Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з даним позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом після померлої 04.06.2006 року матері [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 3,590 га, що була розташована на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №879618, виданого 16.08.2007 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №481-р від 14.12.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225684000-02-003-0038; заяву щодо перерозподілу судового збору позивач не заявляє. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що 04 червня 2006 року померла його мати - [PERSON], яка відповідно до довідки виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 05.09.2017 року №532 була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] (вул.Крупської), 5 Царичанського району Дніпропетровської області. Разом з нею був зареєстрований та постійно мешкав її син - [PERSON]. Заповіт від імені померлої [PERSON] в Новопідкрязькій сільській раді Царичанського району Дніпропетровської області посвідчувався 11.12.1996 року за реєстровим №70, за яким вона усе своє майно заповіла саме йому. Посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем як за заповітом, так і спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який фактично прийняв спадщину після померлої 04.06.2006 року матері [PERSON]. 18.09.2017 року він звернувся до державного нотаріуса Царичанської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області щодо отримання свідоцтва на спадкове майно після померлої [PERSON], але отримав відмову внаслідок наявності невідповідностей у правовстановлюючих документах. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від сільського голови Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, також просить суд розгляд справи провести у відсутності їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Статтею 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом,\~ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 04 червня 2006 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,590 га, що була розташована на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №879618, виданого 16.08.2007 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №481-р від 14.12.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225684000-02-003-0038 (а.с. 5, 9). Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті 04 червня 2006 року матері [PERSON], який відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що існують законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved