Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, який в подальшому уточнив та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» суму страхового відшкодування за договором страхування наземного транспортного засобу у розмірі 4755,10 гривень та пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 185,93 гривень, 3% річних та інфляційні витрати в розмірі 697,73 гривень, завдані збитки у розмірі 1456,83 гривень та 1600 гривень моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 31.07.2007 року між ним та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспортного засобу №VL6AU00050004, з можливістю продовження строку дії. Відповідно до умов укладеного договору, предметом страхування є автомобіль марки Chery Amulet A15, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Серед іншого, автомобіль застрахований й на випадок дорожньо-транспортної пригоди. 11.02.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Через два дні, 13.02.2013 року на виконання умов договору страхування за допомогою телефонного зв'язку повідомив відповідача про подію та подав письмову заяву. На вимогу представників відповідача надав автомобіль для огляду та оцінки матеріального збитку та пакет запитуваних ними документів. Його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участі іншого автомобіля марки Audi A6, реєстраційний номер [NUMBER] встановлена постановою Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2013 року. Проте, 27.03.2013 року отримав лист відповідача від 19.03.2013 року, за змістом якого йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Дане повідомлення мотивоване тим, що страховому агенту не надано для огляду відремонтованого транспортного засобу після отримання страхового відшкодування (відповідно до пункту 15.22. договору страхування). Вказує, що копію страхового акту від 11.03.2013 року №6609213, на підставі якого власне й прийнято рішення, з яким не згоден, йому не надано. Тому, 29.03.2013 року направив відповідачу лист із вимогою переглянути прийняте рішення та надати копії акту огляду (дефектної відомості) пошкодженого транспортного засобу після страхового випадку, підтверджуючі документи проведення експертизи пошкоджень транспортного засобу, а також копію страхового акту від 11.03.2013 року №6609213. Твердить, що за таких умов виплата страхового відшкодування повинна була бути виплачена до 11.04.2013 року. Однак, таке мало місце лише 22.05.2013 року в сумі 2541,40 грн. Вважаючи такий розмір страхового відшкодування невірним звернувся до експерта для складення висновку щодо матеріального збитку, за результатами якого його вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 7296,50 грн. Таким чином, за проведеним розрахунком вважає, що за період з 12.04.2013 року по 22.05.2013 року сума заборгованості становить 7296,50 грн., з врахуванням інфляційного збільшення заборгованості - 7,30 грн. - 24,59 грн. За період з 23.05.2013 року до 18.06.2013 року сума заборгованості становить 4 755,10 грн. 3% річних - 10,55 грн., пеня 0,01% - 12,84 грн. Крім того, відповідно до проведеного ним розрахунку, за період з 19.06.2013 року до 17.06.2014 року сума заборгованості становить 4755,10 грн., 3% річних - 142,26 грн., пеня - 0,01%- 173,09 грн. та інфляційне збільшення заборгованості - 513,03 грн., а всього - 5638,76 грн. Завдані збитки, які зазнав в результаті порушення свого права визначив наступним чином проведення експертизи у сумі 650 грн., телефонний зв'язок з відповідачем у сумі 53грн., придбання охолоджуючої рідини (тосолу) в розмірі 180 грн., за накладення штрафу за керування транспортним засобом з номерним знаком, який закріплений не у встановленому місці в сумі 170 грн., страховий платіж за період 12.04.2013 року по 18.06.2013 року, в який автомобіль не був застрахований у сумі 403,83 грн. Разом з тим, у зв'язку з затримкою у виплаті страхового відшкодування зазнав моральної шкоди, яку оцінив у сумі 1600 грн. Дану вимогу обґрунтовує внутрішніми та моральними переживаннями, виникненням сварок у сім'ї, пов'язаними з ремонтом автомобіля та зміною звичного способу життя. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив. Ствердив, що обов'язок, визначений Законом України «Про страхування» та умовами договору страховиком виконано в повному обсязі в сумі 2541,43 грн. Проведений на замовлення позивача висновок експерта №114 від 05.06.2013 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 7296,50 грн. вважає таким, що не відповідає вимогам ч.1 ст.66, ч.2 ст. 59 ЦПК України, оскільки проведений приватним підприємцем, відтак, належним доказом в спростування обставин повноти проведення відповідачем виплати страхового відшкодування вважатись не може, як не може прийматись й тієї причини, що проведений 31.05.2013 року. Вважає, що розмір збитків відповідно до умов страхування повинен визначатись виключно на день страхового випадку. Натомість, звіт, що був складений на замовлення страхової компанії, хоча і складений у квітні, визначає розмір збитків саме на момент дорожньо-транспортної пригоди, а тому підстави для виплати більшої вартості страхового відшкодування, ніж вже проведена, на його, відсутні. Зважаючи на те, вважає що за таких умов відсутні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності, як стягнення неустойки. Крім того, твердить, що ні Законом, ні умовами договору страхування не передбачено такого виду цивільно-правової відповідальності страховика, як стягнення моральної шкоди, відтак просить відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2007 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (правонаступником якої є Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ІНГОССТРАХ») було укладено договір страхування наземного транспорту №VL6AU00050004 марки Chery Amulet A15, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11.02.2013 року стався страховий випадок за участі застрахованого автомобіля. 13.02.2013 року [PERSON] у встановленому порядку подав відповідачу передбачені умовами договору страхування необхідні документи для виплати страхового відшкодування, яке було виплачено 22.05.2013 року в сумі 2 541,40 грн. Рішення про виплачу саме такої суми страхового відшкодування відповідач дійшов на підставі Звіту складеного 30.04.2013 року ПП [PERSON] про оцінку автомобіля марки Chery Amulet A15, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 86-88). Проте суд не може погодитись із такими доводами представника відповідача, в підтвердження якого суду надано Звіт, оскільки у відповідності до п.1.8 Наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.98 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності і внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів. Наданий представником відповідача Звіт, складений 30.04.2013 року ПП [PERSON] таким вимогам не відповідає. Натомість, суд приймає до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості, складеного 05.06.2013 року судовим експертом [PERSON], оскільки він отримав кваліфікацію судового експерта №467 від 01.06.2001 року, видане ЦЕКК Міністерства юстиції України, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №236 від 15.02.2002 року, видане Фондом Державного Майна України та володіє стажем експертної роботи з 2011 року. Так, згідно змісту висновку, вартість матеріального збитку, який заподіяний власнику автомобіля марки Chery Amulet A15, державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди становить 7296,95 грн. (а.с. 9- 40). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Аналізуючи наведені положення статтей Цивільного кодексу України, суд вважає помилковими твердження представника відповідача про відсутність підстав для виплати неустойки, моральної шкоди та реальних збитків, оскільки доводи позивача знайшли своє повне ствердження у судовому засіданні та підтверджені доказами, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі, тобто відшкодовується, як реальна шкода, як втрачене, або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, особою, яка безпосередньо завдала шкоду. Оскільки до обов'язків страховика, згідно умов договору страхування входить здійснення виплати, у випадку страхового випадку, відтак, з страховика на користь страхувальника належить стягнути 4775,10 грн. страхового відшкодування, 185,93 грн. пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування, 177,40 грн. 3% річних, 520,33 грн. інфляційних втрат. Крім того, суд погоджується й приймає до уваги доводи позивача в тому, що внаслідок невиплати протягом тривалого часу страхового відшкодування та ремонтом автомобіля позивачу безумовно завдана моральна шкода. Оцінену позивачем шкоду у сумі 1600 грн. суд вважає виправданою з огляду на встановлені судом обставини справи, відтак і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст. 79 ЦПК України належить задовольнити й вимогу позивача щодо стягнення в його користь з відповідача суму витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 650 грн. Натомість, суд, враховуючи те, що відшкодуванню підлягає тільки пряма шкода, критично оцінює мотиви позивача й дійшов переконання про відмову у задоволенні позовної вимоги позивача щодо стягнення в його користь з відповідача понесені ним матеріальні витрати, які пов'язує із спричиненим реальним збитком - вартість телефонного зв'язку з відповідачем у сумі 53 грн., придбання охолоджуючої рідини (тосолу) в розмірі 180 грн., накладення штрафу за керування транспортним засобом з номерним знаком, який закріплений не у встановленому місці в сумі 170 грн., страховий платіж за період 12.04.2013 року по 18.06.2013 року, в який автомобіль не був застрахований у сумі 403,83 грн., оскільки такі доводи не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, відтак підстави для стягнення такого виду відшкодування, як цивільно-правової відповідальності, відсутні.

Outcome: partial