Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 04 листопада 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4216. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 листопада 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем, в якому мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що деякий час після реєстрації шлюбу їх з відповідачем відносини були більш-менш нормальними, однак після народження дочки сімейні відносини стали погіршуватись, між ними стали виникати непорозуміння та сварки, вони перестали знаходити спільну мову щодо питань побуту, виховання дітей, тощо. Стверджує, що внаслідок таких відносин протягом тривалого часу у них зникли почуття взаєморозуміння та любові, а з вересня 2015 року вони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Вказує, що деякий час вони з відповідачем намагались відновити нормальні сімейні стосунки, однак такі намагання не принесли результату. Вважає, що зберегти шлюб неможливо, тому подальше перебування в зареєстрованому шлюбі є недоцільним. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій позов підтримує, просить розглядати справу у його та його довірителя відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 листопада 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №4216. В шлюбі мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З вересня 2015 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що зберегти шлюб неможливо, тому подальше перебування у формально існуючому шлюбі є недоцільним. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved