Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: виконавчий комітет Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]М.) є власником домоволодіння №7 по вул.Горького в с.Нижній Коропець Мукачівського району Закарпатської області, на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Нижньокоропецької сільської ради від 14 січня 2000 року. Так, у вищевказаному будинку разом з ним, безперервно та фактично проживають: дружина - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], внук - [PERSON], [INFO], внучка - [PERSON], [INFO], що також стверджується довідкою виконкому Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 27 жовтня 2016 року за №525. На даний час він має намір у встановленому порядку оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг та безперешкодно проживати разом з членами сім'ї у цьому будинку. Однак, окрім членів його сім'ї у даному будинку також зареєстрований, але фактично не проживає з вересня 2014 року - [PERSON], який у період з 13 листопада 1995 року по 11 вересня 2014 року, перебував у шлюбі з донькою [PERSON]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року, шлюб між донькою та [PERSON] - розірвано, і вже 2,5 років, відповідач у його будинку не проживає, однак рахується зареєстрованим в ньому. Так, наявність прописки відповідача у будинку зобов'язує його надавати до органів соціального захисту населення довідки про його доходи з метою визначення середнього сукупного доходу членів сім'ї для призначення субсидії на оплату комунальних послуг. Тому на підставі вищенаведеного [PERSON] звертається до суду та просить усунути перешкоди у користуванні будинком, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с.Н.Коропець, вул.Горького, буд.№7 та зняти його з реєстраційного обліку у цьому будинку. Позивач - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги не визнає і просить суд у їх задоволенні відмовити, оскільки в будинку є його частка, яка належить йому спільно з дружиною набутою з 2001 року по 2014 роки. Третя особа - представник виконавчого комітету Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на домоволодіння виданого виконавчим комітетом Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 14 січня 2000 року, та зареєстрованого за №4, власником будинку №7, який розташований по вулиці Горького в селі Нижній Коропець Мукачівського району Закарпатської області є [PERSON] (а.с.5). Згідно Довідки за № 525 виданої виконкомом Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 27 жовтня 2016 року, [PERSON], проживає в [INFO] і до складу його сім'ї входять: дружина - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], внук - [PERSON], [INFO], внучка - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З Довідки за № 56 виданої виконкомом Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 14 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], але за даною адресою не проживає з вересня 2014 року (а.с.7). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння видане та посвідчене виконавчим комітетом Нижньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, є власником будинку №7, який знаходиться по вул.Горького в с.Нижній Коропець Мукачівського району Закарпатської області. Крім нього, в даному будинку, також зареєстрований [PERSON], [INFO], який з вересня місяця 2014 року за даною адресою не проживає. Доводи відповідача [PERSON] про те, що у будинку №7, який знаходиться по вул.Горького в с.Нижній Коропець Мукачівського району Закарпатської області, є його частка, яка у свою чергу набута з донькою позивача за період з 2001 по 2014 роки в шлюбі, в силу статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України - не доведені. Розглядаючи позовну вимогу про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. -3- З урахуванням вказаної норми Закону, у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку - необхідно відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, так як задоволення попередньої - є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою: село Нижній Коропець, вулиця Горького, будинок №7, Мукачівського району Закарпатської області, що передбачено статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. З врахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації - підлягають до часткового задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved