Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить зобов'язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради прийняти рішення про закріплення [PERSON] та його дружині [PERSON] квартири [ADDRESS] як службової та видати спеціальний ордер на вселення у зазначену квартиру на сім'ю у складі з двох осіб: [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказом прокурора Львівської області №1986 від 25.11.2013 року про надання службового житлового приміщення йому та його дружині [PERSON] (у складі сім'ї на дві особи) надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] Вказана квартира виділялась адміністрацією прокуратури Львівської області як службова. На час видачі вказаного наказу, він обіймав посаду старшого прокурора управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], а його дружина - [ADDRESS] та фактично проживала за адресою [ADDRESS]. Стверджує, що за час роботи в органах прокуратури (з 2000 року) ні він, ні члени його родини не використовували виділені державою кошти в рамках існуючих пільгових кредитних програм на придбання житла, не отримували жодного житла та на даний час житлове питання його сім'ї залишається незмінним. Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради квартира [ADDRESS] згідно акту №9 від 16.12.2013 р. квартира була передана прокуратурі Львівської області і рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20.12.2013 р. їй надано статус службової квартири прокуратури Львівської області. В подальшому питання щодо закріплення службового житла розглядалося на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради 04.02.2014 року та за результатами його розгляду було прийнято позитивне рішення щодо погодження закріплення службової квартири [ADDRESS] за ним та його дружиною. Окрім того, покликається на те, що підставність надання йому вказаної квартири підтверджується і наказом прокурора Львівської області №807 від 13 червня 2014 року «Про надання службового житлового приміщення працівникам органів прокуратури Львівської області». Листом від 19.01.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради йому надано відповідний витяг з протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті від 04.02.2014 року №1, згідно з яким рекомендовано закріпити за ним та його дружиною квартиру [ADDRESS] як службової. Згідно із ст.58 ЖК УРСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, а тому до Львівської міської ради з приводу вирішення питання видачі спеціальних ордерів неодноразово звертався профспілковий комітет працівників прокуратури Львівської області, однак звернення не були вирішені по суті поставлених питань. Крім того, 31.01.2015 року особисто звернувся до Львівської міської ради з приводу видачі наказу та ордеру на квартиру [ADDRESS] однак листом від 04.03.2015 року його звернення пролонговано в розгляді до 31.03.2015 року, а листом від 27.05.2015 року до 30.12.2015 року, а відтак рішення по суті у встановлені законодавством строки не прийняте, вищезгадане житло не закріплене за позивачем наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та не видано ордер на нього. Вважає, що відповідачем порушено його, а також і його дружини право на житло та достатній життєвий рівень, гарантоване Конституцією України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, надав пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень, в яких, зокрема, покликається на те, що розгляд питання закріплення службової квартири за позивачем було відкладено до 31.12.2015 року, а також на те, що на квартирному обліку у Львівській міській раді зареєстровано близько двадцяти п'яти тисяч сімей, що потребують покращення житлових умов, серед них понад вісім тисяч громадян, які перебувають на квартирному обліку з 1973 року та користуються пільгами позачергового та першочергового надання житла. Окрім того, станом на 01. 09.2015 року сформовані списки на першочергове отримання житла, а саме: 783 сім'ї учасників АТО (збройні сили), 115 сімей учасників АТО (МВС), 276 сімей загиблих учасників АТО, 5 сімей інвалідів війни внаслідок АТО. Окрім того зазначає, на найближче засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті підготовлено близько 300 питань про зарахування сімей зазначених категорій пільговиків на квартирний облік у Львівській міській раді. А тому, враховуючи вищенаведене, питання надання службового житла працівникам прокуратури не є пріоритетним. Представник третьої особи виконавчого комітету Львівської міської ради Тарасович О.І. позов заперечила, покликаючись на те, що на квартирному обліку у Львівській міській раді перебуває понад двадцяти п`яти тисяч сімей, які потребують покращення житлових умов та питання надання службового житла працівникам прокуратури на даний час не є пріоритетним. Представник третьої особи прокуратури Львівської області Галабурда А.В. позов підтримав у повному обсязі, вважає такий підставним та таким, що підлягає до задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно працює в органах прокуратури Львівської області на посаді прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області, що підтверджується довідкою прокуратури Львівської області № 11-334вн-15 від 10.08.2015 року (а.с.7). Відповідно до наказу прокурора Львівської області О.Василенко, погодженого із головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області С.Лев за №1886к від 25 листопада 2013 року «Про надання службового житлового приміщення старшому прокурору відділу управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області [PERSON].» старшому прокурору відділу управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області [PERSON] надано як службову однокімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї дві особи (він та дружина) (а.с. 8). Надання позивачу вказаного житла також підтверджується наказом прокуратури Львівської області №807к від 13 червня 2014 року «Про надання службового житлового приміщення працівникам органів прокуратури Львівської області»(а.с. 21-24). На виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради №17 від 10 грудня 2013 року, в.о. директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради затверджено акт №9 від 16 грудня 2013 року, яким управлінням житлового господарства Львівської міської ради передано, а прокуратурою Львівської області прийнято, серед інших, квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-15). Як вбачається із листа №58-77вих.-13 від 17 грудня 2013 року прокуратура Львівської області зверталася до департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради з проханням провести закріплення службових квартир у будинку [ADDRESS] серед яких, спірної квартири за позивачем [PERSON] (а.с.30). Згідно із рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20 грудня 2013 року, квартирі [ADDRESS] надано статус службової прокуратури Львівської області (а.с.20). Згідно із витягом з протоколу №1 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 4 лютого 2014 року щодо розгляду клопотання прокурора Львівської області про закріплення службових квартир було вирішено, зокрема, рекомендувати погодити закріплення службової квартири [ADDRESS] [PERSON] на сім'ю з двох осіб (він та дружина) (а.с. 11). Із листа голови профкому працівників органів прокуратури Львівської області С.Лева №23-24вих.-14 від 17.11.2014 р., адресованого в.о. директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради вбачається, що він звертався з приводу оформлення ордерів та закріплення службових квартир, зокрема за позивачем [PERSON] квартири [ADDRESS] (а.с.28). 31.01.2015 року позивач [PERSON] особисто звернувся до Львівської міської ради з приводу видачі наказу та ордеру на квартиру [ADDRESS] однак листом від 04.03.2015 року його звернення пролонговано в розгляді до 31.03.2015 року, а листом від 27.05.2015 року до 30.12.2015 року, а відтак рішення по суті у встановлені законодавством строки не прийняте, Крім того, позивач [PERSON] 31.01.2015 р. звертався до міського голови Львова із заявою стосовно порядку вирішення питання закріплення службової квартири, а саме оформлення та видачі ордеру на квартиру (а.с.16) та як вбачається з листа №2501в-740 від 04.03.2015 року його звернення пролонговано в розгляді до 31.03.2015 року (а.с.17), а листом № 2501в-1855 від 27.05.2015 року - до 30.12.2015 року (а.с. 18). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 121 ЖК УРСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Статтею 122 ЖК УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16 квітня 2004 року №48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України» службове жиле приміщення може бути надано, в тому числі, заступникам начальників відділів, старшим прокурорам відділів. Згідно із п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових. Відповідно до пунктів 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року №1206 (зі змінами), до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових. Згідно ст.ст. 3, 15 ЦПК України, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових, зокрема, відносин підлягає захисту судом в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 24-26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори за позовами громадян щодо захисту порушеного права на житло, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень. У «Правових позиціях щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» Верховного Суду України від 26.05.2001 роз'яснено, що у випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу (п. 11). Судом встановлено, що спірна квартира позивачу [PERSON] надана на законних підставах, рішення про надання такої ніким не оскаржене та не визнане недійсним у судовому порядку. Також встановлено, що документи для видачі спеціального ордеру в порядку ст.122 ЖК УРСР подавалися, проте, такий до цього часу не видано. Разом з тим, спеціальний ордер видається не пізніше, ніж протягом одного місяця з часу прийняття рішення про надання житлового приміщення. В судовому засіданні встановлено, що розгляд питання громадською комісією з житлових питань при виконкомі про закріплення службової квартири [ADDRESS] [PERSON] відкладено без жодних правових підстав. А відтак, суд приходить до переконання, що житло, яке має статус службового, черговикам не може бути надане, а у даному випадку дискреційні повноваження відповідача як адміністративного органу не допускають відкладення розгляду питання без обрання іншого конкретного юридично допустимого рішення. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач діяв всупереч наданим повноваженням, отримавши належні документи, рішення про видачу позивачу спеціального ордеру в порядку ч. 1 ст. 122 ЖК УРСР не прийняв, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, відтак, слід зобов'язати відповідача прийняти рішення про закріплення [PERSON] та його дружині [PERSON] квартири [ADDRESS] як службової та видати спеціальний ордер на вселення у зазначену квартиру на сім`ю у складі з двох осіб: [PERSON] та [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 118, 121, 122 ЖК УРСР та

Outcome: approved