Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі: 100000 грн. - сума основного боргу за розпискою, 500 грн. - сума інфляційного збільшення, 394,52 грн. - три відсотки річних та 51414,92 грн. - проценти облікової ставки НБУ, а також судові витрати по справі. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24.09.2008р. він надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 150000 гривень, які останній зобов»язався повернути йому за вимогою протягом місяця, про що склав відповідну розписку. 30.11.2013р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу, проте на за даною вимогою [PERSON] борг позивачу до цього часу не повернув. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, не оспорюючи факту отримання у борг грошових коштів та існування на даний час боргу у розмірі, який зазначив позивач, відповідач пояснив, що поручителем за вищезазначеною розпискою та боргом є [PERSON] і оскільки у самого відповідача на даний час не має коштів, які він міг би повернути позивачу, то позивачу слід звертатись з позовними вимогами до [PERSON] Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки [PERSON] отримав 24.09.2008 року від [PERSON] грошові кошти у розмірі 150000 гривень, які зобов»язався повернути остаттьому на його вимогу протягом місяця з дня пред»явлення такої вимоги. 30.11.2013р. [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою про погашення боргу у розмірі 150000 гривень, отриманих раніше за розспикою 24.09.2008р. Як пояснили в судовому засіданні позивач та його представник, до цього часу борг [PERSON] так і не був повернутий. Ці обставини не оспорює та підтверджує [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інши речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частина 2 ст.625 ЦК України визначає, що боржник, який просрочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму боргу у розмірі 100000 гривень, 500 грн. - суму інфляційного збільшення, 394,52 грн. - три відсотки річних, 51414,92 грн. - проценти облікової ставки НБУ. Ці обставини також не оспорюються відповідачем. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності залучення до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON], як поручителя за вищезазначеним договором позики, оскільки відповідний напис у розписці від 24.09.2008р. здійснений [PERSON] не можна вважати договором поруки, крім того, позивач не вважає за необхідне залучати дану особу у якості відповідача по даній справі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 1523 грн. 09 коп., отже зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved