Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя , посилаючись на те, що 15 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 15 липня 2005 року спільно було придбано квартиру, відповідно до договору купівлі-продажу була куплена трьох кімнатна квартира [ADDRESS], при цьому договір купівлі - продажу був зареєстрований на ім.»я [PERSON]. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2014 року шлюб був розірваний. Позивач просив визнати як спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Поділити належне майно, визнавши за [PERSON] право власності на ? частини квартири. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився направив заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав , зазначених в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що 15 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано в Центральному відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2014 року шлюб був розірваний. 15 липня 2005 року було придбано квартиру, відповідно до договору купівлі-продажу була куплена трьох кімнатна квартира [ADDRESS], при цьому договір купівлі - продажу був зареєстрований на ім.»я [PERSON]. Для купівлі квартири був укладений кредитний договір №PLKGF08003600 від 15.07.2005 року та договір іпотеки від 15.07.2005 року був оформлений на ім.»я [PERSON] , але за згодою [PERSON]. Згідно довідки від 16.07.2014 року ПАТ КБ Приватбанк кредит у сумі 83360.00 грн. згідно кредитного договору №PLKPGF08003600 кредит погашено достроково.(а.с.15) Згідно ст.ст. 60, 61, 63, 70, 71 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного доходу. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Також згідно з ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Згідно роз»яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно висновку ПП Полтавського БТІ «Інвентиризатор» про оцінку майна ранкова вартість майна становить 325 000 тис. грн. Отже ? частина квартири [ADDRESS] становить 162 500 грн. Отже суд приходить до висновку про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Частина перша статті 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved