Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склалися, шлюбних відносин вони не підтримують, не ведуть спільного господарства. Вони люди різних характерів, тому вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, не заперечує стосовно розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою судді від 20 квітня 2021 року провадження у справі відкрито та постановлено позов розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22 квітня 2021 року позивач подав уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій окрім іншого вказав, що починаючи з 16 березня 2021 року стосунки з відповідачем не підтримує та з нею не спілкується, сімейні справи не обговорює, зазначає, що кожен з них живе своїм життям. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] заперечує стосовно того, що саме з 16 березня 2021 року вони з позивачем перестали спільно проживати, вказує, що з 10 березня 2018 року вона з спільним сином переїхали від позивача у квартиру, де зареєстровані і з тих пір спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, шлюб існує лише формально. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 11 червня 2016 року укладено шлюб у Борщівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , про що складено актовий запис №73. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved