Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» в особі Одеської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON], ПАТ «Кредобанк» із вимогою про стягнення страхового відшкодування у розмірі 29137,11 грн. та визнати окрему частину договору №24-00/00008882/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 25.02.2013 р., а саме друге речення підпункту 30.2.7 пункту 30 цього договору - «В цілях договору суттєвою зміною ризику вважається заміна будь-якої інформації щодо застрахованого ТЗ, яка зазначена в договорі або у заяві на страхування» недійсною, посилаючись на такі обставини. 15 липня 2013 року о 12:00 годин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «SUZUKI» реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, через що допустив зіткнення з автомобілем марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. 21.10.2013 року постановою Суворовського районного суду м. Одеси [PERSON] визнаний винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Автомобіль марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] був застрахований ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» згідно договору №24-00/00008882/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 25 лютого 2013 року строком дії з 25 лютого 2013 року до 24 серпня 2013 року. 15 липня 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою (повідомленням) про страховий випадок вх. №14/13-717 від 15 липня 2013 року, але ПАТ «УСК «Гарант-авто» прийняло рішення по заяві позивача про визнання випадку не страховим та про відмову у виплаті страхового відшкодування, згідно листа вих. № 991 від 07 серпня 2013 року. З рішенням відповідача позивач не згоден, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» та підпунктами 26.1.1, 26.2 Договору ДТП визначається як страховий випадок, з настанням якого у відповідача наступає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування; заміна свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу і його реєстраційного номеру, не є страховим ризиком, так як на цей випадок не проводилось страхування; не яким чином не впливає на страховий ризик ДТП (відсутність причинно-наслідкового зв'язку між заміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ, його реєстраційного номеру та ДТП); підпункт 30.2.7. Договору суперечить ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування», через що, має бути визнаний недійсним; відсутність розрахунків збільшення страхового ризику, що передбачено спеціальною нормою підпункту 30.3.4 Договору, чим передбачене право відповідача зменшити страхову виплату у разі неповідомлення страхувальником про зміну у страховому ризику. В листі вих. №991 від 07.08.2013 року також зазначено, що [PERSON] нібито не проінформував Одеську філію ПАТ «УСК «Гарант-авто» про заміну свідоцтва про реєстрацію та реєстраційного номеру автомобіля, проте це не відповідає дійсності. Так 03 березня 2013 року у [PERSON] невідомими особами була викрадена сумка в якій крім іншого знаходилися документи на застрахований автомобіль. Після того, як позивач виявив що сумка з документами зникла, останній звернувся в правоохоронні органи 12 березня 2013 року позивач зателефонував на номер телефону відповідача, що зазначений у п. 3 Договору та повідомив співробітників Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-авто» про отримання нового свідоцтва про реєстрацію та реєстраційного номеру застрахованого автомобіля через крадіжку документів. Згодом, 31 липня 2013 року [PERSON] написав лист на ім'я директора Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-авто», в якому в подробицях виклав зазначені обставини, але відповіді не отримав. Проте, після настання страхового випадку, відмови у виплаті страхового відшкодування та пролонгації Договору співробітники відповідача все ж таки вирішиливнести зміни у Договір шляхом підписання додаткового договору №1 від 19 вересня 2013 року. Згідно звіту №127-02-14 про визначення матеріального збитку автомобіля марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] становить 29137,11 грн. Порушення прав позивача, з боку ПАТ «УСК «Гарант-авто», змусило [PERSON] звернутись за правовою допомогою до адвоката [PERSON], з яким 12 лютого 2013 року був укладений договір про надання правової допомоги по цивільній справі та сплачений гонорар у сумі 4000,0 гривень. Оскільки ДТП, що сталося 15 липня 2013 року є страховим випадком, а визнання ПАТ «УСК «Гарант-авто» події не страховим випадком не відповідає вимогам закону та договору а тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» в особі Одеської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» надав до суду заперечення, в яких просив в задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, зазначивши, що позивач не погоджується з п. 30.2.7 Договору добровільного страхування транспортного засобу № 24-00/00008882/1.1.2.00 та просить визнати його недійсним, мотивуючи це тим, що даний пункт суперечить ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування». Однак у ч. 1. ст. 8 Закону України «Про страхування» тлумачиться поняття «страхового ризику», у той час як п. 30.2.7 Договору передбачає, що в цілях Договору суттєвою зміною ризику вважається зміна будь-якої інформації щодо застрахованого ТЗ, яка зазначена в Договорі або у Заяві на страхування. Згідно даного пункту позивач зобов'язаний впродовж 3 (трьох) робочих днів після зміни у ризику письмово повідомити Страховика про всі суттєві зміни у ризику Страхувальник був ознайомлений з даним пунктом та на момент підписання не виказав бажання внести зміни до Договору. Відмова у виплаті страхового відшкодування відбулась не тому що зміна державного номеру застрахованого транспортного засобу «SSANG YONG» завадила Страховику переконатись у тому, що ця подія є страховим випадком, як стверджує позивач, а тому що Страхувальник двічі порушив умови п. 30.2.7 Договору, завчасно не повідомивши ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про зміну ризику, а саме: а) про викрадення документів (техпаспорту на т/з «SSANG YONG» д/н [NUMBER], посвідчення водія на ім'я [PERSON]); б) про зміну державного номеру застрахованого т/з «SSANG YONG». Відповідно до ч. 35.3.1 п. 35.3 Договору підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування також є невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх зобов'язань, визначених пунктами 30.2, 31 Договору. Щодо вимог позивача стягнути з ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн, повідомляю наступне. Відповідно до п. 1, ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» правомірно прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі ч. 35.3.1 п. 35.3 Договору. У наступному судовому засіданні позивачем були збільшені позовні вимоги, в яких він просив визнати окрему частину договору №24-00/00008882/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 25.02.2013 р., а саме друге речення підпункту 30.2.7 пункту 30 цього договору - «В цілях договору суттєвою зміною ризику вважається заміна будь-якої інформації щодо застрахованого ТЗ, яка зазначена в договорі або у заяві на страхування» - недійсною; стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 29137,11 грн. та стягнути витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 570,0 грн. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON], ПАТ «Кредобанк» у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. 15 липня 2013 року о 12:00 годин, [PERSON], третя особа по справі, керуючи автомобілем марки «SUZUKI» реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, через що допустив зіткнення з автомобілем марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], позивач по справі. Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом співробітниками ДАІ у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до висновку №127-02-14 від 18 лютого 2014 року про визначення матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП автомобілю марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] становить 29137,11 гривень, за яку позивачем було сплачено 570,0 гривень, про підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №127/02 від 18 лютого 2014 року. На момент ДТП автомобіль марки «SSANG YONG» реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-авто» згідно договору №24-00/00008882/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 25 лютого 2013 року, у зв'язку з цим 15 липня 2013 року [PERSON] звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП та виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа-відповіді ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» від 07 серпня 2013 року за №991, вбачається, що за полісом №24-00/00008882/1.1.2.00 від 25 лютого 2013 року було застраховано автомобіль «SSANG YONG Korando C200DI» реєстраційний номер [NUMBER], але з наданих документів стало відомо, що 22 березня 2013 року було замінено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційного номеру на [NUMBER]. Тобто, [PERSON] не було проінформовано ОФ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про зміну реєстраційного номеру автомобіля, як передбачено п. 30.2.7 договору страхування №24-00/00008882/1.1.2.00, та згідно п. 30.2.7 та 35.3.1 договору страхування №24-00/00008882/1.1.2.00 дана подія була визнана не страховою, та виплата страхового відшкодування проводитись не буде. Судом встановлено, що 12 березня 2013 року [PERSON] зателефонував на номер телефону відповідача, що зазначений у п. 3 Договору (тел. 37-07-11) та повідомив співробітників Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-авто» про отримання нового свідоцтва про реєстрацію та реєстраційного номеру застрахованого автомобіля через крадіжку документів, про що свідчить роздруківка міських телефонних розмов за період березня 2013 року ПАТ «Укртелекома» Одеської філії, і отримав відповідь про те, що відсутня необхідність в письмовій заяві. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт повідомлення позивачем 12 березня 2013 року співробітників відповідача про заміну свідоцтва про реєстрацію ТЗ та реєстраційного номеру, тому що безпосередньо після обговорення обставин ДТП з позивачем був присутній при його розмові з представником страхової компанії. 31 липня 2013 року [PERSON] звернувся до Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-авто» про отримання нового свідоцтва про реєстрацію та реєстраційного номеру автомобіля «SSANG YONG» через крадіжку документів. 19 вересня 2013 року між ПАТ «УСК «Гарант-авто» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Полісу №24-00/00008882 від 25 лютого 2013 року про зміну умов Полісу №24-00/00008882/1.1.2.00 від 25 лютого 2013 року, а саме: зміна паспорту громадянина України [PERSON] та зміну реєстраційного номеру застрахованого автомобіля з «[NUMBER]» на «[NUMBER]». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно підпунктами 26.1.1, 26.2 Договору ДТП - подія що сталася під час руху Застрахованого ТЗ або іншого ТЗ, внаслідок якої завдані матеріальні збитки Страхувальникові є страховим випадком. Відповідно до підпункту 30.2.7. п. 30 Договору «Права та обов'язки сторін. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору», страховик зобов'язаний впродовж трьох робочих днів після зміни ризику письмово повідомити Страховика про всі суттєві зміни ризику. В цілях договору суттєвою зміною ризику вважається заміна будь-якої інформації щодо застрахованого ТЗ, яка зазначена в договорі або у заяві на страхування. Так в підпункті 30.2.7. Договору йдеться про страховий ризик, загальне поняття якого міститься в ст. 8 Закону України «Про страхування», а отже заміна свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та його реєстраційного номеру не є страховим ризиком оскільки на цей випадок не проводилось страхування. Крім того, заміна свідоцтва про реєстрацію та реєстраційного номеру транспортного засобу не яким чином не впливає на ризик ДТП. Згідно п. 19 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Щодо вимог позивача про визнання недійсною окремої частини договору № 24-00/00008882/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу від 25.02.2013 р., а саме друге речення підпункту 30.2.7 пункту 30 цього договору - «В цілях договору суттєвою зміною ризику вважається заміна будь-якої інформації щодо застрахованого ТЗ, яка зазначена в договорі або у заяві на страхування», то суд в їх задоволенні має відмовити, оскільки згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов частково обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 29137,11 грн., витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 570,0 грн., витрати на правову допомогу, що підтверджені в сумі 3410,40 грн., всього разом: 33117,51 грн. В решті позовних вимог відмовити. Крім того, у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору суд має стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 291,37 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи.

Outcome: partial