Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 20.06.2019 року він уклав із [PERSON] договір позики та надав відповідачу у позику грошові кошти у сумі 1500,00 доларів США, що на момент укладення договору та відповідно до його умов еквівалентно 39750 гривень, а [PERSON] зобов`язався у строк до 20.07.2019 року повернути йому усю суму разом. Відповідачем було порушено умови та строки виконання договору. На підтвердження укладення договору відповідачем була складена розписка від 20.06.2020. На дату звернення до суду зобов`язання позичальника щодо повернення коштів, залишились не виконаними. Таким чином, за договором позики від 20.06.2019 року позичальник заборгував [PERSON] кошти в сумі 183725,47 грн. Оскільки позичальник прострочив виконання зобов`язань за вищевказаним договором, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь вказану заборгованість. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 17.11.2020 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. 20.06.2019 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір позики та надав відповідачу у позику грошові кошти у сумі 1500,00 доларів США, що на момент укладення договору та відповідно до його умов еквівалентно 39750 гривень, а [PERSON] зобов`язався у строк до 20.07.2019 року повернути йому усю суму разом. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його розпискою про отримання коштів за договором позики від 20.06.2020 року. Розпискою відповідач засвідчив факт отримання вищевказаної грошової суми від позивача, а також свій обов`язок повернути її до 20 липня 2019 року. В обумовлений договором термін відповідач не виконав зобов`язання перед позивачем, чим порушив умови договору позики. Положеннями ст. 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зважаючи те, що сторонами договору не визначено розмір таких процентів, розрахунок відсотків за користування коштами позивача, який підлягає сплаті відповідачем, наведений нижче. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.06.2019-20.07.2019, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.06.2019 по 19.07.2019, дата закінчення розрахунку 18.07.2019 - 20.07.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 17,5 % у рік, та 17% відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 570,66 грн. За період виникнення зобов`язання з 21.07.2019-20.08.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.07.2019, дата закінчення розрахунку 20.08.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 17,0 % у рік, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 582,15 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.08.2019-20.09.2019, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.08.2019 по 06.09.2019, дата закінчення розрахунку 05.09.2019 - 20.09.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 17,0 % у рік, та 16,5 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 582,15 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.09.2019-20.10.2019, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.09.2019, дата закінчення розрахунку 20.10.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 16,5 % у рік, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 562,59 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.10.2019-20.11.2019, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.10.2019-25.10.2019, дата закінчення розрахунку 24.10.2019-20.11.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 16,5 % у рік та 15,5% відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 558,12 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.11.2020-20.12.2019, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.11.2019-13.12.2019, дата закінчення розрахунку 12.12.2019-20.12.2019, була встановлена облікова ставка НБУ 15,5 % у рік та 13,5 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 524,09 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.12.2019-20.01.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.12.2019, дата закінчення розрахунку 20.01.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 13,5 %, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 494,14 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.01.2020-20.02.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.01.2020-31.01.2020, дата закінчення розрахунку 30.01.2020-20.02.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 13,5 % у рік та 11,0 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 436,22 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.02.2020-20.03.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.02.2020-13.03.2020, дата закінчення розрахунку 12.03.2020-20.03.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 11,0 % у рік та 10,0 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 374,37 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.03.2020-20.04.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.03.2020, дата закінчення розрахунку 20.04.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 10,0 %, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 376,34 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.04.2020-20.05.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.04.2020-24.04.2020, дата закінчення розрахунку 23.04.2020-20.05.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 10,0 % у рік та 8 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 301,17 грн. Так, за період виникнення зобов`язання з 21.05.2020-20.06.2020, з дати початку розрахунку \~ \~ \~ \~21.05.2020-12.06.2020, дата закінчення розрахунку 11.06.2020-20.06.2020, була встановлена облікова ставка НБУ 8,0 % у рік та 6,0 % відповідно, нараховано відсотків за користування коштами за розрахунковий період 283,47 грн. Таким чином, всього за період прострочення виконання зобов`язання нараховано 5645,47 грн відсотків за користування коштами. Крім того, відповідно до умов договору, визначених у розписці, відповідач у випадку прострочення повернення суми позики прийняв зобов`язання сплатити 1% від суми позики за кожен день прострочення. Відповідно 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що сторони договору встановили розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання на рівні 1% за кожен день прострочення від суми позики, розрахунок плати за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання відповідача такий: 138 330 гривень - сума відсотків, що підлягають сплаті, яка складається з: (39750,00 грн- сума основного зобов`язання*348 днів прострочення виконання зобов`язання за період з 21.07.2019 по 03.07.2020 *1% за кожен день прострочення). Зважаючи на вищевикладене, позивач має право на стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 39750,00 грн, суми відсотків за користування коштами у розмірі 5645,47 грн., а також відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 138\~330,00 грн, що в сумі складає 183\~725,47 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надані суду докази свідчать про те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою відповідача, при цьому відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із позивачем договором позики та не повернув в узгоджений сторонами строк взяті у борг грошові кошти. Зважаючи на це, у позивача є правові підстави для стягнення визначених сум боргу з відповідача в судовому порядку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 1837,25 гривень судового збору.

Outcome: approved