Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 20.01.1995 р. він вступив в шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від цього шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, оскільки з часом сторони втратили взаєморозуміння та почали втрачати повагу один до одного, що врешті-решт спричинило глибоке особистісне відчуження між ним та дружиною. Сторони втратили можливість дійти згоди з абсолютної більшості питань, що зазвичай вирішуються подружжям. Позивач абсолютно впевнений, що основними причинами остаточного руйнування їхньої сім'ї стали невідповідність характерів та непримиренні світоглядні протиріччя. Наслідком всього наведеного стало остаточне припинення ними подружніх стосунків, хоча спільний побут вівся до моменту досягнення дітьми повноліття. Внаслідок зазначених вище обставин, вже протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків. Також, ними не вирішуються спільно жодні побутові та будь - які інші питання, що зазвичай вирішуються подружжям, вони практично не спілкуються. Таким чином, на сьогоднішній день шлюб існує лише формально, фактичні шлюбні відносини відсутні. Просить суд, розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20 січня 1995 року у Чернівецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 56. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та годину розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення листа-повідомлення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 20.01.1995 року, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] 20.01.1995 року, актовий запис № 56. Після реєстрації акту укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «[PERSON]». (а.с. 4). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.12.1995 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року. Батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.04.1998 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року. Батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved