Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] міської влади про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просив суд визнати за нимправо власності у порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON], померлого 07 лютого 2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.02.2010 року помер його батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, у тому числі і квартиру[ADDRESS] він заповідав позивачу [PERSON] У термін, передбачений ст. 1270 ЦК України позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці першої черги його дружина [PERSON], та син [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини за законом на користь іншої особи. Позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на нерухоме майно квартиру №16, що знаходиться в м. Харкові по вул. Котляревського, буд. 14/58, не зареєстровано у відповідних органах державної реєстрації за померлим [PERSON], і рекомендовано звернутися до суду. Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правових послуг від 31.05.2016 року, в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, на підставі вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення. 3-тя особа приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. В судовому засіданні було встановлено, щона підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.1998 року [PERSON] на праві власності належить квартира №16, що знаходиться в м. Харкові по вул. Котляревського, буд. 14/58. ( а.с. 16) Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано на імя [PERSON] у встановленому законом порядку. ( а.с. 19) Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 01.06.2004 року №41-40, [PERSON], який мешкає [ADDRESS], дозволено користуватися нежитловим приміщенням під підсобне. ( а.с. 20) Згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 05.05.2009 року №30-24, прохання [PERSON], який мешкає [ADDRESS], задоволено, прийнято в експлуатацію переобладнане приміщення площею 41,53 кв.м під житлові кімнати, балкон, коридор, житлова площа квартири 50,47 кв.м, загальна площа 78,1 кв.м. ( а.с. 21) Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 06.10.2009 року №62-53, видано свідоцтво про право власності на квартиру №16 у будинку № 14/58 житловою площею 50,90 кв.м, загальною площею 83,20 кв.м по вул. Котляревського на імя [PERSON]. ( а.с. 22) 07 лютого 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ВЛ № 251633. ( а.с. 7) Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. За життя, а саме 21 листопада 2002 року, померлий склав заповіт, за яким все належне їй майно де б таке не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде йому належати та на що він за законом матиме право, в тому числі всю належну йому квартиру №16, що знаходиться в м. Харкові, вулиця Котляревського, буд. 14/58, він заповідає [PERSON]. ( а.с. 9) Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як убачається з матеріалів справи, після померлого 07.02.2010 року [PERSON] була заведена спадкова справа. ( а.с. 67-82) В матеріалах спадкової справи мається заява [PERSON] від 21.05.2010 року про прийняття спадщини після смерті 07 лютого 2010 року його батька, [PERSON], який постійно мешкав в [ADDRESS]. (а.с. 67) Крім того, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] від 11.02.2013 року, в якій зазначено, що 07 лютого 2010 року помер її чоловік [PERSON], який постійно мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадщина. Цією заявою повідомляє, що їй відомо про заповіт, посвідчений 21 листопада 2002 року 1-. ХДНК за реєстровим №5-2072 від імені померлого [PERSON] на імя [PERSON], на квартиру 316, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Котляревського, буд. №14/58. Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обовязкову долю у спадщині вона не має, так як на день смерті не була інвалідом будь-якої групи або непрацездатною за віком. Згідно до ст. 60 СК України право не має, та к як майно померлого було його особистою власністю. ( а.с. 77) Також матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] від 11.02.2013 року, в якій зазначено, що 07 лютого помер його батько [PERSON], який постійно мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадщина. Цією заявою повідомляє, що йому відомо про заповіт, посвідчений 21 листопада 2002 року 1-. ХДНК за реєстровим №5-2072 від імені померлого [PERSON] на імя [PERSON], на квартиру 316, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Котляревського, буд. №14/58. Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обовязкову долю у спадщині він не має, так як на день смерті не була інвалідом будь-якої групи або непрацездатною за віком. ( а.с. 80) Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено. Згідно постанови про відмову у вичинені нотаріальних дій від 29.04.2016 року за №223/02-31, приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 50,9 кв.м на імя [PERSON], у відповідних органах державної реєстрації не зареєстровано. ( а.с. 15) Відповідно до п. 3.1 Розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У звязку з викладеним, суд вважає, що у [PERSON] виникло право на звернення до суду з даним позовом. Як було зазначено у рішенні вище, згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 06.10.2009 року №62-53, видано свідоцтво про право власності на квартиру №16 у будинку № 14/58 житловою площею 50,90 кв.м, загальною площею 83,20 кв.м по вул. Котляревського на імя [PERSON]. ( а.с. 22) Разом з тим, як вбачається з Довідки КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2016 року, право власності на 3-х кімнатну квартиру загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 50,9 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано. ( а.с. 19) В матеріалах справи також міститься технічний паспорт на квартиру №16 у житловому будинку № 14/58 по вул. Котляревського в м. Харкові, де зазначена загальна площа квартири 83,2 кв.м, житлова площа 50,9 кв.м. ( а.с. 23-24) Так, суд приходить до висновку, що квартира №16 у житловому будинку № 14/58 по вул. Котляревського в м. Харкові, загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 50,9 кв.м належала на праві власності померлому [PERSON], але через те, що квартира не була зареєстрована належним чином, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого, що порушує його права. Відповідно до положень ст. 1299 Цивільного кодексу України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягаю задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved