Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити факт родинних відносин між фізичними особами: [PERSON], [INFO], та [PERSON], що помер 09.03.2007 року, а саме визнати, що [PERSON] є сином померлого [PERSON]; визнати за позивачем - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09.03.2007 року на ? частину житлового будинку № 21/10, розташованого в Дніпропетровській області, місто Дніпродзержинськ, провулок 1-й Артема, буд.21/10, який розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., та складається із: А-1 житловий будинок, Б-1 - літня кухня, Д-1 вбиральня, № 1,3,5,6 огорожі, № 2 зливна яма, № 4 водопровід, № 7 колодязь, 1/10 частина, І тротуар. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 09.03.2007 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в м. Дніпродзержинську, провулок 1-й Артема, буд. 21/10, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], 20.12.2006 року за реєстром №7377. Крім нього іншою спадкоємицею за законом є відповідач по справі, дружина померлого - [PERSON]. У встановлений законом порядок, він звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Постановою завідуючої Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 12.12.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] у зв'язку із неможливістю встановити факт родинних відносин між ним та його батьком, а саме відсутністю його свідоцтва про народження. Він, [PERSON] народився 30.03.1974 року у м. Грозний, Чеченська Республіка Ічкерія. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Від дня його народження і до 1976 року він мешкав разом із батьками в м. Грозний. У 1976 році вони переїхали до м. Дніпродзержинська, де він і мешкає по сьогоднішній день. Однак під час їх переїзду до України його свідоцтво про народження було загублено, у зв'язку з чим документально підтвердити факт наявності родинних відносин між ним та його батьком він не зміг. Під час його звернення до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори останніми, у відповідності до вимог ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам, яка підписана 22.01.1993 року у м. Мінську було зроблено відповідний запит до відділу РАЦС м. Грозний щодо отримання копії актового запису про його народження. Однак станом на сьогоднішній день нотаріальною конторою не отримано жодної відповіді на вказаний запит, у зв'язку із чим він вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Представник третьої особи Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 30 березня 1974 року у місті Грозний Чеченської Республіки, що підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с.5). З доводів позовної заяви вбачається, що його батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] реєстр. № 7377 на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області по провулку 1-й Артема, за номером 21/10 (а.с.7). 13 березня 2007 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області по провулку 1-й Артема, за номером 21/10, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). 09 березня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області по провулку 1-й Артема, за номером 21/10, яка належала спадкодавцю на права приватної власності (а.с.9). 07 травня 2007 року була заведена спадкова справа № 339/2007 після померлого, 09.03.2007 року [PERSON] (а.с.59). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач звернувся до Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] (а.с.64). Крім того, судом встановлено, що окрім позивача до Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] звернулась також [PERSON] (а.с.63). З матеріалів справи вбачається, що у звязку із відсутністю документів, які підтверджують факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], 12.12.2015 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлого 09 березня 2007 року, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Згідно письмових пояснень представника Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, у звязку з відсутністю у громадянина [PERSON] документу, що підтверджує факт родинних відносин із громадянином України [PERSON], померлим 09.03.2007 року, нотаріальною установою з метою отримання актового запису про народження громадянина України [PERSON], [INFO], що народився у м.Грозний Чеченської Республіки Ічкерія, було надано запит: до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області; до управління РАЦС Чеченської Республіки (а.с.58). Крім того, суд приймає до уваги додані до позовної заяви фотокартки із зображенням позивача з [PERSON], а також той факт, що відповідач [PERSON] письмово підтвердила, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.\~\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також пунктом 2 частини 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], який помер 09 березня 2007 року, є батьком позивача [PERSON], [INFO], а встановлення юридичного факту, що має юридичне значення необхідно позивачу для підтвердження родинних відносин та отримання спадщини, тому подана позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, Згідно з ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, у звязку з тим, що житловий будинок, розташований в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області по провулку 1-й Артема, за номером 21/10, був придбаний [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], ? частина будинку належить [PERSON], а інша ? частина будинку є спадковим майном, тому підлягає спадкуванню в рівних частинах позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, оцінюючи усі докази, які надані позивачем, суд приходить до висновку, що позивач у встановлені законом строки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, проте не зміг здійснити своє право на спадкування права на житловий будинок за вказаних обставин. Враховуючи наведене позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Outcome: approved