Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що попередньо ознайомившись із вимогами цивільного законодавства України щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, розумно та свідомо, без впливу обману, помилки, без будь-якого примусу, як фізичного та і психологічного, бажаючи реального настання правових наслідків, розуміючи значення своїх дій та їх правові й фактичні наслідки, 10 квітня 2020 року між позивачем як «Позикодавець», та відповідачкою як «Позичальник», було укладено договір безпроцентної позики №1/П - далі по тексту «договір позики». Відповідно до пункту 1.1. договору позики, [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 255368 грн. 00 коп. для власних потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується використати суму позики відповідно до її призначення та повернути зазначену суму позики на умовах та в строки згідно з даним Договором позики. Відповідного до акту від 10 квітня 2020 року приймання-передачі позики відповідно до договору безпроцентної позики №1/П від 10 квітня 2020 року, Позивачем передав, а Відповідач отримав позику у зазначеному розмірі. Відповідно до пункту 3.2. договору позики, [PERSON] приймає надану поворотну фінансову допомогу й використовує її на власні потреби; повертає в строк, вказаний в пункті 2.7. даного Договору, всю суму позики. Повернення Позики здійснюється в строки до 10 липня 2020 року у сумі згідно з пунктом 1.1. даного Договору, у грошовій готівковій формі, шляхом передачі коштів особисто Позикодавцю - пункт 2.3. договору позики. Згідно із пунктом 2.1. договору позики позика має бути повернена позивачу до 10 липня 2020 року включно. Натомість, відповідачка у порушення норм чинного цивільного законодавства України, належним чином, своєчасно та в повному обсязі не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення у строк до 10 липня 2020 року суми грошових коштів у розмірі 255 368,00 гривень. Відповідно до пункту 4.1. договору позики, сторони погодили, що при простроченні повернення позики (її частини) позичальник сплачує штраф у розмірі 20% від неповерненої суми позики. Відповідно до п. 4.2. Договору, сторони дійшли згоди, що при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу передбаченого пунктом 4.1 Договору, сплачує процент у розмірі 30% річних, виходячи з неповерненої суми за весь строк прострочення. При цьому позичальник зобов`язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення. Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги, складають наступний їх розмір: сума основної заборгованості згідно договору безпроцентної позики №1/П від 10 квітня 2020 року у розмірі 255 368 грн. 00 коп.; сума нарахованих 30% річних становить 33334 грн. 35 коп.; сума нарахованого штрафу із врахуванням та на підставі 4.1. договору позики становить 51073 грн. 60 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 29 березня 2021 року о 14 год. 30 хв. 29 березня 2021 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 14 липня 2021 року об 11 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки та відсутністю відомостей про її належне повідомлення про дату та час судового засідання. В зазначене судове засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10 квітня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики №1/П (а.с.10). З акту-приймання передачі позики відповідно до Договору безпроцентної позики №1/П від 10 квітня 2020 року позивач передав, а відповідачка отримала позику у розмірі 255368 грн. 00 коп. (а.с. 11). У відповідності до п. 2.7 договору позики позика має бути повернена позикодавцю до 10 липня 2020 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За п.п. 4.1 та 4.2. договору позики при простроченні повернення позики (її частини) позичальник сплачує штраф у розмірі 20% від неповерненої суми позики, та при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого пунктом 4.1 договору, сплачує процент у розмірі 30% річних, виходячи з неповерненої суми за весь строк прострочення. При цьому позичальник зобов`язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики) збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення. Позивач довів, що боржник порушив зобов`язання за договором позики, а тому у нього виникло право на стягнення 30% річних та штрафу від несплаченої суми боргу. Відповідач відзиву на позов не надіслав та доводів позивача не спростував. За таких обставин судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути 255368 грн. 00 коп. заборгованості за договором безпроцентної позики № 1/П від 10 квітня 2020 року, 333374 грн. 00 коп. 30% річних, 51073 грн. 60 коп. штрафу. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3398 грн. 00 коп..

Outcome: approved