Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що 21 липня 2015 року близько 14 год.50 хв. з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої, автомобіль марки «FOTON», державний реєстраційний номер СВ 5175АМ, власником якого є він, отримав значні механічні пошкодження, що завдало позивачу майнової та моральної шкоди. 02 грудня 2015 року субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] була проведена оцінка вартості матеріального збитку завданого позивачу та був складений Висновок № 009/16 про оцінку вартості матеріального збитку власнику автомобіля «FOTON», державний реєстраційний номер СВ 5175АМ, відповідно до якого, заподіяні збитки становлять 43367,35 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля « СHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER], не була застрахована, то [PERSON] звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Моторного ( транспортного) страхового бюро України, яке листом від 01 вересня 2015 року повідомило про те, що транспортний засіб марки «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] був застрахований компанією « Страхове товариство « Домінант». 07 жовтня 2015 року Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, у вказаному рішенні вказано про те, що правопорушник керував автомобілем марки «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER], який як встановлено, не є застрахованим. [PERSON] повторно звернувся до Моторного ( транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП і проханням направити аварійного комісара або експерта для визначення завданої шкоди. Проте, у відповідь отримав лист від 17.11.2015 року, в якому його повідомили, що МТСБ України зроблені відповідні запити і лише після отримання відповідей, МТСБУ повернеться до розгляду його заяви. З моменту отримання вказаної відповіді пройшло більше двох місяців, проте жодних дій відповідачем не було здійснено, що і змусило його звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] предявлений його довірителем позов підтримав в повному обсязі пояснивши, що його довіритель, з метою захисту порушеного права звернувся до суду з позовом про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. При цьому звертаючись до суду, він керувався правовими позиціями Конституційного Суду України та судовою практикою Верховного Суду України. Так, у правовій позиції Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі про досудове врегулювання спорів, вказано про те, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує і можливість реалізації права на судовий захист. Право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням субєктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Таким чином, посилання МТСБ України на ту обставину, що позивач не звернувся до них із заявою про відшкодування збитків, не відповідає правовим засадам на право звернення позивача за захистом свого порушеного права безпосередньо до суду. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з Моторного ( транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 46047 грн.35 коп. на відшкодування заподіяних збитків, 4604 грн. заподіяної моральної шкоди та сплачені позивачем судові витрати. Представник Моторного ( транспортного) страхового бюро України в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений. На адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення з приводу заявленого позову в якому останній, посилаючись на ту обставину, що [PERSON] не звертався безпосередньо до МТСБУ із заявою про виплату заподіяних збитків, просить суд в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 582409, позивач [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля «FOTON», державний реєстраційний номер СВ 5175АМ. 21 липня 2015 року близько 14 год.50 хв. в селі Гостролуччя Баришівського району по вул. Леніна, біля будинку № 87 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «FOTON», державний реєстраційний номер СВ 5175АМ , який керував [PERSON] 07 жовтня 2015 року Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки ( а.с.26 ). Відповідно до висновку № 009/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 02 грудня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля «FOTON», державний реєстраційний номер СВ 5175АМ, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 21 липня 2015 року , становить 43367,35 грн. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ( далі закон), відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законом України « Про страхування» цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладання такого договору. Згідно ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно статті 22 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом останнього з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих унаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В ході судового розгляду даної справи суд прийшов до висновку про те, що автомобіль «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] на час дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований. Свій висновок суд базує на підставі листа МТСБУ №3/1-05/24469 від 01 вересня 2019 року ( на повідомлення [PERSON] від 20.08.2015 року про ДТП ) з якого вбачається, що транспортний засіб марки «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] був застрахований компанією товариство з обмеженою відповідальністю « Страхове товариство « Домінанта», яке ніякого відношення до автомобіля «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] , який був учасником даної ДТП, не має. Інших доказів страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «CHEVROLET» Авео, державний номер [NUMBER] , відповідач суду не надав в звязку з чим, на підставі ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ повинно відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок ДТП. При цьому суд критично відноситься до пояснень представника МТСБУ в тій частині, що відповідач не виплатив [PERSON] страхового відшкодування, оскільки останнім, відповідно до п.35.2 ст.35 Закону, не було подано заяви про страхове відшкодування, а лише було надано повідомлення про ДТП. Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування визначені статтею 37 Закону, відповідно до якої, зокрема , неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння ДТП. Дорожньо-транспортна пригода сталася 21 липня 2015 року. 09 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування майнової шкоди до відповідача МТСБУ, додавши перелік документів на підтвердження позовних вимог. Таким чином суд вважає, що звернення позивача безпосередньо до суду про відшкодування заподіяних збитків в межах встановленого законом строку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, оскільки таке звернення є реалізацією особою права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Обгрунтовуючи свою позицію, суд посилається на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав в ухвалі від 13 листопада 2013 року за касаційною скаргою ПАТ « Українська пожежно-страхова компанія» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року та аналогічних позицій, викладених в ухвалах від 26.03.2008, 18.06.2014 року). Крім того суд звертає свою увагу на ту обставину, що по даних правовідносинах Позивач звертався до МТСБУ з повідомленням про ДТП і проханням направити аварійного комісара або експерта для визначення завданої шкоди однак, у відповідь відповідач надіслав лише лист від 17.11.2015 року № 3/1-05/ 32285 в якому повідомляв про зроблені запити і тільки після отримання відповідей, МТСБУ повернеться до розгляду його заяви.

Outcome: partial