Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]-О.Г., третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: орган опіки і піклування Чернівецької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Мотивує заявлені вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] та в даній квартирі проживають і значаться зареєстрованими, крім нього його дружина - [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] , внуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також зареєстрованими значаться, однак тривалий період часу не проживають невістка відповідач - [PERSON] та її діти - [PERSON], [PERSON]-[PERSON], що останні, не проживають в спірній квартирі з 2012 року, добровільно пішли з квартири, забравши належні їм речі, не сплачують комунальні платежі. Факт не проживання відповідачів в квартирі понад один рік підтверджується актом КЖРЕП №5. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити і в наданих суду поясненнях посилався на обставини, зазначеним в позові. Відповідач [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] - О.Г. в судове засідання повторно не зявилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомлено; заперечення проти позову від відповідача в суд не поступало. А, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Представник третьої особи без самостійних вимог: третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог: орган опіки і піклування Чернівецької міської ради в судове засідання не зявилися, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання, суд не повідомили; заперечення проти позову в суд не поступало. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Відносно заявлених позивачем позовних вимог судом установлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~Відповідно до положень статей 3, 4, 11 ЦПК України, 15, 16 ЦК України, право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, засвідченого 04.11.1965 року нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого позивач [PERSON] та [PERSON] як сини є спадкоємцями громадянки [PERSON] в рівних частинах ? половини жилого будинку, який знаходиться в місті Чернівцях по вулиці Каховській під номером 10 (а.с.20) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, засвідченого 13.11.1978 року нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] відповідно до якого позивач [PERSON] та [PERSON] як сини є спадкоємцями громадянина [PERSON] в рівних частинах ? половини жилого будинку, який знаходиться в місті Чернівцях по вулиці Каховській під номером 10 (а.с.21). Згідно договору купівлі-продажу засвідченого 20.05.1988 року державним нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] відповідно до якого позивач [PERSON] купив ? частину жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд (а.с.23-24). У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем [PERSON] зареєстроване 29.12.2004 року право власності на ? частки будинку №10 по вул. Каховська в м. Чернівці, номер запису 1483 в книзі 38 с.201, на праві приватної власності (а.с.26); за позивачем [PERSON] зареєстроване 27.11.2009 року право власності на 1/4 частки будинку №10 по вул. Каховська в м. Чернівці, номер запису 1483 в книзі 8 с.38, на праві спільної часткової власності (а.с.27); за позивачем [PERSON] зареєстроване 31.12.2004 року право власності на 1/4 частки будинку №10 по вул. Каховська в м. Чернівці, номер запису 1483 в книзі 8 с.38, на праві спільної часткової власності (а.с.28). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] , внуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; крім останніх в квартирі зареєстровані відповідач, як невістка позивача - [PERSON] та її діти - [PERSON], [PERSON]-О.Г., що підтверджується довідкою №4298 КЖРЕП №5 від 23.10.2015 року. (а.с.7). Зареєстровані в [INFO] відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]-О.Г. у відповідності до акту №273 КЖРЕП №5 складеного комісією в складі: техніків [PERSON], [PERSON], бухгалтера [PERSON] від 23.10.2015 року, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] відповідач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON]-О.Г. з 2014 року по даний час не проживають (а.с.6). [PERSON] було підтверджено і в судовому засідання показаннями свідків, зокрема, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON]- О.Г., більше року як не проживають за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS], належній на праві власності позивачу [PERSON] покази були надані і свідками [PERSON], [PERSON], які також відповідно пояснили, що більше року вони не бачила за місцем реєстрації відповідача з дітьми; де на даний час проживає [PERSON] з дітьми їм не відомо; речей відповідача та дітей в квартирі не має. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], яка діє у своїх інтересах і в інтересах дітей [PERSON], [PERSON]- О.Г. не являється членом сім»ї позивача, з 2014 року без поважних причин останні не проживають в [INFO], що належить на праві власності [PERSON]; останнім будь яких перешкод у проживанні [PERSON], яка діє у своїх інтересах і в інтересах дітей [PERSON], [PERSON]- О.Г. не чинилося; відповідач з дітьми добровільно покинула у 2014 році місце фактичного проживання і реєстрації в квартирі [ADDRESS]; при цьому судом установлено, що в квартирі належних відповідачу і відповідно дітям речей не має, дане вбачається як з досліджених судом доказів так і показів свідків [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] Крім наведеного судом установлено, що комунальні послуги відповідач не сплачує, що підтверджується платіжними дорученнями (а.13-16) та жодних обовязків наймача не виконує. Згідно ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з наведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено , що відповідач [PERSON] яка діє у своїх інтересах і в інтересах дітей [PERSON], [PERSON]- О.Г. не проживають у спірній квартирі більше одного року, а позивач є власником квартири [ADDRESS], наявність обставин реєстрації відповідача за вказаною адресою є перешкодою у реалізації позивачем своїх житлових прав та обов»язків, передбачених ст.ст. 9,10 ЖК України, а також у реалізації ним права власності. А тому , суд вважає, обґрунтованими посилання позивача про наявність таких перешкод та застосуванні норм як ЖК України, так і ЦК України при вирішенні спору. Оскільки квартира квартири [ADDRESS] є власністю позивача, [PERSON] яка діє у своїх інтересах і в інтересах дітей [PERSON], [PERSON]- О.Г. до даної квартири немає ніякого стосунку, тому , суд вважає, що при прийнятті рішення мають застосовуватися як правила ст. 9,10,150 ЖК України, так і ст.ст. 321,386, 405 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved