Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Борщівського району, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме, 2/3 частки будинковолодіння у селі Іванків по вулиці Вергонівка, 414 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті 27 квітня 2009 року [PERSON], посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Вказав, що будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до суспільної групи колгоспного двору, у господарстві станом на 15 квітня 1991 року залишалися проживати голова двору [PERSON], його дружина [PERSON] та онука [PERSON] Усі троє, як члени колгоспного двору, набули право власності на вказане домоволодіння, але своїх прав за життя не оформили. Після смерті 21 грудня 1998 року [PERSON] спадщину прийняв чоловік останньої [PERSON], однак правовстановлюючі документи жоден зі спадкодавців на майно не оформили. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в поданій заяві вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Від третіх осіб [PERSON], [PERSON] надійшли письмові заяви, в яких ті просять справу розглядати у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, заяв про відкладення судового засідання не подала. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 13 жовтня 2016 року №1159/02-14, позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2009 року, спадкоємцем майна якого є на підставі заповіту, посвідченого 25 січня 2008 року Іванківської сільською радою Борщівського району Тернопільської області за реєстровим №29. Заявник нотаріусу вказав, що спадкове майно спадкодавця складається із 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у селі Іванків по вул. Вергонівка, 414 Борщівського району Тернопільської області, що належало спадкодавцю особисто, та з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в с. Іванків, вулиця Вергонівка, 414 Борщівського району Тернопільської області, що належало померлій 21 грудня 1998 року [PERSON], спадкоємцем якої за законом був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер. За даними Борщівської держнотконтори до майна померлого 27 квітня 2009 року [PERSON] заведено спадкову справу за №534/2009 від 21 липня 2009 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини. Також 21 липня 2009 року заяву про відмову від обовязкової частки в спадщині подала [PERSON]. По даній справі Борщівською державною нотаріальною конторою 12 листопада 2009 року за Р №1665 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,22 га, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. За даними Борщівської держнотконтори до майна померлої 21 грудня 1998 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Спадщину після смерті 21 грудня 1998 року [PERSON] прийняв її чоловік, [PERSON], про що свідчить довідка, видана [PERSON] селищною радою 11 березня 2016 року за № 848. Також нотаріальна контора вказує про наявність інших спадкоємців після смерті 21 грудня 1998 року [PERSON], а саме дочка [PERSON] та дочка [PERSON]. Жодних заяв від даних спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. При огляді документів, поданих позивачем, нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у селі Іванків по вул. Вергонівка, 414 Борщівського району Тернопільської області як спадкового майна, спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] та наступної належності позивачу [PERSON]. За даними технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, зокрема, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної Борщівським БТІ 22 березня 2016 року, вбачається, що за будинковолодінням по вул. Вергонівка, 414 у селі Іванків Борщівського району рахуються: житловий будинок, веранда 1955 року побудови, сарай 1983 року побудови, сарай, прибудова 1960 року побудови, господарський будинок 1973 року побудови, підвал 1960 року побудови, криниця, ворота, огорожа, огорожа інвентаризаційною вартістю 135497 грн. Згідно рішення 18-ої сесії Іванківської сільради 21 скликання від 2 березня 1994 року [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування спірного житлового будинку і господарських будівель. За даними довідки, виданої [PERSON] селищною радою 16 листопада 2016 року №1096, земельна ділянка в розмірі 0,25 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, яка рішенням Іванківської сільської ради від 2 березня 1994 року передана безоплатно у власність [PERSON], знаходиться на даний час у с. Іванків по вул. Вергонівка, 414 (особовий рахунок №404). Як встановлено з записів погосподарських книг села Іванків та довідки, виданої [PERSON] селищною радою 16 листопада 2016 року № 1099, двір по вул. Вергонівка, 414 в селі Іванків Борщівського району відносився, станом на 1 липня 1990 року до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному будинковолодінні на цю дату проживали та були зареєстровані голова двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Усі троє, як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили свого права на вказане домоволодіння, набули права власності на нього, однак своїх прав за життя спадкодавців не оформили. Виконком [PERSON] селищної ради у довідках, виданих 16 листопада 2016 року за №№ 1097-1098, підтверджує ті факти, що за життя спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] належала частина житлового будинку в с. Іванків по вул. Вергонівка, 414 в рівних частках, кожному по 1/3 частці. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності спірного нерухомого майна на праві власності спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] За даними довідки [PERSON] селищної ради від 16 листопада 2016 року №1098, та за даними по господарських книг села Іванків, після смерті 21 грудня 1998 року [PERSON] (свідоцтво про смерть І-ИД №212711) спадщину прийняв чоловік останньої [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00017252908). Інші спадкоємці, які б заявили своє право на спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] відсутні. [PERSON] помер 27 квітня 2009 року у віці 81 рік у с. Іванків Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №086027). Згідно заповіту, посвідченого 25 січня 2008 року секретарем Іванківської сільської ради [PERSON], Р № 29, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] - за місцем відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за Р №534/2009 (лист Борщівської держнотконтори від 13 жовтня 2016 року №1159/02-14. На час смерті [PERSON] проживав один (дані по господарської книги с.Іванків). Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині та прийняли її, не має. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1269 ЦК України, та

Outcome: approved