Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ квартири, що є у спільній частковій власності, в якому зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 червня 2006 року встановлено, що відповідно до ст.. 372 ЦК України при розподілі квартири необхідно попередньо вирішити питання про встановлення ідеальних часток, визначено частку [PERSON] - 1/2, частку [PERSON] - ? в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим спірна квартира є їх спільною частковою власністю. На цей час в зазначеній квартирі також проживає їх з відповідачкою донька [PERSON], [INFO], та онука. Квартира ї, що є предметом спору, складається із нежитлових приміщень, які можуть бути поділені в натурі, та трьох житлових кімнат площею 16,3 кв. м., 11,7 кв. м., 10,7 кв. м. загальна площа яких складає 38,7 кв. м. Таким чином кожному із співвласників з урахуванням їх часток належить 19,35 (38,7:2=19,35) кв. м. житлової площі. Із зазначеного вбачається, що розділ житлових кімнат без грошової компенсації одному із співвласників неможливий. Оскільки кімната, на яку він претендує, менша його частки у спільній власності, що підлягає поділу, на 3,05 кв. м., за зазначену частку йому має бути виплачена компенсація з боку відповідача. Виділ співвласнику в натурі його частки із спільного майна фактично призводить до припинення права спільної часткової власності. [PERSON] звернулась із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності. В якому зазначила, що з 2000 року в Комінтернівському районному суді м. Харкова розглядалась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ майна, в якому просила визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право власності на автомобіль «Опель-Вектра», 2 телевізори, відеомагнітофон, музичний центр, телефонний апарат. 22 січня 2001 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова було укладено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] переходить у власність автомобіль «Опель-Вектра» та кімната площею 16,3 кв. м. у квартирі [ADDRESS], а [PERSON] переходить у власність кімната площею 11,7 кв. м. та кімната площею 10,7 кв. м. у квартирі [ADDRESS], 2 телевізори, відеомагнітофон, музичний центр, телефон. На даний час відповідач за зустрічним позовом створив такі умови, що в квартирі проживати неможливо, оскільки ним учиняються постійно скандали, порушує спокій, ображає. У зв'язку з чим, вона змушена звернутись до суду із зустрічним позовом про визначення порядку користування житловим приміщенням, а також перерозподілити розмір часток співвласників у 3-х кімнатній квартирі. 07.11.2013 року [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині виділення в натурі та визнання права власності за ним на кімнату площею 16,3 кв. м. в спірній квартирі. Одночасно в уточненій позовній заяві ним було збільшені позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на його користь грошової компенсації за 3,6 кв. м. житлової площі у спірній квартирі в розмірі 20684,50 грн.; визнати за [PERSON] ? частку в нежитлових приміщеннях квартири [ADDRESS], а саме: коридорі площею 6,8 кв. м., вбиральні площею 101 кв. м., ванної кімнати площею 2,0 кв. м., кухні площею 5,4 кв. м.; нежитлові приміщення квартири [ADDRESS], а саме: коридор площею 6,8 кв. м., вбиральню площею 1,1 кв. м., ванну кімнату площею 2,0 кв. м., кухню площею 5,4 кв. м. залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]; визнати частки участі в утриманні квартири [ADDRESS] та прибудинкової території, оплаті комунальних послуг - ? за [PERSON] та ? за [PERSON] 14.02.2014 року [PERSON] уточнила зустрічну позовну заяву в частині перерозподілу розміру часток співвласників у 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] наступним чином: визнати право власності на 59/100 частини (кімнати 11,8 та 11,7 кв. м.) за [PERSON] та право власності на 41/100 частини (кімната 16,3 кв. м.) за [PERSON] Представник позивача в судове засідання з'явився, надав до суду клопотання про закриття провадження за первісною позовною заявою, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що режим спільної сумісної власності позивача та відповідача на спірну квартиру виник на підставі закону, оскільки ця квартира є майном подружжя, набутим під час шлюбу. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю співвласників. Частки у спільному майні не були визначені ані судом, ані співвласниками, після затвердження мирової угоди від 22.01.2001 року спірна квартира так і залишилась у їх спільній сумісній власності на рівних правах. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.06.2006 року встановлені частки квартири за кожним співвласником у розмірі ? за кожним. Після чого, спільна сумісна власність сторін припинилась. Щодо вимог про виділення у користування певних кімнат, то тим самим позивач за зустрічним позовом лише погоджується, що права власності на ці кімнати жоден із співвласників не набув. Представник відповідача в судове засідання з'явилась, проти закриття провадження у справі за первісним позовом не заперечувала, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримала у повному обсязі. Суд вислухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги відповідачки по зустрічній позовній заяві частково обґрунтовані , не суперечать законодавству, та підлягають до часткового задоволення, а первісна позовна заява підлягає закриттю. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав: У технічному паспорті від 16.07.2013 р. на квартиру за адресою: [ADDRESS], власником вказаний [PERSON] та розмір часток не виділений (а. с. 4-5); Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2001 року було затверджено мирову угоду сторін, згідно якої визнано право власності за [PERSON] на автомобіль «Опель-Вектра» державний номер [NUMBER] та кімнату площею 16,3 кв. м. в квартирі [ADDRESS]; визнано право власності за [PERSON] на телевізори «Соні» та «ДВС», відеомагнітофон «ДЗС», музичний центр «Соні», телефонний апарат «Панасонік», дві кімнати площею 11,7 кв. м. та 10,7 кв. м. в квартирі [ADDRESS] (а. с. 69-70); Оскільки спірні правовідносини виникли у 2001 році, то мають застосовуватись норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року та норми Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року. Відповідно до частини 1 ст.22 КпШС України (1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.06.2006 року встановлені частки квартири [ADDRESS], а саме за [PERSON] - ? частина та [PERSON] - ? частка. Таким чином, оцінюючи всі зібрані у справі докази в цій частині, суд вважає, що зазначене рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2001 року, як правовстановлюючий документ на житло, в органах БТІ не реєструвалось. Даним рішенням вже було перерозподілено частки співвласників у праві спільної часткової власності на спірну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві ставить питання про повторний розподіл часток співвласників, яке вже встановлено судовим рішенням, та яке набрало законної сили. Посилання представника відповідача за первісним позовом на те, що перерозподіл часток повинен бути зроблений з урахуванням ч. 2, 3 ст. 70 СК України , а саме, що в окремих випадках суд може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, є обставинами для перегляду рішення суду від 22.01.2001 року. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ст.. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. [PERSON] є співвласником ? частини квартири [ADDRESS], та має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності тим самим суд вважає за можливе визначити [PERSON] порядок користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] виділивши у користування кімнати площею 11, 8 кв. м та 11.7 кв. м. [PERSON] є співвласником ? частини квартири [ADDRESS], та має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності тим самим суд вважає за можливе визначити [PERSON] порядок користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] виділивши у користування кімнату площею 16,3 кв. м. Підсобні приміщення у квартирі [ADDRESS] залишити у спільному користуванні. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Таким чином, суд вважає за можливе провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ квартири, що є у спільній частковій власності - закрити, зустрічні позовні вимоги [PERSON], суд частково обґрунтованими, такими що не суперечать закону та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial