Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з належної спадкодавцю земельної ділянки загальною площею 3,09 га, кадастровий номер 1822383200:03:000:0005, яка розташована на території Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 164593 виданого 10.02.2004 року. Вказав, що як спадкоємець за заповітом після смерті матері фактично прийняв спадщину та вступив у володіння спадковим майном, так в установлений законом строк звернувся до Коростенської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, на підставі його заяви була заведена спадкова справа. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутня довідка про останнє місце проживання та реєстрації спадкодавці. А тому позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з належної спадкодавцю земельної ділянки загальною площею 3,09 га, кадастровий номер 1822383200:03:000:0005, яка розташована на території Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 164593 виданого 10.02.2004 року, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за заповітом. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Мединівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Севастополь Автономна Республіка Крим померла [PERSON] . (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а.с. 8 ). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2017 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала -[INFO] в м. Севастополь, Автономної Республіки Крим. ( а.с. 10) 16.08.2011 року секретарем Мединівської сільської ради Коростенського району посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, та з чого воно не складалося, та в загалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом буде мати право заповіла своєму синові [PERSON] , позивачу по справі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 4. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 14). Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України . З довідки № 165/0225 від 07.10.2016 року, виданої виконкомом Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про те, що [PERSON] , ( нині померла) дійсно була зареєстрована та фактично проживала по [ADDRESS] з 07.12.1981 року по 04.09.2008 року та з 10.02.2009 року по 21.01.2014 року . Погосподарські книги Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області за 1980-1982 № 5 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1983-1985 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1986 -1990 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1991-1995 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 1996-2000 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 2001-2005 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 2006-2010 роки № 3 особовий рахунок № [NUMBER] ; за 2011-2015 роки № 4 номер об,єкта по господарського обліку № 0202-1; ( а.с. 12) Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 164593, виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 10.02.2004 року, слідує, що померлій [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 1822383200:03:000:0005загальною площею 3,09 га, яка знаходяться на території Мединівської сільської ради Коростенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с. 11) Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 1822383200:03:000:0005, загальною площею 3,09 га , яка знаходяться на території Мединівської сільської ради Коростенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі копії Державного акту серії ЖТ № 164593, виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 10.02.2004 року. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернувся до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 285/2016. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня довідка про останнє місце проживання та реєстрації спадкодавці. ( лист відома а.с. 13) Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved