Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з уточненими позовними вимогами та зазначили, що є власниками по 1/3 частині вищевказаного житлового приміщення. Разом із ними зареєстрована - [PERSON], яка більше дев»яти років фактично в цій квартирі не проживає та не утримує її. Реєстрація відповідача порушує права власників в розпорядженні належного їм житлового приміщення. В судове засідання позивачі не з»явилися, надали заяви, в яких підтримали свої вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі та розглядати справу за їх відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 25.05.2009 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були власниками по 1/3 частини квартири [ADDRESS] підставі Договору купівлі-продажу від 17.04.2015 року, продавець [PERSON] продав покупцю [PERSON] 1/3 частини квартири [ADDRESS] Згідно довідки № 822 від 04.09.2017 року, наданої ПЖКГ «Донецьке» в квартирі [ADDRESS] крім позивачів зареєстрована також [PERSON] (а.с.6). З акту, складеного депутатом Червонодонецької селищної ради - [PERSON] 18.05.2017 року в присутності свідків, що є сусідами: [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрована, але зникла безвісті понад більше років тому, в квартирі не проживає, над дітьми оформлено піклування. (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення, в яких вказали, що є сусідами з позивачами та за останні 8 років [PERSON] не бачили жодного разу. (а.с.24,25) Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім'ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Оскільки відповідачка у спірній квартирі не проживає понад 8 років, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved