Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказав, що 07.03.2008 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з відповідачем та яка знаходиться на його утриманні. Подружні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з дружиною, свідком яких була їх дитина. Їх сімейне життя стало суперечить його інтересам та інтересам їх дитини. У зв`язку з чим він з вересня 2019 року припинив з відповідачем шлюбні відносини та перестав вести з нею спільне господарство. Вважаючи збереження сім`ї та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 18.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.11.2019 справа призначена до судового розгляду. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] вказав, що він наполягає на позові, а відповідач [PERSON] - що вона визнає позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 07.03.2008 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 35. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторонни остаточно припинили з вересня 2019 року. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини (а.с.5, 6). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім`ї сторони вважають неможливим, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК,

Outcome: approved