Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] та Служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. В 2011 році його онук [PERSON] одружився з [PERSON] і вони стали проживати в належному йому будинку, де відповідачка і зареєструвала власне місце проживання. В них народилося двоє дітей: син [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Однак, з часу народження у відповідачки доньки з лютого 2012 року відповідачка з її чоловіком [PERSON] посварилися і вона з дітьми виїхала з належного позивачу будинку. Таким чином, починаючи з лютого 2012 року відповідачка [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , не проживає та цим будинком не користується. Оскільки, відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку позивача понад сім років, позивач просить позбавити її та її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить позбавити права користування житловим будинком тільки відповідачку [PERSON] без її неповнолітніх дітей. Просить зменшені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: представник Служби у справах дітей Тячівської РДА в судове засідання не з`явився повторно, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у відсутності представника на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити , виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , який йому належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло [NUMBER] від 26 жовтня 2012 року, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №159455300 від 14 березня 2019 року (а.с. 5). Відповідачка [PERSON] також зареєстрована у вказаному житловому будинку, проте не проживає з 2012 року, що також підтверджено письмовими поясненнями свідків [PERSON] , проживаючої в [ADDRESS] , та [PERSON] , проживаючої в [ADDRESS] , в яких зазначено, що [PERSON] , [INFO] , в 2012 році разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала з належного позивачу будинку, і з того часу за місцем реєстрації не проживає (а.с. 7, 8, 12). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. У розумінні цієї статті, реєстрація відповідача у будинку позивача є перешкодою для користування і розпорядження своєю власністю на свій розсуд позивачем. Таке становище є порушенням конституційних прав позивача на право вільного розпоряджання своєю власністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] , яка являється колишньою жінкою онука позивача, протягом семи років не проживає у належному позивачу на праві власності житловому будинку [ADDRESS] . За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України [PERSON] є такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком. Враховуючи викладене, той факт, що відповідачка, не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин, втратила право на користування житловим приміщенням, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved