Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позива: нотаріус [PERSON] про визнання права власності. Вимоги позову мотивовано тим, що 16 серпня 1993 року помер дідо позивачки, [PERSON] Міклош Ференцович, останнє місце проживання якого було: сел. Вилок, вул. Шевченка, 58, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Вилоцької селищної ради від 18.09.2017 року №1362. На день смерті діда, який помер 16 серпня 1993 року, в будинку по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок, були зареєстровані та проживали разом з ним: дружина - [PERSON] - [INFO], син -[PERSON] - [INFO], дочка - [PERSON] - [INFO] внучка -[PERSON] - [INFO], внучка - [PERSON] - [INFO], внук - [PERSON] - [INFO] що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Вилоцької селищної ради від 18.09.2017 року №1364. За час свого життя, дідо позивачки - [PERSON] Міклош Ференцович, залишив заповіт посвідчений секретарем виконкому Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області 27 серпня 1991 року за реєстровим номером 36, згідно якого все належне йому майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме за законом право заповів: 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внучці [PERSON] - [INFO] 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внучці [PERSON] - [INFO] 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внуку [PERSON] - [INFO]. По даним нотаріальних дій Вилоцької селищної ради даний заповіт не відмінено і не скасовано про що свідчить напис на заповіті зроблений секретарем Вилоцької селищної ради 14.09.2017 року. 16 липня 1999 року померла баба позивача,-[PERSON]. Позивачка [PERSON] з моменту народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснюю його догляд, за власні кошти неодноразово робила поточний та капітальний ремонти. В порядку цивільного законодавства позивачка, [PERSON], прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом, весь час проживала разом з своїм дідом, [PERSON] Міклошем Ференцовичем, до його смерті в сел. Вилок по вул. Шевченка №58 Виноградівського району, здійснювала його догляд, та поховання за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями належить позивачці на праві приватної власності після померлого спадкодавця - [PERSON] Міклоша Ференцовича. Рідна мати позивачки - [PERSON], сестра позивачки - [PERSON] та брат позивачки - [PERSON], як відповідачі по справі до нотаріуса про прийняття спадщини по заповіту після смерті діда, [PERSON] Міклоша Ференцовича, який помер 16 серпня 1993 року - не зверталися. У визначений законом строк позивачкою (одноосібно) було подано письмову заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті свого діда- Сокач Міклоша Ференцовича. В усній формі, приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу було надано роз'яснення-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок Виноградівського району за померлим - [PERSON] Міклошом Ференцовичем і позивачці було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення заявленого позову. Приватний нотаріус [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 1993 року помер дідо позивачки, [PERSON] Міклош Ференцович, останнє місце проживання якого було: сел. Вилок, вул. Шевченка, 58, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Вилоцької селищної ради від 18.09.2017 року №1362. На день смерті діда, який помер 16 серпня 1993 року, в будинку по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок, були зареєстровані та проживали разом з ним: дружина - [PERSON] - [INFO], син -[PERSON] - [INFO], дочка - [PERSON] - [INFO] внучка -[PERSON] - [INFO], внучка - [PERSON] - [INFO], внук - [PERSON] - [INFO] що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Вилоцької селищної ради від 18.09.2017 року №1364. За час свого життя, дідо позивачки - [PERSON] Міклош Ференцович, залишив заповіт посвідчений секретарем виконкому Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області 27 серпня 1991 року за реєстровим номером 36, згідно якого все належне йому майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме за законом право заповів: 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внучці [PERSON] - [INFO] 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внучці [PERSON] - [INFO] 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в сел. Вилок по вулиці Шевченка, 52 заповів внуку [PERSON] - [INFO]. По даним нотаріальних дій Вилоцької селищної ради даний заповіт не відмінено і не скасовано про що свідчить напис на заповіті зроблений секретарем Вилоцької селищної ради 14.09.2017 року. 16 липня 1999 року померла баба позивача,-[PERSON]. Позивачка [PERSON] з моменту народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, здійснюю його догляд, за власні кошти неодноразово робила поточний та капітальний ремонти. На момент смерті діда - [PERSON] Міклоша Ференцовича, діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Згідно ст.. 524 .Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 548 цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або. з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 549. 548 цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Відповідно до ст. 553.цивільного кодексу в редакції 1963 року: - Відмова від спадщини Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. В порядку цивільного законодавства позивачка, [PERSON], прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному будинку, звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом, весь час проживала разом з своїм дідом, [PERSON] Міклошем Ференцовичем, до його смерті в сел. Вилок по вул. Шевченка №58 Виноградівського району, здійснювала його догляд, та поховання за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями належить позивачці на праві приватної власності після померлого спадкодавця - [PERSON] Міклоша Ференцовича. Рідна мати позивачки - [PERSON], сестра позивачки - [PERSON] та брат позивачки - [PERSON], як відповідачі по справі до нотаріуса про прийняття спадщини по заповіту після смерті діда, [PERSON] Міклоша Ференцовича, який помер 16 серпня 1993 року - не зверталися. У визначений законом строк позивачкою (одноосібно) було подано письмову заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті свого діда- Сокач Міклоша Ференцовича. В усній формі, приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу було надано роз'яснення-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок Виноградівського району за померлим - [PERSON] Міклошом Ференцовичем і позивачці було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позивачка звернулася у КП «Виноградівське інвентарбюро» для видачі правовстановлюючого документу на будинок. Отримала Довідку від 08.09.2017 року №635 (копія додається), що житловий будинок з надвірними будівлями в сел. Вилок по вул. Шевченка №58 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на вересень 2017 року становить - 128740 (сто двадцять вісім тисяч сімсот сорок) грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 152,9 кв.м., в тому числі житлова площа - 63.6 кв.м. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в сел. Вилок вул. Шевченка, №58 (бувший 52), зареєстровано за [PERSON] Міклошом Ференцовичем на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений Вилоцькою селищною радою 17.05.1990 року за реєстром №59. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рідна мати позивачки - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO] та брат - [PERSON], [INFO], як відповідачі по справі не заперечують проти визнання за позивачкою [PERSON], права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 58, в сел. Вилок Виноградівського району, в порядку спадкування за заповітом за померлим дідом - [PERSON] Міклошом Ференцовичем, який помер 16.08.1993 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивачка [PERSON], є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого діда, [PERSON] Міклоша Ференцовича, що складається з житлового будинку в сел. Вилок, вул. Шевченка, 58 Виноградівського району. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Будинок по вулиці Шевченка №58 в сел. Вилок повністю побудований по закону, на даний момент мною виготовлено новий технічний паспорт. Враховуючи, той факт, що приватний нотаріус, відмовився видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок, позивачка змушена звернутися до суду із даною позовною заявою про визнання за нею, [PERSON], права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 58 в сел. Вилок, Виноградівського району в порядку спадкування за заповітом за померлим 16.08.1993 року дідом- Сокач Міклошем Ференцовичем. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved