Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,при цьому пояснивши наступне. Позивач пояснив, що він із відповідачем [PERSON] та [PERSON] є співвласниками у рівних частинах по 1/3 трикімнатної квартири [ADDRESS]. В свою чергу рішенням Московського районного суду міста Києва від 22.04.1999 року було визнано безвісти відсутньою [PERSON].В наступному рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2008 року по справі № 2о-153/08 було оголошено померлою [PERSON]. У зв'язку із наведеним щодо [PERSON] яка померла [INFO]р. було видано свідоцтво про смерть від 21.08.2008р.серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] спадщину не було прийнято. Крім того позивач зазначив, що [PERSON] також у 2004 році покинула квартиру [NUMBER], фактично не проживає за її адресою та на сьогоднішній день місцеперебування останньої позивачу не відоме. Із наведеного часу позивач самостійно проживає та фактично утримує безперервно вищезазначену квартиру [NUMBER]. У зв'язку із наведеним позивач просив визнати за ним право власності на 2/3 частини вищезазначеної трьохкімнатної квартири [NUMBER]. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, якою позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON], повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не з'явилася у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомила суд. У зв'язку із наведеним суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 224 ЦПК України. Врахувавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які останній посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2010р. по справі № 2-1002/10 встановлено, що згідно довідки МТБІ квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності виданого 26.12.1997р. Наведеним рішення визнано за позивачем право власності на 1/3 частини квартира [NUMBER] в порядку спадкування після [PERSON] Положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом з цим позивачем [PERSON] зареєстровано у власність 1/3 частина квартири [ADDRESS], згідно Витягу про державну реєстрацію прав за № 28187727. Таким чином вбачається, що позивач із відповідачем [PERSON] та [PERSON] є співвласниками у рівних частинах трикімнатної квартири [NUMBER]. Згідно складеного Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна Технічного паспорту на квартиру [NUMBER] від 20.10.2010р., інвентаризаційна справа № 903, зазначена квартира складається із трьох кімнат жилою площею 41,3 кв.м. та має загальну площу 70,1 кв.м. В свою чергу, рішенням Московського районного суду міста Києва від 22.04.1999 року було визнано безвісти відсутньою [PERSON] При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо участі [PERSON] після 22.04.1999 р. в утриманні квартири [NUMBER], оплати щодо неї комунальних послуг. В наступномурішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2008 року по справі № 2о-153/08 було оголошено померлою [PERSON] Про смерть [PERSON] видано Свідоцтво про смерть від 21.08.2008р. серії [NUMBER]. Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази про прийняття третіми особами як спадкоємцями у спадщину після померлої [PERSON] належної останній 1/3 частини квартири [NUMBER]. Крім того вбачається, що [PERSON] обліковується як зареєстрована із 20.12.1983р. адресою квартири [NUMBER] згідно довідки КП «Голосіївжитлосервіс» від 24.12.2010р. за № 2125. В свою чергу згідно складеного і засвідченого КП «Голосіївжитлосервіс» Акту № 17 від 09.07.2014р. визначено, що [PERSON] фактично не проживає за адресою квартири [NUMBER] із 2004 року. При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо участі [PERSON] в утриманні квартири [NUMBER], оплати щодо неї комунальних послуг. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] із 2004 року одноособово вільно користується та безпосередньо володіє 2/3 частинами квартири [NUMBER], належних [PERSON] та [PERSON] Разом з цим в матеріалах справи відсутні та суду не надано докази на підтвердження оскарження третіми особами вільного користування та безпосередньо володіння позивачем 2/3 частинами квартири [NUMBER]. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач із 2004р. та по день розгляду судом наведеної справи вільно користується та безпосередньо володіє 2/3 частинами квартири [NUMBER], тобто понад 10 років. В свою чергу згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції від 17.11.2014р. позивачем здійснено витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 1052,02 грн., що підлягає стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved