Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богодухівської сільської\~ ради провизнання за ним права в порядку спадкування після смерті [PERSON] на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,49 га в с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області по вул.Халимонівська, 15-а. в порядку спадкування. Мотивує позов тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай). Разом з тим, померла не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просив\~ розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав.\~ Представник Богодухівської сільської ради\~ в судове засідання не зявився. 22.11.2017 р. до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] (копії свідоцтв про народження а.с.9 -10). [PERSON], батько позивача, помер 28 лютого 1997 року (копія свідоцтва про смерть серії I - СР № 050557 а.с.7). 09 травня 2010 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СР № 139097 (а.с. 6). Заповіту померла не складала. Згідно ч.1 ст. 1266 спадкування за правом представлення являються внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно позивач являється належним спадкоємцем за правом представлення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] після смерті баби спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1688-01/16 від 28.11.2017, а.с. 26). 24.10.2012 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Разом з тим, нотаріусом йому було відмовлено у видасві свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ на заявлене майно (а.с. 25). Згідно виписки з рішення Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29.09.1997 року № 9 (а.с. 11) [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,49 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Богодухівка, вул. Халимонівська, 15а. Тобто за життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але правовстановлюючий документ не отримувала (довідка Богодухівської сіьської ради № 1908 від 23.10.2017 року). Пунками 1, 3 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1996 «Про приватизацію земельних ділянок» (чинним на час прийняття вказаного рішення) було постановлено сільським, селищним, міським радам народних депутатів забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності на земельні ділянки посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до\~ст. ст. 125, 126 ЗК України\~(в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до роз»яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положенням ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів\~ є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини.

Outcome: approved