Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просив зменшити розмір аліментів, які він сплачує по рішенню суду на користь: [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів прибутку, на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів прибутку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку та на користь [PERSON] грошові кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року. 04 лютого 2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], з якою у них [INFO] року народився спільний син [PERSON]. За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 28 вересня 2017 року стягнуто з нього на користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] до повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку. На підставі рішення суду він сплачує на користь [PERSON] аліменти розміром 1/4 і 1/6 частини свого доходу та 1/4 частину свого доходу [PERSON] В сукупності сума, перевищує половину його доходів і складає 67%, що порушує його майнові права. Після сплати аліментів для власних потреб залишається менше прожиткового мінімуму який встановлений законом. Оскільки змінилося матеріальне становище, так як він постійно не працює, працював з вересня 2014 року, до осені 2015 року, а потім працевлаштувався лише 19 червня 2016 року. Створив сім'ю тому змушений звернутися до суду та просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання дітей на підставі вищезазначених рішень суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Стверджував, що в зв'язку із сплатою аліментів в розмірі визначеному судом, він не має можливості задовольняти свої соціально-побутові потреби та не має можливості спілкуватися з сином [PERSON], який проживає з матір'ю в іншому населеному пункті. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Підтвердивши факт виплати їй позивачем аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу та на її особисте утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини доходу. Суду пояснила, що вона на даний час не працює і немає будь-якого іншого доходу крім аліментів. Витрати на утримання сина є значними, оскільки дитина часто хворіє, підтвердивши ці обставини касовими чеками на придбання ліків. Стверджувала, що син [PERSON], який народився в іншому шлюбі відповідача виховується в повній сім'ї, позивача та співвідповідача [PERSON], тому зменшення розміру аліментів на його матеріальне забезпечення не вплине. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, за умови якщо розмір аліментів який виплачується на утримання сина [PERSON] та її сина [PERSON] буде однаковим. Заперечувала факт проживання її та відповідача однією сім'єю, так як вона проживає в сім'ї батьків. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2016 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку та на особисте утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку (а.с.5). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як випливає зі змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. 04 лютого 2017 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], від цього шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7,8). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 29 вересня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] до повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, що підтвердили в судовому засіданні сторони. Згідно довідки про заробітну плату та інші доходи ТОВ «Бурова компанія Укрбудсервіс» №1191/1 від 25.10.2017 року, середній заробіток позивача [PERSON] становить 18932грн. 76 копійок (а.с.36). Розмір відрахувань на підставі рішень судів становить 2/3 (1/4+1/4+1/6) частини доходу позивача, який становить виходячи з розміру середнього заробітку останнього 12641 грн. 84 коп., розмір суми аліментів що сплачується на кожну дитини в грошовому еквіваленті становить 4733 грн. 19 коп. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01.12.2017 року встановлений в розмірі 1492 гривні. При зменшенні розміру аліментів до 1/6 частини доходу позивача розмір аліментів в грошовому еквіваленті відповідно до розміру середньомісячної заробітної плати відповідача становитиме 3155 грн. 46 коп., що значно перевищує встановлений законом прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, якими є діти що перебувають на утриманні відповідачів. Зважаючи на вищевказане та враховуючи, законодавчо закріплений обов'язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей до їх повноліття, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечень проти позову [PERSON] про значні витрат на утримання дитини в зв'язку з незадовільним станом її здоров'я, оскільки питання розподілу додаткових витрат на утримання дитини законодавчо врегульоване і може бути предметом іншого спору. Суд також не може взяти до уваги твердження відповідача [PERSON] що позивач та співвідповідач [PERSON] проживають однією сім'єю і стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] є формальним, та стало підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки в супереч ст. 10,60 ЦПК України не підтверджено будь-якими доказами. Враховуючи викладене, рівність обов'язку батьків по утриманню дитини та інтереси як обох батьків так і дитини, суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] може бути зменшений з 1/4 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, до 1/6 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах.

Outcome: approved