overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] року та баби [PERSON], яка померла [INFO] року. Після їх смерті позивач вступив в управління спадковим майном і фактично прийняв спадщину, але у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору. При зверненні до нотаріуса в даний час, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно йому відмовлено в зв»язку з тим, на житловий будинок по [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з»явився, направив в суд заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд слухати справу у його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явилися, направили в суд заяви, згідно яких позовні вимоги визнали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року, а згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Позивач, як спадкоємець померлих, звернувся з заявою в нотаріальну контору, однак постановою від 17 червня 2014 р. нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно довідок Грусятицької сільської Ради № 12 від 25.05.2011 року та № 458 від 21 травня 2014 р. померлі [PERSON] та [PERSON] проживали в житловому будинку в [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта від 23 травня 2014 року, виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, нерухоме майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку, сходів,вбиральні, двох сараїв, літньої кухні,гаражу, підвалу, огорожі, воріт, колодязю, загальною вартістю 130898.00 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв у відповідності до ст.ст.1261-1268-1270 ЦК України спадщину після смерті бабусі та дідуся, інші особи - відповідачі по справі від спадщини відмовились, а тому маються підстави для задоволення його позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO]. Позивач після його смерті вступив в управління спадковим майном і фактично прийняв спадщину, але у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору. При зверненні до нотаріуса в даний час, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, направив в суд заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, направив в суд заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за законом. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Позивач є спадкоємцем померлого. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 04.11.2014 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендував звернутися до суду. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 2387 від 04.11.2014 року померлий [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] Згідно технічного паспорта, виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 27 червня 2013 року, нерухоме майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку, веранди, сходів, сараю, убиральні, гаражу, огорожі, хвіртки, колодязю, загальною вартістю 100481.00 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач після смерті дідуся прийняв спадкове майно, інші спадкоємці-відповідач [PERSON], від спадщини відмовився, а тому маються підстави для задоволення його позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2005 року. Після її смерті позивач вступив в управління спадковим майном і фактично прийняв спадщину, але у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору. В даний час нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій та рекомендував звернутися до суду. Позивач [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача сільський голова Млиниської сільської Ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть І-СГ № 013942 [PERSON] померла 13 червня 2005року. Позивач, який є спадкоємцем померлої, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 22.06.2015 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0155391 померлій [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Дружба», розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] був єдиним сином померлої [PERSON], після її смерті прийняв спадкове майно, інших спадкоємців немає, а тому маються підстави для задоволення його позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що між ним та відповідачкою 15 грудня 2018 року був зареєстрований шлюб в Ізяславському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. За час перебування у шлюбі вони не змогли зберегти сімейні відносини на принципах взаєморозуміння, поваги один до одного та підтримки, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства не ведуть, наміру відновлювати сімейні відносини сторони не мають. Діти у подружжя відсутні, відповідачка не є вагітною, а тому позивач просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В.П. позовну заяву підтримав. Відповідачка [PERSON] у поданій \~ \~ \~ \~ заяві проти позову не заперечила, вказала, що не вбачає підстав для надання строку для примирення, дітей із позивачем вони не мають, на даний час не є вагітною. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 грудня 2018 року в Ізяславському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 146. Подружнє життя між позивачем та відповідачкою припинено, а тому подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про стягнення із відповідача аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини. Позивач посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] на даний час є неповнолітньою, проживає із позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач і дочка [PERSON] проживаю окремо. [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] , тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання подав заяву в якій змінені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання подав заяву в якій змінені позовні вимоги визнав повністю та просить справу слухати у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом із батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою №1090 від 05 серпня 2019 року, виданою Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області та актом депутатського обстеження факту проживання від 27.08.2019 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановленого, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні, відповідач є її матір`ю, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнала, тому суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь держави лише 50% судового збору. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача в його користь, так як він навчається. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [PERSON] є його батьком, а він сам є студентом третього курсу денного відділення ВНЗ «Львівський кооперативний коледж економіки і права» на платній основі навчання. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання та сплату коштів за навчання, просить постановити рішення про стягнення з відповідача в його користь аліментів до закінчення навчання в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 3 червня 1997 року Буським відділ реєстрації актів громадського стану [PERSON] вказаний батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Вищиго навчального закладу «Львівський кооперативний коледж економіки і права» № 386 від 13.03.2015 року [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі денного відділення цього навчального закладу на комерційній основі за спеціальністю «Виробництво харчової продукції». Термін навчання до 5 березня 2016 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина за час його навчання, у розмірі 1/4частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до завершення [PERSON] навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд і просить шлюб з відповідачкою по справі розірвати, мотивуючи тим, що з 14 червня 2009 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 57. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В лютому 2016 році, через постійні непорозуміння в сімї припинили сімейно шлюбні відносини, поновлювати їх не бажають, він на даний час бажає створити нову сімю з іншою жінкою, а тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю, на розірвання шлюбу згідна, так як позивач має іншу жінку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. В лютому 2016 році сторони через постійні сварки і непорозуміння в сімї припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають і вважають, що їх сімя розпалася остаточно, оскільки позивач проживає з іншою жінкою, на розірванні шлюбу наполягають. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення і позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON]\~звернувся в\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. \~ Судом\~встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~30\~червня 1994\~року Попівецькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 6. Від цього шлюбу в сторін народився син, який в даний час повнолітній. З пояснень позивача вбачається, що понад два з половиною роки він з відповідачкою разом не проживає і не підтримує жодних подружніх відносин. Відповідачка поїхала на заробітки в Польщу і до сімї не повернулась. В даний час йому стало відомо, що відповідачка проживає з іншим чоловіком. Протягом всього часу він з відповідачкою не підттримує ніяких звязків, не спілкуюся, вона не цікавиться ним, не дбає про сімю. З тих підстав він прийшов до висновку, що надалі зберігати їхні подружні відносини є недоцільно. Сімя їхня розпалася з вини відповідачки і примирення бути не може. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини по справі, приходить до висновку, більше двох років тому припинено сімейні відносини між подружжям [PERSON], сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що 22 січня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі ДРАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області , актовий запис №7. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на даний час йому стало відомо, що у дружини є інший чоловік. На цьому ґрунті у них неодноразово виникали конфлікти, що негативно впливало на їхнього сина і з жовтня 2015 року він пішов проживати до своїх батьків, шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Позивач вважає, що їх сім'я перестала існувати, подальше збереження шлюбу не можливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, категорично наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року у відділі ДРАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області , актовий запис №7 ( а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що спільне життя у сторін не склалося. Як стверджує позивач, подружні відносини між ними припинені і з жовтня 2015 року вони проживають окремо, їх сім'я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved