Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 190 302 ( сто девяносто тисяч триста дві) гривні 50 копійок та стягнення судових витрат в сумі 1903 ( одну тисячу девятсот три) гривні 03 копійки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 січня 2013 року між ним [PERSON], та [PERSON] було укладено договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округа [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 152. За цим Договором він надав [PERSON] грошові кошти у сумі 82000 (вісімдесят дві тисячі) гривень, що за згодою сторін складає еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США, а відповідач прийняв ці гроші та зобов'язався їх повернути у строк до 31 січня 2013 року. Відповідач у строки обумовлені договором позику не повернув ні в повному обсязі, ні частинами. На його вимоги щодо повернення боргу [PERSON] не реагував та не намагався вчинити жодних дій на виконання даних ним зобовязань. Відповідно статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до договору позики сума боргу за основним зобовязанням складає 82000 (вісімдесят дві тисячі) гривень 00 копійок, що за згодою сторін складає еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США. Розмір інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми обчислюється за весь час прострочення виходячи з кінцевої дати виконання зобовязання. Строк боргового зобовязання почався з 01 лютого 2013 року, а отже, показники індексу інфляції враховуються за весь період прострочки з лютого 2013 року. Отже, інфляційні втрати на серпень місяць 2017 року, виходячи з суми боргу на 31.01.2013 (на дату виконання зобовязання) склали 96858 (девяносто шість тисяч вісімсот пятдесят вісім) гривень 40 копійок. В свою чергу 3 % річних від простроченої суми на 25.09.2017 складають 11444 (одинадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 10 копійок. Враховуючи вище викладене, загальна сума заборгованості за договором позики з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми складає 190302 (сто девяносто тисяч триста дві) гривні 50 копійок, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає йому відшкодувати завдані збитки, він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про відкладення справи в суд з заявою не звертався, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи належним чином, про що є повідомлення, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округа [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 152. За цим Договором позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 82000 (вісімдесят дві тисячі) гривень, що за згодою сторін складає еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США, а відповідач прийняв ці гроші та зобов'язався їх повернути у строк до 31 січня 2013 року. Відповідач у строки обумовлені договором позику не повернув ні в повному обсязі, ні частинами. На вимоги позивача повернути борг, відповідач [PERSON] не реагує. На даний час, грошові кошти відповідачем позивачу не повернуті. Відповідно до договору позики сума боргу за основним зобовязанням складає 82000 (вісімдесят дві тисячі) гривень 00 копійок, що за згодою сторін складає еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США. Розмір інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми обчислюється за весь час прострочення виходячи з кінцевої дати виконання зобовязання. Строк боргового зобовязання почався з 01 лютого 2013 року, а отже, показники індексу інфляції враховуються за весь період прострочки з лютого 2013 року. Отже, інфляційні втрати на серпень місяць 2017 року, виходячи з суми боргу на 31.01.2013 (на дату виконання зобовязання) склали 96858 (девяносто шість тисяч вісімсот пятдесят вісім) гривень 40 копійок. В свою чергу 3 % річних від простроченої суми на 25.09.2017 складають 11444 (одинадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 10 копійок. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 190 302 ( сто девяносто тисяч триста дві) гривні 50 копійок, з яких: 82000,00 гривень борг за договором позики; 96858 (девяносто шість тисяч вісімсот пятдесят вісім) гривень 40 копійок - інфляційні втрати; 11444 (одинадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 10 копійок - 3 % річних від простроченої суми та стягнення судових витрат в сумі 1903 ( одну тисячу девятсот три) гривні 03 копійки. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає позивачу відшкодувати завдані збитки, він змушений звернутися з даним позовом до суду. На підставі ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи заявлений позов, суд, згідно ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1903 ( одну тисячу девятсот три) гривні 03 копійки. На підставі ст.ст. 207, 526, 611, 625, 1046,1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved