Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» про повернення грошових коштів, посилаючись на наступні обставини. 21.12.2012 р. між ним і банком « Даніель » в особі заступника директора Відділення « Регіональне управління ПАТ « Комерційний банк « Даніель » в м. Донецьку » Позднякової Т.М., що діяла за дорученням банку № 4816 від 04.12.2012 р. було укладено договір строкового банківського вкладу № Т- 274- 14, відповідно до якого він передав банку 28 000 ( двадцять вісім тисяч ) доларів США строком на 1 рік (до 26.12.2013 р. ). Зазначена грошова сума була ним внесена в касу відділення банку, розташованого у Ворошиловському районі м. Донецька по вул. Постишева, 60 в м. Донецьку. З п.2.1 вказаного договору випливає, що банк зобов'язується виплачувати вкладникові проценти по вкладу з розрахунку 11,60 % річних , а згідно п.3.1.4 нараховані грошові суми - виплачуються щомісяця. Саме на умовах щомісячної виплати % по вкладу він оформив депозит в банку - відповідачеві, оскільки розраховував на отримання грошових коштів для поточних витрат. Аж до червня 2013 р. виплати за вкладом вироблялися, хоч і не у встановлений банком день - перший день наступного місяця - і не завжди в зручній для нього валюті, але вироблялися. Однак, починаючи з червня 2013 року, банк своїх договірних зобов'язань в частині виплати відсотків по вкладу не виконував, посилаючись при цьому на відсутність готівкових коштів у касі та інші фінансові труднощі. Він неодноразово звертався в банк з питання виплати грошових коштів згідно з договором, у тому числі і письмово, проте до теперішнього часу відповідач своїх зобов'язань так і не виконав. 13.12.2013 р. він звернувся у відділення банку із заявою про повернення йому вкладу з нарахованими на нього відсотками у встановлений договором термін, однак 27.12.2013 р. внесок йому так і не було повернуто. Таким чином, відповідач повинен йому повернути вклад разом з нарахованими на нього відсотками, що становить 29.692,24 ( двадцять дев'ять тисяч шістсот дев'яносто дві ) доларів США, що за курсом НБУ становить 232.240,1 ( двісті тридцять дві тисячі 240 ) гривень (розрахунок виплат відсотків по вкладу додається). Крім того, діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 40.000 гривень. Завдана йому моральна шкода полягає в тому, що дії відповідача поставили його в скрутне фінансове становище, оскільки він змушений був вишукувати додатково джерела фінансування запланованих заходів (туристичні поїздки сім'єю в Чорногорію, дружини - в Італію), у зв'язку з чим відчував душевні муки і страждання. Просив суд стягнути з ПАТ «Комерційний банк« Даніель » 29 692,24 доларів США (вклад з відсотками на нього за договором № Т- 274- 14 від 21.12.2013 р. ) на його користь, стягнути з відповідача 40 000 гривень морального збитку, стягнути з відповідача 2 723 гривні судових витрат ( а. с. 2-3 ). 17.02.2014 року позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ПАТ «Комерційний банк« Даніель » 4 660,95 доларів США (вклад з відсотками на нього за договором № Т- 274- 14 від 21.12.2013 р. ) на його користь, стягнути з відповідача 40 000 гривень морального збитку, стягнути з відповідача 2 723 гривні судових витрат ( а. с. 19 ). В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні вимог та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить оголошення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини. 21.12.2012 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» та [PERSON] був укладений договір строкового банківського вкладу «Класичний» № Т-274-14. Відповідно до п. 1.1 договору банківського вкладу Банк приймає 21.12.2012 року, а Вкладник передає в управління Банку грошові кошти у сумі 28 000 доларів США на строк зберігання з 21.12.2012 року по 26.12.2013 року. Відповідно до п. 1.3 договору банківського вкладу, Банк повертає Вкладнику Вклад і нараховані на нього відсотки згідно умов п. 1.1 цього Договору або за заявою ( вимогою ) Вкладника, наданою в письмовій формі Банку, щодо виконання зобов»язань Банком, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та чинним законодавством України, в т.ч. ст. 1058-1065 ЦК України. Відповідно до п.2.1 вказаного договору, Банк нараховує прості відсотки Вкладнику на Вклад з розрахунку 11,60% річних, за винятком випадків визначених в п.п. 2.3, 2.4, 2.5 та 4.3 цього Договору. Згідно із п. 2.2 цього Договору, відсотки на Вклад нараховуються Банком від дня, наступного за днем надходження Вкладу в Банк до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списання з Вкладного рахунку з інших підстав. Згідно до п. 3.1.4 цього Договору, Банк зобов»язаний виплачувати Вкладнику відсотки по Вкладу щомісячно. Відповідно до п. 3.1.5 Договору, Банк зобов»язаний повернути Вкладнику Вклад і виплатити нараховані, але не виплачені відсотки, на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 3.4.2 договору банківського вкладу, Вкладник має право 26.12.2013 року отримати Вклад та нараховані, але не виплачені, відсотки на підставі заяви на видачу готівки шляхом видачі готівкових коштів з каси Банку або перерахуванням на його власний поточний або інший вкладний рахунок Вкладника у банку України. Виплата нарахованих на Вклад відсотків здійснюється в валюті Вкладу. Згідно квитанції № 1577182 від 21 грудня 2012 року вбачається, що позивач [PERSON] перерахував у ПАТ «Комерційний банк «Даніель» 28 000 доларів США, згідно Договору банківського вкладу. Встановлено, що 13.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся з заявою до відповідача про видачу вкладу в розмірі 28 000 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною заявою. Однак, на вимогу позивача, відповідач не повернув йому його вклад у розмірі 28 000 доларів США, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також підписання Договору строкового банківського вкладу «Класичний» № Т-274-14 від 21.12.2012 року свідчить про те, що сторонам всі умови даного Договору цілком зрозумілі і вони вважають їх справедливими по відношенню до них. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідач частково повернув позивачу вклад та нараховані проценти 04.02.2014 року у сумі 200 000 гривень, що за курсом НБУ складає 25 031,29 доларів США, що підтверджується заявою позивача про зміну позовних вимог. Згідно із Законом України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, предметом договору вкладу є грошова сума, що надійшла, вони внесені вкладником або для нього, і банк зобов'язаний виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї. Оскільки, відповідач в порушення умов Договору банківського вкладу та не повернув позивачу його грошові кошти та нараховані відсотки у повному обсязі після закінчення терміну дії договору, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача ПАТ «Комерційний банк «Даніель» залишок вкладу та нараховані відсотки у розмірі 4 660,95 доларів США є такими, що підлягають задоволенню, так як є цілком обґрунтованими. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди у сумі 40 000 гривень, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору встановлені ст.625 ЦК України, яка не передбачає відшкодування моральної шкоди. Укладеним між сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності. Отже, враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати при зверненні до суду та які документально підтверджені у сумі 2 720 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial