Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50\~\~відсотків прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, починаючи з дня подання позову і до завершення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] навчається на комерційній основі на І курсі денного відділення Київського університету культури у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскілки він не працює, проте потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проживання, проїзд, харчування, одяг та інше. Мати позивача працює та надає йому матеріальну допомогу, але у повній мірі забезпечити позивача не має можливості, оскільки сама виховує дитину 13 років. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість.\~У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з відповідним позовом. Від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №1036, яка видана Київським університетом культури 11.02.2020, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу, групи ДХМс29, денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури, IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.7а). Згідно із копією договору про підготовку фахівця з вищою освітою №32188 Київський університет культуру, в особі ректора [PERSON] (виконавець), бере на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] (замовник) здійснити підготовку [PERSON] (студента), освітня послуга, за: напрямом підготовки (спеціальністю) - дизайн; освітнім рівнем - бакалавр; формою навчання - денна; строк надання освітньої послуги з 01.09.2019 по 30.06.2023. Посеместрова оплата, сума до сплати за семестр 13725 грн (а.с.8-9). На час навчання [PERSON] проживає та зареєстрований в гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідкою про реєстрацію місця проживання особи та копією договору найму житлового приміщення у гуртожитку №0421 від 10.02.2020 (а.с.7,10). Витрати понесені позивачем на оплату навчання та проживання у гуртожитку підтверджуються квитанціями та копією довідки-фактури, які містяться в матеріалах справи (а.с.12, 13, 14, 15, 16). Мати позивача [PERSON] працює кухонним робітником в Льотній академії Національного авіаційного університету, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.11). Стаття 199\~СК України\~зазначає,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 200\~СК України\~передбачає,\~що суд\~визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті\~182\~цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ч.\~ч.1,\~2\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] навчається в Київському університеті культури, форма навчання - денна, як наслідок він ніде не працює і потребує матеріальної допомоги, також судом враховується позиція відповідача, який визнає позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Як випливає з п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних в ч. 6 ст. 141 ЦПК України включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав стягнення судового збору в сумі 840 грн 80 к. з відповідача в дохід держави у суду немає, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду узгоджується також із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст.ст.\~ 182, 191, 199-200 СК України,

Outcome: approved