Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим,що 30.11.2012року [PERSON] отримала від нього позику у розмірі 10000грн., які зобовязалася повернути в строк до 30.05.2013року, що підтверджується розпискою від 30.11.2012року. Термін повернення боргу, передбачений розпискою, закінчився, проте відповідачка до теперішнього часу суму боргу позивачеві не повернула, тобто зобов'язання за договорами позики не виконала. Посилаючись на те, що на його пропозиції про добровільну сплату боргу відповідачка відповідає відмовою, позивач просить стягнути з неї суму боргу у розмірі 10000гривень та понесені судові витрати 243грн.60коп. Представник позивача,який діє на підставі довіренності №294 від 17.02.2014року [PERSON] в судовомі засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та наполягав на їх задоволенні. Відповідач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином . Відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.11.2012року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відбувалася домовленність, відповідно до умов якої позивач передав відповідачці у позику грошові кошти у розмірі 10000грн на строк до 30.05.2013року. Відповідно до розписки про отримання позики від 30.11.2012року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000грн. та зобовязалася повернути зазначені грошові кошти не пізніше 30.05.2013року (а.с.3). До теперішнього часу [PERSON] не повернула позивачу суму позики, чим порушила встановлені умови. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved