Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач є його батьком. З 30 грудня 1995 року по 14 вересня 1999 року батьки позивача перебували у шлюбі. З 01 вересня 2011 року позивач навчається в ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник» за спеціальністю «Верстатник широкого профілю та програміст верстатів з ЧПУ», строк закінчення навчання 10.05.2015. Позивач має нагальну потребу в матеріальній допомозі зі сторони позивача, оскільки необхідно купувати продукти харчування, одяг, взуття, учбову літературу, необхідно користуватись бібліотекою, комп'ютером та копіювальною технікою. Відповідач офіційно не працює. Мати позивача одна утримує сина та допомагає отримати освіту, але її доходів не достатньо. Відповідач аліменти нікому не сплачує. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на період навчання у вищому навчальному закладі - до 10.05.2015, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він сплачував аліменти на позивача до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. Крім того, він ніде на працює та не має змоги надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки має двох неповнолітніх дітей, один з яких хворіє на бронхіальну астму, також з ним проживає мати [INFO], яка є інвалідом І групи, потребує постійного догляду та матеріальної допомоги. Крім того, він сам є інвалідом III групи. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та не оспорюється відповідачем. (а.с.2) 01.03.2014 року позивачка [PERSON] досяг повноліття. З 1 вересня 2011 року він навчається в ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник» за спеціальністю «Верстатник широкого профілю та програміст верстатів з ЧПУ», строк закінчення навчання 04.05.2015. У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідно купувати продукти харчування, одяг, учбову літературу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Коментованими положеннями закону обов'язок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, пов'язується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем [PERSON] матеріальної допомоги своєму сину [PERSON] який продовжує навчання, а відсутність працевлаштування відповідача не є підставою для ухилення від відповідного обов'язку по утриманню батьками своїх дітей. Факт наявності у відповідача III групи інвалідності також не може свідчити про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки вказана група інвалідності дозволяє провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів (п. 27 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317). Одночасно суд вважає, що зазначені відповідачем обставини, які підтверджені належними доказами, зокрема факт перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких хворіє на бронхіальну астму, матері, яка є особою похилого віку ([INFO]) та інвалідом І групи, а також те, що сам відповідач є інвалідом III групи з дитинства, можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач, з ? на 1/6 частину усіх видів доходу (заробітку) відповідача. На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров'я, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial