Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У якості третіх осіб залучені [PERSON] та [PERSON]. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що на підставі договорів дарування від 24.06.1997 р. та від 26.02.1998 р. має на праві власності 2/3 частини будинку [ADDRESS], інша 1/3 частина будинку на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 р. належить його дружині, [PERSON]. З 06.06.1992 р. в спірному буд. [ADDRESS] зареєстрований відповідач - син вітчима, [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою ф. - № З від 01.11.2013 р. за № 928. З січня 2004 р. відповідач припинив оплачувати комунальні послуги та нести витрати, пов'язані з утриманням будинку, з червня 2004 р. по теперішній час у будинку не проживає, місце перебування його не відоме. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації з 2004 р. підтверджується актами комісії ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільського району від 12.07.2013 р., від 11.09.2013 р. та від 11.11.2013 р., затвердженими начальником ЖЄД. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, його повноважний представник на підставі довіреності, [PERSON], подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач з позовом ознайомлений, заперечень не надав, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд установив, що на підставі договорів дарування від 24.06.1997 р. та від 26.02.1998 р. позивачу належить на праві власності 2/3 частини будинку [ADDRESS], інша 1/3 частина будинку на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1997 р. належить його дружині, [PERSON] ( а. с. 4-6). Відповідач вселився та зареєструвався в спірному будинку з 06.06.1992 р. як член сім»ї колишнього власника, [PERSON], приходиться сином її чоловіка [PERSON], що підтверджується довідкою ф. - № З від 01.11.2013 р. за № 928 ( а. с. 8). З червня 2004 р. відповідач виселився, з того часу по теперішній час не проживає, комунальні послуги не оплачує, не несе витрати, пов'язані з утриманням будинку, місце перебування його не відоме, Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації з 2004 р. підтверджується актами комісії ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільського району від 12.07.2013 р., від 11.09.2013 р. та від 11.11.2013 р., затвердженими начальником ЖЄД ( а. с. 9-11). Наявність реєстрації відповідача за адресою спірного будинку, що належить позивачу на праві власності, порушує гарантовані Конституцією та законами України права власника, обумовлює додаткові витрати, що потребують судового захисту. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у будинку [ADDRESS] за відсутності без поважних причин понад один рік доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved