Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», ВП «шахта ім. Е.Т. Абакумова» «про відшкодування моральної шкоди». Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 28.07.1983 року по 04.04.2005 року таз 18.01.2007 року по 27.01.2010 року позивач працював на відокремленому підрозділі «Шахта ім. Абакумова» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства Вугільної промисловості України в якості гірника очисного вибою 4-5 розрядів з повним робочим днем ??у шахті, помічником начальника ділянки, заступником начальника ділянки, начальником ділянки. В період роботи позивача на даному підприємстві - 20.05.1984 року, з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 6 від 21.01.1989 року за формою Н-1. 09.11.2007 року, з позивачем знов стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 24 від 10.11.2007 року за формою Н-1. В результаті вказаних нещасних випадків, у відповідності до висновку МСЕК від 27.01.2010 року позивачу була встановлена третя група інвалідності з втратою професійної працездатності 60% безстроково. 27.01.2010 року позивач був звільнений з роботи на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України, за станом здоров'я. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності», відділенням ВД ФССНВВ в Кіровському районі м. Донецька позивачу виплачена одноразова страхова виплата і виплачуються щомісячні страхові суми в рахунок відшкодування шкоди, у зв'язку з втратою професійної працездатності. Також позивач вважає, що діями відповідача йому завдано і моральну шкоду. Так як у зв'язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням у нього відбулося погіршення стану здоров'я. У зв'язку, з чим упродовж тривалого періоду часу позивач перебував на лікуванні в лікарні. Що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. І до теперішнього часу стан його здоров'я не поліпшено. За висновком МСЕК позивачу рекомендовано: лікування та диспансерне спостереження у лікарів невропатолога, хірурга. Вважає що нещасні випадки, пов'язані з виробництвом стались з вини відповідача, що також відображено в актах про нещасні випадки на виробництві. За висновком МСЕК позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності і йому протипоказана тяжка фізична праця а також навантаження на ліву руку. У зв'язку, з чим він відчуває себе фізично неповноцінною людиною. У зв'язку з чим він був звільнений з роботи за станом здоров'я. Через хворобу він також не має можливості працевлаштуватися. Це завдає йому величезні моральні страждання і переживання. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 25 000, 00 (двадцять п'ять тисяч) гривень. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на його користь в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 25 000, 00 (двадцять п'ять тисяч) гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Лабун Г.І., яка діяла на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала вимоги, викладені в позові, не обґрунтованими з наступних підстав. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо наявності в нього моральної шкоди. У зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» всі виплати, у тому числі моральну шкоду виплачувало відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві Кіровського району м. Донецька, у відповідності до медичного висновку. Підприємство ніяких виплат не здійснює, окрім страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про охорону праці», із Закону України «Про охорону праці» ст. 12 (про відшкодування моральної шкоди) виключена, тобто виключено право підприємства виплачувати моральну шкоду. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виключений пункт про виплату моральної шкоди, з даних підстав моральна шкода не виплачується , так як не передбачений чинним законодавством. Встановити в даний час моральну шкоду не є можливим, медичного висновку про заподіяння моральної шкоди не має. За таких обставин, представник відповідача вважала позовні вимоги позивача незаконними та просила суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ВП «шахта ім. Е.Т. Абакумова» - відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з 28.07.1983 року по 04.04.2005 року таз 18.01.2007 року по 27.01.2010 року працював на відокремленому підрозділі «Шахта ім. Абакумова» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» Міністерства Вугільної промисловості України в якості гірника очисного вибою 4-5 розрядів з повним робочим днем ??у шахті, помічником начальника ділянки, заступником начальника ділянки, начальником ділянки, що підтверджується трудовою книжкою. В період роботи позивача на даному підприємстві - 20.05.1984 року, з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 6 від 21.01.1989 року за формою Н-1. 09.11.2007 року, з позивачем знов стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 24 від 10.11.2007 року за формою Н-1. В результаті вказаних нещасних випадків, у відповідності до висновку МСЕК від 27.01.2010 року позивачу була встановлена третя група інвалідності з втратою професійної працездатності 60% безстроково. 27.01.2010 року позивач був звільнений з роботи на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України, за станом здоров'я. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності». Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Наведені позивачем докази свідчать про те, що внаслідок трудового каліцтва він відчуває фізичні та душевні страждання, які виникають у зв'язку з характером хвороби. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд, згідно зі ст. 23 ЦК України, враховує глибину та тривалість страждань позивача, наявність змушених змін у житті, погіршення здібностей потерпілого, порушення загальновизнаних життєвих зв'язків, необоротність викликаних хворобою наслідків, а саме: він став інвалідом, через що відчуває фізичний біль, моральні страждання та хвилювання, обмеження руху, позбавлений можливості нормально вести свій побут, постійно приймає лікарські засоби для полегшення фізичного болю, а також виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за можливе вимоги позивача задовольнити частково і стягнути з відповідача - ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на користь позивача 15 000, 00 (п'ятнадцять тисяч) гривень в порядку відшкодування моральної шкоди. Крім того, у відповідності зі статтею 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 121, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial