Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з зазначеним позовом посилаючись на те, що 31.10.13 року між сторонами укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири з передоплатою, зареєстрований за №10879. Відповідно до умов договору сторони дійшли згоди, що до 30.11.13 року між ними буде укладено основний договір купівлі - продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Посилається на те, що з'явився для укладення основного договору до нотаріуса Каплуна Ю.В. оскільки вважав, що основний договір буде посвідчувати той самий нотаріус, який посвідчував попередній договір, однак [PERSON] не з'явилася. Проте, незважаючи на те, що при підписанні договору відповідач погодилася з його умовами, станом на час розгляду справи свої зобов'язання не виконала, договір купівлі-продажу квартири з позивачем не уклала, внаслідок чого відповідач зобов'язана повернути отриману від позивача завдаток та сплатити штрафні санкції у розмірі 100% від суми передоплати, неустойку та 3% річних. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь суму авансового внеску у розмірі 567 503 грн., суму неустойки у розмірі 80 678,71 грн. та судовий збір у сумі 3 441 грн. В іншій частині позову відмовлено. Оскільки станом на квітень 2016 року відповідачем не виконано рішення Деснянського районного суду, позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив суд про стягнення з відповідача на його користь неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за період з 08.04.2015 року по 07.04.2016 року, що складає 289 271.46 грн., інфляційні витрати за період 08.04.2013 року по 07.04.2016 року, що складають 457 407.42 грн., а також суму судового збору. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, повідомлялася судом належним чином про день та час розгляду справи за місцем її реєстрації. Про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без присутності відповідача, проти чого також не заперечував позивач. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.12 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено попередній договір, відповідно до п. 2.1. якого сторони дійшли згоди, що вони укладуть до 30.11.12 року у порядку встановленому чинним законодавством України договір купівлі - продажу квартири, за яким відповідач передасть у власність позивача нерухоме майно за угодженою сторонами ціною 573 497,75 грн. В порушення умов договору від 31.10.12 року договір купівлі-продажу квартири між сторонами не укладено у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов'язань за попереднім договором купівлі-продажу. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь суму авансового внеску у розмірі 567 503 грн., суму неустойки у розмірі 80 678,71 грн. та судовий збір у сумі 3 441 грн. В іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 10.12.2014 року рішення апеляційного суду м. Києва від 05.06.2014 року скасовано. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року залишено в силі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як було встановлено при розгляді справи, станом на день звернення позивача до суду, відповідачем рішення суду не виконано, суму боргу позивачу не повернуто. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем рішення суду від 28.02.2014 року не виконане, не сплачено заборгованість, позивачем було нараховано інфляційні втрати на суму заборгованості, а також неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а саме 289 271. 46 грн. - сума неустойки (пені) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (визначена п.2.4 параграфу 2 попереднього договору) за період з 08.04.2015 року по 07.04.2016 року; 457 407.42 грн. - розмір інфляційних втрат з 08.04.2013 року по 07.04.2016 року. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 289 271. 46 грн. - суму неустойки (пені) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (визначена п.2.4 параграфу 2 попереднього договору) за період з 08.04.2015 року по 07.04.2016 року та 457 407.42 грн. - розмір інфляційних втрат з 08.04.2013 року по 07.04.2016 року є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 890.00 грн. судового збору.

Outcome: approved