Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 07 грудня 2013 року. Від шлюбу у них є малолітня донька [PERSON], [INFO]. З самого початку подружнього життя стосунки між ними не склались, часто виникали сварки та суперечки з різних причин. Крім того, вони мають різні погляди на шлюб, сімю, виховання дитини та введення сумісного господарства. В березні 2014 року судом було вирішено питання щодо стягнення з нього аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки. У звязку з цим, він сімю не залишив, продовжував проживати з відповідачкою однією сімєю, оскільки мав надію владнати негаразди, які виникають між ними, налагодити побут, знайти спільну мову щодо введення сумісного господарства та виховання дитини. Вважає що примирення між ними не можливе, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, фактично сімя розпалась, а тому, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Однак, подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та вказав, що примирення між ними не досягнуто. Судові витрати з відповідачки просив не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, на розірвання шлюбу згідна, оскільки примирення між ними не досягнуто. Зясувавши письмову думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07.12.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 400. Прізвище після реєстрації чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 120492, виданим 07.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ № 213747 виданого 10.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно довідки № 135 від 08.02.2016 року, виданої виконкомом Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області позивач [PERSON] проживає в [INFO] разом з матірю [PERSON] Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, з березня 2016 року разом не проживають. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Крім того, протягом наданого судом терміну для примирення тривалістю один місяць, сторони примирення не досягли. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Оскільки позивач [PERSON] просив судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, залишити за ним, то суд вважає за необхідне залишити їх за останнім.

Outcome: approved