Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2006 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всих видів заробітку щомісячно. В зв'язку з укладенням ним 07 березня 2009 року шлюбу з [PERSON], від якого вони мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], його матеріальний стан суттєво змінився. На даний час він не має постійного місця роботи, перебуває на обліку в Черкаському районному центрі зайнятості, дохід має лише від сезонних робіт, саме тому він вважає, що вказані обставини є підставами для зміни розміру аліментів, котрі стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] Утримувані з нього аліменти становлять близько 700 грн. його доходу в місяць, що є значною для нього сумою. Тому просить суд змінити розмір аліментів стягуваних з нього згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2006 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всих видів заробітку щомісячно та встановити аліменти у твердій грошовій сумі розміром 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, вказавши, що сума у розмірі 200 грн. зовсім незначна для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вказала, що позивач сплачував аліменти у сумі не більшій за 400 грн. на місяць, лише один раз розмір аліментів перевищував 500 грн. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши сторони, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2006 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги задоволено. Судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів його прибутку щомісячно, починаючи з 16 листопада 2006 року і до її повнолітня. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи вимоги позивач посилається на зміну свого майнового стану, однак в порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища. Погашення позивачем кредиту та перебування на обліку у Черкаському районному центрі зайнятості не є підставами для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, зі слів відповідачки [PERSON], позивач сплачував у місяць аліменти не більше ніж 500 грн., що підтверджено і представником позивача у судовому засіданні. Та обставина, що [PERSON] уклав другий шлюб в якому народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та те, що на їх утримання йде значна сума, внаслідок чого він не має змоги сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. [PERSON] є здоровою та працездатною особою, являється досить молодого віку і зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України, утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, суд вважає не доведеним той факт, що у позивача значно та суттєво змінився матеріальний стан, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, суд вважає за доцільне, виходячи з принципів рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання, з тим, щоб одна дитина не перебувала в гіршому становищі порівняно з іншою, відмовити в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні вимог, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача.

Outcome: approved