Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що вони з 05 серпня 2017 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Під час шлюбу відповідач вела себе дивно, а через деякий час залишила його та поїхала до своєї матері у с. Туличів Турійського району Волинської області, де у лютому 2018 року народила сина, про що йому стало відомо від їхніх спільних знайомих. Така поведінка відповідача дала підстави сумніватися йому у тому, що він є батьком дитини. А тому 13 березня 2018 року він звернувся до Ківерцівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, де отримав свідоцтво про народження [NUMBER], видане повторно, у якому він - [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], який народився [INFO]. Однак, враховуючи вищезазначене, просив суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], вчиненого виконавчим комітетом Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області 27 лютого 2018 року за № 02. Ухвалою судді від 20 вересня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, однак подав адресовану суду письмову заяву про те, що він повністю підтримує свій позов з підстав, викладених у позовній заяві, просить справу за даним позовом розглядати за його відсутності і, у разі визнання відповідачем позову, - не призначати судово-генетичну експертизу. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, відзиву на позовну заяву не подала, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю і просить справу за даним позовом розглядати за її відсутності. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно із ч.ч.1, 4, ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. За приписами частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що 05 серпня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 13 березня 2018 року Ківерцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] народився [INFO], про що в книзі актових записів цивільного стану зроблено відповідний запис за № 02, у якому [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] - матір'ю (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. У відповідності до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частинами 4 та 5 статті 136 СК України передбачено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття й що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Таким чином, оскільки [PERSON] народився без застосування допоміжних репродуктивних технологій і ще не досяг повноліття, а також в момент реєстрації себе батьком дитини позивач не знав, що не є його батьком, то суд вважає, що він має право оспорити таке своє батьківство. Так як той факт, що [PERSON] не є батьком [PERSON], визнаний відповідачем [PERSON] і визнання останньою даного позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому з актового запису про народження [PERSON] слід виключити відомості про [PERSON], як про його батька, так як для цього є законні підстави. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Однак, відповідно до статті 142 ЦПК України у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету

Outcome: approved