Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру сплачуваних аліментів в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідача на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.10.2017 року (справа №592/8162/17), а саме аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 4000 (чотири тисячі грн.00 коп.), визначивши розмір аліментів як 1/4 частину від доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 17.11.2020 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 09.10.2017 року (справа №592/8162/17), а саме аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 4000 (чотири тисячі грн.00 коп.), визначивши спосіб стягнення аліментів як 1/4 частина від доходу [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Виконавчий лист №592/8162/17 від 09.10.2017 року просить суд відкликати із Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) після набрання даним рішенням суду законної сили. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом двох років він регулярно сплачував аліменти, хоча йому це давалось дуже тяжко, оскільки, відповідачка звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, а саме автомобіля МАН, який позивач використовував в своїй підприємницькій діяльності та зверталась до суду з заявою про забезпечення шляхом накладення арешту на автомобіль. Клопотання відповідачки було задоволено частково ухвалою Ковпаківського райсуду м. Суми в справі №592/ 9700/17 від 05 жовтня 2017 року. Такі дії відповідачки [PERSON] призвели до того, що позивач втратив бізнес, його матеріальне становище погіршилось в рази та він був вимушений припинити займатись підприємницькою діяльністю, оскільки, не мав змоги сплачувати податки та збори, а як наслідок, і аліменти у визначеному в 4000 грн. розмірі. 07.05.2019 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення підприємницької діяльності. З 04 липня 2019 року позивач перебував на обліку як безробітний в Сумському міському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю в розмірі 1750,39 грн. та 2417,21грн. за липень та серпень 2019 року відповідно. 03.08.2020 року припинена реєстрація позивача в центрі зайнятості та дохід за період з 04.06.2019 року по 03.08.2020року становить 14623,17 грн., в тому числі, аліменти в сумі 8238,38 грн., що сплачені на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини та на даний час позивач [PERSON] не зареєстрований як безробітний і не отримує допомогу по безробіттю. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Солошенко Л.Є. в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задоволити. Пояснили суду, що позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в раніше визначеному розмірі, оскільки, його дохід значно зменшився, він перебивається тимчасовими заробітками, має складнощі у працевлаштуванні в зв`язку із запровадженням обмежень в державі щодо здійснення підприємницької діяльності в зв`язку із введенням карантинних заходів пов`язаних з протидією поширенню коронавірусної хвороби, але, за допомогою своїх батьків намагається сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки розуміє свій обов`язок, але не має можливості його виконати в повному обсязі з причин, що від нього не залежать. Відповідачка [PERSON] , її представник адвокат Нежевело В.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову у зв`язку з тим, що відповідач має борг зі сплати аліментів, не сплачував аліменти на дитину у встановленому рішенням суду розмірі, який відповідач вважає мінімальним для утримання дитини, а також пояснили суду, що відповідач продовжує працювати, отримує стабільно дохід, а тому має можливість продовжувати сплачувати аліменти в раніше призначеному розмірі, а тому просять суд в позові відмовити. З 15.10.2019 року справа перебувала в провадженні судді Грищенко О.В.. 29.10.2019 року Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.01.2020 року. 02.07.2020 року справу передано в провадження судді Клименко А.Я.. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6 т.1). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти на утримання дитини (а.с.4-5 т.1). Згідно довідки, що видана Міським єдиним інформаціно-розрахунковим центром №348/19112019-30121899 - донька [PERSON] [INFO] зареєстрована за однією адресою зі своєю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.10.2017 року у справі №592/8162/17 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в сумі 4000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 рокупри розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2019 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення підприємницької діяльності [PERSON] , що пітверджується роздруківкою з реєстру (а.с.7-8 т.1). Одночасно з цим, 04.07.2019 року позивач перебував на обліку як безробітний в Сумському міському центрі зайнятості, що підтверджується копією довідки від 30.09.2019 року (а.с.9 т.1) та як безробітний отримував допомогу в розмірі 1750,39 грн. та 2417,21 грн. за липень та серпень 2019 року відповідно, що підтверджується копією довідки від 02.10.2019року (а.с.10 т.1). Згідно довідки від 05.10.2020 року, що видана Сумським міським центром зайнятості, позивачу з 03.08.2020 року припинена реєстрація позивача в центрі зайнятості та дохід за період з 04.06.2019 року по 03.08.2020 року за виключенням аліментів становить 14623,17 грн., в тому числі, аліменти в сумі 8238,38 грн. сплачені на користь [PERSON] на утримання дитини (а.с.167 т.1) та згідно довідки від 02.10.2020 року [PERSON] станом на день видачі довідки не зареєстрований як безробітний і не отримує допомогу по безробіттю (а.с.168 т.1). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2020 року у справі №592/9700/17 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 112250 грн.29 коп. грошової компенсації вартості транспортного засобу та судові витрати (а.с.141-144 т.1). В судовому засіданні представник позивача повідомила, що вказане рішення суду в повному обсязі виконано відповідачем, проти чого і не заперечувала відповідачка в судовому засіданні. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що виданий Ковпаківським відділом державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) станом на 21.01.2020 року сукупний розмір заборгованості по аліментам складає 8754,00 грн. (а.с.126 т.1). З вказаного розрахунку вбачається, що позивач постійно сплачував стягнуту судом суму аліментів на утримання дитини, за виключенням чотирьох місяців за весь період стягнення, за які в подальшому були сплачені аліменти. Таким чином, у зв`язку з тим, що підприємницька діяльність позивача припинена у встановленому законом порядку, його дохід значно зменшився, що підтверджено довідками Центру зайнятості та на даний час, з врахуванням економічного стану в державі, запровадженими Урядом України карантинними обмеженнями з 11 березня 2020 року, пов`язаними з протидією поширення коронавірусної хвороби існують труднощі у працевлаштуванні, аліменти, які стягуються на утримання доньки [PERSON] на користь відповідача, мають бути зменшені шляхом зміни способу стягнення присуджених аліментів на 1/4 частину всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення присуджених аліментів на 1/4 частину доходів позивача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. Судом також враховано, що на день постановлення рішення про стягнення аліментів Ковпаківським районним судом м. Суми у 2017 році позивач здійснював підприємницьку діяльність, отримував дохід від підприємницької діяльності, тому факт припинення підприємницької діяльності, пов`язаний з перебуванням на розгляді суду позову про поділ майна та стягнення на користь відповідача грошової компенсації в рахунок частини вартості автомобіля, який був джерелом отримання доходу, є зміною майнового стану позивача, що в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру присуджених аліментів. Одночасно з цим слід зазначити, що суд критично ставиться до доводів позивача щодо тяжкого матеріального стану, викликаного тим, що він опікується своїми батьками, батьки надають йому матеріальну допомогу та фактично його утримують, у зв`язку з не підтвердженням вказаного факту належними засобами доказування. Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що отриманий судом від управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» від 17.11.2020 року відомості щодо речових прав на нерухоме майно, відомості щодо прав власності на нерухоме майно, відомості щодо заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та відомості з Державного реєстру іпотек щодо позивача [PERSON] рнокпп [NUMBER] - відсутні (а.с.217 т.1). Згідно інформації Територіального сервісного центру МВС №5946 Регіонального сервісного центру в Сумській області станом на 10.11.2020 року за позивачем зареєстровано п`ять транспортних засобів, один з яких був предметом поділу майна між сторонами в справі та зобов`язання за рішенням суду виконано в повному обсязі, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.11.2020 року у ВП №62098748. Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №5946 Регіонального сервісного центру в Сумській області станом на 02.02.2021 року за позивачем зареєстровано два транспортні засоби, один з яких - автомобіль MAN L 2000, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , тобто який був предметом поділу майна подружжя та другий - напівпричіп SCHMITZ SKO 24, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який фактично не належить позивачу та, яким він не користувався, що підтверджено в судовому засіданні відповідачкою. Згідно листа ГУ ДПС у Сумській області від 21.11.2020 року, що отриманий судом за клопотанням відповідача, дохід позивача [PERSON] , як підприємця, згідно поданих декларацій за 2018 рік складав 351075,18грн., за перше півріччя 2019 року - 165659,76 грн. та з 01.07.2019 року по - 07.05.2020року податкові декларації платника єдиного податку до контролюючих органів не подавались (а.с.221т.1). Згідно листа Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 19.11.2020 року, що отриманий на запит суду - [PERSON] , [INFO] за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 жодних видів державної соціальної допомоги не отримував (а.с.226 т.1). Доказами в справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності (ст.89 ЦПК України). Представлені відповідачкою довідки про навчання доньки в школі №17, навчання в балетній студії та чеки, квитанції та інші розрахункові документи на підтвердження витрат на харчування дитини, оригінали чеків з аптеки, оригінали чеків на підтвердження понесених витрат на відпочинок дитини та проведення дозвілля дитини, витрат на одяг для дитини, розвиток та інші витрати дитини (а.с.50-79 т.1) не спростовують доводи позивача щодо значного зменшення його доходу, що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів та порядку такого стягнення. В той же час, значне зменшення доходу позивача, про що було зазначено вище, суд вважає самостійною достатньою підставою для зміни порядку та розміру стягнення аліментів з позивача. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов про зміну порядку та зменшення розміру стягнення аліментів підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768 грн.40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved