Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 29.03.2014 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами припинені з січня 2016 року з тієї причини, що відповідач проявляє до нього неповагу, між ними постійно виникали сварки, в зв»язку з чим вони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення неможливим, спору про розподіл майна та про місце проживання дитини немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] В судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглядати справу без його участі (а.с.3). В судове засідання відповідач не зявилася, про день та час слухання повідомлена належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет, (а.с. 10-11,18) тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 29.03.2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 154 (а.с.4). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з січня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, несумісність характерів, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна та про місце проживання дитини немає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 211 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved