Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] розлучилася з відповідачем [PERSON] 17.07.2008 року. Починаючи з кінця 2010 року він проживає з [PERSON] в цивільному шлюбі, разом з ними проживають діти [PERSON], а саме: донька [PERSON], 2008 р.н. та син [PERSON], [INFO] Коли [PERSON] перебувала з відповідачем у шлюбі, у позивача були статеві відносини з [PERSON] Оскільки вони проживали в різних населених пунктах, вони часто не зустрічалися і не слідкували за подальшою долею один одного. У 2007 році йому стало відомо, що [PERSON] народила сина, однак не придав тому значення, оскільки остання перебувала у шлюбі з [PERSON] У 2010 році він почав проживати разом з [PERSON] однією сім'єю і з часом помічав схожість між ним та дитиною [PERSON] Через деякий час [PERSON] зізналася, що насправді її син [PERSON] є його сином. Позивач просить суд визнати за ним батьківство за дитиною - [PERSON], 2007 р.н. та виключити відомості з актового запису про батька [PERSON], внести відповідні зміни щодо прізвища та по-батькові дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, через розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст.280, 281, 283 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.07.2008 року. В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народили двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Батьком дітей в актових записах про народження дитини вказано [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Позивач в позовній заяві вказує, що будучи в зареєстрованому шлюбі [PERSON] мала з ним статеві відносини, від яких, як йому стало пізніше відомо, у 2007 році народилася дитина - син [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що є біологічним батьком дитини і бажає, щоб за ним було визнано батьківство на дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] Статтею 121 СК України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З висновку судово-медичної експертизи №70 від 31.07.2018 року слідує, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99999%; таким чином батьківство практично доведено. Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 08.02.2018 року, якою він відмовляється від батьківських прав над малолітньою донькою - [PERSON], [INFO] та над малолітнім сином [PERSON], [INFO] Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України, яка кореспондується зі ст. 129 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За приписами п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як випливає з п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення вимог.

Outcome: approved