Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту, скасувавши заборону на відчуження на нерухоме майно, власником якого є він, а саме: на квартиру [ADDRESS], що накладена на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року, винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2292203; зареєструвати в Державному реєстрі речових прав припинення обтяження на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] власником якого є він, що зареєстровано 15 серпня 2005 року 17:33:54 за № 2292203, об'єкт обтяження: квартира [ADDRESS] на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його брат [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з трикімнатної квартири, що за адресою: [ADDRESS]. За прийняттям спадщини він звернувся до нотаріуса, який повідомив, що на вказане спадкове майно, згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів є обтяження: постанова б/н від 28 липня 2005 року, винесена Слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві - тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2292203. 28 липня 2005 року в рамках кримінальної справи № 04-9488 слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, з метою забезпечення цивільного позову, була ухвалена постанова про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], [INFO] та заборонити її відчуження. 09 червня 2009 року в рамках кримінальної справи № 04-9488 слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві була ухвалена постанова, за якою кримінальну справу № 04-9488, порушену відносно [PERSON], [INFO] за ст. 286 ч. 1 КК України, направлено до Дніпровського районного суду м. Києва для її закриття, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За життя його брат не встиг скасувати арешт на майно. Для нього на сьогодні обтяження майна є перешкодою для прийняття спадщини, він не має можливості вільно розпоряджатися майном. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив справу розглянути за відсутності представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 04-9488 відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України [PERSON], оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2003 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності гр. [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с.9). Згідно відомостей свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] являються рідними братами (а.с.10, 11). З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувала кримінальна справа № 04-9488 відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України [PERSON]. В межах проведення досудового слідства, 28 липня 2005 року ст. слідчим СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Боярко О.М. було винесено постанову про накладення арешту на майно, відповідно до якої було накладено арешт на квартиру № [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], [INFO], та заборонено її відчуження. В подальшому, 09 червня 2009 року ст. слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Боярко О.М. було винесено постанову про направлення кримінальної справи № 04-9488 до суду для закриття її у зв'язку із закінченням строків давності. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2009 року, кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON], [INFO], у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України було закрито на підставі ст. 7-1 КПК України, звільнивши [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі ст. 11-1 КПК України та ст. 49 КК України. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.12). В той же час, відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, за квартирою [ADDRESS] рахується арешт, накладений на підставі постанови б/н слідчого відділу СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28 липня 2005 року (а.с.5). Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з викладеного вбачається, що станом на день розгляду справи за квартирою [ADDRESS] співвласником якої є позивач, рахується обтяження у вигляді арешту, накладеного в межах розгляду кримінальної справи № 04-9488, заведеної відносно померлого [PERSON]. При цьому, кримінальна справа № 04-9488 станом на день розгляду справи закрита, а [PERSON] помер, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність зняття з вказаної квартири арешту та заборони на відчуження нерухомого майна. Щодо заявлених позовних вимог про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав припинення обтяження на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] власником якого є позивач, що зареєстровано 15 серпня 2005 року 17:33:54 за № 2292203, об'єкт обтяження: квартира [ADDRESS] на підставі постанови б/н від 28 липня 2005 року винесена СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, то вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними виконання рішення про зняття арешту та заборони на відчуження квартири. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Головного слідчого управління Національної поліції України, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту та виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: partial