Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також зазначив, що при зверненні до приватного нотаріуса Нікольського районного нотаріального округу у Донецькій області Майшмаз С.Ф. із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, оскільки у нього загострилася давня хвороба, він переніс операцію та у нього не було коштів щоб звернутися до нотаріуса, а також він є юридично необізнаним відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 13.09.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, ухвалою суду від 29.11.2019 року, яка не була оформлена окремими процесуальним документом, а була занесена до журналу судового засідання, позивачу відмовлено у задоволенні його клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, оскільки ним не надано відповідного підтвердження надсилання або вручення копій вищевказаних документів іншім учасникам справи, зокрема відповідачу та третій особі. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового розгляду не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.03.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно. Померлим заповіт складений не був та на момент смерті його батько проживав один. Осіб, які б прийняли спадщину після смерті батька немає. Він з об`єктивних причин не мав змоги протягом строку наданого законом для прийняття спадщини, звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Пропуск зазначеного строку обумовлений тяжким матеріальним становищем, незнанням діючого законодавства, а також тим, що він після смерті батька дуже погано себе почував, йому зробили операцію, після чого він знаходився під наглядом лікаря, але на стаціонарному лікуванні не перебував. Представник відповідача Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області - сільський голова Рибкіна Н.А. в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглянути у відсутність представника сільради. Третя особа: Приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу у Донецькій області Майшмаз С.Ф. у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез`явившихся представника відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши письмову заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.07.1958 року [PERSON] народився [INFO] та його батьком зазначений [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 1896. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Пірго В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3121, [PERSON] є власником однокімнатної квартири, жилою площею 17,2 кв.м, загальною 26,9 кв.м, розташованої в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.12.2018 року [PERSON] помер [INFO] , в с. Кальчик Нікольського району Донецької області у віці 87 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 30. Відповідно до довідки виконкому Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області № 735 від 30.08.2019 року [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ПП «Елінмед» [PERSON] лікувався в ПП «Елінмед» з 11.06.2019 року по 12.06.2019 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як встановлено судом, і це підтверджується наданими стороною позивача дослідженими доказами, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] , а тому в силу ч.1 ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Позивач не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки відомості про те, що на час смерті останнього він постійно проживав разом з померлим за місцем його реєстрації, або у строк визначений статтею 1270 ЦК України (протягом шести місяців) подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Таким чином позивач пропустив строк визначений статтею 1270 ЦК України (шість місяців) для прийняття спадщини (подачі відповідної заяви нотаріусу) після смерті спадкодавця (батька). Доказів того, що інші особи прийняли спадщину після смерті батька позивача, матеріали справи також не містять. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічні положення викладені в Листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Таким чином належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а за відсутності такових - відповідні територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене позивач набув право вимоги за виниклими правовідносинами саме до відповідача - Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області. Щодо поважності причин пропуску строку, слід зазначити наступне. Так, з моменту смерті спадкодавця [INFO] почався перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкоємцями за законом передбачений ст. 1270 ЦК України. Граничний термін подачі спадкоємцями до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України закінчився 07.06.2019 року. Таким чином судом перевіряється поважність причин неприйняття спадщини позивачем, саме в період з 07.12.2018 року по 07.06.2019 року. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивач в позовній заяві, посилається на обставини, за яких він, в період часу з 07.12.2018 року по 07.06.2019 року, не мав можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, оскільки він знаходився на лікуванні та переніс операцію та в обґрунтування зазначених обставин надає довідку ПП «Елінмед», щодо знаходження його на лікуванні в період з 11.06.2019 року по 12.06.2019 року. Проте, суд вважає, що дана обставина не є поважною причиною пропуску позивачем строку для подачі зазначеної заяви, оскільки він проходив лікування після спливу шестимісячного періоду, на протязі якого він мав звернутися до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. Доказів з приводу того, що позивач в період часу з 07.12.2018 року по 07.06.2019 рокузнаходився на лікуванні (перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні), або перебував у безпорадному, непритомному стані, страждав на тяжку хворобу, що об`єктивно унеможливлювало, незалежно від його волі вчинити дії спрямовані на прийняття спадщини, суду не надано. Крім цього, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, а також відсутність грошових коштів для прийняття спадщини, як причини пропуску строку прийняття спадщини, на які також посилається позивач, не можуть бути визнаними судом поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі нотаріусу відповідної заяви, а тому, незважаючи на визнання позову відповідачем, в задоволенні позову слід відмовити. Інших поважних причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на подачу нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачем не зазначено. Між тим слід зазначити, що позивач, будучі обізнаним про смерть спадкодавця, в період часу з 07.12.2018 року по 07.06.2019 рокуне вжив жодних дій спрямованих на прийняття спадщини, що також дає суду підстави вважати, про відсутність у нього обставин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами в прийнятті позивачем спадщини після смерті спадкодавця судом не встановлено, позовні вимоги останнього задоволенню не підлягають. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed