Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, вказавши на те, що 13.02.2009 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини житлового будинку із господарськими спорудами, що розташовані за адресою: смт. Кушугум, вул. Піщана (стара назва Островського), буд. 8а, Запорізького району Запорізької області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька позивач прийняв своєчасно та належним чином, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Окрім того, 16.09.2013 року померла матір позивача - [PERSON], яка також була співвласником вищевказаного житлового будинку. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини житлового будинку із господарськими спорудами, що розташовані за адресою: смт. Кушугум, вул. Піщана (стара назва Островського), буд. 8а, Запорізького району Запорізької області. Спадщину, відкриту після смерті матері позивач прийняв своєчасно та належним чином, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Однак, при оформленні спадщини після померлих батьків, які були співвласниками зазначеного житлового будинку зясувалось, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами позивач не має змоги, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, тому нотаріусом Запорізької районної держаної нотаріальної контори видані Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В звязку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він змушений був звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явився, однак від його представника надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, заперечень суду не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 136987, виданим 14.02.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1609. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 273348, виданим 17.09.2013 року Запорізьким державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 272. Факт родинних відносин [PERSON], [PERSON] та позивача підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІI-ЖС № 320226, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, актовий запис № 1057. При оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок із господарськими спорудами зясувалось, що право власності на будинок не було оформлене на спадкодавців [PERSON] та [PERSON], тому приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та видано Постанови про відмову в вчиненні нотаріальної дії № 200/02-31 та №201/02-31 від 04.10.2017р. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, 13.06.1997р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали договір міни. з [PERSON], відповідно до умов якого, житловий будинок №8-А в смт. Кушугум, Запорізького району Запорізької області по вул. Островського перейшов в спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказаний договір укладений на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991р. та зареєстрований на Запорізькій товарній біржі «Правобережна», про що зроблений відповідний запис в «Журналі реєстрації правочинів» № м-337 від 13.06.1997р. Разом з тим, в матеріалах справи міститься реєстраційне посвідчення від 20.10.1997р., відповідно до якого, право власності на житловий будинок, розташований в смт. Кушугум, вул. Островського буд. 8а Запорізького району Запорізької області зареєстровано в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 9 р 1382 20.10.1997 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі вищевказаного договору міни. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв у той час, а саме біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Згідно з ч. 2ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, суд приходить до висновку, що померлі батьки позивача набули правомірно спірний будинок у власність. Із копії Домової книги, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що в будинку № 8-а по вул. Островського в смт. Кушугум, Запорізького району Запорізької області зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із відповіді ТОВ «ЗМБТІ» №13033 від 28.11.2017 року, вулиця «Островського» в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області перейменована на вулицю «Піщана», відповідно до розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №115 від 21.03.2016р. На запит суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] надано копії спадкових справ № 7/2017, № 8/2017, відкритих після смерті [PERSON] та [PERSON], з матеріалів яких вбачається, що позивач прийняв спадщину за законом у встановленому законодавством порядку та окрім нього до нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 102924767 від 07.11.2017 р. відомості про реєстрацію зазначеного будинку відсутні. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти, дружина та батьки померлого в рівних частках. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. На підставі викладеного,

Outcome: approved