Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно, яке складається з: домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,8725 га для ведення товар\-ного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120888300:01:001:0402, яка розташована на території Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також через виявлені розбіжності в документах, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище власника земельної ділянки [PERSON] , а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене як [PERSON] . Позивач у підготовче засідання не прибув, у поданій суду письмовій заяві, просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Мельнице-Подільської селищної ради в підготовче засідання не прибув, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять слухати справу у їхній відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. листом №447/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , яке складається з з: домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,8725 га для ведення товар\-ного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6120888300:01:001:0402, яка розташована на території Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також через виявлені розбіжності в документах, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище власника земельної ділянки [PERSON] , а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене як [PERSON] . Згідно рішення дев`ятої сесії двадцять третього скликання Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 10.12.1999 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,79 га, в тому числі: для обслуговування житлового будинку - 0,20 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,59 га. Згідно технічного паспорта на будинок, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 15 січня 2019 року, зокрема характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 02 липня 2019 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 109827,00 грн., житловий будинок та літню кухню побудовано у 1960 році, господарські будівлі та споруди побудовано в 1962 - 1982 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; літня кухня «Б»; підвал «пд»; вбиральня «В»; господарський будинок «Г»; погріб «пг»; сарай «г»; сарай «г-1»; сарай «Д; сарай «Е»; відмостка «1»; огорожа «2»; огорожа «3»; ворота «4»; огорожа «5». Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мельниця-Подільської селищної ради від 27 жовтня 2020 року та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Дзвенигород за 1991-1995 рр. спірне домоволодіння, у якому проживала та була зареєстрована станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] - голова та єдиний член двору, відносилося до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року цей же член колгоспного двору є таким, що не втратив права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , як єдиному члену колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння, однак вона не оформила свого права власності, померла. Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Державного акту серія ІV-ТР № 006038, виданого 30 травня 2002 року Урожайнівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Урожайнівської сільської ради народних депутатів від 11 січня 2002 року №172, власником земельної ділянки площею 0,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Урожайнівської сільської ради є [PERSON] . Як вбачається з Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28 липня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,87 га, кадастровий номер 6120888300:016002:0402, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Урожайнівської сільської ради становить 29801,82 грн. Згідно листа відділу №2 управління у Чортківському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 06 вересня 2021 року № 29-19-0.392-85/309-21 представнику позивача на його заяву щодо виявлення розбіжності у прізвищі в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІV-ТР № 006038, виданого 30 травня 2002 року Урожайнівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Урожайнівської сільської ради народних депутатів від11 січня 2002 року №172, повідомлено, що виправити помилку неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 27 жовтня 2021 року 534 [PERSON] , яка померла [INFO] належала земельна ділянка площею 0,87 га, що розташована на території Мельнице-Подільської селищної ради в селі Дзвенигород. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що померлій [PERSON] на підставі Державного акту серія ІV-ТР № 006038, виданого 30 травня 2002 року Урожайнівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Урожайнівської сільської ради народних депутатів від11 січня 2002 року №172, належала земельна ділянка площею 0,87 га, розташована на території Урожайнівської сільської ради, однак в Державному акті помилково вказано власником « [PERSON] » замість « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] в селі Дзвенигород (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 12.12.2013). За життя, 24 вересня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Урожайнівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №156, яким усе своє майно, належне їй на день смерті заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт не змінювався і не скасовувався. Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 27 жовтня 2020 року № 534 [PERSON] на день смерті проживала одна в селі Дзвенигород. За даними листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. у листі №447/02-31 від 02 липня 2021 року позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу за №151/2016. Отже, позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої [PERSON] немає. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Що стосується зазначення по різному прізвища спадкодавця [PERSON] у документах, враховуючи досліджені в судовому засіданні вищенаведені письмові докази, судом встановлено, те, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа, однак такі розбіжності допущені посадовими особами при оформленні відповідних документів. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235 ЦК України,

Outcome: approved