Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до Кролевецької міської ради Сумської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування за законом Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 червня 2001 року він, його дружина [PERSON] , двоє синів [PERSON] та [PERSON] , його тітка [PERSON] приватизували чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] , отримавши таким чином у власність по 1/5 частині квартири кожен. Кролевецькою житлово-експлуатаційною конторою 12 червня 2001 року було видано свідоцтво про право власності на житло. [INFO] у м. Кролевець померла його тітка [PERSON] , 1918 року народження. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , але право на спадкування даного майна не було реалізовано по причинам відсутності спадкоємців, які після її смерті мали б право на спадкування належного їй майна, та відсутності в\~Цивільному Кодексі Української РСР 1963 року, що діяв на той час, норми, яка надавала б право для спадкування йому, племіннику померлої. На час відкриття спадщини батьки [PERSON] , її сестри та брат (батько позивача), померли. Відповідно до повідомлення Кролевецької районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] \~ спадкова справа не заводилася, заповіт від її імені не посвідчувався. Як пояснив нотаріус, успадкувати майно тітки йому як племіннику, неможливо, тому спадщина тітки ніким, крім держави,\~ успадкована бути не може. В свою чергу він здійснив поховання тітки, відбув поминальні обіди і продовжує постійно володіти та користуватися належним його тітці нерухомим майном, а саме 1/5 частиною вищезазначеної квартири. Оскільки він страждає рядом хронічних захворювань, має групу інвалідності, потребує особливого догляду та спокою, він зайняв кімнату тітки, здійснюючи таким чином володіння та користування належною їй власністю. Його дружина, яка постійно проживає разом з ним у вказаній квартирі, на зазначене майно не претендує. Таким чином, він, його дружина [PERSON] , сини [PERSON] (знятий з реєстрації за вказаною адресою з 04.01.2002р.) та [PERSON] (знятий з реєстрації за вказаною адресою з 18.11.2003р.) мають у власності по 1/5 частині квартири, а також він постійно до теперішнього часу володіє та користується 1/5 частиною квартири, що належить його померлій тітці. Беручи до уваги, що спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, не була прийнята ніким із спадкоємців, які мали право на цю спадщину відповідно до ЦК УРСР (1963 року) (відсутність цих спадкоємців), і на неї не заявили своє право податкові органи, територіальні громади, посилаючись на положення ч.3 ст. 1266, п.4, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що він має право вирішити питання прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті його тітки [PERSON] , в судовому порядку. Просить суд встановити факт прийняття спадщини ним, [PERSON] - 1/5 частини квартири [ADDRESS] , яка відкрилась після смерті [PERSON] , та визнати за ним право приватної власності на спадкове майно, що складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с. 30, 44). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши відзив на позовну заяву, за змістом якого позов визнає, та заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с.45-47, 52-53). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.\~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 02 грудня 2015 року у цивільній справі №579/1659/15-ц\~ 2/579/430/15 за позовом [PERSON] до Кролевецької міської ради про визнання права власності на 1/5 частини квартири за набувальною давністю, що набрало законної сили, було встановлено, що чотирикімнатна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, по 1/5 частині кожному відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Кролевецькою житлово-експлуатаційною конторою 12 червня 2001року, право власності зареєстровано в Конотопському БТІ у реєстрову книгу №108 (а.с.12, 13-14). [PERSON] померла [INFO] в м.Кролевець (а.с.8), місцем проживання спадкодавця на час смерті була квартира [ADDRESS] частина якої належала їй (а.с. 13-14). Після її смерті відкрилася спадщина відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК Української РСР 1963року. Відповідно до повідомлення Кролевецької районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с.13-14). Рішенням суду від 02 грудня 2015 року встановлено, що [PERSON] на час смерті проживала з [PERSON] , позивачем у справі, та його дружиною, які доглядали за нею, поховали її, і продовжують проживати в квартирі, 1/5 частина якої належить померлій; зокрема, кімнатою, якою користувалася померла, користується позивач (а.с.13-14). Позивач у справі є племінником [PERSON] , сином її брата [PERSON] , який помер раніше (а.с.13-14). Рішенням суду від 02 грудня 2015 року також встановлено, що спадкоємців по закону та за заповітом після смерті [PERSON] немає, що знайшло своє підтвердження в суді (а.с. 13-14). З 1 січня 2004 року у відповідності до ч.3 ст. 1266 ЦК України право на спадкування набули племінники спадкодавця, які спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~ щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР після смерті спадкодавця [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Позивач не може оформити свої спадкові права після смерті тітки [PERSON] на майно, що складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, свої права на спадщину після смерті [PERSON] інші особи не заявили. Факт прийняття спадщини необхідно встановити за рішенням суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнання права власності за [PERSON] на нерухоме майно, що складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст. ст. 15, 16, 328, 1266 ЦК України,

Outcome: approved