Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 04 грудня 2009 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON]. На протязі шести останніх років сімейне життя між ним і відповідачем поступово погіршувалося, в результаті чого з серпня 2014 року вони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач не усвідомлює сімейні цінності, що призводить до постійних суперечок, це впливає на психічний стан відповідача та спричиняє їм обом душевні страждання. Відповідач не хоче розуміти сутність проблем, які виникають в нього та у сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Донька за взаємною згодою мешкає з відповідачем, на утримання дитини він добровільно надає матеріальну допомогу, майнових спорів з відповідачем не існує. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та примирення з відповідачем неможливе та суперечить його інтересам, він бажає створити нову сім'ю, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, додавши, що із шести років шлюбу фактично він прожив сумісно з відповідачем три роки, оскільки після кожної сварки відповідач уходила до матері, жити з ним не бажає, саме вона ініціювала розірвання шлюбу. Підтримувати такі стосунки він більше не може. На теперішній час він зустрів іншу жінку і бажає з нею створити справжню сім'ю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що позивач не виправдав її уявлення про те, яким повинен бути чоловік. А це перш за все - добрим, надійним, неемоційним. Позивач дуже запальний. Через постійні сварки вона уходила до своєї матері і кожні півроку поверталася до відповідача, але створити нормальні сімейні стосунки так і не вдалося. На нервовому підґрунті вона схудла, перебувала у депресії, стан здоров'я її погіршувався. Примирення вважає неможливим. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 грудня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 374, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у серпні 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с.5, 6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався рік тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від відповідача не надійшло ніяких заяв з цього приводу, її дошлюбне прізвище не підлягає відновленню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved