Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на автомобіль. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 листопада 2013 року позивач придбав у [PERSON] (надалі - Відповідач) автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель 200 D, 1984 року випуску, чорного кольору, двигун об'ємом 1988 куб. см, кузов (коляска) [NUMBER] СЄДАН, тип ТЗ легковий, повнамаса 1895 кг., реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Вільнянським МРЕВ УДАІ УМВС України в Запорізькій області 01.03.2002 року (надалі - Автомобіль). У підтвердження цієї угоди Позивач з Відповідачем уклали у простій письмовій формі договір від 15 листопада 2013 року (надалі - Договір), згідно якого Позивач передав Відповідачці 11000 грн. і в подальшому [PERSON] планував переоформити автомобіль на своє ім'я. Оскільки всі істотні умови угоди сторонами було узгоджено, і ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у Відповідача не виникало, то вона передала Позивачу Автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію Автомобіля. Окрім цього, Відповідачка повідомила, що за потреби вона зніме Автомобіль з реєстрації у відповідному ВРЕР. Після оформлення Договору позивач перегнав Автомобіль до місця свого проживання, встановив магнітолу, сигналізацію, робив ремонт і вважав його своєю власністю. Фактично Договір, за яким Відповідач передала позивачу Автомобіль, а він прийняв цей Автомобіль і сплатив за нього певну ціну, був виконаний, бо після отримання документів і ключів від Автомобіля, позивач вважав Автомобіль своєю власністю. До моменту подачі позову [PERSON] користувався Автомобілем на підставі технічного паспорту на Автомобіль, а коли йому потрібно було поїхати до міста Донецька, то [PERSON] повідомили, що в такому разі необхідно мати або довіреність, або свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на своє ім'я. У зв'язку з цим, позивач [PERSON] звернувся до Відповідачки, аби вона надала довіреність на право керувати Автомобілем, але Відповідачка повідомила, що термін дії довіреності давно закінчився і вона вдіяти нічого не може. За вказаних обставин [PERSON] вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль. У судове засідання позивач не з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що написавзаяву. У судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно статей 3,4 ППК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. 15 листопада 2013 року позивач придбав у [PERSON] автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель 200 D, 1984 року випуску, чорного кольору, двигун об'ємом 1988 куб. см, кузов (коляска) [NUMBER] СЄДАН, тип ТЗ легковий, повнамаса 1895 кг., реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Вільнянським МРЕВ УДАІ УМВС України в Запорізькій області 01.03.2002 року (надалі - Автомобіль). У підтвердження цієї угоди Позивач з Відповідачем уклали договір від 15 листопада 2013 року (надалі - Договір), згідно якого Позивач передав Відповідачці 11000 грн. і в подальшому [PERSON] планував переоформити автомобіль на своє ім'я. Отримання права власності на вищевказаний автомобіль потрібно позивачу для отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на своє ім'я. Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Чинне законодавство вказує, що купівля продаж транспортних засобів здійснюється шляхом укладення письмового договору, при цьому нотаріальне посвідчення або державна реєстрація такого правочину не вимагається. В свою чергу стаття 207 ЦК України, вказує на вимоги письмової форми правочину, згідно якої правом правочин являється вчиненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин являється таким, що вчинений в письмові формі, якщо він підписаний його стороною. Відповідно до змісту ст. 328 ЦК У країни право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved