Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання осіб втратившими право на житлову площу в квартирі та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, він є наймачем квартири 60 будинку 93 по мікрорайону Зарічний у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В квартирі він зареєстрований з дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. 30 червня 1993 року народилась донька, [PERSON], яка також була зареєстрована за зазначеною адресою. Квартира не приватизована. В листопаді 1994 року шлюб з відповідачкою [PERSON] було розірвано і вона разом з дітьми, відповідачами [PERSON] та [PERSON] переїхала на інше місце проживання. Факт реєстрації відповідачів тягне за собою нарахування комунальних послуг, але сплачувати за комунальні послуги та квартирну плату вона вимушена самостійно. Тому він просить визнати відповідачів втратившими право користування на житлову площу в квартирі та зняти їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовільнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що з позивачем по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі до 1994 року. Саме в цьому році вона з дітьми була змушена покинути постійне місце проживання, а саме квартиру з якої він хоче їх виписати, у зв'язку з тим, що він створив неможливі умови для сумісного мешкання. В даній квартирі вона дійсно не мешкає близько 20 років і за комунальні послуги не сплачує. Однак позов не визнає, вважає, що визнання втративими права користування житловою квартирою та зняття з реєстраційного обліку її дітей порушать їх права. Просить у позові відмовити. У судовому засіданні відповідач Ю.І. пояснив, що спірну квартиру, його батьки [PERSON] та [PERSON] отримали в період шлюбу. Через три роки після народження його сестри [PERSON]. проживати з батьком стало не можливо. Батько поводив себе грубо та недостойно. Залишатися жити з ним в одній квартирі було небезпечно для життя усієї родини. Усі роки вони мешкали у бабусі. Вважає, що квартира належить усім їм в рівних частинах, іншого житла вони не мають. Він згоден домовитися з батьком про спільну приватизацію майна та продаж квартири, аби необтяжувати батька зайвою житловою площею. Комунальні послуги на сьогоднішній день згоден сплачувати в рівних частинах. Просить залишити за ним право на проживання у квартирі, щоб він зміг користуватися усіма своїми правами згідно до Конституції України. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що є донькою позивача. Після свого народження мати була змушена виїхати з квартири, усе своє життя вона мешкала у бабусі. Зараз має сама маленьку дитину, вважає, що виписувати її з квартири не можна, бо це порушить як її права, так і права її малолітньої дитини. Третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у судове засідання не зявилась, про час та місце даної цивільної справи сповіщена належним чином, причину не явки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління державної міграційної служби України про визнання осіб втратившими право на житлову площу в квартирі та зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON], згідно з ордером на житлове приміщення №54 від 21 січня 1992 року виданого виконкомом Жовтневої ради народних депутатів м. Кривого Рогу на сімю з трьох чоловік надана 3-х кімнатна квартира, житловою площею 42,57 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний[ADDRESS]. Наймачем квартири являється позивач [PERSON], члени сімї: дружина [PERSON], син [PERSON]. 30.06.1993 року у позивача народилась донька , [PERSON], яка також була зареєстрована за вказаною адресою. Зазначена квартира за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний[ADDRESS] - не приватизована. Судом також встановлено, що відповідачі з листопада 1994 року в спірному житлі не проживають, комунальні послуги не оплачують, чим ставлять позивача в тяжке матеріальне становище, що підтверджується актом ЖБК «Домостроитель» від 20 жовтня 2014 року так і поясненнями відповідачів. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі більше одного року, комунальні платежі не сплачують, суд вважає необхідним визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратившими право на житлову площу в квартирі та зняти їх з реєстраційного обліку.

Outcome: approved