Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області про зняття арешту та визнання права власності на автомобіль. В процесі судового розгляду представником позивача було уточнено позовні вимоги, згідно яких [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «Універсал Банк», третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про зняття арешту з автомобіля та визнання права власності на автомобіль. Позивач просить визнати право власності на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], за [PERSON], для подальшої його реєстрації на своє імї у державних органах, уповноважених здійснювати реєстрацію транспортних засобів; зняти арешт з автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що накладений на підставі постанови Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ХМУЮ ВП № 32058969 від 21.05.2014 року; зняти арешт з автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що накладений постановою від 01.09.2016 року Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області по ВП № 51870709. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 26 грудня 2013 року позивачем за результатами торгів придбано автомобіль «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», факт придбання автомобіля підтверджується квитанцією та довідкою-рахунком. Після придбання автомобіля позивачу було передано сам автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 26.12.2013 року Харківським ГРУ ПАО КБ «Приватбанк» на імя начальника УДАІ МВС України направлено лист з проханням зареєструвати за позивачем придбаний автомобіль. Коли позивач вирішив продати автомобіль, то в сервісному центрі йому повідомили, що на автомобіль накладено арешт. Зареєструвати право власності на автомобіль позивач не має можливості, оскільки, у звязку зі змінами в законодавстві, а саме виключення довідки-рахунка з документів, на підставі, яких здійснюється реєстрація транспортних засобів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, надав суду пояснення по суті позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом оголошення в друкованому засобі масової інформації. Відповідачі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представники третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечували. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] відповідачем по справі, згідно наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року N 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спірний автомобіль перед продажем не був знятий з обліку в підрозділах Державтоінспекції. На підтвердження права власності на автомобіль позивачем надано суду завірені ним копію довідки-рахунку від 26.12.2013 року та копію квитанції. Згідно пояснень представника позивача довідка-рахунок видана ТОВ «Агентство незалежних експертиз», яке займалося реалізацією майна ПАТ КБ «Приватбанк», однак представником позивача не надано жодних документів в підтвердження правомірності продажу автомобіля, який належить відповідачу [PERSON], як майна ПАТ КБ «Приватбанк». Надана суду копія квитанції є зовсім нерозбірливою, та з неї не можливо встановити її зміст, копія завірена позивачем, однак оригінал квитанції суду надано не було. Представник позивача в позові посилається на те, що позивач придбав автомобіль за результатами торгів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, ні позивачем ні його представником не надано суду договору про придбання автомобіля, який є документом, що підтверджує право власності на нього. Довідка-рахунок це документ, станом на 26.12.2013 року, на підставі якого здійснюється реєстрація транспортного засобу. Посилання позивача, на те що право власності на автомобіль в нього виникло з 26.12.2013 року, згідно виданої йому довідки-рахунка, суд до уваги не приймає, оскільки у даній довідці навіть відсутня відмітка про отримання [PERSON] транспортного засобу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для визнання з позивачем права власності на автомобіль відсутні, оскілки суду не надано документів в підтвердження укладення договору про купівлю транспортного засобу та фактичну передачу його позивачу. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ по ВП № 32058969 від 21.05.2014 року оголошено розшук майна автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», номерний знак [NUMBER], що належить боржнику [PERSON], стягувачем за даним виконавчим провадженням є ПАТ «Універсал Банк». Постановою від 01.09.2016 року Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області по ВП № 51870709 накладено арешт на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]Х,, стороною виконавчого провадження є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит». Позивач не є стороною даних виконавчих проваджень. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачем не доведено суду обставин того, що він є власником спірного автомобіля, а тому він не є особою, яка відповідно до закону має право ініціювати питання щодо зняття арешт з майна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не обгрунтований та задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено суду підстави визнання за ним права власності на автомобіль, та права предявлення позову про зняття арешту з автомобіля. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed