Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому, уточнивши вимоги, просив розподілити житловий будинок з господарськими будівлями в натурі та визначити конкретне користування прилеглою земельною ділянкою. Позов обґрунтовував там, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.10.1999 року має у власності домоволодіння по [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 683 кв.м. Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 січня 2014 року вказане домоволодіння було поділено між колишнім подружжям та визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині домоволодіння. З метою вільно розпоряджатися свою часткою у домоволодінні позивач звернувся із позовом в якому просив виділити його частку в натурі та визначити порядок користування земельною ділянкою. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позив визнала частково, посилаючись на те, що вона не заперечує проти поділу будинку в натурі і надвірних споруд, а також не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою , виділивши їй земельну ділянку позначену на плані синім кольором. Заперечила проти стягнення судових витрат. Суд заслухавши сторони, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [NUMBER] від 12 жовтня 1999 року виданого виконкомом Новосанжарської селищної ради [PERSON] належить домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 січня 2014 року домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] було визнано спільною сумісною власністю подружжя та визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину цього домоволодіння. (а.с. 7- 8). Частина 2 статті 358 Цивільного кодексу України встановлює, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 1 статті 367 Цивільного кодексу України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом . Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 6-8 постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Таким чином, визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р. (п.19) «у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо». З метою визначення можливості та варіантів поділу спірного будинку та порядку користування земельною ділянкою у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку №124 судової будівельно-технічної експертизи від 18.11.2014 року виконаного судовим експертом Авдєєвою Н.М. запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с.35-49). Сторони дійшли згоди про можливість виділення в натурі часток у домоволодінні, що відповідає першому варіанту розподілу. Враховуючи те, що судова будівельно-технічна експертиза проводилась кваліфікованим фахівцем в цій галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. У судовому засіданні сторони погодились на варіант поділу будинку в натурі, вказаний в уточнюючій позовній заяві, що узгоджується з висновком експертизи та на порядок користування земельною ділянкою. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги про виділення в натурі 1/2 частини домоволодіння в натурі позивачу та відповідачу, що відповідає першому варіанту висновку №124 судової будівельно-технічної експертизи від 18.11.2014 року підлягають задоволенню в повному обсязі , виділивши у власність [PERSON]: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. «А-1» приміщення: передпокій 1-1 площею 7.50 м2, кімнату житлову 1-2 площею 10.50 м2, вбиральню 1-3 площею 4.90 м2, кімнату житлову 1-4 площею 19.70 м2., частину кімнати 1-7 площею 2,7 м2 Площа за внутрішнім обміром складає: 45.30 м2 (7.50+10.50+4.90+19.70+2,7), на суму 71143 грн. (138832/88.4x45.30). По іншим будівлям та спорудам на суму 42375 грн: · гараж літ. «Б» - 24116 грн.; · 1/2 частина льоху літ. «б» - 11238 грн. (22476х1//2); · частина сараю-літньої кухні літ. «В» - 4607 грн. (34287:44.8x6,02); · 1/2 частина огорожі №1-2-2414 грн. (4828x1/2). [PERSON] виділяються будівлі та споруди на суму 113518 грн.. [PERSON] виділити наступні приміщення будинковолодіння: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кімната житлова 1-5 площею 9.60 м2, кімната житлова 1-6 площею 9.40 м2, частину передпокою 1-7 площею 11.20 м2, кухня 1-8 площею 12.90 м2. Площа за внутрішнім обміром складає: 43.10 м2 (9.60+9.40+11.20+12.90), на суму 67688 грн. (138832/88.40x43.10). По іншим будівлям та спорудам на суму 43332 грн.: · частина сараю-літньої кухні літ. «В» - 29680 грн. (34287:44.8x38,78); · 1/2 частина льоху літ. «б» - 11238 грн. (22476x1//2); · 1/2 частина огорожі №1-2-2414 грн. (4828x1/2). [PERSON] виділяються будівлі та споруди на суму 111020 грн. , що менше на 2498 грн.. Позовні вимоги про здійснення переобладнань позивачем та відповідачем, підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що слід зобов'язати [PERSON] та [PERSON] для ізольованого користування виділеними частинами будинку здійснити переобладнання будинку згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 124 від 18.11.2014р. та переобладнати наявні в будинку системи інженерного забезпечення окремо для кожної частини будинку - опалення, електроосвітлення, водопостачання, водовідведення і газопостачання. У задоволенні позовних вимог про проведення спільно розмежування земельної ділянки та поточну інвентаризацію на житловий будинок та господарські споруди суд відмовляє, позаяк суд не вбачає, що це право сторін не визнається або оспорюється.. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю в частках при розподілі будівель в сумі 2498 грн.. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, згідно зі ст. 377 ЦК України переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як встановлено судом, земельна ділянка по [ADDRESS] не приватизована, надавалася у користування. Таким чином, до сторін з набуттям права власності на будинок перейшло право користування земельною ділянкою, а тому суд знаходить можливим встановити порядок користування земельною ділянкою для [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], відповідно до варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 124 від 18.11.2014р., виділивши у користування: [PERSON] земельну ділянку загальною площею 341,50 кв.м.(332+9,50) , на плані зафарбовано в червоний колір: · безпосередньо виділити відокремлену частину ділянки площею 332 кв.м.; [PERSON] земельну ділянку загальною площею(на плані зафарбовано в синій колір) 341,50 кв.м.(332+9,50): · безпосередньо виділити відокремлену частину ділянки площею 332 кв.м.; та по ? площі кожному загального користування - 9,50 кв.м. Вказаний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою не суперечить вимогам закону і не порушує права та інтереси сторін, співвласникам виділяються частини домоволодіння близькі до їх ідеальних часток у праві власності, а переобладнання будинку в окремі об`єкти власності не потребує значних затрат. При цьому судом врахована можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, вимоги санітарних правил та правил протипожежної безпеки. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 2137,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial