Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд змінити порядок нарахування аліментів за період, що встановлений у постанові ВП№ 15479442 від 19.05.2017 та створити умови рівноправного розподілу грошового забезпечення матеріального утримання його дітей, перерахувати заборгованість по аліментам та вказати дійсну суму заборгованості. Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує в позовній заяві, що на підприємство ПФ «Гамма-55» де він працює надійшов лист та постанова ВП № 15479442 від 19.05.2017 «Про звернення стягнення на заробітну плату» від Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова. Вказаною постановою його було зобов`язано виплатити заборгованість по аліментам на користь [PERSON] у розмірі 51240,75 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, та у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, заслухавши пояснення позивача, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебував виконавчий лист № А-151/9-96 виданий 19.10.2009 Київським районним судом міста Хароква про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх спільного сина, [PERSON] . Постановою Головного державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] майна, на яке можливо звернути стягнення, виконавчий лист повернуто стягувачу. Відповідно до вказаної постанови також вбачається, що на момент повноліття дитини, заборгованість з аліментів складає 51240,75 грн. 19.05.2017 постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Козьоною О.К. при примусовому виконанні виконавчого листа А-151/9-96 виданого 19.10.2009 звернуто стягнення по заборгованості з аліментів у розмірі 51240,75 грн. на доходи боржника, який відповідно до довідки Державної фіскальної служби України працює в ПФ «Гамма-55», що знаходиться за адресою: м. Харків, Полтавський шлях, буд. 27, кв. 2. Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Зокрема, ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, право на подання заяви про зміну способу нарахування аліментів надається виключно одержувачу аліментів. Крім того, суд зазначає, що аліменти на неповнолітніх дітей присуджуються до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що на момент повернення державним виконавцем виконавчого документу з примусового стягнення аліментів, у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, [PERSON] на утримання якого стягувались аліменти, досяг повноліття та заборгованість по аліментам складала 51240,75 грн. Таким чином, нарахування аліментів з моменту досягнення дитиною повноліття припинено, а отже зменшити чи збільшити вже нараховані платежі не вбачається можливим, позивач не надав суду доказів, що він звертався до суду з заявою про зменшення розміру аліментів в період, до досягнення дитиною повноліття. Також суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, з урахуванням того, що нарахування аліментів на момент звернення позивача з позовною заявою до суду, припинено, у зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття, та враховуючи, що з заявою про зміну способу нарахування аліментів має право звертатись лише одержувач аліментів, та з урахуванням того, що позивач не просив розстрочити або відстрочити заборгованість з аліментів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також, у разі з незгодою позивача з розміром нарахованої заборгованості, суд роз`яснює позивачу право на звернення до суду з заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, що передбачено частиною 9 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною 4 статті 195 СК України.

Outcome: dismissed