Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.08.2014 р. відповідач взяв у нього в борг кошти в сумі 9 000 грн. Факт отримання коштів засвідчено розпискою від 26.08.2014 р., яка власноручно написана відповідачем. Відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти до 22.09.2014 р. Станом на день подачі позову до суду сума позики відповідачем не повернута. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 9 000 грн. В судове засідання представник позивача по договору адвокат [PERSON] не з'явилася. До судового засідання 09.12.2014 р. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно розписки від 26.08.2014 р. складеною [PERSON] останній взяв у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 9 000 грн. та зобов'язався повернути в строк до 22.09.2014 р. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного, оскільки відповідач в строк встановлений розпискою, своє зобов'язання по поверненню суми позики не виконав, з нього на користь позивача необхідно стягнути кошти в сумі 9 000 грн. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи та відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved