Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2016р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики в усній формі, на підтвердження якого відповідач надав розписку про отримання грошових коштів в якості позики та зобов`язання повернути отримані кошти. Позичальник (відповідач) від Позикодавця (позивач) отримав грошову суму в розмірі 1400 доларів США, що становить 37982 грн. з врахуванням офіційного курсу НБУ станом на момент подачі позовної заяви. Позичальник взяв на себе зобов`язання повернути суму позики до 01.06.2016р., однак на разі ухиляється від повернення суми позики, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Тому позивач просить стягнути із відповідача на його користь основну суму боргу в розмірі 37982 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2488.08 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.62). В судове засідання при розгляді справи по суті, призначене на 27.05.2019р. відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «не проживає» (а.с.67). В судове засідання при розгляді справи по суті, призначене на 04.07.2019р. відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, що підтверджується роздрікувкою за трек-номером з офіційного веб-сайту «Укрпошти» про отримання 26.06.2019р. судової повістки (а.с.69). Крім того, відповідні повідомлення про виклик відповідача були розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.61, 66) Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії розписки від 30.05.2016р., [PERSON] взяв у [PERSON] суму еквівалентну 1400 доларів США та зобов`язується повернути до 01.06.2016р. (а.с.5). Станом на 07.08.2018р., згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, 100 доларів США становив 2713,1725 (а.с.13-14). Враховуючи, що позивальник від позикодавця отримав грошову суму в розмірі 1400 доларів США, що з урахуванням курсу станом на 07.08.2018р. становить 37 982 грн. З розрахунку 3% річних, наданого позивачем вбачається, що кількість днів прострочення з 02.06.2016р. по 07.08.2018р. складає 797 днів, отже сума санкції дорівнює 2488, 08 грн. (а.с.12). Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013р. №6-63цс13 була відображена правова позиція про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2018 року у справі № 916/1435/17, у визначено, що стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved