Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про визнання права власності, в якому зазначає, що [INFO] померла її тітка по материнській лінії, [PERSON], після смерті тітки залишилася квартира [ADDRESS]. 15 травня 2013 року вона звернулася з заявою щодо прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], якою заведено спадкову справу № 25/213, але при ознайомленні з документами на квартиру нотаріусом з'ясовано, що Генічеським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення на квартиру, на підставі цього посвідчення свідоцтво про право на спадщину на квартиру видано бути не може, оскільки цей документ Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 за № 296/5 зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595 не передбачений, про що зазначено у листі приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] від 31.07.2013 року № 345 02-14, тому йому було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Те, що [PERSON] була її тіткою по материнській та тітки, оскільки дівоче прізвище тітки та його матері [PERSON]. У свідоцтві про народження батьки у тітки та у матері зазначені: мати: [PERSON], батько: [PERSON]. Її мати, [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] 06 листопада 1940 року і змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Її мати, [PERSON] померла [INFO], про що зазначено у свідоцтві про смерть. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася вона, [PERSON]. Своє дівоче прізвище [PERSON] вона змінила на [PERSON] вийшовши заміж за [PERSON] 04 листопада 1967 року, про що зазначено у свідоцтві про одруження. Також зазначає, що загальна кількість спадкоємців шість осіб, тобто у [PERSON] шість племінниць,оскільки померла заміж не виходила, дітей не мала. На її користь відмовилося від оформлення спадщини 4 особи на користь відповідачки відмовилася одна особа. Таким чином, у кожної з племінниць було б по 1/6 частки квартири, враховуючи те, що на її користь відмовилося 4 особи то у неї право на 2/3 частки квартири, а у відповідачки всього на 1/3 частки квартири за вищевказаною адресою. Нею, позивачкою по справі, було запропоновано [PERSON] відмовитися на її користь від своєї частки квартири, але відповідачка відмовилася і зажадала отримати свою частку квартири тому, між ними виникають суперечки щодо користування квартирою, і вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. Просить, визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON]., яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Просить визнати право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнала повністю, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на зазначену нерухомість. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 16) [PERSON] [INFO] померла, тітка позивачки по материнській лінії, [PERSON], після смерті тітки залишилася квартира [ADDRESS]. 15 травня 2013 року [PERSON] звернулася з заявою щодо прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], якою заведено спадкову справу № 25/213 (а.с.19). [PERSON] померла [INFO], про що зазначено у свідоцтві про смерть (а.с. 15). У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася, [PERSON] (а.с. 7). Дівоче прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] вийшовши заміж за [PERSON] 04 листопада 1967 року, про що зазначено у свідоцтві про одруження (а.с.8). Відповідно до ч.1,2 статті 356 ЦК України, передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Як зазначено частиною 2 статті 357 ЦК України , якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Частиною 3 статті 358 ЦК України зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.. 1267, 1270,1273, 1274 1278 ЦК України та те, що спадкоємці вчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, також , що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області 13.03.2014 року встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON], також те, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області 11.03.2014 року встановлено, що [PERSON] є внучатою племінницею [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що визнання за позивачем права власності на зазначене майно, не порушує прав і інтересів третіх осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved