Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 лютого 1998 року, від спільного подружнього життя у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. Протягом двох років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду подав письмову заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 лютого 1998 року Рожищенським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 14 (а.с.2). В шлюбі у сторін народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов»язаний утверджувати в сім»ї повагу до матері. Дружина зобов»язана утверджувати в сім»ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім»ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. Протягом двох років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. При подачі позову позивачем не був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. та додано до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій (а.с.6). Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки в даній цивільній справі розглянуто спір, не пов'язаний із порушенням прав [PERSON] як учасника бойових дій, а тому останній від сплати судового збору не звільнений. Відповідно до вимог ч.1\~ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки при подачі позову позивачем не був сплачений судовий збір, а тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved