Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суді із вимогами до ТОВ «ОПТИМУС ГРУП» і просить стягнути з відповідача ТОВ «ОПТИМУС ГРУП» на його користь кошти сплачені за ненадані інформаційні послуги в сумі 58 553,32грн. , а також пеню в розмірі 532 249,68грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови договору, порушив свої зобов'язання, внаслідок чого порушив права споживача та повинен сплатити пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи(послуг). В судовому засідання позивач [PERSON] вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач TOB «ОПТИМУС ГРУП» про час і місце судового розгляду повідомлявся судом за відомим місцезнаходженням органу управління, свого представника не направив, письмових заперечень не подав. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що у 2014 році між TOB «ОПТИМУС ГРУП» (далі також Відповідач) та [PERSON] (далі також - Позивач) було укла¬дено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи . Відповідно до умов п. 3.1 Договору, Компанія (Відповідач) надає Кліє¬нту (Позивачеві) не виняткове приватне непередаване право на встановлення та використання новинних' стрічок (надалі - «Новини»), аналітичних продук¬тів - оглядів, статей, прогнозів (надалі - «Аналітика»), а також консультацій¬них фінансових послуг (надалі - Консультації ) відповідно до встановлених на сайті optimus-gr.com.ua тарифами за допомогою мережі Інтернет. (Новини, Аналітика й Консультації спільно іменуються Фінансово-інформаційної сис¬теми (ФІС). На виконання умов договору позивачем було проведено оплата за допомо¬гою платіжних банківських карт: 1) 16.07.2014 р. на суму 12 292,56 грн. картою № [NUMBER] ПАТ «Альфа Банк»; 2) 15.08.2014 р. на суму 10 800,65 грн. картою № [NUMBER] ПАТ «Альфа Банк»; 3) 04.08.2014 р. на суму 18 842,20 грн. картою № [NUMBER] ПАТ «КБ «Приват Банк»; 4) 04.08.2014 р. на суму 7 477,06 грн. картою № [NUMBER] ПАТ «ОТП Банк»; 5) крім цього 25.07.2014 р. через касу AT «Дельта Банк» було оплаче¬но виставлений рахунок № [NUMBER] від 24.07.2014 р. на суму 9 140,85 грн. Всього було сплачено на користь Відповідача суму 58 553,32 грн. Про вказані платежі свідчать виписки по руху коштів по платіжним ка¬ртам № [NUMBER] ПАТ «Альфа Банк»; № [NUMBER] ПАТ «КБ «Приват Банк»; № [NUMBER] ПАТ «ОТП Банк», рахун¬ком № [NUMBER] від 24.07.2014 р. та платіжним дорученням № 5515167 від 25.07.2014 р. Відповідно до умов п. 4.2 Договору оферти, Компанія зобов'язана про¬тягом 24 годин з моменту надходження коштів на рахунок Компанії надати Клієнту реєстраційні дані і почати надання обраних Клієнтом послуг. Проте, на час судового розгляду Відповідачем не були надані відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку Відповідача отримано не було. Сайт Відповідача optimus-gr.com.ua не працює, контактні номери телефону, зазначені в Єдининому державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не відповідають. Письмова претензія Відповідачем була проігнорована. Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цьо¬го права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав люди-ни і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріпле¬но принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право вла-сника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до за¬кону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, ін¬ших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став¬ляться. Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням дру¬гої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинен¬ня певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено догово¬ром. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'я¬зання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у-разі порушення зобов'язання на¬стають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зо¬бов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання до¬говору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1,5 ст. 10 закону України «Про захист прав спожи¬вачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєча¬сно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) ро¬боту (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), як¬що інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послу¬ги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. У зв'язку з тим, що Відповідачем не були надані Позивачеві замовлені та оплачені послуги, що підтверджується доданими документами, а також Відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути кошти , вимоги Позивача про стягнення коштів у примусовому порядку є повністю обґрунтованими. При цьому достатніх підстав для стягнення пені суд не знаходить, оскільки позивач просить застосувати ч1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому стягнення пені передбачено ч5 цієї статті, яка передбачає продовження відносин між сторонами згідно укладеного договору . Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial