Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] акціонерного товариства» «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, співвідповідача - державного підприємства обтяжень рухомого майна «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовної заяви вбачається, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2013 року, зустрічний позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» про визнання договору застави транспортного засобу недійсним, задоволено. Визнано недійсними договір застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON]На виконання умов Договору застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження автомобіля марки Nissan, модель Х-Тегга 4.0, рік випуску 2007, номер об'єкта: 5N1AN08W07C536787, номер державної реєстрації АА 0088 АХ.У 2016 році, позивачу стало відомо, що на вищевказаний автомобіль, який належить йому на праві власності накладено заборону відчуження. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялися листи про зняття заборони. Однак відповіді не отримано. А тому, позивач просить вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 6389595 від 12 січня 2008 року із подальшими змінами обтяжень відомостей про обтяження автомашини марки Nissan, модель Х-Тегга 4.0, випуску 2007 року, номер об'єкта (кузов) 5N1AN08W07C536787, номер державної реєстрації АА 0088 АХ. Представники відповідачів [PERSON] акціонерного товариства» «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції і Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в судове засідання не з'явилися повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як було встановлено судом, рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2013 року, яке набрало законної сили 30.07.2013 року, зустрічний позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» про визнання договору застави транспортного засобу недійсним, задоволено. Визнано недійсними договір застави транспортного засобу від 07 грудня 2007 року до кредитного договору № 220319454 від 05 грудня 2007 року (а.с.6-10). В силу дії ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за номером 50565097, виданого 21.10.2016 року (а.с.4) вбачається, що на транспортний засіб, автомобіль марки Nissan, модель Х-Тегга 4.0, рік випуску 2007, номер об'єкта: 5N1AN08W07C536787, номер державної реєстрації АА 0088 АХ, на підставі договору застави транспортного засобу, 2786д, 05.12.2007 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] внесла приватне обтяження, яке зареєстровано 12.01.2008 року за № 6389595, реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Як вбачається з листа AT «[PERSON] Аваль» від 15.11.2016 року за № 81-15-9/7945 (а.с.5), на запит адвоката [PERSON], щодо надання інформації про наявність/відсутність заборони на відчуження автомашини банк повідомив про відмову у наданні такої інформації без належно оформленого та нотаріально завіреного письмового дозволу клієнта власника такої інформації. Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Правовий аналіз наведеного положення Закону вказує на те, що судове рішення є прямою та безпосередньою підставою для внесення реєстратором Державного реєстру інформації про припинення обтяження спірного транспортного засобу. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обтяжений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - припинення обтяження транспортного засобу. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог про вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved