Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Хотинської РДА про визнання осіб такими, що втратили право проживання та користування житлом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно він являється власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що у даному житловому будинку зареєстровані він, його дружина [PERSON], син [PERSON], колишня дружина його сина [PERSON], онука [PERSON] та правнучка [PERSON] Так, син позивача [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] Під час їхнього шлюбу останні, окрім його правнучки [PERSON], яка народилася в [INFO], проживали в належному йому житловому будинку за вищевказаною адресою до 2003 року. В 2005 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказує, що проживаючи спільно з його сином [PERSON], перебуваючи в шлюбі до його розірвання, в 2003 році відповідачка [PERSON], разом із своєю донькою [PERSON] зібрали свої речі та переїхали проживати до своїх батьків в [ADDRESS], де і проживають по даний час. Крім цього зазначив, що перешкод у проживанні, користуванні попереднім помешканням, а саме належним йому житловим будинком, які б могли спонукати їх до зміни місця проживання ним як власником не здійснювалися. Оскільки добровільно виписатися з належного йому житлового будинку відповідачі відмовляються, тому він змушений ставити питання про втрату ними права проживання в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилися, але були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у їх відсутності суду не надали, доводів позивача не спростували. Представник третьої особи Служби у справах дітей Хотинської РДА - Кисельов Ю.В. в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 19.11.2015 року (а.с. 9). Відповідно до довідки № 525 Колінковецької сільської ради Хотинського району, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований згідно погосподарської книги № 1 за адресою: [ADDRESS] та до складу його сім'ї входять: дружина [PERSON]; син [PERSON]; невістка [PERSON]; онука [PERSON]; правнучка [PERSON] (а.с. 13). Крім того, згідно довідки виконкому Колінковецької сільської ради № 538, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані в [ADDRESS], проте починаючи з 2003 року в даному господарстві не проживають (а.с. 14). Також як встановлено судом, із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] наданих до матеріалів справи, підтверджується факт непроживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на протязі чотирнадцяти років за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили зв'язок зі спірним приміщенням починаючи з 2003 року, не сплачують комунальних послуг та без поважних причин на проживають в ньому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Щодо позовних вимог відносно малолітньої [PERSON], суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно вимог ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, а відповідачів [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] слід визнати такими, що втратили право на користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved