Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні кімнатою у спільному будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником 5/8 частини будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS], на підставі рішення суду від 16.02.2010 року. Власником 3/8 частин вищевказаного будинковолодіння являється [PERSON] - відповідач по справі. По усній домовленості позивачем була надана в користування відповідачу житлова кімната вищевказаного будинковолодіння (на плані технічного плану відмічена, як 2-4). На даний час виникла необхідність в даній кімнаті, однак відповідач відмовляється добровільно повернути у фактичне користування належну позивачу кімнату, чинить позивачу перешкоди, тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом і просить суд усунути перешкоди у користуванні належної йому кімнати розташованої в будинковолодінні за адресою [ADDRESS], зазначеної на плані технічного паспорту, як 2-4, що належить позивачу, [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 16.02.2010 року, по справі № 2-509/2010р., шляхом вилучення її (кімнати) з користування відповідача, [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував і просив суд ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні належної позивачу кімнати розташованої в будинковолодінні за адресою [ADDRESS], зазначеної на плані технічного паспорту, як 2-4, що належить позивачу, [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 16.02.2010 року, по справі № 2-509/2010р., шляхом вилучення її (кімнати) з користування відповідача, [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тому суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду у відсутності відповідача [PERSON] За згодою представника позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, взявши до уваги думку позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу по справі дійсно на підставі рішення суду від 16.02.2010 року належить 5/8 частин будинковолодіння, що розташоване за адресою вул. [ADDRESS]. Інші 3/8 частини даного будинковолодіння належать відповідачу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. При здійснені права власності згідно з ст. 319 ЦК власник зобов'язаний дотримуватись вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати права власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Як вбачається з Висновку №5/14/Буд. Експертного будівельно-технічного дослідження складеного 15.04.2014р. кімната (на плані 2-4), що фактично перебуває в користуванні відповідача, належить позивачу [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно вчиняє перешкоди у доступі позивача до спірної кімнати 2-4, що підтверджується наданими по справі доказами. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім»ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в ст. 150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що встановлено ст. 391 ЦК України. Суд приходить до висновку, з урахуванням зазначених обставин, що вимоги позивача до відповідача про усунення перешкод у користуванні кімнатою у спільному будинку являються обґрунтованими. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. До стягнення з відповідача на дохід держави в силу вимог ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved