Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення частки в колгоспному дворі та визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] . На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя була головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] (теперішня назва - [ADDRESS] ). Згідно запису в погосподарській книзі №2 за 1991-1995 роки, сторінка 60, особовий рахунок [NUMBER] , у вищезазначеному колгоспному дворі станом на 15.04.1991 були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] (позивач) - її син, та [PERSON] - її внучка. Оскільки оригінал свідоцтва про право особистої власності на будинок втрачено, позивач просить визначити йому частку у спільній частковій власності у розмірі 1/3 зазначеного домоволодіння та визнати за ним право власності на це нерухоме майно. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.19) [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. [PERSON] подала до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує, та просить справу розгляди без їх участі. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Заявлені сторонами фактичні обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними у справі. Судом встановлено, що домоволодіння за [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Крім неї, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були її син [PERSON] та онука [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 15.08.1990 (а.с. 6), довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №604 від 12.08.2021, виданою на підставі запису в погосподарській книзі №2 за №1991-1995, сторінка 60, особовий рахунок [NUMBER] , про осіб, зареєстрованих в будинку [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року (а.с. 7). Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» До правовідносин, що виникли застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до статті 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. За правилами статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, відповідно до Постанови Верховної ради Української РСР від 29 березня 1991 року, введений в дію закон «Про власність». Відповідно до частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Позивач просить визнати право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved