Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18.10.2013 на підтвердження договору позики, позивач позичив відповідачу грошові кошти у сумі 21 800 грн. для купівлі автомобіля в підтвердження чого відповідач надав позивачу власноруч написану розписку. Відповідно до тексту розписки, відповідач взяв на себе зобов'язання, що у разі невиконання домовленості, відповідач поверне грошові кошти в розмірі 26 800 грн. до 08 листопада 2013 року. Станом на 17.09.2015 відповідач грошові кошти позивачу не повернув. 17.06. 2014 позивачем було направлено вимогу про повернення грошових коштів, яка була отримана 18.07.2014 дружиною відповідача, проте була проігнорована. 23.06. 2014 повторно було направлено вимогу про повернення грошових коштів, яка також була отримана дружиною відповідача 18.07.2014, що також була проігнорована. Тому просив стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 44 094,84грн., з яких: - 21 800,00грн. - сума боргу; - 5 000,00 сума неустойки; - 16 080,01грн. - інфляційне збільшення суми боргу; - 1 214,83 грн. - 3% річних з простроченої суми за період прострочення та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 18.10.2013 позивач позичив відповідачу грошові кошти у сумі 21 800 грн. що підтверджується розпискою відповідача , яка посвідчує факт отримання ним грошових коштів. Відповідно до тексту розписки, відповідач взяв на себе зобов'язання, що у разі невиконання домовленості, відповідач поверне грошові кошти в розмірі 26 800 грн. до 08.11. 2013. Відповідач зобов'язався повернути борг в сумі 26 800,00грн., за прострочення виконання грошового зобов'язання яким передбачено сплату неустойки в сумі 5 000,00грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт надання грошових коштів відповідачу за договором позики підтверджується розпискою [PERSON] від 18.10. 2014. Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором позики порушив, заборгованість не повернув. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в даному випадку в розмірі 16 080,01грн за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме 1 214,83грн., якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг в розмірі 44 094,84 грн.(21800 гр. - сума боргу + 5000 гр - неустойка + 16080 гр. 01 коп. - інфляційне збільшення суми боргу + 1214 гр. 83 коп. - 3 % річних з простроченої суми за період прострочення) У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, представник позивача довела ті обставини , на які посилалася як на підставу позовних вимог, надала докази в обґрунтування позовних вимог, що є її обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved