Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як, спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,3100 ГА, кадастровий номер 3220683200:01:003:0164, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом на конкретне спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 29 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту та матеріалами спадкової справи № 02/2014. Після відкриття спадщини [PERSON], як спадкоємць за заповітом прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, що підтверджуються копією заяви від 10.02.2014 року та матеріалами спадкової справи № 02/2014. Належність спадкодавцю - [PERSON] спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 1,3100 ГА, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ІІІ-КВ № 020922, виданий 15 березня 2006 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1641. При зверненні до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримання документів про право власності на спадкове майно, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІІ-КВ № 020922, виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 15 березня 2006 року, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 лютого 2018 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивач просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача [PERSON] і зазначив, що позов підтримує. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 29 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 30.06.2011 року секретарем виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 366. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], що підтверджуються копією заяви від 10.02.2018 року та матеріалами спадкової справи № 02/2014. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується копією заяви від 10.02.2018 року, а також матеріалами спадкової справи. Із постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] № 37 від 26.02.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,3100 ГА, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 29 серпня 2013 року, не може бути видане, у звязку з тим, що відсутній оргигінальний примірник правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІІ-КВ № 020922, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 15 березня 2006 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 29 серпня 2013 року, належить спадкове майно, а саме земельна ділянка, що залишилась після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-КВ № 020922, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 15 березня 2006 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1, 3100 ГА, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3202514042014 від 02.04.2014 року, підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,3100 ГА, кадастровий номер: 3220683200:01:003:0164, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], а саме конкретне спадкове майно, про яке було зазначено в заповіті, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно в звязку з відсутністю оргигінального примірника правовстановлюючого документу, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved