Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до [PERSON] про визначення місця мешкання дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 01 листопада 2003 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 грудня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2009 року сторони мешкають окремо, з цього моменту та по теперішній час син [PERSON] мешкає разом з батьком та зареєстрований за місцем мешкання останнього. Відповідачка має іншу родину у якій народила дитину та не заперечує проти того, щоб спільна дитина сторін мешкала разом з батьком. З огляду на викладене позивач просив визначити місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Після дачі пояснень у судовому засіданні [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка у судовому засіданні проти визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] не заперечувала, просила позов задовольнити, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений у передбачений законом спосіб. Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надав суду висновок про доцільність визначення місця мешкання неповнолітньої дитини разом з батьком. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 стаття 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенції про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 26.04.2005 року). Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 грудня 2015 року шлюб, укладений 01 листопада 2003 року між сторонами, було розірвано. Під час ініціювання питання про розірвання шлюбу відповідачка письмово підтвердила, що з 2009 року спільна дитина сторін мешкає з батьком та [PERSON] не заперечує, щоб так було і надалі. Згідно довідки №208 від 27.01.2016 року [PERSON] зареєстрований і мешкає разом з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Аналогічна інформація зазначена в акті від 26.01.2016 року, складеному за місцем мешкання дитини. Відповідно до довідки комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 10.02.2016 року вих.18 №179, дитина [PERSON] з 2006 року постійно спостерігається у даній медичній установі, дитиною опікується батько та бабуся (мати батька). Позивач [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністью СП «Нібулон» згідно довідки №2746/3-16/10 від 04.03.2016 року, має регулярний стабільний дохід. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.04.2016 року №851/02.02.01-22/22/14/16 визначення місця мешкання дитини разом з батьком є доцільним. Висновок зроблено на підставі бесіди із сторонами та дитиною, за результатами якої встановлено, що дитина підтримує зв'язок з обома батьками, батько не перешкоджає матері спілкуватись з сином, жоден з батьків не налаштовує дитину один проти одного. Проживання дитини з батьком відповідає волевиявленню батьків та дитини. За адресою: [ADDRESS], де фактично мешкає дитини, створені належні матеріально-побутові умови для проживання і розвитку дитини. З огляду на викладене, враховуючи досягнення згоди між батьками та диною щодо місця мешкання неповнолітнього [PERSON] разом з позивачем, беручи до уваги найважливіші інтереси дитини, суд вважає доцільним визначити місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved