Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що15 березня 2018 р. [PERSON] , Позичальник (далі - «Відповідач») прийняв у власність грошові кошти від [PERSON] , Позикодавця (далі - «Позивач») в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень, що є еквівалентом суми 110 000 (сто десять тисяч) доларів США. Згідно з вимогами Розписки остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01 квітня 2018 року. Особою, що може підтвердити факт прохання Відповідача надати грошові кошти у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень у позику та підтвердити факт укладення цього правочину між [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] ( [INFO] ). Його представником є адвокат Слободянюк Микола Миколайович. Станом на 06 липня 2018 р. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення Позивачу грошових коштів за Розпискою від 15 березня 2018 р в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень, що є еквівалентом суми 110 000 (сто десять тисяч) доларів США - не виконав, будь-яких коштів в рахунок погашення своїх боргових зобов`язань щодо повернення позичених грошових коштів Позивач не отримував. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] ) [INFO] 3 220 615 (три мільйони двісті двадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 07 коп., з них: 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 коп., що становить 110 000 (сто десять тисяч) доларів США - сума основного боргу за Розпискою від 15 березня 2018 року; \~ \~ \~ \~143 917 (сто сорок три тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 81 коп. - сума нарахованої пені у розмірі облікової ставки НБУ;51 300 (п`ятдесят одна тисяча триста) гривень 00 коп. - збитки від інфляції; 25 397 (двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто сім) 26 коп. - розрахунок 3 % річних. Стягнути з відповідача судовий збір 8810,00 грн. Представник позивача подав до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи за наступного. Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 625 ЦК України визначає що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалі справи,15 березня 2018 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] Васильовича3 000 000 (три мільйони) гривень, що є еквівалентом суми 110 000 (сто десять тисяч) доларів США, та зобов`язався повернути вказану суму до 01 квітня 2018 року, про що склав власноруч напису розписку від 15.03.2018 року. В строки передбачені в договорі позики [PERSON] не були виконані обов`язки щодо повернення суми боргу за договору позики, що у свою чергу порушує права позивача [PERSON] і які підлягають до захисту, шляхом стягнення із відповідача суми боргу. Стороною відповідача, не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що кошти в борг ним не брались, а письмова розписка була написана не ним а іншою особою. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 141 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 549, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved