Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на: домобудівництво, що складається з житлового будинку «А-1», верандою «а-1», тамбуром «а1-1» із загальною площею 50,0 кв.м., в тому числі житловою площею 26,5 кв.м., з господарськими будівлями: сараєм «В-1», гаражем-сараєм «Д-1», сараєм «К-1», погребом «п-1», вбиральні «У-1», вигребом «о», парканом № 1, воротами № 2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 6,190 га. в межі згідно з планом, що знаходиться на території Степненської сільської Ради Мар'їнського району Донецької області, в повному обсязі на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯГ № 726262 від 21 березня 2007 року, кадастровий номер 1423387400-06-000-0356, 1423387400-07-000-2986, 1423387400-07-000-2987; право власності на грошові вклади, що знаходяться на розрахункових рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] філії ощадного банку № 3313/024 с. Степне Мар'їнського району Донецької області, в повному обсязі. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. [INFO] помер дід позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому за життя майно у вигляді домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки, розташованої на території Степненської сільської ради Мар'їнського району Донецької області та грошових вкладів. Вищевказане домоволодіння належало дідові позивача на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Степненського сільської Ради Мар'їнського району Донецької області 12 квітня 1989 року на підставі рішення виконкому Мар'їнської районної Ради Донецької області № 168 від 19 серпня 1987 року. Земельна ділянка площею 6,190 га. в межі згідно з планом, що знаходиться на території Степненської сільської Ради Мар'їнського району Донецької області, належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯГ № 726262 від 21 березня 2007 року. За життя [PERSON] заповіту не складав, а тому спадщину прийняла його дружина, тобто бабка позивача [PERSON], яка мешкала зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини та віднесена до першої черги спадкоємців за законом. Отримати свідоцтво про прийняття спадщини та належним чином зареєструвати право власності на спадкове майно [PERSON] не встигла, оскільки померла [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача, відповідно до якого заповіла йому все майно, що буде належати їй на час відкриття спадщини. Крім того, позивач прийняв спадщину після смерті бабки [PERSON], шляхом фактичного проживання з нею на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки доводиться їй рідним сином, однак не вчинив жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не явився, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання сторін у справі, вважає що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розділ спадкового майна підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом позову є спадщина, відкрита після смерті бабки позивача [PERSON] До складу спадщини, відкритої після її смерті входять, зокрема: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, розташована на території Степненської сільської ради Мар'їнського району Донецької області та грошові вклади, які вона, в свою чергу, прийняла після смерті чоловіка [PERSON], однак належним чином право власності на це майно не оформила. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Відповідно до ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. В ході судового розгляду встановлено, що після смерті [PERSON], спадкоємцями належного їй майна є сторони у справі. Відповідач віднесений до першої черги спадкоємців за законом, оскільки доводиться померлій рідним сином. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом зі спадкодавцем. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. В ході судового розгляду встановлено, що хоча відповідач і є спадкоємцем першої черги за законом, однак протягом встановленого чинним законодавством шестимісячного строку, не вчинив жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини. Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті бабки, оскільки за життя вона належним чином не оформила право власності на спадщину, яку отримала внаслідок смерті чоловіка. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні, право [PERSON] на спадщину, відкриту після смерті [PERSON], ніким не оспорюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1226, 1228, 1234, 1235, 1236, 1268, 1269, 1275, 1278 ЦК України, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved