Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обгрунтування якого вказав, що він зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: м.Мирноград Донецької області, квартал 40[ADDRESS], 1/2 частина якої належить йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом 19.06.2015. Вказана частина спірної квартири належала його дядьку - спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Згідно свідоцтва про право власності на житло спірна нерухомість належала його дідусеві [PERSON] та співмешканці останнього [PERSON] по 1/2 частині на кожного. Після смерті дідуся ? частину вказаної квартири спочатку успадкував його дядько, брат його батька, - [PERSON], а після смерті останнього він. З 14.06.2007 він проживає у зазначеному житловому приміщенні. Він сплатив у повному обсязі борги за житлово-комунальні послуги, які надані в квартиру, зробив у неї ремонт, привів до ладу документацію щодо оформлення особистих рахунків, встановив прилади газу та електроенергії, опалення, сантехніку. Оскільки він добросовісно заволодів даною квартирою, відкрито і безперервно на протязі десяти років володіє нею, позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартиру № 24 у будинку № 7 на кв-лі 40 в м.Мирнограді Донецької області, яка належала померлій [PERSON], за набувальною давністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не зявився, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], з 14.06.2007 року зареєстрований за адресою: [INFO], квартал 40[ADDRESS] (а.с.5). Дана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.09.1996 № 3/59-2047, виданого виробничим обєднанням «Краснормійськвугілля» та зареєстрованого в БТІ м.Димитрова у реєстрову книгу 3р за № 7 від 18.10.1996, належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 07.09.2017 (а.с.6-7, 9). Згідно свідоцтву про смерть 06.03.2002 [PERSON] помер (а.с.10). Померлий [PERSON] приходився батьком [PERSON], який після смерті батька успадкував ? частину спірної квартири, отримавши свідоцтво про право власності на спадщину за законом, виданого Димитровською державною нотаріальною конторою 02.02.2007, реєстр.№ 235, зареєстровано в БТІ м.Димитрова 23.05.2007, реєстровий № 17588255, номер запису 7). Дані обставини встановлені на підставі свідоцтва про народження, листа БТІ м.Димитров від 11.09.2007 (а.с.10 зворотня сторона, 13). Згідно свідоцтву про смерть 08.04.2014 [PERSON] помер (а.с.11). Після смерті дядька [PERSON] позивач [PERSON] успадкував належну померлому ? частину квартири, розташованої за адресою: м.Димитров (нині м.Мирноград) Донецької області, квартал 40[ADDRESS], отримавши свідоцтво про право власності на спадщину за законом, виданого Димитровською державною нотаріальною конторою 19.06.2015, реєстр.№ 255, у звзяку з відмовою спадкоємця другої черги - брата спадкодавця [PERSON], який є батьком позивача. Дані обставини також встановлені на підставі свідоцтва про народження позивача, інформації з [PERSON] про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину у Спадковому реєстрі та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.06.2015 (а.с.29-31). У судовому засіданні позивач пояснив, що у його дідуся [PERSON] було два сина його батько [PERSON] та померлий дядько [PERSON], а також донька [PERSON], яка згідно свідоцтву про смерть померла 20.04.2001 року (а.с.11 зіоротня сторона). Згідно копії актового запису № 179 від 05.03.2003 [PERSON] семенівна, [INFO], 04.03.2003 померла (а.с.26-28). Відповідно до інформації [PERSON] державної нотаріальної контори від 19.10.2017, отриманої на підставі даних Інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 19.10.2017, на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 04.03.2003, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємців [PERSON] за законом судом не встановлено. Відповідно до акту обстеження квартири від 26.02.2007, складеного інспектором по житлу, квартира, яка знаходиться за адресою: м.Димитров (нині м.Мирноград) Донецької області, кв-л 40[ADDRESS], на стан огляду перебувала у занедбаному стані, в житловому приміщенні відсутні вхідні та міжкімнатні двері, газова піч, унітаз, балконі двері, прилад електрообліку, електроенергія, частина остеклування, частина підлогового покриття, прибори опалення (а.с.12). Згідно зобовязання від 23.08.2007 позивач [PERSON] зобовязався до 01.08.2008 погасити заборгованість, яка виникла з житлово-комунальних послуг, наданих у вказану квартиру (а.с.12 зворот). Відповідно до технічного паспорту спірна квартира загальною площею 54,8 кв.м, у тому числі житловою 38,9 кв.м, має задовільний технічний стан (а.с.15-16). У суді свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивача [PERSON], який з червня 2007 року постійно мещкає у квартирі за адресою: м.Мирноград, квартал 430[ADDRESS]. У цій квартирі при заселенні сина не було ані вікон, ані дверей, ані пічки тощо. Господар ? частини цієї квартири [PERSON], рідний брат її чоловіка [PERSON], за життя прописав у цій квартирі її сина [PERSON], який зробив в ній ремонт. [PERSON] ніде не працював, зловживав спиртними напоями, до смерті мешкав в однокімнатній квартирі, яку вона йому придбала. Друга половина спірної квартири належить цівільній дружині її свекра [PERSON] Обидва давно померла. У грудні 2007 року позивач одружився і з того часу він вже разом зі своєю сімєю постійно проживає у відремонтованій квартирі, сплативши за неї всі борги. У [PERSON] своїх дітей не було. Свідок [PERSON], мешканка квартири [ADDRESS], суду пояснила, що позивач - її сусід, який з літа 2007 року проживає у квартирі № 24 разом з сімєю. До нього у цій квартирі мешкали [PERSON] та [PERSON], які померли. До вселення позивача у квартиру [PERSON] з неї виїхав, він зловживав алкоголем. Квартира була розбита, без вікон, без дверей, вхідні двері були вибиті і привязані до лутки. Позивач зробив у квартирі ремонт, після чого вселився, одружився і по цей час безперервно в ній мешкає, народивши двох дітей. Згідно за ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз досліджених у суді доказів вказує на відкрите, постійне та безперервне володіння позивачем спірною квартирою на протязі останніх десяти років, а саме: з червня 2007 року по теперішній час, у яку він вселився після смерті [PERSON], яка померла 04.03.2003, та ще за життя його дядьки [PERSON], який помер 08.04.2014, з дозволу останнього. Тому, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо набуття ним права власності на 1/2 частину спірної квартири за набувальною давністю. На підставі ст.344 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved