Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій зазначив, що за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.12.2007 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Після рішення його матеріальний стан змінився, 19 жовтня 2013 року він створив нову сім`ю з [PERSON] . Від цього шлюбу він має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Його дружина наразі не працює, перебуває у відпустці по огляду за донькою [PERSON] , до досягнення останньою трирічного віку. Він працює майстром дільниці у ПрАТ «Північний ГЗК», середньомісячна заробітна плата складає 24 702, 67 грн. Він сплачує 25 % заробітної плати на аліменти, що в середньому складає 5200 грн., у зв`язку із чим його середньомісячний заробіток складає 16750 грн.. Він як батько приймає участь у вихованні та утриманні дитини по мірі своїх можливостей. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив задовольнити з підстав зазначених у позові. Крім спільної доньки з відповідачем, має ще 3 неповнолітніх дітей, тому сплата аліментів в розмірі 1/4 частини на користь відповідача - є обтяжливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що частково згодна з позовом, однак вважає що відповідач має змогу сплачувати 1/6 частину аліментів. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнені аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у вигляді ј частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 від прожиткового мінімуму для дитини до відповідного віку, починаючи з 01.10.2007 року (а.с. 5). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному та сімейному стані, які ускладнюють сплату ним аліментів в дійсному розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного відповідно до ст. 182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається,що 19 жовтня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 6). [INFO] народилась [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 9) та [INFO] народилась [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до Посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають статус багатодітної сім`ї (а.с. 10). З Довідки № 1002 від 31.08.2020 року виданої [PERSON] , встановлено, що останній працює з 09.07.2018 року у ПАТ «Північний ГЗК» та має середньомісячний заробіток 24 702, 67 грн. (а.с. 4). За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному та матеріальному стані [PERSON] , як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] . Крім того, суд бере до уваги й доводи позивача [PERSON] про те, що його дружина [PERSON] не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що здійснення відрахувань в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] в рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх спільної доньки [PERSON] за наявності у нього на утриманні трьох малолітніх дітей від другого шлюбу, є не співмірним та дані обставини є свідченням істотних змін в його сімейному та матеріальному стані. Однак, з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення дітей, в даному випадку, суд прийшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , проте вважає, що розмір має бути зменшено з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів згідно з загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, а тому аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial