Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 18.10.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 303. Починаючи з листопада 2015 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Спільних дітей позивач та відповідач не мають, проте відповідач відмовляється звертатися до органу реєстрації актів цивільного стану. Основна причина розпаду сімї відсутність між позивачем та відповідачем взаємопорозуміння, довіри, кохання, постійні сварки. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб, подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище «Башаріна». Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 11). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причину неявки суду не повідомив (а.с. 30-32). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-ЕД № 173183 від 18.10.2013 р., між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], 18.10.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 303 (а.с. 6). Починаючи з листопада 2015 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Спільних дітей позивач та відповідач не мають, проте відповідач відмовляється звертатися до органу реєстрації актів цивільного стану. Основна причина розпаду сімї відсутність між позивачем та відповідачем взаємопорозуміння, довіри, кохання, постійні сварки. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб, подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище, набуте у шлюбі «Башаріна». У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved