Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 грудня 2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, яке в подальшому було перейменовано в ПАТ ПриватБанк, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №SUC0G0000002196, згідно з яким остання отримала кредитні грошові кошти у розмірі 126250,00 грн. на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу від 07 грудня 2007 року, розташованої за адресою: [ADDRESS] , із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, строком користування до 07 грудня 2031 року. В забезпечення виконання зобов`язання за названим Кредитним договором в цей же день, тобто 07 грудня 2007 року, між відповідачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір № SUCOGI0000002196 . Згідно з Іпотечним договором іпотекодавець - [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, в тому числі повернення іпотекодержателю (Відповідачу) кредиту у розмірі 126250,00 грн. у строках та на умовах, зазначених у договорі про іпотечний кредит, передала в іпотеку нерухоме майно житлового призначення, що стане власністю іпотекодавця у майбутньому, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 44,85 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі - «Предмет іпотеки»). Вищезазначений Предмет іпотеки придбаний іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 07 грудня 2007 року за р. № 6864, зареєстрованого як правочин № 2551164 у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К. Д. 07 грудня 2007 року. На момент укладання Іпотечного договору не було здійснено державної реєстрації предмета іпотеки у встановленому чинним на той час законодавством порядку. Після державної реєстрації Договору купівлі-продажу квартири (предмета іпотеки) в «Сумське міське БТІ», 18 грудня 2007 року між відповідачем та [PERSON] був укладений договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 07 грудня 2007 року за р. № 6868. 11 серпня 2008 року між відповідачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № SUC0GI0000002196 від 07 грудня 2007 року (надалі - «Додаткова угода»). 11 серпня 2008 року між відповідачем та [PERSON] укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року, укладаючи яку сторони домовились про те, що залишок коштів по «гривневому» договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року (113418,53 грн.) буде переведений за діючим на той час курсом у долари США (24443,65 дол. США) і на цю суму буде укладена Додаткова угода. З часу укладення 11 серпня 2008 року Додаткової угоди позичальник повинен повернути Банку зазначену в ній суму кредиту - 24443,65 доларів США, в той же час «гривневий» кредит по договору про іпотечний кредит № SUCOGI0000002196 від 07 грудня 2007 року є сплаченим (виконаним). [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В. В. була заведена спадкова справа № 36/2015. Позивач [PERSON] є спадкоємцем (чоловіком) померлої [PERSON] , та він прийняв спадщину, звернувшись в установленому законом порядку до нотаріуса з відповідною заявою та отримав свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року у цивільній справі №591/495/19 (провадження № 2/591/1347/19), яке набрало законної сили, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю. Судом встановлено, що Банк пропустив строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців померлої [PERSON] . Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги, до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. 31 січня 2020 року [PERSON] звернувся з заявою до відповідача, в якій просив виключити запис з Державного реєстру іпотек обтяження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалкою К.Д.; виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження квартири, розташованої за вказаною адресою, відчуження якої заборонено згідно реєстраційного запису від 18 грудня 2007 року за № 6253507, внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. До дня подання даного позову відповіді на вказану заяву отримано не було, та жодних дій не вчинено. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати іпотеку відповідно до іпотечного договору № SUC0GI0000002196 від 07 грудня 2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ATКБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 6868 та договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 07 грудня 2007 року за р. № 6868, укладеного 18 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ATКБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 7076 такою, що припинена; виключити запис з Державного реєстру іпотек обтяження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., параметрами якого є: підстава обтяження: договір іпотеки, р. № 6868,07 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., об`єкт обтяження: квартира. [ADDRESS] , номер за РПВН: 21191670, іпотекодержатель: ЗАТ КБ «ПриватБанк», код: 14360570, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, іпотекодавець: [PERSON] , код: [NUMBER] , с. Жигайлівка Тростянецький район Сумська область, розмір основного зобов`язання: 126250,00 гривень, строк виконання зобов`язання: 07 грудня 2031, заставна: немає, додаткові дані: сплата відсотків за користування кредитом 15% річних, дата та час реєстрації: 07 грудня 2007 13:33; виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відчуження якої заборонено згідно реєстраційного запису від 18 грудня 2007 року за № 6253507, внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., параметрами якого є: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: договір про внесення змін до договору іпотеки, р. № 7075, 18 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д., об`єкт обтяження: квартира, [ADDRESS] , номер за РПВН: 21191670, власник: [PERSON] , код: [NUMBER] , с. Жигайлівка Тростянецький район Сумська область, додаткові дані: зареєстровано в реєстрі заборон за № 370, дата та час реєстрації: 18.12.2007 15:59. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2020 року позовна заява була залишена без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки. 25 березня 2020 року представник позивача надав суду документи на виконання ухвали суду від 20 березня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 березня 2020 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09 липня 2020 року на 15 год. 00 хв. 09 липня 2020 року підготовче засідання відкладено на 01 жовтня 2020 року, о 09 год. 30 хв. у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. у розгляді цивільної справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 28 січня 2021 року, 11 год. 00 хв. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно між [PERSON] і відповідачем склалися договірні відносин, їй надавалися кошти, укладався іпотечний кредит. [PERSON] померла. Однак, зазначає, що іпотека є різновидом застави, Закон України «Про іпотеку» містить вичерпний перелік підстав припинення іпотеки. Щодо підстав припинення основного зобов`язання - не може погодитися, оскільки не вважає, що виконання договору відбулося належним чином. Інші вимоги позивача є похідними від визнання іпотеки припиненою, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що 07 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № SUC0G0000002196, згідно з яким [PERSON] отримала кредитні грошові кошти у розмірі 126250,00 грн. на придбання у власність квартири за адресою: [ADDRESS] , із сплатою відсотків у розмірі 15,00% на рік, строком користування до 07 грудня 2031 року (а.с. 4-6). В забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором 07 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно: двокімнатна квартира зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 44,85 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). 11 серпня 2008 року між [PERSON] та Банком укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року (а.с.10-13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). За нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року, що набрало законної сили 22 червня 2019 року, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с. 62-63). Цим рішенням суду встановлено, що на момент смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед банком становила 22 849,44 доларів США. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON] . На адресу банку 21 травня 2015 року [PERSON] направив заяву, в якій повідомив про смерть позичальника [PERSON] 28 травня 2015 року банк направив відповідь на заяву [PERSON] . Таким чином, вбачається, що банк був проінформований про смерть позичальника ще 28 травня 2015 року. Крім цього, приватний нотаріус Чернишенко В.В. на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 листопада 2015 року направила лист №161/02-14 про надання згоди на видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право власності на майно, набуте подружжям у період зареєстрованого шлюбу 1/2 частку квартири [ADDRESS] 3 грудня 2015 року банк надав письмову згоду на видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право власності на майно, набуте подружжям у період зареєстрованого шлюбу. Вказані обставини спростовують той факт, що банку стало відомо про прийняття спадщини після померлої [PERSON] лише 5 квітня 2016 року. Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернишенко В.В. від 28 березня 2016 року, претензія кредитора щодо майна померлої [PERSON] не надходила. Лише 1 липня 2016 року банком було направлено лист-претензію на адресу [PERSON] . Вказаним рішенням суду встановлено, що банк пропустив шестимісячний строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців, а тому в задоволенні позову відмовлено. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; Спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця. Спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; Спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року, у справі № 522/407/15-ц (провадження №14-53цс18), а також у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 562/2627/18. З огляду на те, що під час судового розгляду встановлено обставини того, що строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбачений ст. 1281 ЦК України, у відповідача сплинув, тому основне зобов`язання за кредитним договором є припиненим, що в свою чергу, тягне за собою припинення іпотеки як похідного зобов`язання. За вказаних обставин наявні правові підстави для визнання іпотеки такою, що припинена внаслідок припинення (виконання) основного зобов`язання. Разом з тим, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості вбачається, що записи до державних реєстрів щодо обтяження нерухомого майна, про яке вказав позивач, були внесені реєстраторами, а саме: приватними нотаріусами на підставі іпотечного договору № SUC0GІ0000002196 від 07 грудня 2007 року та договору від 18 грудня 2007 року про внесення змін до іпотечного договору № SUC0GІ0000002196 від 07 грудня 2007 року (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Беручи до уваги те, що позовні вимоги про визнання іпотеки такою, що припинена підлягають задоволенню, позивач не позбавлений можливості у позасудовому порядку вирішити питання про зняття обтяження на нерухоме майно, у зв`язку з чим його позов в частині щодо виключення записів з державних реєстрів щодо обтяження нерухомого майна не підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог немайнового характеру з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial