Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 07 березня 2002 року колективним сільськогосподарським підприємством «Ужанське» с.Дубриничі Перечинського району, було передано в натурі нерухоме майно а саме, «Телятник на 120 голів», загальною вартістю 14226 грн., який розмішений в [ADDRESS] наступним членам колективного сільськогосподарського підприємства, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Актом приймання-передачі майнового паю в натурі затвердженого загальними зборами колишніх членів КСП «Ужанське» с.Дубриничі, протокол №3. Підставою передачі вищевказаного майна членам колективного сільськогосподарського підприємства слугувало рішення загальних зборів колишніх членів КСП «Ужанське» с.Дубриничі від 07 березня 2002 року за №3 та виготовлені ними свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. 07 лютого 2014 року він вирішив купити ці пайові частки від кожного з членів КСП «Ужанське», про що ним було укладено з кожним з них договір купівлі-продажу майнового паю. Після укладення договору-купівлі продажу з кожним членом колективного підприємства, такі звернулись до Дубриницької сільської ради Перечинського району із заявами для надання йому дозволу на державну реєстрацію про право власності на виділену їм в натурі частку нерухомого майна колишнього КСП «Ужанське», а саме будівлю «Телятник на 120 голів» ВРХ, розмішеного в с.Пастілки, вул.Колгоспна, №14 Перечинського району. 08 лютого 2014 року ним після укладення договору купівлі-продажу з кожним із членів КСП «Ужанське» і отримання від них відповідного дозволу на проведення державної реєстрації такого майна, було виготовлено свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серії [NUMBER], видане Дубриницькою сільською радою Перечинського району. 28 лютого 2014 року виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради прийнято рішення №18, у відповідності до якого вирішено надати дозвіл на державну реєстрацію даного майна (телятника), а також зобов»язати реєстраційну службу Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області виготовити Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно гр. [PERSON]. Таким чином, після виготовлення свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та отримання дозволу сільської ради проведення державної реєстрації такого майна і виготовлення витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно він звернувся до реєстраційної служби Перечинського РУЮ Закарпатської області, на що отримав відмову з посиланням на те, що сільська рада не є правомочна видавати свідоцтва про право власності, а отже у цьому випадку і було відмовлено у державній реєстрації майна, що належить йому і відмовлено у видачі витягу. Тому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно колишнього КСП «Ужанське», а саме телятник, який знаходиться в [ADDRESS] та зобовязати реєстраційну службу Перечинського РУЮ Закарпатської області зареєструвати вищевказане нерухоме майно та виготовити Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, колишнього КСП «Ужанське», а саме телятник, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON]. До початку судового засідання позивач [PERSON] подав суду заяву, в якій просив позовні вимоги в частині щодо зобовязання реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області зареєструвати вищевказане майно та виготовити Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, колишнього КСП «Ужанське» а саме телятник, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON]- залишити без розгляду. Також просив суд розглянути справу без його участі, змінені позовні вимоги підтримує повністю. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2015 року позовну заяву [PERSON] до реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області та Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно та зобовязання вчинити певні дії, у частині зобов»язання реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області зареєструвати вищевказане нерухоме майно та виготовити Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, колишнього КСП «Ужанське», а саме телятник, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] залишено без розгляду. Відповідач Дубриницька сільська рада Перечинського району у судове засідання свого представника не забезпечила, однак голова сільради Лавер Л.І. надіслала суду лист, у якому просить справу розглянути без представника сільської ради. У судове засідання представник реєстраційної служби Перечинського РУЮ Закарпатської області Муругова А.С. також не зявилася, однак подала письмове заперечення проти позову, у якому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2002 року колективним сільськогосподарським підприємством «Ужанське» у с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області було передано в натурі нерухоме майно - телятник на 120 голів, вартістю 14226 грн., розміщений в [ADDRESS], власникам майнових свідоцтв, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується актом приймання-передачі майнового паю в натурі від 07 березня 2002 року та відповідними свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданими [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також встановлено, що 07 лютого 2014 року [PERSON] купив вищевказані пайові частки від кожного з цих членів КСП «Ужанське», що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу майнового паю, укладеними з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Разом з цим встановлено, що 08 лютого 2015 року на зазначене майно позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 08 лютого 2014 року. Крім цього встановлено, що на даний час КСП «Ужанське» на території Дубриницької сільської ради свою діяльність не проводить, так як ліквідовано, про що свідчить лист голови Дубриницької сільської ради за №02-22/118 від 27.05.2015 року. Відповідно до положень ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи… Згідно п.п.2,3,5,6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 та п.1 та п.10 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, а також визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,…,їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві… У разі виходу з колективного сільськогосподарського підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Згідно п.п.13,14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою КМУ від 28 лютого 2001 року за №177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства… Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно… Разом з цим суд відмічає, що порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 « Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», однак такий втратив чинність 24 травня 2013 року, а отже на сьогоднішній день відсутній будь-який спеціальний нормативно правовий акт, який би врегульовував такий порядок використання подібного майна. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] на законних підставах набув право власності на вищезазначене нерухоме майно, однак не має змоги оформити своє право власності з об'єктивних причин, а тому суд вважає, що таке його право підлягає захисту шляхом визнання за ним право власності на нерухоме майно колишнього КСП «Ужанське», а саме - телятник, який знаходиться в [ADDRESS]. Тому,

Outcome: approved