Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить визнати договір куплі продажу автомобілю марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 від 24.02.2016 року №1685 недійсним з моменту його укладання, а також просить визнати за [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях. Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2012 року по 09.03.2016 року, шлюбний контракт між сторонами не укладався. З початку 2016 року подружжя фактично прийняло рішення про розірвання шлюбу та поділ майна. Відповідач з метою прискорення зазначених подій, незважаючи на відсутність розірвання шлюбу та відповідної домовленості, поставила вимогу перед позивачем, щодо термінового укладання угоди купівлі продажу автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер [NUMBER]. 24.02.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу №1685 автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер [NUMBER], який був оформлений та підписаний сторонами на стандартному бланку угоди купівлі продажу у сервісному центрі МВС в присутності адміністратора сервісного центру 5141. На підставі викладеного просить суд визнати договір куплі продажу автомобілю марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 від 24.02.2016 року №1685 недійсним з моменту його укладання, а також просить визнати за [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити та зазначив, що відповідно до Сімейного кодексу при укладанні договорів одним із подружжя діє презумпція згоди другого з подружжя, однак така згода має бути надана у письмовому вигляді для укладання договорів щодо цінного майна, а для договорів з обовязковим нотаріальним посвідченням або державною реєстрацією така письмова згода має бути ще і нотаріально засвідчена. позивач нотаріально засвідчену згоду на купівлю - продаж автомобіля не давав (транспортного засобу), яка за результатами угоди потребує державної реєстрації не давав. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що відчуження даного автомобіля відбулось за взаємною згодою обох сторін, посилання позивача, щодо того що договір повинен бути нотаріально посвідчений не відповідає чинному законодавству. Даний договір було укладено сторонами безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності адміністратора, повністю відповідає умовам закону та є законним підтвердженням правомірності придбання відповідачем вказаного автомобілю. Після купівлі автомобіля, відповідач провела державну реєстрацію даного автотранспорту, як передбачено законодавством. Тому на підставі викладеного просили суд в задоволені позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним та визнання автомобіля спільною сумісною власністю слід відмовити у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.02.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу №1685 автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер [NUMBER], який був оформлений та підписаний сторонами на стандартному бланку угоди купівлі продажу у сервісному центрі МВС в присутності адміністратора сервісного центру 5141, що підтверджується копією договору купівлі продажу транспортного засобу №1685 від 24.02.2016 року (а.с. 9). 09.03.2016 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується, відміткою у копії паспорта позивача (а.с. 6), та поясненнями відповідача та представника позивача у судовому засіданні. Відповідно до п.1.1. даним Договором Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики: марка HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип ТЗ легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер [NUMBER],зареєстрований за Продавцем 12.08.2015 року підрозділом МВС 702 та сплатити обумовлену цим договором грошову суму. Згідно з п.1.2 Транспортний засіб належить на праві власності Продавцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) серії СТХ №307576 виданим 12.08.2015 року підрозділом МВС 7102. Відповідно до п.2.1. за домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 100000 (сто тисяч) гривень. Також в даному договорі визначено, що сторони підписавши даний договір діють добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміють значення своїх дій. Згідно копії розписки від 22.02.2016 року, відповідач у присутності свідків отримала від [PERSON], в борг грошову суму в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, та зобовязалась їх повернути до 01.12.2016 року (а.с. 52-53). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Законом, зокрема\~ст. 657 ЦК України, не передбачено обов'язковість нотаріального\~\~\~\~посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу автомобіля. Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Дослідивши усі докази надані сторонами, суд дійшов наступного висновку, що твердження представника позивача, щодо нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, є не обґрунтованим, звязку з тим, що дана угода є не обовязковою для нотаріального посвідчення, також сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, було досягнуто домовленості щодо усіх умов договору, були виконані всі обв'язки сторін за цим договором, відповідач (покупець) передала оговорену суму коштів за автомобіль, а його власник - позивач прийняв оплату та передав їй автомобіль, ключі від нього та документи, окрім цього в судовому засіданні представник позивача, не заперечив факту отримання коштів його довірителем, за продаж автотранспорту. Щодо визнання за [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях, то суд в даній частині позову також відмовляє звязку з тим, що даний автотранспорт був придбаний на гроші, які відповідач взяв у борг, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справах, та які не є спільною сумісною власністю, а відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Також у судовому засіданні відповідачем та представником позивача було підтверджено той факт, що сторони на час укладання договору купівлі продажу автомобіля, а саме на 24.02.2016 року, не проживали як чоловік та дружина, перестали вести спільне господарство з початку 2016 року, але знаходились в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 09.03.2016 року.

Outcome: dismissed