Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Дніпровська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. В позовній заяві посилався на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2010 року він є власником квартири [ADDRESS] . 28 липня 2012 року він уклав шлюб з відповідачкою і 21.03.2013 року вона була зареєстрована в зазначеній квартирі, що підтверджується відповідною довідкою та штампом в його паспорті. Через декілька років їх шлюб розпався і в серпні 2019 року відповідачка по справі виїхала з його квартири, забравши свої речі та речі їх сина. Їх шлюб розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2019 року. На теперішній час йому відомо, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] . Тобто з серпня 2019 року відповідачка [PERSON] не мешкає в зазначеній квартирі, не сплачує за комунальні послуги. Фак не проживання відповідачки [PERSON] у спірній квартирі підтверджується поясненнями свідків, яких він буде просити допитати в судовому засіданні та актами, складеними та підписами в присутності цих свідків. Відповідачка [PERSON] по справі вже майже два роки, а саме з початку серпня 2019 року в квартирі по вищезазначеному адресу не проживає, що дає йому підстави для звернення до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, проте представник позивача [PERSON] подала до суду заяву в якій вона просила проводити розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, клопотань та відзиву до суду не надавала. Третя особа Дніпровська міська рада в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, клопотань та пояснень до суду не надавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВМТ №636740, зареєстрованого в реєстрі за №2-2835, 03.06.2010 року, видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Відповідно до копії довідки №1517 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрована, проте у вказаній квартирі з серпня 2019 року не проживає, що підтверджується актами від 25.12.2019 року, 31.01.2020 року, 15.03.2021 року, 15.05.2021 року, складеними мешканцями будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК Української РСР). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дніпровська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved