Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що 07 серпня 2012 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1067. Від шлюбу народилась дочка - [PERSON], [INFO]. За останній рік їхні стосунки значно погіршились, проживають близько року самостійним відокремленим життям, вважає, що їх сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливі. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає. Просив розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 07 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1067, судові витрати покласти на нього. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 серпня 2012 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1067, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 07.08.2012 року відділом ДРАЦСу Чернівецького МУЮ. Від шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданим 03.12.2012 року виконкомом Мигівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, заперечень проти позову відповідачка не подала, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, спору щодо місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved