Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення відповідачів. На підтвердження заявлених позовних вимог представники позивача пояснили, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, котрого придбав у встановленому законом порядку згідно договору купівлі продажу від 21.02.2013 року. Однак користуватись своєю власністю позивач немає змоги, оскільки там проживають відповідачі, які не мають законних підстав там проживати і відмовляються звільнити будинок, тому змушений звернутись в суд. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з позовом не погодились і пояснили, що в 2012 році за оголошенням в пресі дізнались про продаж будинку в [ADDRESS]. Будинок продавав [PERSON], котрому вони заплатили 24 250 доларів США, однак договір в нотаріальному порядку не оформили з вини [PERSON] Після того вони почали робили ремонт в будинку, оскільки він був у дуже поганому стані. На ремонт вони витратили біля 25000 доларів США і проживають, вважаючи себе власниками будинку за який заплатили гроші. Виселятись з будинку також відмовляються, просять врахувати те, що [PERSON] в даний час засуджений за шахрайство стосовно даного епізоду, а їх визнано потерпілими. Хоча на їх користь стягнено сплачені ними кошти, однак вони вважають, що ці гроші їм не повернуться. Просять відмовити в задоволенні позову Розглянувши наявні по справі докази, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 21.02.2013 року та внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно вказаного договору будинок придбав у [PERSON] На даний час у будинку [ADDRESS] проживають відповідачі, що підтверджують, як вони самі так і допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі також підтвердили, що ними зроблено ремонт будинку та благоустрій території біля нього. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.213 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та дизпозитивності, в межах та на підставах наданих на їх підтвердження чи спростування належних та допустимих доказів. Кожна сторона повинна доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з положень ст.ст.319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Позивачем надано достовірні докази на підтвердження позовних вимог, ці докази ґрунтуються на вимогах закону. Право власності на будинок набуто у встановленому законом порядку позивачем. Надані відповідачами докази не спростовують позовних вимог, тому суд не може прийняти їх до уваги, а наявна розписка не є доказом придбання будинку ними. Зважаючи на положення ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а в даному випадку будинком, власником котрого він є і котрим незаконно користуються відповідачі. В силу ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і використовувати спосіб захисту своїх прав шляхом припинення дії, яка порушує право. Таким чином, судом однозначно встановлено, що право власника, позивача по справі є порушеним відповідачами, тому їх вимоги про усунення перешкод у користуванні власним будинком є законним і відповідачі підлягають виселенню з будинку.

Outcome: approved