Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Борівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] , у віці 81 року , помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Зазначене право на земельну частку (пай) належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованому 15.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (лай) за №0123. Ще за життя померлий [PERSON] розпочав процедуру оформлення зазначеної земельної ділянки у власність, проте за життя не встиг отримати державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку та не зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку. Так, у 2008 році померлий [PERSON] подав документи на розробку технічної документації по складанню державного акту на право власності на землю. Згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 25.11.2008 року №4323 померлому [PERSON] наданий дозвіл на розробку технічної документації по складанню державного акту на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , зареєстрованого за №0123 згідно схеми поділу земель колективної власності за №124 в межах Борівської сільської ради. Станом на 01.01.2013 року згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, державний акт на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку з визначеним кадастровим номером 3222780400:06:008:0019 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] не реєструвався та на руки власнику не видавався. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. У визначений законом строк він, позивач звернувся до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] та подав заяву про прийняття спадщини. Проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області у зв`язку з відсутністю у померлого [PERSON] документу, що посвідчував би право власності на зазначене майно та відсутністю реєстрації права власності на зазначену ділянку за померлим у встановленому законом порядку. Позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,0098 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222780400:06:008:0019 . Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова Борівської сільської ради Макарівського району Київської області Королькова Л.А. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] , у віці 81 року (а.с.10). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» розміром 4.25 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). Згідно листу-відповіді №2161/172-17 від 31.07.2017 року, виданої відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в архіві відділу наявна технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, в тому числі [PERSON] на земельну ділянку закріплену за №124 відповідно до схеми поділу земель колективної власності КСП «Борівка» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого 15.01.1997 року за №0123. Станом на 01.01.2013 року згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі державний акт на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку з визначеним кадастровим номером 3222780400:06:008:0019 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] не реєструвався та на руки власнику не видавався (а.с.13). До матеріалів справи додана копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, зокрема [PERSON] (а.с.14-26). Згідно відповіді на заяву щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини №1664/02-31 від 03.10.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку. За результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРП щодо зареєстрованих прав власності на зазначену земельну ділянку, відсутня (а.с.27). Відповідно листу-повідомленню №2391/01-16 від 22.12.2018 року, виданого Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, за даними Спадкового реєстру та Алфавітних книг обліку спадкових справ, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не лічиться (а.с.46). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України). Крім того, згідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померлий [PERSON] був власником земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» на підставі сертифікату, за життя почав процедуру отримання державного акту на право власності на землю, взамін сертифіката, розробив технічну документацію, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, проте не встиг за життя отримати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved