Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,90 га; земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства, площею 0,19 га; земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства, площею 0,10 га, які розташовані на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вказані земельні ділянки. На випадок своєї смерті остання залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на земельні ділянки позивачу було відмовлено у зв'язку із розбіжностями, вказаними у документах, а саме у свідоцтві про народження позивача в графі мати вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть ім'я померлої зазначене «[PERSON]». За вказаних обставин, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки, які належали його померлій матері. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, відносно позову не заперечує. При розгляді справи судом встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, видане Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №692390, виданого 22 березня 2002 року Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №045239, виданого 15 вересня 2009 року Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,19 га (кадастровий номер земельної ділянки 6125286800020010773) для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №045240, виданого 15 вересня 2009 року Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,10 га (кадастровий номер земельної ділянки 6125286800020010774) для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 19 липня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов'язки на час смерті, заповіла [PERSON]. 30 липня 2014 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову №2169/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року у зв'язку із розбіжностями в документах, що не дає можливості довести родинні стосунки сина та матері. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України.) Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Судом встановлено, що позивач має право спадкувати земельні ділянки, розташовані на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі складеного померлою [PERSON] заповіту від 19 липня 2012 року. Однак [PERSON] не може оформити свої спадкові права через розбіжності в документах, а тому звернувся за захистом своїх прав до суду. В силу ст.392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,90 га; земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства, площею 0,19 га; земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства, площею 0,10 га, які розташовані на території Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. На підставі наведеного, ст.ст.346, 392, 1216-1218, 1233, 1235 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved