Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що після смерті його матері 09.07.2014, [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою: [INFO], відкрилася спадщина, до якої відноситься будинок та земельна ділянка, що належала їй на праві приватної власності, розташовані за адресою: м. Канів, Черкаської області, вул.Федоренка, 47. Згідно ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є- його сестра, [PERSON], [INFO], та він. Приблизно через 2 місяці після поховання матері, він звернувся до нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадщини, де в усній формі йому пояснили, що необхідно подати повний пакет документів і написати заяву про прийняття спадщини. Всі документи зберігалися за місцем постійного проживання спадкодавця, в квартирі, яку він з мамою два роки тому подарували сестрі. Сестра, ж в свою чергу, йому документи не давала, в проханнях щодо спільного законного оформлення спадщини категорично відмовляла, обіцяла, що вона подасть документи сама і обовязково впише його спадкоємцем до спадкової справи. Просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON], яка померла 09.07.2014 р. в м.Каневі, Черкаської області. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю та показав, що його мама [PERSON] померла 09.07.2014 р. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована в м.Каневі по вул. Федоренка,47. На вказаній земельній ділянці, розташований будинок, в якому колись проживала сестра його мами, який є непридатним для проживання. При житті [PERSON], він та його дружина [PERSON], мати дружини [PERSON] допомагали в обробітку вказаної земельної ділянки. Після смерті матері вони зібрали урожай. Він не подавав на протязі встановленого строку з дня смерті матері заяви до нотаріальної контори про намір прийняти спадщину тому, що відповідач по справі, [PERSON], яка є його сестрою, ввела його в оману. [PERSON] мала на руках документи на спадкове майно і запевнила його, що вона особисто буде займатися оформленням спадщини для себе і для нього. Однак, сестра оформила спадщину лише на себе. Після смерті матері він мав проблеми з роботою та інші життєві негаразди, а тому не подав до нотаріуса вчасно заяви про намір прийняти спадщину. 29.05.2015 р. приватний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про отримання спадщини за законом у звязку з неподачею ним заяви про прийняття спадщини. Просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та надати йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала, пояснила, що позивач займався похованням матері [PERSON], мав на руках свідоцтво про смерть матері, а тому міг вчасно подати заяву до нотаріуса, так як для прийняття заяви потрібно лише паспорт та свідоцтво про смерть спадкодавця. Вона не брала на себе зобовязання перед позивачем про оформлення спадщини на себе та позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача, хоча вони офіційно і розлучились, однак , в даний час проживають в цивільному шлюбі. Позивач говорив їй, що його сестра [PERSON] має на руках всі документи для оформлення спадщини та брала на себе зобовязання оформити спадщину і на її чоловіка. Позивач не міг подати заяви до нотаріальної контори тому, що не мав на руках потрібних документів. В послідуючому [PERSON] своїх зобовязань не виконала. [PERSON] допомагав своїй мамі утримувати присадибну ділянку в м.Каневі по вул. Федоренка , 47. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матірю [PERSON] та повністю підтвердила покази [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердив покази позивача та [PERSON], що позивач разом із членами своєї сімї допомагали утримувати земельну ділянку, яка належала матері позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала по сусідству із матірю позивача. [PERSON] дбала про своїх дітей в однаковій мірі. При житті матері [PERSON] допомагав їй утримувати земельну ділянку по вул. Федоренка. 47 в м.Каневі, Черкаської області. Після її смерті земельну ділянку зайняла відповідач. Зі слів позивача спадщину оформляла [PERSON] тому, що у неї були усі документи на будинок та земельну ділянку. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] дбала в рівній мірі про своїх дітей, померла раптово, заповіту не залишила. Свідок [PERSON] пояснив, що він разом із позивачем організовували похорони [PERSON], позивач отримав свідоцтво про смерть матері. Після смерті [PERSON] він часто бачив позивача з дружиною в м.каневі, Черкаської області, так як родичі його дружини проживають разом із родичами дружини позивача. Свідок [PERSON]Є та [PERSON] пояснили, що вони неодноразово бачили позивача у м.Каневі на протязі півроку після смерті [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР №235369 від 10.07.2014р., що [PERSON], померла 09.07.2004 року в м.Каневі Черкаської області(а.с.26). Згідно постанови про відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 р. (а.с.5) [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться м.Каневі, вул. Федоренка, 47, та рахунки, що знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк», які залишилися після смерті 09.07.2014 р. [PERSON] у звязку з тим, що він не прийняв спадщину відповідно до діючого законодавства про прийняття спадщини. Згідно трудової угоди від (а.с.6) між [PERSON] та ТОВ «Грандбуд» укладено трудову угоду на будівельні роботи в смт Козин, Київської області, на 3 місяці починаючи з 16.12.2014 р. Згідно копії спадкової справи (а.с.45-67) визначено спадкоємця майна померлої 09.07.2014 р. [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] достовірно знав про смерть спадкодавця [PERSON], яка померла 09.07.2014 р., що підтверджується як показами самого позивача, так і свідків. Позивач приймав участь в похованні матері, отримав свідоцтво про смерть матері, мав на руках паспорт та достатній час для відповідної подачі заяви до нотаріуса. Згідно показів свідків позивач на протязі півроку після смерті матері неодноразово бував в м.Каневі, Черкаської області, що не позбавляло його можливості подати відповідні документи до нотаріуса. У звязку з викладеним, суд критично оцінює покази позивача, в тій частині, що він не мав реальної можливості подати заяву до нотаріуса, тому що не мав необхідних документів. Наявність в діях відповідача [PERSON] складу кримінального правопорушення шахрайства, можливе лише за умови відповідного кримінального провадження та вироку суду, що на час прийняття цього рішення відсутнє. Відповідно до ст..1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст..1279 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову і надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, які беруть участь у справі. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. п. 47, 48 Постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно акту б/н від 15.10.2015 р. здачі - прийняття робіт ( надання послуг) до угоди про надання правової допомоги від 25.08.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 22 від 15.10.2015 року [PERSON] оплатила [PERSON] 3410 грн. 40 коп. за надані послуги з них: 974,40 грн. за надання консультації щодо характеру спірних відносин, 974,40 грн. вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; 974,40 грн. підготовки процесуальних документів та 487,20 грн. за участь у судових засіданнях. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з позивача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору за виклик свідків в сумі 121.80 грн на користь відповідача. Крім того, суд вважає завищеним та необґрунтованим розмір витрат на правову допомогу, яка за розрахунком представника відповідача складає 3410 грн. 40 коп., оскільки вказана сума є не співрозмірна ціні позову, витратам часу на оформлення заперечення до позову та участь у судовому засіданні. Задоволенню підлягають - вартість підготовки процесуальних документів в сумі 974 грн.40 коп., а також участь у судовому засіданні 487 грн.20 коп., а всього 1461 грн. 60 коп., що відповідає вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року.

Outcome: dismissed