Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свій позов мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку прописаний але з вересня 2017 року не проживає [PERSON] олександр Костянтинович. За таких обставин позивач змушена нести додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, адже відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судове засідання позивач не з'явився. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Не надав відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що в власником будинку [ADDRESS] згідно копії договору дарування житлового будинку є [PERSON]. (а.с. 7). Згідно довідки у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Відповідно до акту складеного 17.10.2018 року сусідами позивачки, [PERSON], не проживає у [ADDRESS] з 2017 року. (а. с. 10). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відомостей про поважні причин не проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] до суду не надано. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач втратив право на проживання у будинку, за адресою: [ADDRESS], оскільки не проживав у ньому більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ухвали суду від 05.12.2018 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного та ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved