Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свій позов тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2017 року вирішено стягувати з нього в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що після постановлення вищевказаного рішення його матеріальний стан значно погіршився, оскільки він звільнився з роботи, на даний час офіційно не працевлаштований, його заробіток носить нестабільний, мінливий характер, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, п.23.Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З матеріалів справи вбачається, що матеріальне становище позивача [PERSON] після ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2017 року значно погіршилось, оскільки останній відповідно до запису у трудовій книжці серії АА №711919 від 30.11.2017 року, який внесено на підставі наказу №87 від 27.11.2017 року [PERSON] звільнений з роботи за згодою сторін п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Разом з тим, згідно свідоцтва про народження серії І-ЕГ №263241 від 16.11.2017 року батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є позивач по справі [PERSON], яка також перебуває на утриманні останнього. Крім того, відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Відповідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сімї. Під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоровя. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обовязок батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2017 року, стягуючи при цьому, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial