Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 465. В обґрунтування позову зазначив, що 07 серпня 2013 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 465. Від шлюбу спільних дітей не мають. Крім того, зазначив, що протягом останнього час у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння та вони мають різні погляди на життя, у звязку з чим близько року вони не підтримують фактичних шлюбних стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть та кожен розпоряджається своїм бюджетом на власний розсуд. Крім того, зазначив, що йому відомо, що відповідач мешкає з іншим чоловіком, однак вже протягом одного року відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Вважає, що шлюб з відповідачем існує формально, у звязку з чим його необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 29040 від 29.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить позов задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 29039 від 29.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 465 та 28 лютого 2017 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 102903, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння, протилежність поглядів на життя, припинення ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, яким предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved