Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], однак там не проживає, не здійснює оплату комунальних послуг, її особистих речей немає. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слуханнясправи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане 19 лютого 2007 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13623825, сформований 19 лютого 2007 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 755 від 14 травня 2018 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстрована відповідач - [PERSON], [INFO]. З акту обстеження житлового будинку № 15, складеного 13 квітня 2018 року представниками Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, слідує, що [PERSON] дійсно не проживає у [ADDRESS] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає більше року, особистих речей останньої немає. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач у будинку [ADDRESS], не проживає, її речі та майно у вказаній квартирі відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів вона не проводить. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком № [ADDRESS], оскільки остання не проживала у вказаному будинку більше року і проживає за іншою адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved