Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 2018 року близько 12 години 45 хвилин відповідач в Житомирі по вул. Київській, в напрямку вул. І.Мазепи, рухався на автомобілі Nissan X-Trail, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив проїзд регульованого перехрестя вул.Київської та Східної м.Житомира на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ИЖ, державний номерний знак [NUMBER] , який проїжджав перехрестя на дозволений сигнал світлофору, під керуванням позивача. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивач отримав забій голови та струс головного мозку. [PERSON] порушив вимоги п.8.7.3е, 2.36 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується постановою Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2018 року по адміністративній справі № 295/12279/18, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Спричинена матеріальна шкода вищевказаною ДТП відшкодована йому страховою компанією. Внаслідок вищевказаних неправомірних дій відповідача позивач отримав фізичний біль, переніс нервові страждання через пошкодження здоров`я, що в подальшому може привести до настання негативних наслідків, змушений застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя та своєї родини, оскільки на момент ДТП він вже мав інвалідність першої групи, а після ДТП його стан здоров`я ще погіршився, із-за струсу головного мозку у нього постійно виникають головні болі, піднімається тиск. Безпосередньо після ДТП позивач проходив стаціонарне лікування у ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області з 17 вересня 2018 року по 29 вересня 2018 року. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в розмірі 150000 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 23 грудня 2019 року зазначена справа передана на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31 березня 2020 року, 09 год. 30 хв. 31 березня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 13 липня 2020 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою сторін по справі, явка позивача визнана судом обов`язковою. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2020 року о 10 год. 00 хв. 20 жовтня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сидоренко А.П. у щорічній відпустці, розгляд справи відкладено до 25 січня 2021 року, 10 год. 00 хв. В зазначене судове засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з`явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2018 року (справа №295/12279/18) встановлено, що 31 серпня 2018 року близько 12 години 45 хвилин [PERSON] в Житомирі по вул. Київській, в напрямку вул. І.Мазепи, рухався на автомобілі Nissan X-Trail, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив проїзд регульованого перехрестя вул. Київської та Східної м. Житомира на заборонений сигнал світлофору. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] порушив вимоги п.8.7.3е, 2.36 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4). З довідки №1245 від 22 серпня 2019 року ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» вбачається, що [PERSON] , 1934 року народження знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 17 вересня 2018 року по 27 вересня 2018 року. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (31 серпня 2018 року), церебральний атеросклероз (а.с.5). Виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №1245 на ім`я [PERSON] , 1934 року народження, підтверджує отриманням позивачем 31 серпня 2018 року струсу головного мозку та закритої черепно-мозкової травми (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від31березня 1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень, викладених у п. 5 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що факт дорожньо-транспортної пригоди, отримання позивачем тілесних ушкоджень в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди, факт перебування позивача на лікуванні не спростовано відповідачем. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП є доведеним в судовому порядку фактом та за таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 1500 грн. 00 судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід І групи.

Outcome: approved