Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що вироком Красноармійського міськрайонного суду від 03.11.1999 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 2 КК України, внаслідок якого він, [PERSON], як потерпілий отримав ушкодження здоров'я. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 3000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 15000 грн., стягнуто на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року по 1118 грн., з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року по 1134 грн. до збільшення розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати, але не довше 01 жовтня 2014 року. Рішенням МСЕК від 01.11.1999 року він був визнаний інвалідом 2 групи, втрата професійної працездатності - 70%, останнім рішенням МСЕК від 01.10.2014 року визнано інвалідом 2 групи безстроково. У зв'язку з тим, що з 01.10.2014 року він визнаний інвалідом 2 групи безстроково, є непрацездатний, просить відповідно до норм ст. 1199 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я за період з 01.10.2014 року по 01.09.2015 року - 13398 грн., з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року - 11024 грн., з 01.05.2016 по 01.12.2016 -1450 грн., а з 01.12.2016 року стягувати щомісячно по 1550 грн., з 01.01.2017 рік - в розмірі встановленої законом мінімальної заробітної плати, безстроково. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на стан свого здоров'я та на непрацездатність, які є підставою, за його думкою для відшкодування шкоди на користь позивача у меншому розмірі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, вироком Красноармійського міськрайонного суду від 03.11.1999 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 2 КК України ( а. с. 10, 91-93). Згідно висновку експерта № 355 втрата працездатності [PERSON] пов'язана саме з перенесеною травмою, а не зі зловживанням алкоголю та опіатов ( а.с. 17). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 3000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 16.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 15000 грн., стягнуто на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року по 1118 грн., з 01.10.2012 року по 01.12.2012 року по 1134 грн. до збільшення розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати, але не довше 01 жовтня 2014 року. Як встановлено вищезазначеним рішенням апеляційного суду рішенням МСЕК від 21.06.2002 року позивачу було підтверджено 2 групу інвалідності та факт непрацездатності, остаточним рішенням МСЕК від 19.09.2011 року [PERSON] знов було підтверджено 2 групу інвалідності до 01.10.2014 року ( а.с. 90). Висновком МСЕК від 01.10.2014 року позивача визнано інвалідом 2 групи безстроково.( а.с. 9). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок не переробної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 1199 ЦК України, якщо на момент ушкодження здоров'я неповнолітня особа мала заробіток, шкода має бути відшкодована їй виходячи з розміру її заробітку, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Якщо потерпілий не має професійної кваліфікації і після досягнення повноліття продовжує залишатися непрацездатним внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, завданого йому до повноліття, він має право вимагати відшкодування шкоди в обсязі не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] має право вимагати відшкодування відповідачем [PERSON] шкоди, завданої неповнолітній особі ушкодженням здоров» я та втратою працездатності внаслідок злочину. Доводи відповідача про те, що на втрату працездатності позивача вплинув його спосіб життя, суд не може взяти до уваги, оскільки спростовуються висновком експерта № 355, інших доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачем суду не надано. Доводи відповідача про необхідність зменшити розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач, у зв'язку з непрацездатністю відповідача, його станом здоров'я, суд не може прийняти до уваги, оскільки зменшення розміру відшкодування шкоди на вимогу особи, яка завдала шкоду, має місце лише в разі зростання працездатності потерпілого порівняно з тією, яка була в нього на момент вирішення питання про відшкодування шкоди. Доказів, які б спростовували втрату працездатності та групу інвалідності, встановлену безстроково позивачу, відповідачем не надано. Враховуючи вищезазначені норми права, зокрема ч. 4 ст. 1199 ЦК України, які не обмежують права потерпілого на отримання з винної особи щомісячних платежів в рахунок відшкодування шкоди в разі переогляду його МСЕК і встановлення інвалідності безстроково; обставини справи , зокрема той факт, що з 01.10.2014 року група інвалідності позивачу встановлена безстроково та пов»язана з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася з вини відповідача по справі, який був засуджений вироком суду; інших доказів, підтверджуючих зміну працездатності суду не надано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved