Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «БАНК КАМБІО» в особі відділення «Запорізька дирекція» ПАТ «БАНК КАМБІО» про повернення вкладу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. 17.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «БАНК КАМБІО» в особі відділення «Запорізька дирекція» ПАТ «БАНК КАМБІО» був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER]. На зазначений рахунок ПАТ «СК «Оранта - Січ» перерахувало 150000 гривень, згідно умов договору про надання безпроцентної позики від 18.09.2014 року. Зазначені кошти позивач не може зняти та використати у зв'язку із веденням в ПАТ «БАНК КАМБІО» в особі відділення «Запорізька дирекція» ПАТ «БАНК КАМБІО» тимчасової адміністрації. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача із вимогою повернути кошти, які знаходяться на рахунку № [NUMBER], однак йому було відмовлено в поверненні коштів. У зв'язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача на його користь суму залишку на рахунку № [NUMBER] у розмірі 150000 гривень та відсотки у розмірі 1582,19 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «БАНК КАМБІО» в особі відділення «Запорізька дирекція» ПАТ «БАНК КАМБІО» укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER]. Відповідно до умов Договору Відповідач відкрив Позивачу поточний рахунок для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та законодавства України, зобов'язався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а позивач - оплачувати надані послуги на умовах договору. Згідно з п. 5.1. Договору Відповідач зобов'язується здійснювати обслуговування Позивача , виконувати безготівкові розрахункові операції по документах, прийнятих від Позивача в цей самий день, при умові відсутності зауважень до поданих документів. Відповідно до п. 9.1. Договір вступає в силу з дня внесення готівкових коштів у касу Банку чи зарахування безготівкових коштів на рахунок, відкритий Позивачем і діє до повного виконання Сторонами своїх обов'язків по Договору. 18.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова Компанія «Оранта - Січ» укладено Договір про надання без процентної позики працівнику. Відповідно до п.п. 1.1. - 1.3. Договору про надання без процентної позики працівнику, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти на безпроцентній основі, а останній зобов'язується повернути позику в порядку та на умовах визначених цим договором. Розмір позики складає 150000 гривень. Позика надається шляхом перерахування Позикодавцем коштів на поточний рахунок Позичальника у день підписання Сторонами цього договору. Згідно ч. 5 Договору про надання без процентної позики працівнику, розрахунковий рахунок Позичальника вказаний в ПАТ «БАНК КАМБІО», р/р [NUMBER], МФО 380399. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, які знаходились на рахунку № [NUMBER] в розмірі 150000 гривень та нараховані відсотки. На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», у зв'язку з чим, позивач звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з листами від 12.03.2015 року та від 23.03.2015 року з вимогою про включення до реєстру вкладників, у зв'язку з введенням в банку тимчасової адміністрації, але жодної відповіді позивач не отримав. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунок. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розпорядження, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Умовами договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER] встановлено, що Банк зобов'язується виконувати безготівкові розрахункові операції по документах, прийнятих від Клієнта в цей самий день, при умові відсутності зауважень до поданих документів,а отже Банк був зобов'язаний видати позивачу грошові кошті на загальну суму 150000,00 грн. Відмова Банку видати позивачу грошові кошти у встановлений законом строк є порушенням вимог ч. 3 ст. 1068 ЦК України. Пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Разом з тим пунктом 4.1 статті 1 Закону передбачено, що для проведення переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій, так і в безготівковій формі. Згідно з п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Відповідно до п.3 Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER], відсотки на залишки коштів на рахунку нараховуються в кінці місяця згідно з тарифами. У п. 1.25 додатку 1, до договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку зазначено, що плата по залишкам від 100000 грн. до 500000 грн. на поточних рахунках фізичних осіб в національній валюті, складає 0,05% Виходячи із вищенаведеного сума грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків на залишки коштів на рахунку, за період з 18.09.14 року (дати надходження коштів на рахунок № [NUMBER]) і до дати призначення тимчасової адміністрації (04.12.2014 року) становить - 1 582 грн. 19 коп. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, з огляду на викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов про видачу з поточного рахунку №26205600101431 готівкових коштів в сумі 150000 грн. та стягнення відсотків на залишок коштів на рахунку є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому суму по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved