Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачкою 30 квітня 2010 року був укладений договір позики-застави (іпотеки), відповідно до якого він передав [PERSON] гроші в розмірі 108800,00 грн. строком повернення боргу до 30 жовтня 2010 року. Проте відповідачка взяті на себе зобовязання не виконала, у встановлений строк борг не повернула. У звязку з цим просив стягнути з неї на свою користь залишок суму боргу в розмірі 84400,00 гривень. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги та у звязку із частковим погашенням [PERSON] суми боргу, просив стягнути з неї в рахунок заборгованості за договором позики 20000,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року між сторонами був укладений договір позики-застави, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] отримала позику в сумі 108800,00 гривень строком повернення до 30 жовтня 2010 року Згідно умов договору при несвоєчасному поверненні позики позичальник зобовязується сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочки. За користування грошовими коштами позивальник повинен сплатити щомісячно 6% від суми основного зобовязання, а при простроченні платежу більш ніж трьох діб-8% від суми зобовязання. Пунктом 3.1. цього договору передбачено, що позика надається під заставу (іпотеку) квартири №3, розташованій в будинку №40 по вул.Пейзажній в м. Маріуполі, належній на праві приватної власності відповідачці [PERSON] (іпотекодавцеві). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 12 квітня 2016 року залишок за договором займу складає 20000,00 грн. Таким чином, оскільки відповідачка порушила майнові права позивача, умови договору не виконала, борг не повернула в повному обсязі, з неї підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 20000,00 гривень. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачки відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved