Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 21 травня 1988 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що 12 вересня 2017 року повторно Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 144494. Подружні відносини між ними припинені з 2002 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] не зявилася до зали судового засідання, була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 травня 1988 року у Ставківській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 7 та видано повторне свідоцтво про шлюб серії I-ФП № 144494. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа начальника Веселинівського районного відділу ДРАЦС [PERSON] вих. №15.11-3.4/1120 від 12.09.2017 року відповідачка [PERSON] протягом місяця не зявилася до відділу ДРАЦС для державної реєстрації розірвання шлюбу. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, та враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладено,

Outcome: approved