Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд прийняти рішення про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні збільшила матеріальні позовні вимоги в розмірі 3010,87 грн. повязані придбанням ліків для лікування рани дитини, а також лікування у невропотолога, також витрат на поїзду до лікаря в м. Шостка , придбання пошкодженого одягу. Також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн., з відповідача [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2015 року близько 16-00 год. на неї та її сина накинулась собака породи « Кавказька овчарка » без намордника, яка належить [PERSON] Собака вкусила її сина за руку. ЇЇ син сильно злякався, від шоку у нього виник дифект мови. Вони більш як 3 місяці проходили курс лікування у невропотолога в Шосткинській лікарні, згідно направлення .Також вони робили витрати на бензин, ліки, одяг дитини. Відповідач та його представник позов визнали частково в сумі 2502,00 грн. матеріальної та 500,00 грн. моральної. Вказали , що після того як собака укусом зробила легку подряпину, чоловік позивачки почав сварку з її чоловіком та побив його. Це бачила дитина і тому вона злякалась . Свідки [PERSON] , [PERSON], [PERSON]М в судовому засіданні підтвердили факт укуса дитини собакою. Дитина злякалась та плакала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що як хірург робив огляд дитини та виявив легку подряпину. Свідок [PERSON]А в судовому засіданні, як лікар-педіатр після огляду дитини ,після вкусу собакою помітив, що у дитини виникли мовні труднощі, оскільки до цього він спілкувався з цією дитиною. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково.Так у відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України- джерелом підвищеної небезпеки є діяльность повязана з використанням. зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання , зберіганням хімічних , радіоактивних , вибухово-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських пород тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльность здійснює, та інших осіб. Шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом , відповідно до показів сторін, було встановлено, що 07.04.2015 року неповнолітній [PERSON], 6.03.2006 року внаслідок дій собаки породи «Ковказька овчарка», яка належила відповідачу [PERSON] і яка була без намордника, без поводка, біля 16 годин за адресою м. Дружба, отримав тілесні ушкодження. Оцінюючи ствердження сторін за яких саме обставин були спричинені тілесні ушкодження, суд спирається на вимоги ч.3 ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, встановленні рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як свідчить постанова Ямпільського районного суду від 14.04.2015 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч.2 КУпАП за те,що його собака саме вкусила малолітнього [PERSON] З огляду на викладене і в звязку з недотриманням відповідачем вимог п.7» Правила тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, який передбачає виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю( з обовязковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку;вигулювати собак на пустирях, задніх дворах і в інших місцях, спеціально відведених для цієї мети житлово-комунальними організаціями або виконавчими комітерами місцевих Рад народних депутатів, суд дійшов до переконання, що [PERSON] належним чином не утримувала свою собаку і тому має нести відповідальність за спричинення останньою тілесних ушкоджень [PERSON] Спричинення рани укусом собаки та неврологічні порушення підтверджуються показами лікарів та довідками ( а.с. 8,11,12,13,51). Позивачами були заявлені вимоги про стягнення 3010,87 грн ., витрат повязаних придбанням ліків, пошкодженого одягу, транспортних витрат повязаних з лікуванням дитини ( а.с. 5,6,7,8). Суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню оскільки дитині надавалася медична допомога, одяг був пошкоджений. Суд, не може взяти до уваги доводи відповідача , про те що дитина отримала стрес від вияснення стосунків між батьком дитини та чоловіком відповідача , оскільки пояснення лікарів свідчать про отримання стреса дитиною від укуса собаки. Стосовно стягнення завданої моральної шкоди, то безумовно суд вважає, що внаслідок укусу собаки [PERSON] отримав тілесні ушкодження, був вимушений звернутись за медичною допомогою, терпіти фізичну біль та страждання. Те що внаслідок цього він отримав стрес свідчать і довідки ( а.с. 8,11,12,13,51). Тобто вказане свідчить про порушення його нормального ритму життя , а також його матері. Разом з тим при визначенні суми відшкодування суд враховує не тривалий проміжок часу зазначених страждань, обсяг отриманих тілесних ушкоджень, та моральних страждань, а тому вважає можливим позов в цій частині задовольнити частково в розмірі 5000,00 грн. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення понесених судових витрат суд вважає, що хоча вони підтверджені квитанціями ( а.с. 1,2) і загальна їх сума становить 443,60 грн. разом з тим у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України вони підлягають до задоволення частково на суму 293,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial