Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.06.2011 року між [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб, за час якого у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 03.12.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено Судовий наказ у справі №210/5615/18, яким стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку позивача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 04.10.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Однак, починаючи з 18.03.2019 року [PERSON] проживає разом із позивачем, який займається її утриманням та вихованням, а також піклується про стан здоров`я дитини. Забрати дитину у відповідача позивач був змушений через невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків та неможливістю створення неналежних умов проживання дитини, що спричинило погіршення стану здоров`я [PERSON] , а саме: появу гнійних інфекційних ран на голові. Для того, щоб приділити максимальну увагу дитині, Позивач був змушений звільнитися з роботи а також змінити фактичне місце проживання. У період лікування доньки [PERSON] позивач не мав можливості працювати, однак самостійно поніс усі витрати на лікування дитини, також змушений був сплачувати аліменти відповідно до судового наказу на двох дітей. На даний час, Позивач проживає із донькою [PERSON] в окремій кімнаті житлового будинку. У [PERSON] в достатній кількості є: одяг, взуття, згідно сезону, іграшки. Також, [PERSON] навчається в КЗ «Межиріцький ліцей ім. І.С. Обдули» Межиріцької сільської ради з 01.09.2019 року у 1-Б класі. Отже вважає, що на даний час відпали підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання [PERSON] , оскільки, дитина більше не проживає разом із матір`ю, що виключає право на аліменти у відповідача для утримання дитини, що з нею не проживає. Беручи до уваги той факт, що [PERSON] , з 18 березня 2019 року постійно проживає з позивачем, у останнього згідно положень глави 15 СК України виникло право на стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , у розмірі ј частини від заробітку (доходу), оскільки платник аліментів має постійний дохід, у зв`язку з чим позивач просить зменшити з 18.03.2019 року розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2018 року у справі №210/5615/18 до 1109,00 грн., щомісячно, що відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 28 липня 2020 року, відповідачці був наданий строк 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачкою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось з відділення пошти з відміткою «За закінченням строку зберігання». Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №037-VIII ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що сторони по справі з 25.06.2011 року перебували у шлюбі, від якого мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2019 року відносно [PERSON] (а.с.24) Згідно Судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2018 року, по справі №210/5615/18, з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.10.2018 року і досягнення дітьми повноліття. (а.с.11) З наданої відповідачем довідки, виданої КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня» Дніпропетровської області від 22.03.2019 року, встановлено, що одна дочка сторін по справі, а саме, [PERSON] , 2013 року народження, проживає з Позивачем [PERSON] у [ADDRESS] та знаходиться на лікуванні лікаря дерматолога з 20.03.2019 року. (а.с.13) Крім того, відповідно Акту про фактичне проживання малолітньої дитини від 13.03.2020 року, затвердженого Депутатом Межиріцької сільської ради Харчевим Ю.В. , секретарем Чумак Т.В., та начальником відділу Мельник І.П., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 18.03.2019 року по теперішній час. Матеріальним забезпеченням та вихованням дитини займається батько [PERSON] (а.с.16). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 25.03.2019 року, складеного комісією у складі секретаря Межиріцької сільської ради Чумак Т.В., секретаря виконкому Ставицької В.С., спеціаліста з соціальної роботи Ярушиної Л.В. , в сім`ї є всі необхідні умови для проживання і виховання дитини (а.с.15). Згідно довідки КЗ «Межиріцький ліцей ім. І.С. Обдули» МСР від 13.03.2020 року № 67, [PERSON] , 2013 року народження з 01.09.2019 року навчається в 1-Б класі (а.с.17). Відповідно до довідки - розрахунку по аліментам по виконавчому листу № 210/5615/18 від 03.12.2018, виданого Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини, від 17 липня 2020 року, загальна сума боргу по аліментам станом на 16.07.2020 складає 47031,78 грн. Згідно наказу про прийняття на роботу № 1К від 18.06.2020 року, [PERSON] з 18 червня 2020 року прийнятий на роботу барменом з окладом згідно з трудовим договором від 18.06.2020 року №2. Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що малолітня донька сторін [PERSON] з [INFO] проживає разом із своїм батьком, позивачем [PERSON] , якому за цей час нараховуються аліменти до стягнення на утримання двох малолітніх доньок на користь відповідачки, яка проживає окремо разом із другою спільною дочкою сторін в іншому місті, і вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, а також дає підстави для застосування положень ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання спільної дочки сторін. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовних вимог у частині зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2018 року з 1/3 частини до 1/10 частини, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про часткове задоволення, а саме, враховуючи вимоги ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, отже, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] аліменти на користь Позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 09 квітня 2020 року. У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial