Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про відшкодування майнової шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що 23 лютого 2014 року о 01:05 год. в м. Луцьку на перехресті пр. Перемоги вул. Генерала Шухевича сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], по пр. Перемоги, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 217030», реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON]. Вказує на те, що даний факт дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду від 26 лютого 2014 року, яка набрала законної сили 10.03.2014 року. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, у звязку із тим, що [PERSON] 23 лютого 2014 року о 01:05 год. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], по пр. Перемоги, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 217030», реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON], чим порушив п. 2.9 (а), п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху. Суд наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень. Відразу після ДТП [PERSON] повідомив працівникам ДАІ і [PERSON], що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснив в «Українській страховій компанії» («ЮТІКО») згідно поліса АЕ № 0095689. Проте в даній компанії вияснилося, що [PERSON] дійсно страхував у них свій автомобіль, але тільки на один місяць і то в 2013 році. Таким чином, у [PERSON] не було даних про страхову компанію, в якій станом на час скоєння ДТП [PERSON] страхував свій автомобіль. Тому, [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у Моторне (транспортне) страхове бюро України, оскільки відповідно до «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З листа МТСБУ № 3/1-05/6388 від 27.02.2014 року вбачається, що згідно центральної бази даних по відношенню до автомобіля «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/8742212, виданий страховою компанією СТзДВ «Гарантія» м. Київ. Експерт СТзДВ «Гарантія» усно повідомив, що орієнтовна вартість матеріального збитку становить приблизно 25\~000,00 грн. Позивачу висновок не було надано, оскільки замовником автотоварознавчого дослідження є страхове товариство. Оскільки страхове відшкодування СТзДВ «Гарантія» не було перераховано, то [PERSON] звернувся до ПАТ «Волинь-Авто» з метою визначення розміру завданого матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля № 0064 від 30.12.2014 року власнику вказаного автомобіля [PERSON] заподіяно матеріальний збиток вартістю 24\~684,23 грн. За визначення вартості матеріального збитку [PERSON] сплатив 504 грн. Таким чином, сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню становить 25\~188,23 грн. (24\~684,23 + 504). Позивач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам, хоч була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 23 лютого 2014 року о 01:05 год. в м. Луцьку на перехресті пр. Перемоги вул. Генерала Шухевича сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], по пр. Перемоги, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 217030», реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON]. Даний факт дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду від 26 лютого 2014 року, яка набрала законної сили 10.03.2014 року (а.с. 5). Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, у звязку із тим, що [PERSON] 23 лютого 2014 року о 01:05 год. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], по пр. Перемоги, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 217030», реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON], чим порушив п. 2.9 (а), п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху. Суд наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Приймаючи до уваги, що постановою Луцького міськрайонного суду від 14.11.2014 року встановлена вина [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді, постанова не скасована, відповідно встановлені судом обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам п. 16.11. Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Стаття 1187 ч. 2 ЦК України регламентує - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди. завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законних підставах використовує транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. правил дорожнього руху України). Отже, судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] на правовій підставі керував автомобілем марки «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], а тому саме він зобовязаний нести витрати по завданій шкоді [PERSON] Судом також встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля № 0064 від 30.12.2014 року власнику вказаного автомобіля [PERSON] заподіяно матеріальний збиток вартістю 24\~684,23 грн. (а.с. 11-17). За визначення вартості матеріального збитку [PERSON] сплатив 504 грн. (а.с. 18). Таким чином, сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню становить 25\~188,23 грн. (24\~684,23 + 504). З листа МТСБУ № 3/1-05/6388 від 27.02.2014 року вбачається, що згідно центральної бази даних по відношенню до автомобіля «Mercedes-Betz S 320», реєстраційний номер [NUMBER], укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/8742212, виданий страховою компанією СТзДВ «Гарантія» м. Київ (а.с. 6). Згідно вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 та п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. При настанні страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Предмет та умови договору страхування, а також обовязки страховика здійснити страхову виплату в разі настання страхового випадку, регламентовані також ст.ст. 979-985, 988, 990 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved