Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради Рожищенського району, [PERSON], Третя особа: КП «Волинське обласне БТІ» про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в м.Рожище проживав його батько - [PERSON]. В 1958 році він звернувся до [PERSON] міської ради із заявою про виділення йому земельної ділянки для спорудження житлового будинку. Земельна ділянка батькові була надана в м.Рожище по вул.Граничній, 34, на якій він збудував житловий будинок. Після його смерті відкрилась спадщина на це нерухоме майно. На даний час він не має можливості оформити право власності на спадкове нерухоме майно, оскільки житловий будинок зареєстрований на іншого власника - [PERSON], яка не має ніякого відношення до його родини. Згідно рішення, виданого [PERSON] відділом комунального господарства від 03.01.1950 року вбачається, що власником нерухомого майна є [PERSON]. Оскільки його право власності на спадкове нерухоме майно не визнається та не може бути визнаним, тому змушений звернутись до суду з позовом про скасування державної реєстрації нерухомого майна та визнання його права власності на це майно. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно видане на імя [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове нерухомого майно, яке знаходиться в м.Рожище по вул. Гранична,34, після смерті батька [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, 14.04.2016 року подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подав суду клопотання, в якій просять справу слухати у відсутності представника на підставі наявних доказів у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 14.04.2016 року подав заяву, в якій просить розгляд справи слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав та просить задвоольнити. Представник третьої особи - КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Тому суд ухвалив, справу слухати у відсутності представника третьої особи. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету [PERSON] районної ради № 388 від 04.10.1958 року (а.с.4) та договору від 03.04.1959 року спадкодавцю [PERSON] була надана земельна ділянка в м.Рожище по вул. Гранична, 34 в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності (а.с.5-6). Із рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 51 від 24.04.1996 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку в м.Рожище по вул.Гранична,34 (а.с.7-11). Спадкодавець [PERSON], який помер 20.09.2005 року, був одружений на [PERSON], яка померла 01.08.2010 року, що вбачається із свідоцтва про одруження та свідоцтв про смерть (а.с.13, 14, 15 ). Згідно заповіту від 28.05.2001 року вбачається, що [PERSON] заповів в рівних частках житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами спадкодавця [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с.17). Крім того, із повідомлення КП «Волинського обласного бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою м.Рожище, вул. Гранична, 34 зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого [PERSON] відділом комунального господарства, згідно рішення 03.01.1950 року за №7 (а.с.18). Однак, як вбачається із архівного витягу Державного архіву Волинської області від 30.12.2015 року, [PERSON] виділено присадибну земельну ділянку під будівництво в розмірі 0,07 га. по вул.Граничній,34 в м.Рожище (а.с.19). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] ніколи не була членом сімї [PERSON], нікому із сусідів вона не знайома, і немає жодних відомостей про цю особу. Позивач є спадкоємцем за заповітом 1/2 частини житлового будинку після смерті батька [PERSON] та 1/2 частини житлового будинку за законом після смерті брата [PERSON], оскільки останній інших спадкоємців не мав, а відповідач [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від своєї частки майна на користь позивача. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя померлого [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2015 року (а.с.23). Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, що стверджується ксерокопією паспорта останнього про місце його реєстрації (а.с.25). З ксерокопії спадкової справи № 241/2010 на майно померлого [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Інший спадкоємець, відповідач по справі, [PERSON] 6-ти місячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини пропустив, ставити питання про його продовження не буде, претензій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON],[PERSON] не має. (а.с. 65-70). З ксерокопії спадкової справи № 118/2015 на майно померлого [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Інший спадкоємець, відповідач по справі, [PERSON] 6-ти місячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини пропустив, ставити питання про його продовження не буде, претензій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом братові [PERSON] не має. (а.с. 35-40). Згідно висновку про вартість обєкта оцінки орієнтовна ринкова вартість житлового будинку в м.Рожище по вул.Гранична, 34 становить 50643,00 грн. (а.с.20-21). Згідно довідок виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 872/02-25/2-15 від 26.10.2015 року (а.с.26), № 957/02-25/2-15 від 01.12.2015 року (а.с.27) вбачається, що спадкодавець [PERSON] та його дружина [PERSON], були зареєстровані та до дня смерті проживали за адресою: [INFO]. Разом проживали та були зареєстровані: син [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON]. Також, з будинкової книги вбачається, що батьки позивача та інші члени сімї завжди були зареєстровані в [INFO]. [PERSON] ніколи не була членом сімї [PERSON] (а.с.10-12). Спадкодавець [PERSON] знятий з реєстраційного обліку 16.02.2006 року. З інвентаризаційної справи №1171 на будинковолодіння №(45) №34 в смт. Рожище по вул.Граничній вбачається, що 12.01.1950 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на будівництво або право забудови. Однак, з 15.02.1984 року документація по даному будинковолодінню видавалася на імя [PERSON] (оціночний акт № 1, № 2 інвентаризаційної справи №1171 (а.с.59, 60)). Також, з інвентаризаційної справи №1171 від 1951 року на [PERSON] вбачається, що на громадянку [PERSON] зареєстровано право власності на будинковолодіння по вул.Гранична,45 м.Рожище (акт від 24.12.1949 року, рішення № 7 від 03.01.1950 року, свідоцтво про право власності на інвентаризаційної справи №1171(а.с.55, 56)). Згідно заяви [PERSON] на імя представника Облінвентарбю від 16.12.1949 року вбачається, що остання просила визнати за нею право власності на будинковолодіння по вул.Гранична,45 в м.Рожище (а.с.9 інвентаризаційної справи №1171). Разом з тим, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинковолодіння, що в м.Рожище по вул.Граничній,34, відомості щодо власника майна відсутні (а.с.75). З повідомлення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 423/02-17/2-16 від 21.04.2016 вбачається, що земельна ділянка за адресою м.Рожище, вул. Гранична, 34 виділена [PERSON] рішенням виконкому від 24.04.1996 року № 51, площею 0,12 га. (а.с.80). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинковолодіння, що в м.Рожище по вул.Граничній,45, зареєстровано за [PERSON] (а.с.82-83). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинковолодіння, що в м.Рожище по вул.Граничній, 45 а, відомості про власника відсутні. (а.с.84). Аналізуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що власником нерухомого майна по вул.Граничній, 34 в м.Рожище [PERSON] не була, оскільки спадкодавцю [PERSON] лише в 1958 році була відведено земельну ділянку 0.07 га. під забудову в м.Рожище по вул. Граничній, 34 і йому був виданий технічний паспорт, а в подальшому побудований житловий будинок, та 24.04.1996 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, тому право власності не могло бути зареєстровано за [PERSON]Г, так як фактично будинку ще не було. За [PERSON]Г було зареєстровано право власності на будинок по вул. Гранична,45а в м.Рожище, що підтверджується інвентаризаційною справою, а в свідоцтві про право власності зазначено, що будинковолодіння, що належить [PERSON], знаходиться по вул. Граничній, (45а) 34 в м.Рожище. Отже, свідоцтво про право власності [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться в м.Рожище по вул.Граничній 34, видане [PERSON] відділом комунального господарства 3 січня 1950 року, є незаконним і підлягає скасуванню. На даний час позивач не має можливості зареєструвати будинок, оскільки він зареєстрований за іншим власником. Відповідно до ст. 393 Цивільного Кодексу України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що батьки позивача та інші члени сімї завжди були зареєстровані в [INFO] та що власником вказаного нерухомого майна [PERSON] ніколи не була, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та скасувати свідоцтво про право власності на будівництво та право забудови від 12.01.1950 року на будинковолодіння, що знаходиться в м.Рожище по вул.Граничній, №(45а) №34, та належить [PERSON], видане на основі рішення [PERSON] селищної ради депутатів трудящих від 03.01.1950 року і визнати за позивачем [PERSON] право на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться в м.Рожище по вул.Граничній, 34, як на спадкове майно: 1/2 частини житлового будинку після смерті батька [PERSON] та 1/2 частини житлового будинку за законом після смерті брата [PERSON].

Outcome: approved