Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженця с. Велика Благовіщенка, Горностаївського району, Херсонської області, право власності на земельну ділянку загальною площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] , у віці 79 років, [PERSON] . В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] у віці 79 років померла позивача бабуся [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 04.02.2020 р., актовий запис про смерть № 09. Після смерті баби відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на праві власності, в тому числі і на земельну ділянку площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області. За своє життя спадкодавець склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області Глобою В.І. від 10.02.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 121, яким заповіла [PERSON] , земельну ділянку належну їй на праві власності, площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області. З метою прийняття спадщини за заповітом, 26.03.2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на цілу земельну ділянку без урахування обов`язкової частки у спадщини інших осіб, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2021 року за вих. № 147/02-31 державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно з тих підстав, що позивача рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яка є донькою спадкодавця, 28.07.2020 року звернулася до Веселівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини за законом після смерті її рідної мати [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 79 років. Відповідно до вимог Розділу II Глави 10 п.5.5., 5.6. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у ст.. 1241 ЦК України у зв`язку з чим нотаріус не може ігнорувати право на обов`язкову частку [PERSON] , яка досягла пенсійного віку на день відкриття спадщини. Отже, з огляду на викладене вбачається, що іншим спадкоємцем, який заявив про своє право на спадщину після смерті [PERSON] , є її рідна донька та позивача рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яку позивач вважаю за необхідне залучити до розгляду даної цивільної справи у якості Відповідача. Проте, слід зазначити, що Відповідачем подано заяву до державної нотаріальної контори на прийняття спадщини за законом стосовно спадкування майна яке не входить до складу спадщини за заповітом, а саме, Відповідач, звертаючись до нотаріуса мала на меті успадкувати житловий будинок та садибну ділянку, яка залишилася після смерті спадкодавця. Спору між ними щодо спадкування земельної ділянки площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області, взагалі відсутній та ніколи не виникав. В даному випадку, внаслідок юридичної необізнаності сторін стосовно порядку застосування положень ст.1241 ЦК України й виник спір щодо визнання права за позивачем на вищевказану земельну ділянку у повному обсязі. Таким чином, на час смерті спадкодавця, позивач, як спадкоємець за заповітом, не має можливості успадкувати вищезазначене спадкове майно у цілому, без урахування обов`язкової частки з Відповідачем, відповідно до вимог чинного законодавства України з вищевказаних підстав, а тому вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 79 років померла позивача бабуся [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 04.02.2020 р., актовий запис про смерть № 09. Після смерті баби відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на праві власності, в тому числі і на земельну ділянку площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області. За своє життя спадкодавець склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області Глобою В.І. від 10.02.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 121, яким заповіла [PERSON] , земельну ділянку належну їй на праві власності, площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області. 26.03.2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на цілу земельну ділянку без урахування обов`язкової частки у спадщини інших осіб, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2021 року за вих. № 147/02-31 державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно з тих підстав, що позивача рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яка є донькою спадкодавця, 28.07.2020 року звернулася до Веселівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини за законом після смерті її рідної мати [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 79 років. Згідно викладеного вбачається, що іншим спадкоємцем, який заявив про своє право на спадщину після смерті [PERSON] , є її рідна донька та позивача рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яку позивач вважаю за необхідне залучити до розгляду даної цивільної справи у якості Відповідача. Проте, слід зазначити, що Відповідачем подано заяву до державної нотаріальної контори на прийняття спадщини за законом стосовно спадкування майна яке не входить до складу спадщини за заповітом, а саме, Відповідач, звертаючись до нотаріуса мала на меті успадкувати житловий будинок та садибну ділянку, яка залишилася після смерті спадкодавця. Спору між ними щодо спадкування земельної ділянки площею 6,2775 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Матвіївської сільської ради Веселівського району Запорізької області, взагалі відсутній та ніколи не виникав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. То ж позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] яка померла [INFO] . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягають задоволенню за ст. ст. 1216, 1217, 1261, ч. 1 ст. 1225 ЦК України. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved