Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником вказаного вище житлового будинку. У належному [PERSON] житлі зареєстрований колишній зять [PERSON] , який з 2018 року не проживає у даному будинку, що створює позивачу певні незручності, оскільки він не може реалізувати своє право на отримання житлових субсидій, не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. За вказаних обставин позивач просить суд визнати\~ [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року підготовче судове засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] \~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Сверлик О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей\~223,\~280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228504752 від 18 жовтня 2020 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2016 року (справа № 595/699/16-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У житловому будинку в с. Набережне Бучацького району Тернопільської області зареєстрований відповідач [PERSON] , про що свідчить довідка № 2074 від 24 листопада 2020 року, видана виконавчим комітетом Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Актом обстеження умов заявника [PERSON] від 24 листопада 2020 року № 2075, складеного комісією в складі в.о. сільського голови Федишин Н.В., депутатів сільської ради Пронюк С.Й. та [PERSON] , підтверджено, що в належному на праві власності [PERSON] житловому будинку за адресою: с. Набережне Бучацького району Тернопільської області зареєстрований зять [PERSON] , 1992 року народження, який розлучений з дочкою, не проживає в сім`ї з 2018 року та не веде спільного господарства. Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач\~\~ [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] ,\~не проживає з 2018 року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном, в судовому засіданні не встановлено. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 41 Конституції України\~закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується\~\~та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком в [ADDRESS] , оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку понад один рік. Питання про стягнення судового збору судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved