Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що він є винаймачем неприватизованої (жековської) квартири за вказаною адресою. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, вони мешкали у зазначеній квартирі до квітня 1994 року. На даний момент відповідачі не проживають за зазначено адресою, в триманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не несуть. Через реєстрацію відповідачів за вказаною адресою позивач обмежений у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надали, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській областів судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачі дійсно не проживають за адресою: [INFO] протягом тривалого часу. Вислухавши позивача, його представника, свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджено листом КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» №358 від 09.03.2017 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджено довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№№3577 від 28.04.2017 року, 3578 від 28.04.2017 року, 3580 від 28.04.2017 року, та листом КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» №358 від 09.03.2017 року. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, розташованому за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved