Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить, стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 4000 грн. та 3% річних від простроченої суми на день ухвалення судового рішення. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що в грудні 2011р. відповідач направив йому телеграму з проханням позичити йому гроші у сумі 4000 грн., які зобов'язався повернути 1 березня 2012р. 26.12.2011р. через відділення УкрСиббанку №291 він переслав гроші відповідачу. Даних про повернення грошей йому не надходило, тобто відповідач їх отримав. 1 березня 2012р. він подзвонив відповідачу з проханням повернути гроші, але з того часу і до сьогодні відповідач уникає своїх обов'язків по поверненню боргу посилаючись на те, що в нього не має грошей. Вважає, що діями відповідача його права порушені та підлягають захисту. Через що вимушений звернутися до суду для вирішення питання стосовно стягнення з відповідача боргу на його користь. В судове засідання позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі не з'явився, причину неявок до суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України вбачається, що на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 20.12.2011р. [PERSON] направив телеграму [PERSON] з проханням позичити йому гроші у сумі 4000 грн., які зобов'язався повернути 01.03.2012р. (а.с.4). 26.12.2011р. через відділення №291 АТ «УкрСиббанку» [PERSON] переслав гроші в сумі 4000 грн. [PERSON] (а.с.5). Відомостей про повернення боргу у суду немає. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. При вищезазначених обставинах, враховуючи, що відповідач порушив вимоги встановленого ст. 526 ЦК України та ст. 525 ЦК України, якою встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики 4000 грн. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають частковому задоволенню вимоги в частині стягнення 3% річних нарахованих на суму заборгованості за період з 26.12.2011р. по 09.07.2013р. в сумі 184 грн. 44 коп. Також в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 344,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial