Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: УДМС у Волинській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов мотивує тим, що він, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книги в даній квартирі зареєстровані семеро людей, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Зазначає, що з моменту реєстрації за вказаною адресою відповідач фактично не проживав та не зявлявся в його квартирі. Вважає, що за таких обставин він обмежений в здійсненні права власності, оскільки в нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. На його думку, наслідок не проживання відповідача за адресою: м. Луцьк, вул. Вишнева, 10/2 та його відсутності без поважних причин понад один рік, останній втратив право на користування квартирою. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 в буд. №10 по вул. Вишневій в м. Луцьку та примусово зняти його з реєстраційного обліку в його квартирі. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення судового оголошення в пресі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: УДМС у Волинській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №147488 від 26 липня 2011 року, 48/100 частини житлового будинку № 10 з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Вишневій в м. Луцьку належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу [PERSON] (а.с.6) Відповідно до копії будинкової книги (а.с.8-11) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. З відповіді Луцького МВ УМВС України у Волинській області №3/1646 від 03.02.2015 р. судом встановлено, що працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області проведено перевірку та встановлено, що гр. [PERSON] в період з 2012 року та час проведення такої перевірки за адресою: м. Луцьк, вул. Вишнева, 10/2, не проживав (а.с.5). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні відповіді Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області №3/9146 від 01.06.2016, при виході працівників поліції за адресою: м. Луцьк, вул. Вишнева, 10/2, сусіди [PERSON] гр.. [PERSON] та гр.. [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] з 2011 року по даний час не проживає за вказаною адресою. (а.с.4) Отже, відповідач понад один рік без поважних причин не проживає за місцем реєстрації. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 2 в будинку № 10, по вул. Вишневій у місті Луцьку. Крім того, задовольняючи позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved