Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 15 травня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), який був зареєстрований виконавчим комітетом Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис про шлюб № 5. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося через невідповідність характерів та різних поглядів на життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки, скандали, у звязку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Спільне господарство вони не ведуть та на даний час разом не проживають. Подальше їх спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Їхній шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим виникла необхідність в розірванні даного шлюбу. Шлюб вони розривають вперше. Просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON], та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 15 травня 2010 року виконавчим комітетом Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області, актовий запис про шлюб № 5 (а. с. 2). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та наполягав на задоволенні позовних вимог. Проти надання строку для примирення заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами позивача повністю погодилася. Проти надання строку для примирення заперечувала. Позовні вимоги визнала. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 15 травня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Виконавчим комітетом Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.05.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 5, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 143953, виданого повторно 05 жовтня 2017 року (а. с. 4) Встановлено, що подружжя від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтвом про народження (а. с. 5 . Встановлено, що спільне життя у подружжя не слалось через невідповідність характерів та різних поглядів на життя, в результаті чого між подружжям постійно виникали сварки, шлюбні стосунки фактично припинені. Спільне господарство подружжя не ведуть та на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти позовних вимог, про що свідчить надана відповідачкою до суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, господарство сумісно не ведеться, подружжя мешкає окремо один від одного, примирення між подружжям не можливо, так як сторони заперечували проти цього, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дітей у подружжя немає. Судові витрати залишити за позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви у сумі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved