Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконком Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі - продажу від 27.03.2000 року належить житловий будинок [ADDRESS] Згідно довідки про реєстрацію місця проживання у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та Відповідач по справі - [PERSON], який з травня 2017 року не користується житлом за вищезазначеною адресою. Не зняття відповідача з реєстраційного обліку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися власним майном, оскільки на відповідача додатково нараховуються комунальні платежі, які, саме позивач, змушений сплачувати самостійно. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не проти розгляду справи без застосування технічного запису та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про його виклик на сайті судової влади, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиви на позовну заяву не подав, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місці ради, не з'явився до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу без участі представника виконкому, та за умов доведеності обставин по даній справі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору купівлі - продажу АВК №030330 від 27.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 119 (а.с.7), зареєстрованому в Криворізькому БТІ 26.04.2000р., позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] За вищевказаною адресою, зареєстровані [PERSON], [PERSON] та Відповідач по справі - [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально - Міської районної у місті ради (а.с.15). Як зазначено позивачем та ці доводи нічим не спростовані, що відповідач не мешкає за вищевказаною адресою з 2017 року, не має за цією адресою жодних речей і не сплачує за житловий будинок комунальні послуги, не з'являється, але при цьому добровільно не знявся з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивача при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. Де на сьогоднішній час мешкає відповідач, позивачу не відомо. З Довідки Голови квартального комітету №18 Р.М. Андреєвої, від 12.06.2018 року, убачається, що гр. [PERSON], [INFO]., за адресою: [ADDRESS], не мешкає з травня 2017 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON], є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved