кількість робочих днів затримки виплати заборгованості за період з 19 червня 2013 року до 15 січня 2015 року становить 398, що складаються: - 2013 рік -138 робочі дні, - 2014 рік - 251 робочий день. - 2015 рік - 9 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі з 19 червня 2013 року до 15 січня 2015 року становить - 51 357 грн. 92 коп., із розрахунку: 129,04 грн. х 398 робочих днів = 51 357,92 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення з Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» на користь [PERSON] в сумі - 53 305 грн. 60 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved