Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2003 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0, 79 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ТР №044379, та на яку він претендує як спадкоємець за законом. З приводу оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, із відповідною заявою його довіритель [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий на імя [PERSON] після її смерті та рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю та встановлення права власності за позивачем, як за спадкоємцем за законом. А тому, просив суд визнати за ним право власності на дану земельну ділянку, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися.Позивач [PERSON] у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, зазначивши, що його інтереси представлятиме адвокат [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла письмова заява, згідно якої просила справу слухати у відсутності представника, при цьому, зазначила, що відповідач позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, 18 грудня 2003 року в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 174692, виданого 19 грудня 2003 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Ще за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно жилий будинок з надвірними будівлями, заповіла [PERSON]. \~ \~ \~ \~Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 21.11.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Бівка, 38 в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 0, 79 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №515 від 02 липня 2018 року. Із даної довідки теж вбачається, що на день смерті, [PERSON] проживала разом з онуком позивачем [PERSON]. Поряд з тим встановлено, що від імені позивача, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживав разом з нею на день смерті, його довіритель [PERSON] з приводу оформлення спадщини, 11 вересня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою щодо видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 79 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району та на яку на імя [PERSON] [PERSON] РДА 18 березня 2005 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №044379. На підставі вказаної заяви до майна померлої було відкрито спадкову справу за Р №205/2018. Крім цього, 11 вересня 2018 року спадкоємець за заповітом [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак нотаріусом у видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий на імя [PERSON] після її смерті та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю та встановлення права власності за позивачем, як за спадкоємцем за законом. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса [PERSON] №467/02-14 від 11.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №205/2018, відкритої до майна померлої [PERSON]. Так судом встановлено, що померлій [PERSON] на день її смерті, окрім іншого належала на праві власності земельна ділянка (пай), площею 0, 79 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується вищеописаною довідкою [PERSON] сільської ради №515 від 02 липня 2018 року. Крім того судом встановлено що на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 27 травня 2004 року №228, 18 березня 2005 року [PERSON] райдержадміністрацією на імя померлої [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ТР №044379, що вбачається з копії даного державного акту. Згідно інформаційної довідки, виданої 03.10.2018 року відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту серії ТР №044379, станом на 02.10.2018 року становить 19199, 63 грн. Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Вказані обставини, стверджені листом приватного нотаріуса [PERSON] №467/02-14 від 11.09.2018 року, та матеріалами спадкової справи №205/2018, відкритої до майна померлої [PERSON]. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1276 ЦК України та

Outcome: approved