Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2017 року о 16:55 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по пр. Миру, 22, на нерегульованому перехресті пр. Героїв підпільників та пр. Миру, відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] , не був уважний при здійснені повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу транспортному засобу FIAT DOBLO д.н.з. [NUMBER] НС, що належить йому на паві власності та перебував під його керуванням, коли він рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з його автомобілем. В результаті зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдав йому матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 10.4, 10.9, 16.3 ПДР України та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вищевказаної ДТП. [PERSON] мав страховий поліс оформлений у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз». Однак у зв`язку з процедурою банкротства ПрАТ «Європейський страховий союз» йому відшкодовано МТСБУ 6000,00 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року сума майнового збитку складає 49308,25 грн. На складання копії автотоварознавчого дослідження були понесені витрати в розмірі 350 грн. Таким чином, відповідач має сплатити позивачу спричинену суму майнового збитку за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 43658,25 грн., виходячи з розрахунку: 49658,25 грн (сума майнової шкоди та витрати за проведення дослідження) - 6000 грн. (страхове відшкодування МТСБУ)=43658,25 грн. Також йому завдана моральна шкода, яка полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості, моральними переживаннями у зв`язку з пошкодженням майна. Завдану моральну шкоду він оцінює в сумі 10000 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Крім того, надав попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи. До яких відніс витрати на складання копії експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 350,00 грн., сплачений судовий збір. У випадку невизнання позову він буде змушений звернутися за професійною правничою допомогою, орієнтована вартість якої буде складати 5000,00 грн. Таким чином просить суд, у разі задоволення позовних вимог, покласти судовий збір ті інші понесені ним витрати на відповідача. Третя особа МТСБУ подало 13.05.2019 року заяву-пояснення щодо позову про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП (а.с. 87-95). В якій зазначило, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Даними ЦБД МТСБУ підтверджується, що на момент ДТП (19 січня 2017 року) транспортний засіб - автомобіль Деу Ланос, н/з [NUMBER] був забезпечений чинним полісом ОСЦПВВНТЗ АЕ/9025916, страховик ПрАТ «Європейський страховий союз». В грудні 2016 року, рішенням Президії МТСБУ було зобов`язано Дирекцію МТСБУ здійснювати виплати потерпілим за зобов`язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюється процедури ліквідації (банкрутства), за рахунок їх базових гарантійних внесків у фонді захисту потерпілих МТСБУ. У лютому 2017 року, Президією МТСБУ, затверджено порядок проведення таких відшкодувань - Порядок повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків (протокол № 402/2017). Рішенням Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року ( протокол №418/2018) затверджено граничну суму виплати потерпілим за договорами ОСЦПВ, укладеними з СК «Європейський страховий союз», яка становить 6000,00 грн. Потерпілий, [PERSON] , реалізував своє право на звернення до МТСБУ, надіславши заяву на виплату страхового відшкодування за ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за страховим випадком (19 січня 2017 року о 16:55 по пр.Миру,22, м. Кривого Рогу), додавши необхідні документи для розгляду, що підтверджується наданими доказами позивачем. МТСБУ прийняло документи від [PERSON] , заведено справу МТСБУ: 47637. 29.03.2018 року, МТСБУ прийняло наказ №2896 про виплату [PERSON] (повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз») в розмірі 6000,00 гри. Про прийняте рішення МТСБУ, потерпілого було повідомлено листом. 30.03.2018 року, МТСБУ, суму 6000,00 гри. були перераховані потерпілому, [PERSON] , на його банківські реквізити, що підтверджується наданими доказами позивачем. Даною виплатою потерпілому [PERSON] , МТСБУ визнає вищезазначений випадок (ДТП ), як страховий. Проте, сума страхового відшкодування (повернення гарантійних внесків ПрАТ («Європейський Страховий Союз») була виплачена потерпілому виходячи з граничного розміру - 6000,00 грн., визначеного Президією МТСБУ від 22 березня 2018 року, а не в сумі матеріального збитку, визначеного судовим експертом Чивчиш О.П. в висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року. Офіційні сайти «Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Вищий господарський суд України» не містять відомостей про перебування ПрАТ «Європейський Страховий Союз», в процесі припинення/визнання його банкрутом/ліквідації. Отже, не залежно від того, що у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» анулювали ліцензію та членство його припинено у МТСБУ, страхова компанія, зобов`язана виконати свої зобов`язання згідно з укладеними до цього часу за договорами ОСЦПВВНТЗ. Це стосується також і зобов`язань ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за договором ОСППВВНТЗ АЕ/9025916 і страховим випадком (19 січня 2017 року о 16:55 по пр.Миру, 22, м. Кривий Ріг). Таким чином, питання виконання зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності може ставитись перед МТСБУ, при сукупності двох обов`язкових складових, передбачених п.п. г) п.41.1 ст.41 Закону №1961-ІУ: 1) ПАТ «Європейський Страховий Союз» буде визнано у встановленому Законом порядку банкрутом; 2) Коштів та майна страховика не вистачить для задоволення зазначених вище вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика. ПрАТ «Європейський страховий союз» не ліквідовано в законному порядку, процедура банкрутства страховика відповідно до Закону №12343 не розпочиналась, відповідно у МТСБУ відсутні правові підстави для проведення виплат за невиконаними зобов`язаннями щодо договорів ОСЦПВВНТЗ в повному обсязі (залишкова сума страхового відшкодування). Тому вважає, що відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з винуватця ДТП, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. В частині стягнення моральної шкоди покладається на розсуд суду. Позивач до зали судового засідання не з`явився, просив суд у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу у його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи МТСБУ, до зали судового засідання не з`явився, просив суд розглядати справу у його відсутності та врахувати надані ним пояснення. Третя особа ПрАТ «Європейський страховий союз» явку свого представника у судове засідання не забезпечила хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2017 року визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 19). Вказаною постановою встановлено, що 19.01.2017 року о 16:55 год. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по пр. Миру, 22, на нерегульованому перехресті пр. Героїв підпільників та пр. Миру, [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] , не був уважний при здійснені повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу транспортному засобу FIAT DOBLO д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем FIAT DOBLO д.н.з. [NUMBER] . Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 10.4, 10.9, 16.3 ПДР України та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. 23.01.2017 року [PERSON] було подано до ПрАТ «Європейський страховий союз» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 52). 27.02.2017 року [PERSON] було подано до ПрАТ «Європейський страховий союз» заяву про виплату страхового відшкодування, у якій зокрема зазначено, що [PERSON] має поліс ОСЦПВВНТЗ №9025916 від 09.04.2016 року, виданий ПрАТ «Європейський Страховий Союз», (а. с. 53) Відповідно до листа Департаменту внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України від 26.01.2018 року №3.1-05/2588 на ім`я [PERSON] про надання документів, номер справи МТСБУ: 47637 повідомлено, що згідно із рішенням Президії МТСБУ від 09.11.2017 року (протокол №410/2017) МТСБУ з 1 грудня 2017 року до 28 лютого 2018 року здійснювало прийом заяв та документів для врегулювання страхових випадків за договорами ПрАТ «Європейський Страховий Союз». З огляду на зазначене для прийняття рішення щодо виплат відшкодування, [PERSON] необхідно в строк до 28.02.2018 року надати необхідні документи (а.с. 55-56). 20.02.2018 року [PERSON] надав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 19.01.2017 року (а.с. 54). 30.03.2018 року, відповідно до прийнятого МТСБУ наказу № 2896 від 29.03.2018 року про виплату [PERSON] (повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз») в розмірі 6000,00 грн. вказана сума була перерахована [PERSON] , на його банківські реквізити, що підтверджується випискою по надходженням по картці(а.с. 57). Даною виплатою потерпілому [PERSON] , МТСБУ визнає вищезазначений випадок (ДТП), як страховий. Проте, сума страхового відшкодування (повернення гарантійних внесків ПрАТ «Європейський Страховий Союз» була виплачена потерпілому виходячи з граничного розміру - 6000,0 0грн., визначеного Президією МТСБУ від 22 березня 2018 року, а не в сумі матеріального збитку, визначеного судовим експертом Чивчиш О.П. в висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року. Відповідно до роздруківки з офіційного сайту МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/about_us/leave_members_list/) зі списку СК, які вибули з МТСБУ вбачається, що 03.10.2017 року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ (а.с. 161). Відповідно до копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року виконаного судовим експертом Чивчиш О.П. за заявою [PERSON] сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля FIAT DOBLO д.н.з. [NUMBER] НС складає 49308,25 грн. (а.с. 21-50). Згідно з квитанцією № 051515 від 10.07.2018 року за складання копії автотоварознавчого дослідження сплачено 350 грн. (а.с.51). У відповідності до роздруківки щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами пошуку державний номер [NUMBER] встановлено, що станом на 19.01.2017 року транспортний засіб DAEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] був забезпечений чинним полісом АЕ9025916, страхова компанія ПрАТ «Європейський Страховий Союз», страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2017 року (а.с. 168). Відповідно до роздруківки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в процесі припинення не перебуває (а.с. 162-167). Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 43658,25 гривень, що підтверджено копією висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/02/17 від 06.02.2017 року (а.с. 21-50), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику складає 49308,25 грн, вартість послуг виготовлення копії висновку 350,00 грн. (а.с. 51) та за винятком виплачених позивачеві 6000,00 грн. МТБСУ (а.с. 57). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Зважаючи на дану норму ст. 1194 ЦК України, діюче законодавство України передбачає настання відповідальності у відповідача (який застрахував свою відповідальність) перед позивачем тільки в разі, якщо страхова виплата (розмір збитків) є нижчою за розмір нанесеної шкоди. Статті 3 та 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється за метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяною життю, здоров`ю майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц складено висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності; (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відтак Велика Палата Верховного суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обрати спосіб захисту свого порушеного права зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. У зазначеній Постанові у справі № 755/18006/15-ц окремо вказано «щодо особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду». Так, п. 55 Постанови містить норми ст. 1194 ЦК України, згідно з якими в п. 56 зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках передбачений у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. За таких умов, діюче законодавство України передбачає настання відповідальності у відповідача перед позивачем тільки у разі, якщо страхова виплата є нижчою за розмір нанесеної шкоди. Тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З огляду на вказане суд дійшов висновку, що саме на третю особу, як страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 і 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач заявляє вимоги до винуватця ДТП [PERSON] . При цьому вимоги позивачем до страхової компанії ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не заявляються (за вирахуванням виплати, МТСБУ суми страхового відшкодування 6000,00 грн.), страхова компанія ПрАТ «Європейський Страховий Союз», визначена саме як третя особа, а не як відповідач чи співвідповідач. Сума франшизи, яка обумовлена договором ОСЦПВВНТЗ АЕ9025916 позивачем не зазначена. Клопотань про витребування страхового полісу позивач не заявляв. Окрім цього, позовна заява та додатки до неї, не містять жодних допустимих доказів, які б давали право застосувати до відповідача [PERSON] норму ст.1194 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що позивач не отримав відмову страховика відповідача у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача щодо відшкодування майнової шкоди, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 43308,25 грн. майнової шкоди та витрат на складання копії автотоварознавчого у розмірі 350,00 грн. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що на момент звернення до суду з даним позовом позивачу було відомо, що страховик відповідача з 03.10.2017 року позбавлений права укладати договори страхування, як на одну з підстав для задоволення позовних вимог, оскільки ДТП було скоєно 19.01.2017 року та страховий поліс відповідача на вказану дату був чинний. Окрім того, за замістом ст.20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Страховик відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на дату розгляду справи не ліквідований та в процесі припинення, визнання його банкрутом чи в ліквідації не перебуває. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., посилаючись на моральні страждання, завдані йому внаслідок вчинення ДТП з вини [PERSON] , пошкодження автомобіля та байдужість винної особи. Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» ( заяви № 9214/80, 9473/81 і 9474/81 рішення від 28 травня 1985 року, серія А, пункт 96), Європейський суд з прав людини, встановив, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами. У справі «Савула проти України» (заява №12868/05, рішення від 10.12.2009 року (остаточне 10.03.2010 року), пункт 18), у справі «Войтенко проти України» (заява №18966/02, рішення від 29.06.2004 року, пункт 59), у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (заява №42255/04, рішення від 1 липня 2010 року, пункт 37), у справі «Мельниченко проти України» (заява N 17707/02, рішення від 19 жовтня 2004 року, пункт 78 ) Європейський суд з прав людини встановив, що порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом частково задоволена вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., розмір судового збору за такою ціною позову, з врахуванням направлення позовної заяви до суду у жовтні 2018 року, складав 704,80 грн. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджене квитанцією (а.с. 1). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн., пропорційно частині задоволених вимог (50 %).

Outcome: partial