Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши у заяві, що з 29.07.2010 р. працює монтером колії в залізничному цеху ДП «ММТП». 18.10.2016 року наказом директора порту [PERSON] №545 позивачу оголошено догану за порушення п.3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку та позбавлено премії за вересень 2016 року за нібито знаходження на роботі в стані наркотичного спяніння. Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки він знаходився в тверезому стані, не порушував таким чином Правил внутрішнього розпорядку. Тому просив визнати незаконним та скасувати наказ №545 від 18 жовтня 2017 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що 12.09.2016 року приблизно о 09 год. 30 хв. знаходився на робочому місці біля ЖДЦ ДП «ММТП». Під час роботи його викликали до начальника цеху. Два представника СМБ повідомили, що в них є інформація про його знаходження в стані наркотичного спяніння та запропонували пройти обстеження в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь. Під час огляду здав аналіз сечі в дві банки. В той час на огляді було багато людей, тому припускає, що банки могли переплутати. 15.09.2016 року здав аналізи повторно. 12.09.2016 року хотів здати розширений аналіз, але це йому не вдалось. Перед початком роботи кожного ранку проходив медичну комісію, його стан був нормальним. Для того, що здати повторний аналіз писав заяву та здав, оскільки його повідомили, що другу банку не зберігають. В поясненні на імя начальника СМБ зазначав, що не згоден з результатами аналізу. Після медогляду його впустили на територію ДП «ММТП» та допустили до роботи. Ввечері, після роботи був медичний огляд, все було нормально. На першому огляді був сильно знервований в звязку із висуненими проти нього обвинуваченнями. Просив суд позов задовольнит. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що в [PERSON] було виявлено ознаки наркотичного спяніння, якій було підтверджено під час огляду в медичний установі КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь, за результатами якого виявлено інтоксикацію внаслідок вживання наркотичних засобів. Результати огляду надійшли в розпорядження відповідача через 3 дні. [PERSON] був належним чином ознайомлений з ПВТР. Вважає довідку від 15.09.2016 року не належним доказом. Відсторонення від роботи [PERSON] в день огляду було неможливе, оскільки був відсутній результат його огляду. Просила в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] з 2010 року. 12.09.2016 року вони стали до роботи в 07 год. 00 хв., приблизно в 11 год. 00 хв. він дізнався, що [PERSON] викликали до начальника ЖДЦ ДП «ММТП» та направили для перевірки в наркологічний диспансер. Після повернення з наркологічного диспансеру [PERSON] став до роботи. До проходження огляду бачився з [PERSON], той підписував путівку. Результати огляду [PERSON] дізнався через три дні, вони його сильно здивували, оскільки на протязі знайомства з [PERSON] він не помічав його схильності до вживання наркотичних засобів, зауважень до його роботи не було. Додав, що він та [PERSON] ознайомлені з ПВТР, медичної освіти не має, з [PERSON] до наркологічного диспансеру не їздив. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову на підставі наступних правових актів та встановлених обставин справи. Особовою карткою працівника підтверджується, що [PERSON] з 29.07.2010 р. працює монтером колії в залізничному цеху ДП «ММТП» (а.с. 58). Пунктом 3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» забороняється працівнику знаходитись на території порту в стані спяніння (а. с. 18-31). [PERSON] ознайомлення з документом вбачається, що [PERSON] був ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» 26.07.2012 року, про що свідчить його особистий підпис в листі (а. с. 32). Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] був ознайомлений та знав Правила внутрішнього трудового розпорядку, які були до нього доведені. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємстві, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. Тобто, додержання правил внутрішнього трудового розпорядку є обовязком працівника згідно Закону. 12.09.2016 року в.о. заступника начальника служби з питань внутрішньої безпеки [PERSON] складено рапорт, з якого вбачається, що ним на території ЖДЦ ДП «ММТП» було виявлено монтера колії [PERSON], який знаходився на робочому місці з наявними ознаками спяніння (а. с. 33). Відповідно до ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Після виявлення ознак спяніння 12.09.2016 року [PERSON] був відсторонений від роботи та направлений на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь, з акту обстеження від 12.09.2016 року вбачається, що [PERSON] знаходився в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання каннабіноїдів. Оскільки акт обстеження [PERSON] з результатами було надано КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь на адресу ДП «ММТП» лише 14.09.2016 року, у відповідача не було правових підстав до отримання результаті обстеження відсторонити [PERSON] від роботи, тому після обстеження його відразу було допущено до роботи (а. с. 10-13) 15.09.2016 року [PERSON] за власної ініціативи пройшов медичний огляд в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь, який було проведено по особистій заяві [PERSON], за результатами якого ознак вживання алкоголю або наркотичних речовин не знайдено (а. с. 14-15) З відповіді головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь від 25.01.2017 року вбачається, що [PERSON] 12.09.2016 року о 09 год. 26 хв. пройшов медичний огляд в установі, за результатами якого встановлено, що в нього гостра інтоксикація внаслідок вживання каннабіноїдів, його поставлено на облік до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер». Також розяснено, що при одноразовому вживанні каннабіноїдів в середньому вони зберігаються в організмі до трьох діб (а. с. 44) Враховуючи, що первинне обстеження [PERSON] проходив 12.09.2016 року о 09 год. 26 хв., а повторне з власної ініціативи 15.09.2016 року о 17 год. 20 хв., та отриману відповідь головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м. Маріуполь, суд вважає беззаперечно встановленим факт знаходження позивача на робочому місті в стані наркотичного сп'яніння. Від цього суд відкидає, як необ'єктивни доказ, пояснення свідка [PERSON], оскільки вони спростовуються іншими доказами, та останній не є спеціалістом у галузі медицини. Пунктом 1 наказу директора ДП «ММТП» № 545 від 18 жовтня 2016 р. [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за порушення п.п. 3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а також його було позбавлено 100 % премії за вересень 2016 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. На підставі викладеного, суд вважає, що у відповідача були законні підстави для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани. Оскільки, як встановлено судом, дії позивача не відповідали вимогам п. 3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, то суд вважає, що [PERSON] було допущено порушення трудової дисципліни. Позбавлення працівника премії за вчинення дисциплінарного проступку передбачено п. 7.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку незалежно від вжиття заходів дисциплінарного стягнення. Таким чином, оспорюваний наказ є законним і скасуванню не підлягає. Оскільки рішення постановляється не на користь позивача, який при подачі позову не сплатив судового збору, то з нього слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Крім того, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають, оскільки ним не представлено документу про такі витрати.

Outcome: approved