Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11.01.2014 року. В шлюбі у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року стосунки з відповідачем поступово почали розлагоджуватися. сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. Просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив відповідачка не подала. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву не подала. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 11.01.2014 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 10 (а.с. 9). За період шлюбу у подружжя народилися дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Суд приймає до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивач, в зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Щодо зазначення позивачем у прохальній частині позовної заяви про відновлення відповідачці дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити, виходячи з положень ст. 113 СК України, що вирішення питання щодо прізвища, яким особа буде іменуватися після розірвання шлюбу, залежить винятково від бажання особи, яка змінила своє прізвище, думка другого з подружжя до уваги не береться. Судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок, враховуючи подане ним клопотання. На підставі викладеного

Outcome: approved