Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про визнання дій протиправними та зняття арешту з належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] та заборони на її відчуження. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 15.01.2008 р. державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, Галілейською А.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1388, виданого 06.03.2007 р. Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] (ІПН - [NUMBER], дата народження: [INFO], місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] боргу в сумі 72127 грн. 77 коп. накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: квартиру [ADDRESS]; на ? частину квартири [ADDRESS]; та квартиру [ADDRESS]. Проте, квартира [ADDRESS], на яку накладений арешт, належить йому, [PERSON] (ІПН : [NUMBER], дата народження: [INFO], місце проживання: [ADDRESS]) на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 23.10.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 4403. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби не було перевірено та уточнено дані щодо боржника за виконавчим провадження, та помилково накладено арешт на його майно. 16.05.2013 р. дізнався про накладення арешту на його майно і звернувся до відділу державної виконавчої служби з проханням зняти помилково накладений арешт на квартиру, однак отримав письмову відповідь про те, що державним виконавцем арешт на його майно не накладався. Позивач просив позов задовольнити, визнати дії виконавчої служби протиправними та виключити з опису і звільнити з-під арешту та оголошення заборони на відчуження його майно, і скасувати арешт та заборону, оскільки обмежується його право на вільне користування та розпорядження житлом. У судове засідання представник позивача - адвокат, [PERSON], не з»явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомив, заперечень не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Отже, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, тобто, при вчиненні будь-якої дії щодо майна чи коштів, він повинен впевнитись, що це майно належить саме боржнику у виконавчому провадженні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Суд установив, 15.01.2008 р. державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, Галілейською А.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1388, виданого 06.03.2007 р. Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] (ІПН: [NUMBER], дата народження: [INFO], місце проживання: [ADDRESS]) на користь [PERSON] боргу в сумі 72127 грн. 77 коп., помилково накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу, [PERSON] (ІПН: [NUMBER], дата народження:[INFO], місце проживання: [ADDRESS]) відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 23.10.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 4403 ( а. с. 6-11). Державним виконавцем відділу ДВС при накладенні арешту на майно боржника за виконавчим провадження не перевірено та не уточнено дані щодо його особи, і накладено арешт на майно позивача, який має ідентичні прізвище, ім»я та по-батькові, але інші дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, і зареєстроване місце проживання, що є незаконним, і порушує право власності особи на це майно. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відтак, порушене право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS], всі інші необхідні дії державний виконавець має вчинити в зв»язку із зняттям арешту з цього майна. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню частково, у частині визнання незаконним накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу, [PERSON] (ІПН: [NUMBER], дата народження:[INFO], місце проживання: [ADDRESS]) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.10.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 4403, і зняття арешту з цієї квартири, в іншій частині відмовляє. На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 52, 55, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial