Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів щомісячно з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що здійснюється на підставі виконавчого листа № 6/643/370/13 від 19.02.2014 року виданого Московським районним судом м. Харкова та визнати виконавчий лист № 6/643/370/13 від 19.02.2014 року виданий Московським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.02.2008 року Московським районним судом м. Харкова винесено ухвалу про визнання мирової угоди укладеної між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, протягом строку її інвалідності або до зміни матеріального стану сторін. \~ \~ \~ \~23.01.2014 року Московським районним судом м. Харкова винесено рішення у справі № 643/9675/13-ц, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Останні роки\~ \~матеріальне становище\~позивача \~ значно\~погіршилось,\~позивач \~ перебуває\~на \~ амбулаторному\~ \~лікуванні \~ \~з \~діагнозом :\~«Хронічний \~ вірусний\~ \~гепатит \~«С»,потребує\~систематичного \~ \~обстеження \~ та\~ \~лікування \~,\~ як\~фізична особа\~-\~підприємець доходи\~не отримує,\~ \~відповідач щомісячно\~отримує пенсію\~та соціальне\~забезпечення у\~якості компенсації\~за ліки,\~ \~відповідачем було\~отримано спадщину\~за померлою\~ [PERSON] ,\~а у\~2017\~році відповідач\~вийшла заміж,\~ \~позивач \~ вважає, що відповідач перестала потребувати матеріальної допомоги від позивача, тому просив суд припинити стягнення аліментів на її утримання, у зв`язку з відсутністю підстав на таке утримання та виконавчий лист визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, що ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2008 року затверджено мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, протягом строку її інвалідності або до зміни матеріального стану сторін. [PERSON] та \~ [PERSON] з 09.01.1987 року по 23.01.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Московського районного суду м.Харкова від 23.01.2014 року . Як вбачається з копії довідки до акта огляду МСЕК серія ХАР -06 № 019977 від 04.04.2007 року [PERSON] ,1968 року народження , є інвалідом ІІ групи з з 01.04.2007 року , загальне захворювання , інвалідність встановлена на строк до 01.04.2008 року, дата чергового переогляду 15.03.2008 року . Відповідно до довідки Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2019 року № 1417/04.27-20 [PERSON] , [INFO] ,яка мешкає за адресою : [ADDRESS] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » з 23.02.2005 року. Відповідно до довідки Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 29.08.2019 року № 4212/04.27-20 [PERSON] , [INFO] ,яка мешкає за адресою : [ADDRESS] перебуває на обліку та отримала пенсію по інвалідності з січня 2014 року по травень 2018 року в розмірі 64393 гривен. Відповідно довідки КНП «Міська поліклініка № 20 ХМР » [PERSON] , [INFO] ,який проживає за адресою: [ADDRESS] з 13.08.2020 року знаходиться на амбулаторному лікуванні у інфекціоніста з діагнозом : «Хронічний вірусний гепатит «С»,потребує систематичного обстеження. Згідно положень ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 82 СК України, на яку як на підставу позову посилається позивач, передбачені умови припинення права одного з подружжя на утримання. Зокрема ч.3 ст.82 СК України встановлено, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності та беручи до уваги те, що позивач довів обставини на які посилався в позові, відповідачем не спростовані обставини належними та допустимими доказами , тому суд вважає що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. На підставі ст.ст. 75, 82 СК України, ст. ст. 10, 80-83, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved