Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 15.04.2014 року уточнив та якими просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] із померлим [INFO] року [PERSON] в період часу з 2007 року по травень 2013 року, усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за ним, як спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,0573 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, мотивуючи тим, що [PERSON] був чоловіком його матері [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] був літньою людиною, хворів та потребував сторонньої допомоги. З 2007 року позивач мешкав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вони вели спільне господарство, [PERSON] доглядав за ним, купував ліки. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач сплатив всі витрати пов'язані з похованням [PERSON] 13.09.2013 року [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак листом № 2829/02-14 від 19.12.2013 року державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що згідно статті 1264 ЦК України необхідно надати доказ на право спадкування за законом, як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (спадкування наступає, згідно статті 1258 ЦК України, через 15 місяців з часу відкриття спадщини, або право на спадкування наступає, згідно статті 1259 ЦК України). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджено інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 18139542 від 24.02.2014 року, наданою реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Крім цього, було встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0573 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 733916, виданого12.03.2012 року Ізмаїльською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 511060001000673. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,0573 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36149570 від 19.12.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої черги відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1263 ЦК України - у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Спадкоємицею за законом третьої черги відповідно до ст. 1263 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - тітка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 25.05.1949 року бюро ЗАГС по м. Ізмаїл, де в графі батько зазначений [PERSON], в графі мати вказана [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 08.12.1981 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», архівною довідкою № 24-К від 19.07.2013 року, наданою КУ «Ізмаїльський архів», згідно якої батьками [PERSON], який є батьком [PERSON], вказані [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України - за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, при вирішення таких вимог, суд згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України має встановити факт ухиляння особи від надання допомоги спадкодавцеві та факт перебування останнього у безпорадному стані. Безпорадним слід вважати такий стан, коли особа неспроможна своїми силами забезпечити умови свого життя власними силами у зв`язку із чим потребує стороннього догляду,допомоги та піклування. Ухиляння від надання такої допомоги полягає у навмисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку і допомогу спадкодавцю. Ухиляння пов`язане із винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. В судовому засіданні було встановлено та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] було підтверджено, що [PERSON] хворів, потребував сторонньої допомоги. Крім цього, в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не заперечувала того, що [PERSON], знаючи, що [PERSON] потребує підтримки та допомоги, не забезпечувала ані підтримки, ані допомоги. Враховуючи, що в судовому засіданні було доведено ухилення [PERSON] від надання допомоги [PERSON], позовні вимоги в частині усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року підлягають задоволенню. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Досліджуючи показання свідків [PERSON], [PERSON] судом було встановлено, що [PERSON] був літньою людиною, тяжко хворів. З 2007 року [PERSON] та [PERSON] почали мешкати разом за адресою: [ADDRESS]. В період спільного проживання, [PERSON] разом із [PERSON] між ними скалились сімейні стосунки, вони вели спільне господарство, були пов'язані взаємними правами та обов'язками, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджено листом № 489/02-14 від 03.03.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.12.2013 року за № 2829/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що згідно статті 1264 ЦК України необхідно надати доказ на право спадкування за законом, як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (спадкування наступає, згідно статті 1258 ЦК України, через 15 місяців з часу відкриття спадщини, або право на спадкування наступає, згідно статті 1259 ЦК України). Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, отже [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, тому підлягає задоволенню позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] із померлим [INFO] року [PERSON] з 2007 року по травень 2013 року та визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,0573 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі викладеного,

Outcome: approved