Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2020 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Онопрієнко А.В. Згідно п.п. 1, 2 умов зазначеного договору позики, позичальник отримав від позикодавця грошові кошти в сумі 21600,00 грн, які зобов`язався повернути на умовах п.п. 4,3 зазначеного договору. Проте жодного платежу по поверненню позики позичальник не зробив. 03.11.2020 за місцем реєстрації та проживання відповідача було направлено вимогу про термінове, протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги в добровільному порядку погашення всієї суми позики в сумі 21600, 00 грн, а також сплати 3% річних від простроченої суми та інфляційні збитки за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 6 договору позики. На вказану вимогу відповідач жодним чином не відреагував. А тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу по позиці, що становить 21600, 00 грн та сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, в якому позов визнає та просить справу розглянути без його участі. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~не здійснювалось.\~ Згідно ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем.\~Ухвалення в\~підготовчому засіданні\~судового рішення\~у разі\~відмови від\~позову,\~визнання позову,\~укладення мирової\~угоди проводиться\~в порядку,\~встановленому статтями\~206,\~207\~цього Кодексу.\~ Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~206\~ЦПК України\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~ визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві.\~ За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко А.В. (а.с. 14-15). Відповідно до умов вказаного Договору позики, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти готівкою у сумі 21600 гривень, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. За домовленістю сторін вказана позика є безпроцентною. Грошові кошти, які є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк до 22 квітня 2021 року включно, якщо вказаний строк не буде пролонговано за домовленістю сторін. Повернення позики повинно бути здійснено у м. Суми готівкою шляхом щомісячного повернення суми в розмірі 2160 грн до останнього дня поточного місяця. Позика вважається повернутою у випадку наявності на примірнику договору відмітки позикодавця про одержання грошей або наявності розписки позикодавця про повний розрахунок. Якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики до зазначеного терміну, крім пролонгації договору, він зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України і не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним зобов`язання. Позикодавець має право подати цей договір до стягнення. 03 листопада 2020 року за місцем реєстрації та проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] , позивачем [PERSON] було направлено вимогу про термінове, протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги, в добровільному порядку погашення всієї суми позики в розмірі 21600, 00 грн, а також сплати 3% річних від простроченої суми та інфляційні збитки за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 6 договору позики. (а.с. 4). Проте відповідач [PERSON] на вказану вимогу жодним чином не відреагував, в добровільному порядку суму боргу не повернув, у зв`язку з чим позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором\~встановлений обов`язок\~позичальника повернути\~позику частинами\~(з\~розстроченням),\~то в\~разі прострочення\~повернення чергової\~частини позикодавець\~має право\~вимагати дострокового\~повернення частини\~позики,\~що залишилася,\~та сплати\~процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Положеннями\~ст. 610 ЦК України\~передбачено,\~що порушенням\~зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). Статтею 611\~ЦК України\~передбачено,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~у тому\~числі і\~сплата неустойки.\~Боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання\~-\~ч.\~1\~ст.\~625\~ЦК України.\~ Згідно з ч. 1, 2\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач не оспорював фактичних обставин справи. Таким чином, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту,\~а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 21600 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути\~\~908,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved