Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому поставив питання про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органу досудового розслідування та прокуратури, які безпідставно притягнули його до кримінальної відповідальності. Заявлені в позові вимоги мотивував тим, що 09.08.2010 року службовими особами Богородчанського РВ УМВС було порушено кримінальну справу за фактами зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами Підгірської сільської ради за ознаками злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України. Слідчі дії у даній справі проводились слідчими прокуратури Івано-Франківської області і 23.11.2011 року кримінальну справу за ст. 364 ч.2, 366 ч.2, 190 ч.4 КК України було порушено уже безпосередньо стосовно нього та за цими статтями предявлено йому обвинувачення. Кримінальна справа щодо нього була направлена до суду. За постановою Богородчанського районного суду від 26.05.2014 року вказану кримінальну справу судом повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування. 16.10.2014 року ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області вказана постанова суду залишена без змін. Після цього кримінальне провадженні за згаданим обвинуваченням до суду не направлялось. Посилаючись на ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вказав, що має право на відшкодування моральної шкоди, якої зазнав внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Зокрема ствердив, що факт притягнення його до кримінальної відповідальності зганьбив його імя, принизив честь, гідність, зіпсував ділову репутацію серед односельчан та співробітників. Незаконні дії працівників міліції стали приводом до переживань і тривоги, які він відучував протягом усього часу поки тривало кримінальне провадження, вимушений був оправдовуватись, доводити свою невинуватість. Незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Заподіяну моральну шкоду оцінив у 350000 грн. В ході судового розгляду позивач заявлений позов в частині розміру бажаної суми відшкодування уточнював двічі. Зокрема у заяві від 07.02.2017 року поставив питання про стягнення моральної шкоди у сумі 650000 грн., у в заяві від 06.06.2017 року просив розмір відшкодування моральної шкоди визначити виходячи не з мінімальної заробітної плати, а з розміру грошового утримання посадових осіб прокуратури та суду, які були причетні до факту його незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Представник прокуратури Івано-Франківської області в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого позову. Вказав, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана внаслідок незаконного засудження, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, взяття і тримання під вартою, незаконного проведення обшуку, виїмки, накладення арешту на майно, відсторонення від роботи чи інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, тощо. При цьому право на відшкодування шкоди у розмірі і в порядку визначених цим Законом виникає виключно у випадках: постановлення виправдувального вироку, встановлення у вироку суду чи іншому рішенні суду факту незаконного проведення окремих процесуальних дій, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливостей їх отримати. Кримінальне провадження №42015090000000121 в частині обвинувачення [PERSON] за ст. 364 ч2, 366 ч.2 КК України на даний час перебуває на стадії судового розгляду у Рожнятівському районному суді, а тому відсутні визначені законом підстави стверджувати про те, що [PERSON] був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник Державної казначейської служби України у поданому суду письмовому запереченні заявлені вимоги не визнав. Вказав, що казначейська служба за своїми функціями здійснює лише розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів. Крім того, вважає, що позивач не навів визначених законом обставин, які би давали підставу стверджувати про факт заподіяння йому моральної шкоди та розмір такої шкоди. Представник ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився, подав суду заперечення на позов у якому заявив, що Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області не являється правонаступником Управління МВС у Івано-Франківській області, а тому не може бути належним відповідачем у даній справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних висновків. Згідно ч.1,2\~ст.1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом, зокрема, у разі її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, та відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових особі органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду. За умовами визначеними у ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», \~право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку: - постановлення виправдувального вироку суду; - встановлення в обвинувальному вироку чи іншому рішенні суду факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення обшуку, виїмки, незаконног накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи чи інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; - закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Судом встановлено, що 09.08.2010 року прокурором Богородчанського району було порушено кримінальну справу №320619 за фактами зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами Підгірської сільської ради за ознаками злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України. 23.03.2011 року прокурором Івано-Франківської області у межах провадження по справі №320619 порушено кримінальну справу щодо [PERSON] за ст. 364 ч.2, 366 ч.2 та ст. 190 ч.4 КК України. 29.03.2011 року у даній кримінальній справі прокурором затверджено обвинувальний висновок і направлено справу для розгляду по суті до Богородчанського районного суду. В ході судового розгляду згаданої кримінальної справи до Богородчанського районного суду поступила ще одна кримінальна справа, за якою [PERSON] обвинувачувався за ст. 368 ч.3, 366 ч.1 КК України і за постановою суду обидві справи були обєднані в одне провадження. Вироком Богородчанського районного суду від 27.06.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.364 ч.2 КК України (в редакції 2008 року), ст.366 ч.2 КК України (в редакції 2001 року), ст.190 ч.3 КК України, ст.190 ч.2 КК України, ст.368 ч.3 КК України (в редакції 2011 року), ст.366 ч.1 КК України. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.01.20014 року вирок Богородчанського районного суду від 27.06.2013 року стосовно [PERSON]Я скасовано, а справу направлено на новий розгляд. В ході нового судового розгляду постановою Богородчанського районного суду від 26.05.2014 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ст. 364 ч.2, 366 ч.1,2, ст. 368 ч.4 та ст. 190 ч.4 КК України направлено прокурору Івано-Франківської області для проведення додаткового розслідування. 16.10.2014 року ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області постанова про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування залишена без змін. 04.11.2014 року прокурором прокуратури Івано-Франківської області [PERSON] відомості про вчинення [PERSON] злочинів, передбачених ст. 368 ч.3, ст. 366 ч.1 та ст. 190 ч.2 КК України внесено до ЄРДР №4201409000000150. Постановою прокурора Романовського І.О. від 15.08.2015 року з кримінального провадження №420140900000150 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою у скоєнні [PERSON] злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України за номером 4201509000000121. Кримінальне провадження №420140900000150 стосовно [PERSON] скеровано до Богородчанського районного суду і вироком цього суду від 04.02.2016 року, який набрав законної сили, [PERSON] засуджений за ст. 368 ч.3 та ст. 366 ч.1 КК України. За матеріалами кримінального провадження №4201509000000121 [PERSON] 03.03.2017 року повідомлено про підозру за ст. 364 ч.2 , 366 ч.1 КК України. 17.03.2017 року вказане кримінальне провадження скеровано до суду першої інстанції для розгляду по суті і на даний час розгляд здійснюється Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області. Твердження [PERSON], що з його обвинувачення у кримінальному провадженні №4201509000000121 на даний час виключено епізод, який попередньо був кваліфікований слідчими органами за ст. 190 ч.4 КК України є обґрунтованим. Однак, як встановлено судом, рішення про закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування в цій частині обвинувачення не приймалось, а розгляд кримінального провадження у суді не завершено. Відповідно до ст. 337- 339 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення чи відмовитись від підтримання обвинувачення. До завершення розгляду кримінального провадження судом, неможливо констатувати факт незаконного повідомлення про підозру чи незаконного засудження за котримось із епізодів, які були інкриміновані позивачу при первинному розгляді справи судом. Таким чином, підстав, встановлених ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на даний час не встановлено. За таких обставин,

Outcome: dismissed