overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельні ділянки, які належали його батькові, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому нотаріусом відмовлено, так як правовстановлюючі документи втрачено. Відповідачка заперечень до позову не має, просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8835 га (кадастровий номер 6122689500:01:001:1705); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2059 га (кадастровий номер 6122689500:01:001:1706). На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 16 жовтня 2006 заповіт, згідно якого заповів земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,092 га позивачу, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв`язку із втратою спадкодавцем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з вимогами про визнання права на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його батькові , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої заперечень до позову не має, просить розглянути справу без її участі. \~ Дослідивши\~докази у\~справі,\~суд встановив,\~що [INFO] помер [PERSON] батько позивача, якому належали: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122687700:02:001:0240, яка знаходиться по [ADDRESS] , згідно державного акту на право приватної власності на землю ТР № 1156 від 22 травня 1998 року; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3700 га, яка знаходиться в с.Мшанець Зборівського району Тернопільської області,згідно державного акту на право приватної власності на землю ТР № 1156 від 22 травня 1998 року; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га., яка знаходиться в с. Мшанець Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ТР № 1156 від 22 травня 1998 року. Позивач прийняв спадщину, так як проживав спільно зі спадкодавцем до його смерті, що засвідчує довідка з місця проживання. Інший спадкоємець [PERSON] . претензій на дане спадкове майно не має, про що надала суду відповідну заяву. У зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна першої черги, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з вимогами про визнання права на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої заперечень до позову не має, їй відомо, що будинок успадковує [PERSON] , однак вона претензій на спадщину не має і просить розглянути справу без її участі. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, так як проживав спільно зі спадкодавцем до його смерті, вели спільне господарство, що засвідчує довідка з місця проживання. У зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] Крістіни Валерянівни про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 26 лютого 2006 року у виконавчому комітеті Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Крістіною Валерянівною, актовий запис №02. В шлюбі перебувають вперше. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] Марія, [INFO]. Спільно не проживають понад два роки. Сімя розпалася через те, що у них, як у подружжя, спільних інтересів не було, різні погляди на вирішення побутових питань призводили до суперечок. За таких обставин шлюб набув суто формального характеру. Вважає, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Вiдповiдачка [PERSON] Крістіна Валерянівна в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сімя розпалася через те, що подружжя спільно не проживає на протязі двох років, у сторін, як у подружжя, спільних інтересів не було, різні погляди на вирішення побутових питань призводили до суперечок. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а неявку відповідачки в судове засідання та неповідомлення про причину неявки, суд розцінює як байдуже ставлення до можливості збереження шлюбу. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сімя розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] Марії про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 15 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Марією, актовий запис № 18. Від шлюбу в сторін дітей не має. Сімя розпалася через те, що у них, як у подружжя, спільних інтересів не було. Окрім того одразу після укладення шлюбу відповідачка виїхала в США, не бажаючи залишитись в Україні. На даний час вони проживають окремо вже більше 5 років Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. За таких обставин шлюб набув суто формального характеру. Вважає, що сімя розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Вiдповiдачка [PERSON] Марія в судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову і просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сімя розпалася через те, що у них, як у подружжя, спільних інтересів не було. Окрім того одразу після укладення шлюбу відповідачка виїхала в США, не бажаючи залишитись в Україні. На даний час вони проживають окремо вже більше 5 років Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сімя розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 26.05.2006 року за рішенням №130 [PERSON] міська рада надала йому в оренду земельну ділянку під будівництво гаража площею 0,0028 га по вул.Драгоманова,2 в м.Рожище. За користування земельною ділянкою він своєчасно сплачує грошові кошти. Власник земельної ділянки не заперечує щодо подальшого його користування. Просить визнати за ним право власності на приміщення гаража, що знаходиться м.Рожище по вул.Драгоманова,2. В судове засідання позивач не зявився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Тому суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України власник (користувач) земельної ділянки набуває право власності на зведені ним споруди, будівлі та інше нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно рішень [PERSON] міської ради від 22.03.2006 року та 26.05.2006 року вбачається, що [PERSON] надано земельну ділянку під будівництво гаража по вул.Драгоманова,2 в м.Рожище (а.с.8,9). Відповідно до ст.95 ЗК України право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають землекористувачі земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка [PERSON] була надана в користування з конкретною метою спорудження гаража. Як землекористувачем земельної ділянки [PERSON], право на забудову було реалізовано з використанням земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та виду, відповідно до містобудівних норм, встановлених для міста Рожище. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки орієнтовна ринкова вартість гаража в м.Рожище по вул.Драгоманова,2 становить 7 000 грн. (а.с.14). На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований гараж в м.Рожище по вул.Драгоманова,2, оскільки визнання за ним право власності на вказане майно не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі ст.ст.81, 376 ЦК України, ст.95 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог вказує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який проживав за адресою [INFO] та помер 03.03.2015 року. В нотаріальну контору за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний з чинним законодавством про термін подання заяви про прийняття спадщини, тому в отриманні свідоцтва йому було відмовлено за даною підставою. Покликаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 03.03.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Згідно заповіту від 20.03.2012 року спадкодавець [PERSON] заповів все належне йому майно своєму сину [PERSON] (а.с.5, 6). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], що стверджується довідкою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2015 року (а.с.8). З матеріалів справи встановлено також, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини, тому позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Озернянськоїсільської радиЗборівського районуТернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, о днак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 25 лютого1998року Озернянськоюсільською радоюЗборівського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, зокрема, коридор площею 5.8 кв.м, житлову кімнату 20.6 кв.м, тамбур 4.6 кв.м, кладовку 2.6 кв.м, та господарську будівлю - стайню, що в [ADDRESS] . До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] - син спадкодавця, який спадщину прийняв та [PERSON] -дочка спадкодавця, яка відмовилася від спадщини , про що свідчить її заява. [PERSON] - дружина спадкодавця померла [INFO] ,що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 30.08.1996року Озернянськоюсільською радоюЗборівського району Тернопільської області, актовий запис № 31. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Панасівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлої [PERSON], а саме на земельну ділянку. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачі надали заяви, в яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 25.05.2012 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 135822, виданим 08 травня 2012 року Панасівською сільською радою Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 06. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,98 га., а саме 0,68га площа пасовища та 2,30 га - площа ріллі, які розташовані на території Панасівської сільської ради згідно державного акту на право власності на землю серії Р1 №656640 від 12.12.2002р. 16 грудня 2010 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача [PERSON], посвідчений секретарем Панасівської сільської ради за реєстровим № 22. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст.1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Таким чином, відповідач по справі [PERSON] непрацездатна дитина спадкодавця має право на обовязкову частку, від прийняття якої відмовилася. Позивач [PERSON] спадщину прийняв, що стверджується довідкою Панасівської сільської ради №643 від 27 серпня 2015 року. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Перепельницької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права на спадкове майно за заповітом після померлого [PERSON], а саме на земельну частку (пай). Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 09 жовтня 2009 року Перепельницькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 8. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в СС «Перепельницька» с.Перепельники, Зборівського району, розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], від 10 грудня 1997року, а також на майновий пай в СС «Перепельницька» с.Перепельники, згідно майнового сертифікату [NUMBER] від 18 червня 2002 р. 23 вересня 2009 [PERSON] склав заповіт в Перпельницькій сільській раді, Зборівського району на користь позивача [PERSON] та [PERSON], посвідчений секретарем Перепельницької сільської ради за реєстровим № 20. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендує на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved