Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 28.12.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 960. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що 12.12.2003 р. між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки вони мають зовсім різні погляди на життя та різні характери. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від позивача [PERSON] через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 10.03.2021 р. надійшла заява, в якій він вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб, справу розглянути за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 10.03.2021 р. надійшла заява від [PERSON] , в якій вона не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 12 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 12 грудня 2003 року зроблено запис за № 960. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Місце реєстрації: відділ реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, Україна. Орган, що видав свідоцтво: відділ реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, Україна, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 12.12.2003 р. [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові, Харківська область, Україна, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28 травня 2004 року, зроблено відповідний запис за № 25. Її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова. Орган, що видав свідоцтво: відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.05.2004 р. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2003 р., мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім?єю не проживають, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] задоволенню. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved