Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]., посилаючись на те, що після смерті її батька, [PERSON] який помер 12 травня 2010 року, відкрилася спадщина на вказану квартиру. На момент смерті спадкодавець набув за набувальною давністю право власності на зазначене спадкове майно, але відсутній правовстановлюючий документ на це майно. Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину за законом після [PERSON], але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після її батька. Позивач вказуючи на те, що після смерті батька квартира знаходилася у її користування і вона увесь час експлуатувала квартиру та підтримувала у належному стані, просила суд визнати за нею право власності на квартиру за набувальною давністю в порядку\~ст. 344 ЦК України\~. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, Василівська сільська рада Чутівського району Полтавської області, надіслала до суду листа в якому визнавала заявлені позовні вимоги та просила суд розглянути справу без участі представника відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 12 травня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15), внаслідок чого згідно ч.1\~ст. 1220 ЦК України\~відкрилася спадщина. Статтею 344 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом враховуються положення ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, а саме пунктів: 9. Відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років ... набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: 1) володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; 2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; 3)_володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). 11.Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей\~335\~і\~344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об»єкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю; 12. Ураховуючи положення статей\~16,\~344,\~396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей\~387,\~391 ЦК. Відповідно до довідок Василівської сільської ради Чутівського району вбачається, що згідно з записом в по господарській книзі, особовий рахунок № 0244-5 за [PERSON] лічиться квартира № 3, в якій він був зареєстрований з 09.01.1981 р., в селі Василівка Чутівського району по вул. Радянській, б.11. (а.с. 21-23). Як вбачається із витягу з державного реєстру нерухомого майна право власності на спірну квартиру за жодною особою не зареєстровано. Як встановлено судом, за життя спадкодавець [PERSON] добросовісно заволодів нерухомим майно у якого відсутній власник, і продовжував відкрито, безперервно володіти ним більше 10 років до дня смерті: 12 травня 2010 р. Враховуючи викладене, суд вважає, що за життя [PERSON] набув за набувальною давністю у власність квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Квартира розташована на 2 поверсі 2 поверхового будинку загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. та складається з 2 кімнат житловою площею 25,8 кв.м., у тому числі : 1-а кімната (2) площею 8,8 кв.м., 2-а кімната (5) площею 17,0 кв.м., коридору (1) площею 4,0 кв.м., кладової (3) площею 0,6 кв.м., кладовової (4) площею 0,5 кв.м., коридору (6) площею 5,1 кв.м., кухні (7) площею 8,6 кв.м., ванної (8) площею 2,7 кв.м., вбиральні (9) площею 1,2 кв.м., квартира обладнана лоджією площею 3,5 кв.м. (а.с. 16-17). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набув права власності на зазначене вище майно. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про народження (а.с. 20), є донькою померлого [PERSON], а отже за змістом\~ст. 1261 ЦК України\~є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття (а.с. 9-10). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 02 листопада 20-15 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру після померлого [PERSON] (а. с. 9). Згідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Зважаючи на ту обставину, що правовстановлюючий документ на квартиру у спадкодавця відсутній, це позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно на себе через нотаріальну контору, а тому за позивачем слід визнати право власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частина 4\~статті 174 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved