Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.04.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №332. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 квітня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Між ними не було взаєморозуміння, через що часто виникали сварки. З 2012 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Спір щодо місця проживання дитини та майна подружжя відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України, та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 02 квітня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №332, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим повторно 21.02.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим повторно 21.02.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2748 від 27.07.2011. Спору щодо місця проживання дитини та щодо спільного майна подружжя не має. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося, зважаючи, що сторони сумісно не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, а також зважаючи на те, що відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved