Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення франшизи у розмірі 2000 гривень, моральної шкоди у розмірі 5000 гривень та судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору та правничої допомогою у розмірі 1500 гривень. В обґрунтування позову посилався на те, що постановою Іллічівського районного суду від 05 березня 2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Він є потерпілим, оскільки внаслідок ДТП пошкоджено його автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ПАТ «ВУСО». Відповідно до полісу франшиза, на яку зменшується сума відшкодування, становить 2000 гривень. На теперішній час шкода відшкодована страховою компанією відповідно до звіту, окрім франшизи у розмірі 2000 гривень, яку відповідач у добровільному порядку не відшкодовує. Крім того, йому спричинена моральна шкода, яка виразилася у порушенні звичайного образу життя, прикладення додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, та яку він оцінює у розмірі 5000 гривень. З урахуванням уточненого позову просив стягнути матеріальну шкоду у вигляді франшизи у розмірі 2000 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень та відшкодувати понесені судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору та наданням правничої допомоги. 11 червня 2020 року представником відповідача адвокатом Поляковим І.С. надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив залишити позовні вимоги без задоволення. В обґрунтування заперечень посилався на те, що страхова компанія відшкодувала всі збитки, спричинені внаслідок ДТП. Щодо моральної шкоди, зазначив, що позивачем не вказано конкретно чим підтверджуються моральні страждання. При цьому зауважує, що при пошкодженні лакофарбового покриття автомобіль можна експлуатувати. Ухвалою суду від 31 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25 червня 2020 року за клопотанням представника позивача витребувано з ПАТ СК «ВУСО» відповідні документи, за клопотанням представника позивача залучено в якості третьої особи [PERSON] , та продовжено строк підготовчого провадження по справі. Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності за участю представника адвоката Васильєвої Н.І. Представник позивача адвокат Васильєва Н.І. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача адвокат Поляков І.С. позовні вимоги не визнав та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 лютого 2020 року о 06-45 годині, біля будинку № 28 по вулиці Левченка в Кальміуському районі міста Маріуполя сталася ДТП за участю автомобіля «ГАЗ 2752», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та припаркованого автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 9). Пунктом 1.6\~статті 1 Закону\~передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до положень\~статті 15 Закону України «Про дорожній рух»\~- право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії. Судом встановлено, що позивач має посвідчення водія, власником [PERSON] йому передано свідоцтво про реєстрацію транспортного\~\~засобу, на момент ДТП автомобіль, яким керував [PERSON] , перебував на підставі домовленості у його користуванні. Законним власником автомобіля [PERSON] цей факт не заперечується. Пунктом 1 частини першої\~статті 395 ЦК України\~передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За\~статтею 398 ЦК України\~право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи те, що відповідно до статей\~386,\~395,\~396 ЦК України\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Отже, позивач [PERSON] має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Керування транспортного засобу ГАЗ 2752, державний номер [NUMBER] , під час ДТП здійснював відповідач по справі [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 2752, державний номер [NUMBER] ,\~застрахована в\~СК «ВУСО»,\~про що\~свідчить поліс\~№ АК\~/\~7659015\~від 29.05.2019\~року. Відповідно до умов страхування страхова сума (ліміт відповідальності) страхової компанії за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 100000 гривень, сума франшизи складає 2000 гривень (а.с. 12). Судом встановлено, що СК «ВУСО» 04 березня 2020 року перерахувала позивачу у якості страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, грошову суму у розмірі 5391,65 гривень, що підтверджується страховим актом № 2013737-1 та платіжним дорученням від 04 березня 2020 року. Позивач з даною сумою відшкодування погодився та просить стягнути франшизу у розмірі 2000 гривень. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон) встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону\~визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. 22.1\~ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону). Статтею 9 Закону України «Про страхування»\~визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі\~ст. 12 цього Закону\~страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 36.6\~Закону\~страхувальником\~\~або особою,\~\~відповідальною за завдані збитки,\~\~має бути\~\~компенсована\~\~сума\~\~франшизи,\~\~якщо\~\~вона\~\~була передбачена договором страхування. На підставі\~викладеного,\~враховуючи те,\~що розмір\~франшизи в\~сумі 2000 гривень не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, суд виходить із наступного. Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд виходячи із уявлень про загальнолюдські цінності, усвідомлює, що пошкодження майна спричинило позивачу певні душевні страждання, які підлягають відшкодуванню. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивачв, характер пошкодження майна, можливість та час, необхідний для відновлення його попереднього стану, виходячи із засад розумності, стягує з відповідача на користь позивача 1000 гривень, вважаючи таку суму справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди. Щодо посилань представника позивача на фальсифікацію документа у вигляді витягу з телефону щодо приватної переписки (а.с. 11), суд зазначає, що не приймає його до уваги, оскільки він не є доказом в розумінні ст.. 95 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір стягується з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. Так, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення франшизи, яку задоволено повністю, за що передбачено сплату судового збору в сумі 840,80 гривень, та вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, яку задоволено частково (1000 гривень). Розмір задоволеної частини складає 20 %, що становить 168,16 гривень від 840,80 гривень. Таким чином сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1008,96 гривень (840,80 гривень + 168,16 гривень). Окрім того, позивач просив відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 2300 гривень. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи надані\~позивачем документи:\~договір про\~надання правової\~допомоги,\~свідоцтво про\~заняття адвокатської\~діяльністю,\~ордер,\~розрахунок судових\~расходів із\~зазначенням детального\~опису виконаних\~робіт та\~підписаного позивачем\~та адвокатом,\~квитанцію до\~прибуткового касового\~ордеру про\~сплату 2300\~гривень,\~суд знаходить\~підтвердженими вимоги\~позивача щодо\~відшкодування за\~рахунок відповідача\~витрат на\~правову допомогу.\~При цьому,\~враховуючи положення\~ч.2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~відповідно до\~якої \~ інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 986 гривень.

Outcome: partial