Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на земельні ділянки, які залишились після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], а [INFO] - батько [PERSON], смерті яких залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Через втрату оригіналів державних актів на землю він не може оформити спадщину померлих батьків. В судове засідання позивач не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього свій позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не з'явився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи без його участі (заява №02-16/278 від 13 червня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 квітня 2016 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 липня 2016 року цією ж сільською радою. Факт родинних відносин між позивачем та померлими [PERSON] і [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 05 жовтня 1956 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому його батьком вказано [PERSON], а матір»ю - [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №20/1501, площею 1.54 га, яка розташована в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 06 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №20/1500, площею 1.57 га, яка розташована в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 06 липня 2005 року Кодимською районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Заповітом від 16 березня 2011 року, посвідченим секретарем Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області Ковбель О.О., померлий [PERSON] все належне йому майно та все те, що належатиме йому на день смерті, заповів позивачу [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. З довідок Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області №№1326-1329 від 04 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останньої проживали разом в одному помешканні, тому за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину [PERSON] Отже, на момент смерті [PERSON] йому належала земельна ділянка №20/1500, площею 1.57 га., яка була надана йому особисто, та земельна ділянка №20/1501, площею 1.54 га., яка була успадкована ним після смерті дружини [PERSON] У поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року (справа №503/1311/16-ц) строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв належну померлим батькам спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлих за законом у вигляді земельних ділянок, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, зокрема державних актів на право на земельні ділянки, які втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» від 05 листопада 2016 року (відмова нотаріуса № 1043/02-14 від 26.10.2016 року). Відсутність оригіналів зазначених правовстановлюючих документів відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлих батьків, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірні земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved