Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36 400 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.11.2015 о 13:50 год. сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Suzuki Grand Vitara держ. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2109 держ. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016, яка була залишена в силі постановою апеляційного суду Харківської області від 05.04.2016, винними у ДТП визнано обох водіїв. Судами визначено, що в діях водіїв [PERSON] та [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно акту виконаних робіт № ФЛД00001899 від 11.08.2017 вартість ремонту автомобіля Suzuki Grand Vitara держ. № [NUMBER] складає 72 800 грн. Враховуючи, що винними в ДТП є обидва водія, то у процентному відношенні вина кожного складає 50% на 50%. На момент ДТП від 30.11.2015 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія», але відповідач не виплачує позивачу страхове відшкодування. Вважаючи дії відповідача незаконними, позивач звернувся з позовом до суду. В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, надав суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що автотехнічними дослідженнями у справі не було встановлено вина застрахованої особи [PERSON] в скоєні ДТП 30.11.2015, внаслідок чого страховий випадок не стався і відповідно не виник обов`язок відповідача щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача. Просить стягнути з позивача на їх користь витрати за проведення експертиз у справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником автомобіля Suzuki Grand Vitara держ. № [NUMBER] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно вищезазначеної постанови Червонозаводствого районного суду м. Харкова, 30 листопада 2015 року о 13:50 год. на перехресті вулиці Університетської та вулиці Кузнечної в м. Харкові сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Suzuki Grand Vitara держ. № [NUMBER] під керування [PERSON] , який в порушення п.8.4 Правил дорожнього руху, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», та автомобілем ВАЗ 2109 держ. № [NUMBER] під керування водія [PERSON] , який рухаючись по перехресній дорозі по головній, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху. Автомобілі отримали механічні пошкодження. В діях [PERSON] та [PERSON] , відносно якого протокол органами Управління патрульної поліції у м. Харкові складений не був, вбачається правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Харківської області 05.04.2016 залишено без змін постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016. В постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що як [PERSON] так і [PERSON] не врахували дорожню обстановку та не впевнились в безпеці свого руху, не дотримались безпечної дистанції та безпечного інтервалу, у зв`язку з чим своїми діями спричинили ДТП. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. У справі, що розглядається, мається преюдиційне судове рішення, яке набрало законної сили, та встановлює винуватість обох водії і [PERSON] , і [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди, які не врахували дорожню обстановку та не впевнились в безпеці свого руху, не дотримались безпечної дистанції та безпечного інтервалу, у зв`язку з чим своїми діями спричинили ДТП. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №234/16272/15-ц. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дорожня-транспортна пригода сталося з вини двох водіїв [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. На підставі п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України), небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Згідно висновку ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №4393/11797 від 25.06.2020р. в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Suzuki Grand Vitara [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Suzuki Grand Vitara [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093 шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Suzuki Grand Vitara [PERSON] не відповідають вимогам п.п. 10.1, 16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Приймаючи до уваги обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталася та порушення кожним з водіїв відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, враховуючи висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №4393/11797 від 25.06.2020, суд вважає, що вина водія автомобіля Suzuki Grand Vitara держ. № [NUMBER] [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді складає 70%, а вина водія автомобіля ВАЗ 2109 держ. № [NUMBER] [PERSON] складає 30%. Відповідно до умов полісу АІ/6981439 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснює страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля ВАЗ 210934-20 держ. № [NUMBER] , франшиза складає 1000 грн. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №13663 від 20.11.2018, проведеної ХНДІСЕ ім. проф. М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту зносу, автомобіля Suzuki Grand Vitara д.н. [NUMBER] в результаті ДТП від (30.11.2015) станов на дату ДТП, складає 73 833,74 грн. Згідно акту виконаних робіт № ФЛД00001899 від 11.08.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 72800 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача матеріальну шкоду, завдану в наслідок ДТП, що складається з: 30% від 72800 грн. = 21840 грн. - 1000 грн. (франшиза) = 20840 грн. Відповідачем ТДВ «Міжнародна страхова компанія» сплачено судові витрати пов`язані з проведенням авто технічної експертизи №4393/11797 від 25.06.2020 у розмірі 9806,48 грн., за проведення товарознавчої експертизи №13663 від 20.11.2018 у розмірі 4290 грн., а всього 14096,40 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 315,58 грн., з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати з проведення експертиз у розмірі 9867,48 грн.

Outcome: partial