Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів, мотивуючи тим, у провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходилась справа № 539/2839/17 за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та повернення грошових коштів за депозитними договорами. [PERSON] було укладено з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договори для розміщення грошових коштів на депозитних вкладах, а саме: 1) Договір №SAMDN26000738641294 (вклад «Стандарт» 1 міс.) від 16.10.2013 року на суму 17000,00 грн. Мінімальний строк вкладу - 1 місяць. Відсотки нараховуються щомісячно за ставкою 9,5% річних. Відповідно до п. 4 Договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з процентами. Пунктом 18 Договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року передбачено перенесення строків виконання зобов`язань при форс-мажорних обставинах, які не залежать від сторін (пожар, затоплення, землетрус, військові дії та ін.) Відповідно до договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013р. [PERSON] було внесено кошти в сумі 17000 грн. 2) Договір №SAMDN080000738639610 (вклад «Стандарт») від 16.10.2013 року на суму 10530,00 Євро. Мінімальний строк вкладу 1 місяць. Відсотки нараховуються щомісячно за ставкою 3,5% річних. Відповідно до п. 4 Договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з процентами. Пунктом 21 Договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року передбачено перенесення строків виконання зобов`язань при форс-мажорних обставинах, які не залежать від сторін (пожар, затоплення, землетрус, військові дії та ін.) Відповідно до договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013р. [PERSON] було внесено кошти в сумі 10530,00 Євро. 23 жовтня 2017 року, представником [PERSON] в інтересах [PERSON] було подано позовну заяву про захист прав споживача та повернення депозитних коштів до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: -суму заборгованості за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року - 24 924,99 грн. (сума основного боргу 17 000,00 грн., сума нарахованих відсотків 7924,99 грн.); -суму заборгованості за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року - 12 128,49 Євро (сума основного боргу 10530,00 Євро, сума нарахованих відсотків 1598,49 Євро). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, повернення депозитних коштів задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] : заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року в розмірі 10 530 Євро основного боргу та 1 598,49 Євро проценти (що еквівалентно 370 277 грн. 10 коп.); заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року в розмірі 17 000 грн. основного боргу та 7 924 грн. 99 коп. проценти. 27 серпня 2018 року постановою Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вказане рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, а рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року залишено без змін. 27 вересня 2018 року Касаційним цивільним судом у складі Верховного суду було відмовлено у відкритті Касаційного провадження. Районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 03.09.2018 року та від 05.09.2018 року про примусове виконання виконавчих листів від 12.07.2018 року по справі № 539/2839/17, що видав Лубенський міськрайонний суд Полтавської області про стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] сум у розмірі 370 277,10 грн. та 24 942,99 грн. Проте, кошти позивачу боржником повернуті так і не були. Договори банківських вкладів з боку відповідача так і не виконані, і кошти, внесені за вищевказаними договорами в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з моменту їх внесення по теперішній час не повернуті. За вищевказаними договорами банківських вкладів передбачено його автоматичне пролонгування. З врахуванням тієї обставин, що кошти позивача, з нарахуванням відсотків за щомісячними ставками, від 16.10.2013 року по 31.10.2017 року, згідно договорів №SAMDN26000738641294, №SAMDN080000738639610, банком не були повернуті до сьогодні, а банк, в свою чергу, продовжує користуватись коштами, які належать позивачу на праві власності, вважає, що позивач має право на продовження отримання відсотків, встановлених договорами за період не повернення депозиту з розрахунку від 01 листопада 2017 року. Тому, відповідач, окрім обов`язку виконання вищезгаданих виконавчих листів, має перед позивачем 362 дні прострочення з повернення відсотків: 1) за Договором №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року, нарахованих за щомісячною ставкою 9,5% від 01.11.2017 року по 29.10.2018 рік. Сума боргу 9,5 відсотків річних від простроченої суми обрахована таким чином: кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день слід сплатити такий розмір відсотків: 9,5/365 (дн. в році) =0,0260274 %. 362 дн. х 0,0260274 = 9,42191781% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 9,5% річних від суми боргу зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 х 9,42191781% = 2348,41 грн. 2) за Договором №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року, нарахованих за щомісячною ставкою 3,5% від 01.11.2017 року по 29.10.2018 рік. Сума боргу, 3,5 відсотків річних від простроченої суми: кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день слід сплатити такий розмір відсотків: 3,5/365 (дн. в році) =0,00966851%. 362дн. х 0,00966851= 3,5% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3,5% річних від суми боргу зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 *3,5% = 424,49 Євро. Крім того, відповідач, зобов`язаний сплатити: За Договором №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року: 1) Сума боргу 3% річних від простроченої суми: кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день сплати такий розмір відсотків: 3/365 (дн. в році)=0,00821918%. 362x0,00821918=2,9% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3% річних від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 грн. х 2,9% = 722,80 грн.; 2) Сума боргу внаслідок інфляції (інформацію про розміри індексу інфляції отримано з офіційного сайту Держкомстату України, і такі дані є загальновідомими): (24 924,99х1,018 (індекс інфляції за листопад-грудень 2017 рік) х 1,056 (індекс інфляції за січень-вересень 2018 року). Таким чином, збитки внаслідок інфляції ставлять 1896,57 грн.; 3) Сума боргу по сплаті пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до частини 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: 362дн. х3%=3255% від простроченої суми слід сплатити відповідачу весь час прострочки. Отже, 3% пені вартості послуги за кожен день від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 гри. х3255%=811308,42 грн. За Договором №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року: 1) Сума боргу 3% річних від простроченої суми: кількість дні прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день сплати такий розмір відсотків: 3/365 (дн. в році)=0,00821918%. 362x0,00821918=2,9% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3% річних від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 Євро х 2,9 %=351 Євро; 2) Сума боргу по сплаті пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до частини 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: 362дн.х3%=3255% від простроченої суми слід сплатити відповідачу весь час прострочки. Отже, 3% пені вартості послуги за кожен день від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 Євро х 3255%=394782,35 Євро. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь: - за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року: відсотки в розмірі 2348,41 грн., 3% річних в розмірі 722,80 грн., інфляційні в розмірі 1896,57 грн., пеню в розмірі 811308,42 грн.; - за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року: відсотки в розмірі 424,49 Євро, 3% річних в розмірі 351 Євро, пеню в розмірі 394782,35 Євро. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав відмовити в задоволенні позову [PERSON] з підстав вказаних у відзиві на позов. Відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду надано відзив на позов, у якому відповідач заперечував проти позовних вимог [PERSON] . Заперечення мотивовані тим, що у позивача відсутні підстави для стягнення заявлених сум, оскільки у спірний період за який вони нараховані, органами державної виконавчої служби здійснювалося виконання судового рішення. Також позивач звернувся до Банку 22.09.2017 року із заявою про повернення вкладу, а тому договір є розірваним і подальше нарахування відсотків за ставкою, вказаною у ньому, не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивач має право на отримання відсотків за договорами вкладу за ставками «До запитання» згідно протоколу Комітету управління активами і пасивами, згідно якого з 25.04.2017 року встановлена відсоткова ставка по вкладам «До запитання» 0,01 % річних. Таким чиним, за спірними договорами вкладу позивач має право на отримання відсотків у розмірі 1,04 Євро та 1,68 грн. відповідно. Крім цього, вимоги щодо нарахування 3% річних та інфляційних мають заявлятися щодо порушеного грошового зобов`язання на час ухвалення судового рішення. Також відповідач вважав безпідставними вимоги щодо нарахування пені відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживача». Так, пеня має нараховуватися та стягуватися виключно у національній валюті. Позивачем не вірно нараховано суму пені згідно ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживача». Так, за спірний період сума пені за одним договором вкладу має становити 351,81 грн., а за іншим - 48,44 грн. Крім цього, прохали зменшити суму пені відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договори для розміщення грошових коштів на депозитних вкладах, а саме: 1) Договір №SAMDN26000738641294 (вклад «Стандарт» 1 міс.) від 16.10.2013 року на суму 17000,00 грн. Мінімальний строк вкладу - 1 місяць. Відсотки нараховуються щомісячно за ставкою 9,5% річних. Відповідно до п. 4 Договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з процентами. Пунктом 18 Договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року передбачено перенесення строків виконання зобов`язань при форс-мажорних обставинах, які не залежать від сторін (пожар, затоплення, землетрус, військові дії та ін.). Відповідно до договору №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013р. [PERSON] було внесено кошти в сумі 17000 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 16.10.2013 р. на суму 17000,00 грн. 2) Договір №SAMDN080000738639610 (вклад «Стандарт») від 16.10.2013 року на суму 10530,00 Євро. Мінімальний строк вкладу 1 місяць. Відсотки нараховуються щомісячно за ставкою 3,5% річних. Відповідно до п. 4 Договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з процентами. Пунктом 21 Договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року передбачено перенесення строків виконання зобов`язань при форс-мажорних обставинах, які не залежать від сторін (пожар, затоплення, землетрус, військові дії та ін.) Відповідно до договору №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013р. [PERSON] було внесено кошти в сумі 10530,00 Євро, що підтверджується квитанцією від 16.10.2013 р. на суму 10 530,00 Євро. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, повернення депозитних коштів задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року в розмірі 10 530 Євро основного боргу та 1 598,49 Євро проценти (що еквівалентно 370 277 грн. 10 коп.). Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року в розмірі 17 000 грн. основного боргу та 7 924 грн. 99 коп. проценти. Рішення набрало законної сили 02 липня 2018 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. від 03.09.2018 року було відкрито виконавче провадження №57118975 з виконання виконавчого листа №539/2839/17 виданого 12.07.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] суму у розмірі 370 277,10 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Н.Є. від 05.09.2018 року було відкрито виконавче провадження №57118953 з виконання виконавчого листа №539/2839/17 виданого 12.07.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] суму у розмірі 24 924,99 грн. Також судом встановлено, що спірним періодом нарахування позивачем боргу за відсотки, 3% річних, інфляційними, пенею згідно ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживача» за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року та за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року є період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року упродовж якого присуджені рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2018 року до стягнення із відповідача на користь позивача кошти за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року та за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року не були сплачені відповідачем та в примусовому порядку не були стягнуті органами державної виконавчої служби. За вказаний період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року відповідач прострочив сплату позивачу вищезазначених коштів, вказаних у рішенні суду за договорами вкладу, допустивши при цьому 362 дні прострочення з повернення коштів. Так, за Договором №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року, нарахованих за щомісячною ставкою 9,5% з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року сума боргу 9,5 відсотків річних від простроченої суми становить: кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день слід сплатити такий розмір відсотків: 9,5/365 (дн. в році) =0,0260274 %. 362 дн. х 0,0260274 = 9,42191781% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 9,5% річних від суми боргу зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 х 9,42191781% = 2348,41 грн. За Договором №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року, нарахованих за щомісячною ставкою 3,5% від 01.11.2017 року по 29.10.2018 рік. сума боргу 3,5 відсотків річних від простроченої суми становить : кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день слід сплатити такий розмір відсотків: 3,5/365 (дн. в році) =0,00966851%. 362дн. х 0,00966851= 3,5% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3,5% річних від суми боргу зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 *3,5% = 424,49 Євро. Крім того, за Договором №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року: 1) Сума боргу 3% річних від простроченої суми: кількість днів прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день сплати такий розмір відсотків: 3/365 (дн. в році)=0,00821918%. 362x0,00821918=2,9% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3% річних від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 грн. х 2,9% = 722,80 грн.; 2) Сума боргу внаслідок інфляції (інформацію про розміри індексу інфляції отримано з офіційного сайту Держкомстату України, і такі дані є загальновідомими): (24 924,99х1,018 (індекс інфляції за листопад-грудень 2017 рік) х 1,056 (індекс інфляції за січень-вересень 2018 року). Таким чином, збитки внаслідок інфляції ставлять 1896,57 грн.; 3) Сума боргу по сплаті пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до частини 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: 362дн. х3%=3255% від простроченої суми слід сплатити відповідачу весь час прострочки. Отже, 3% пені вартості послуги за кожен день від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 24 924,99 гри. х3255%=811308,42 грн. Також за Договором №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року: 1) Сума боргу 3% річних від простроченої суми: кількість дні прострочки (починаючи з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року) складає 362 дні. За кожен день сплати такий розмір відсотків: 3/365 (дн. в році)=0,00821918%. 362x0,00821918=2,9% від простроченої суми слід сплатити відповідачу за весь час прострочки. Отже, 3% річних від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 Євро х 2,9 %=351 Євро; 2) Сума боргу по сплаті пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до частини 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: 362дн.х3%=3255% від простроченої суми слід сплатити відповідачу весь час прострочки. Отже, 3% пені вартості послуги за кожен день від суми боргу за зазначений період часу прострочки складатимуть: 12 128,49 Євро х 3255%=394782,35 Євро. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі, зазначеному у договорі банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року та договорі банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року з огляду на наступне. Так, відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України). Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). Таким чином строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові. Сторони за домовленістю можуть визначити порядок здійснення повернення коштів за строковим вкладом - шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, шляхом видачі готівкою через касу банку, або іншим шляхом. Зазначені вище норми не містять обмежень при виборі сторонами такого договору способу виконання зобов`язання з повернення коштів банку перед вкладником. У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України. Така трансформація означає, що вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився. Судом встановлено, що впродовж спірного періоду грошові кошти за договорами банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року та №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року, присуджені до стягнення за рішенням суду, повернуті не були, в тому числі шляхом зарахування на рахунок, відкритий клієнтом (позивачем) у банку. З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача відсотків за ставками «До запитання» згідно протоколу Комітету управління активами і пасивами відповідача. Викладене підтверджується правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові від 20 березня 2019 року по справі № 761/26293/16-ц, у якій вказано, що з часу перерахування банком вкладу на поточний рахунок клієнта відповідно до умов укладеного між ними договору банк має сплатити проценти за користування цими грошовими коштами у розмірі, визначеному відповідно до вимог статті 1070 ЦК України. Невиконання або неналежне виконання зобов`язань банку за договором банківського рахунка, зокрема відмова виконати розпорядження клієнта з видачі йому відповідних сум з рахунка, має наслідком настання відповідальності банку, встановленої договором або законом. Оскільки у справі, яка розглядається, банк нараховував та виплатив проценти за користування коштами, розміщеними на поточному рахунку позивачки, з 13 червня 2016 року (дня повернення депозиту) до дня видачі їй коштів за ставкою 0,1% відповідно до умов укладеного між ними договору банківського рахунка та вимог статті 1070 ЦК України, то судові рішення підлягають скасуванню в частині вирішення позову про стягнення процентів за користування вкладом за цей період за ставкою 9 % з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги. Крім цього, при стягненні із відповідача на користь позивача заборгованості за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року у іноземній валюті, суд враховує правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц, згідно яких відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. При вирішенні питання щодо стягнення із відповідача на користь позивача пені за договорами банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року та №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року згідно частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд враховує наступне. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що уразі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Оскільки відповідно до ст. ст. 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відмова відповідача виконати розпорядження позивача (вкладника) з видачі належних йому за договором банківського вкладу сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Викладене підтверджується правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 757/3794/17-ц. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості за договорами вкладу із врахуванням пені на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є обгрунтованими. Разом із тим, позивачем нараховано пеню за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року в розмірі 811 308 грн. 42 коп., а за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року - в розмірі 394 782,35 Євро. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц. Тому суд вважає, що оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків (інфляційні втрати, 3% річних та відсотки за вкладами), які зазнав позивач через затримку повернення йому вкладу, то він підлягає зменшенню до розміру нарахованих та присуджених до стягнення відсотків, а саме : за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року розмір пені підлягає зменшенню на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України до 2348 грн. 41 коп., а за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року - до 424,49 Євро. Даний висновок суду також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 757/3794/17-ц. При цьому суд враховує, що може зменшувати розмір пені не лише за умови подання відповідачем заяви про це, а і за власною ініціативою. Крім цього, як убачається зі змісту відзиву на позов, відповідач прохав суд застосувати до вимог позивача положення ч.3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки (пені). Разом із тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року пеню у гривневому еквіваленті до євро по курсу станом на час розгляду справи розмірі 14 113 грн. 27 коп. (424,49 Євро х 33,2476) з огляду на наступне. Так, відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046, частини першої статті 1049 ЦК України. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Цей висновок стосується можливості виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, та нарахування 3 % річних, визначених статтею 625 ЦК України, які входить до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, в іноземній валюті. Разом із тим, оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.03.2019 року по справі №761/26293/16-ц. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне : стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] за договором банківського вкладу №SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року : відсотки в розмірі 2348 грн. 41 коп., 3% річних в розмірі 722 грн. 80 коп., інфляційні в розмірі 1896 грн. 57 коп., пеню в розмірі 2348 грн. 41 коп., а всього 7316 грн. 19 коп; стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року : відсотки в розмірі 424,49 Євро, 3% річних в розмірі 351 Євро, а всього 775,49 Євро; стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] за договором банківського вкладу №SAMDN080000738639610 від 16.10.2013 року за період з 01.11.2017 року по 29.10.2018 року : пеню в розмірі 14 113 грн. 27 коп. При вирішенні питання щодо стягнення судового збору, суд враховує, що при зверненні до суду із даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. При цьому, суд виходить із наступних розрахунків. Всього стягнуто : 7316 грн. 19 коп. + 14 113 грн. 27 коп. + 775,49 Євро х 33.2476 (курс євро до гривні на час ухвалення рішення) = 47 212,64 грн. Всього заявлено : 816 276 грн. 20 коп. + 395 557, 84 Євро х 33.2476 (курс євро до гривні на час ухвалення рішення) = 13 967 625,04 грн. Підлягає стягненню із відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог : 8 810 грн. (розмір судового збору від сплати якого позивач буз звільнений при зверненні із позовом до суду на час подачі позову) х 47 212,64 грн. / 13 967 625,04 грн. = 29 грн. 78 коп.

Outcome: partial