Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, в обґрунтування позову вказавши наступне. 09.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н, відповідно до якого Відповідач отримала від Позивача грошові кошти у розмірі 100 000 грн., що еквівалентно 4000 доларів США, на підтвердження чого Відповідач надала Позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов'язалася повернути одержані грошові кошти за першою вимогою. На теперішній час Відповідачем грошові кошти у розмірі 100 000 гривень за договором позики Позивачу не повернуто. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики, позивач звернувся до суду та просить на підставі ч. 2 ст. 533 ЦК України стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 105 988,52 гривень. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н. Відповідно до даного договору позики [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000 грн., що еквівалентно 4000 доларів США. Згідно договору позики Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві грошові кошти за першою вимогою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Умови Договору позики Позикодавцем були виконані у повному обсязі шляхом надання грошових коштів у розмірі 100 000 гривень, що еквівалентно 4000 доларів США, Позичальнику, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання коштів за договором позики від 09.11.2015 року. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з невиконання відповідачем умов договору позики, позивачем була направлена письмова вимога, про повернення грошових коштів у розмірі 4000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2016 року становить 107 423,048 грн., у строк 29.02.2016 року, однак грошові кошти за договором позики Відповідачем не повернуто. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником за договором позики було одержано грошові кошти у національній валюті у розмірі 100 000 гривень, та відповідно до наданої позичальником розписки, вона зобов'язалася повернути вказану суму Позикодавцеві. Враховуючи, що матеріали справи не містять підтвердження щодо повернення грошових коштів за договором позики у строк, визначений договором, та на час розгляду справи сума заборгованості позичальником не сплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 100 000 гривень. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з того, що умовами договору позики не передбачено повернення суми позики у іноземній валюті..

Outcome: partial