Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якої зазначив, що 09 квітня 2018 сталася ДТП за участю автомобілю ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та мотоциклом марки «Kawassaki», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №592/3000/18 винуватцем ДТП визнано відповідача [PERSON] . Внаслідок ДТП позивач [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Посилаючись ст.ст. 22,1166, 1187,1192 ЦК України зазначив, що оскільки вина відповідача щодо отримання позивачем тілесних ушкоджень повністю встановлена вироком суду, кошти витрачені позивачем на лікування відшкодовані не в повній мірі покрили понесені витрати, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 провадження по зазначеній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 28.01.2020 у справі призначено авто-товарознавчу експертизу (виконання якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. пров. М.С. Бокаріуса) з приводу встановлення матеріальних збитків завданих майну позивача [PERSON] , а саме мотоциклу марки «Kawassaki», д.н. [NUMBER] . Згідно повідомлення ХНДІСЕ ім. засл. пров. М.С. Бокаріуса від 31.07.2020 про неможливість надання висновку експертизи №6494 по справі №646/8748/19, відповідно до ст. 72 ЦПК України відправлено клопотання про організацію огляду об`єкта дослідження та рахунок на сплату за проведення експертиз. Протягом 45 календарних днів клопотання не було задоволено та кошти за проведення експертизи не надійшли. Позивач і його представник в судове засідання не прибули, останній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якій він заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. В обгрунтування зазначив, що на час розгляду кримінальної справи, тобто до 21.11.2018 він відшкодував [PERSON] завдану шкоду у повному обсязі, зокрема посилався, на те що у вироці суду зазначено як обставину що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування шкоди потерпілому. Також зазначив, що твердження позивача, що у покриті понесені витрати не в повній мірі не обгрунтовані, а посилання на вартість ремонту мотоциклу незрозумілі. Щодо заперечень до вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, зокрема зазначив про те, що після вищеописаної ДТП на позивача також складений протокол про адміністративне правопорушення, але провадження закрито з нереабілітуючих обставин - закінченню строків притягнення до адміністративної відповідальності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №641/3490/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі статей 75, 76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строкм на три роки. Вищезазначеним вироком встановлено, що [PERSON] ,09.04.2018 року, близько о 12 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові зі сторони пр. Гагаріна, в напрямку вулиці Морозова. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку 1-А він зупинився на крайній лівій смузі руху для виконання розвороту наліво, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку. Після чого, [PERSON] відновив рух та, виконуючи маневр розвороту наліво, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю» не впевнився в безпеці маневру, не надав дорогу мотоциклу «Kawassaki», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався в зустрічному напрямку і допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/377-А/18 від 18.05.2018 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді травми лівої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому середньої третини діафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому дистального метадіафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому внутрішньої кісточки без зміщення, відкритого уламкового перелому п`яткової кістки, відкритого перелому І-ІІ-ІІІ, V плеснових кісток зі зміщенням. Порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України [PERSON] , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 534/18 від 18.05.2018, знаходяться в причинному зв`язку з даною подією та наслідками. [PERSON] мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт протиправних дій [PERSON] - підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню. Цивільний позов [PERSON] при розгляді кримінального провадження не заявлено. Також згідно вироку суду не встановлено заподіяння матеріальної шкоди потерпілому [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди, з огляду на відсутність належних підтверджень. Зокрема додані до позовної заяви квитанції на придбання лікарських засобів не підтверджені призначенням лікаря, що в свою чергу унеможливлює встановити зв`язок між отриманням [PERSON] тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, що мала місце 09.04.2018 та необхідність придбання вказаних лікарських засобів у додатку до позовної заяви. Також не заперечувалось позивачем і часткове відшкодування майнової шкоди відповідачем на його користь. Крім того, щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок пошкодження мотоциклу належному йому суд приходить до наступного висновку. Відповідно до норми ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , у наслідок винних дій, завдав майнової шкоди [PERSON] , що виражається у пошкодженні транспортного засобу, між якими є безпосередній причинний зв`язок. У результаті між сторонами виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди майну фізичної особи. При цьому, при визначенні вартості завданої шкоди, суд бере до уваги наступні обставини Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Згідно із ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Відповідно до норми ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Позивач [PERSON] подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Судом було покладено обов`язок надання транспортного засобу для проведення експертного дослідження та оплати вартості на проведення експертизи на [PERSON] , проте відповідач не здійснив оплату для проведення експертизи та не надав об`єкт проведення експертного дослідження - мотоцикл для огляду. З огляду на це суд приходить до переконання, що позивач фактично ухилився від участі у експертизі. З огляду на відсутність інших належних доказів оцінки матеріальної шкоди завданої позивачу пошкодженням його транспортного засобу та будь-яких доказів що доводять такі пошкодження, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до норми ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У частинах 3, 4 ст. 23 ЦК України визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо розміру матеріального відшкодування завданої моральної шкоди, суд,

Outcome: partial