Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просив визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] у праві спільної сумісної власності на будинок загальною площею 75,60 кв.м, в тому числі житловою площею 43,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ його частину та визнати за ним право власності на 13/16 частки вказаного будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] , який вона придбала, перебуваючи у шлюбі, за договором купівлі-продажу разом із чоловіком і його батьком [PERSON] , який помер [INFO] . В дублікаті договору купівлі-продажу, виданого Лебедченко А.Д. державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, в.о. державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, 23.04.2019 року за реєстровим № 2-113, замість втраченого договору купівлі-продажу, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою 20.09.1986 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2-1162, вбачається, що титульним власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] ) є [PERSON] . Факт реєстрації права власності на вказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] підтверджується архівною довідкою за № 52493, виданою 10.04.2019 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого, шлюб між вказаними особами був зареєстрований Пурпурівською сільською радою Новомиргородського району 27.10.1954 року, актовий запис № 6, інформація про розірвання цього шлюбу в Державному реєстрі відсутня. Вказане свідчить, що вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями придбавався чоловіком спадкодавця, його батьком - [PERSON] за час шлюбу з матір`ю - [PERSON] і вказане майно, відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року, який діяв на час набуття майна, вважається спільною власністю подружжя. 26.09.2019 року, на підставі поданої заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нестеренко С.А., заведена спадкова справа за № 22/2019, а 22.10.2019 року він звернувся із заявою про роз`яснення порядку оформлення спадщини після смерті матері до нотаріуса і отримав письмову відповідь за № 198/02-17, у якій було викладено всі обставини з посиланням на документи. З огляду на надану відповідь нотаріуса, він має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя матері - [PERSON] , але позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку оскільки нотаріус не наділений повноваженнями виділення часток померлого у праві спільної сумісної власності. Вказує, що друга частина спадкового майна, яка відкрилася для нього у цьому ж домоволодінні є частками майна, які належали матері [PERSON] , що перейшла у спадщину після смерті її чоловіка і його батька [PERSON] 1/2, та її сина, а його брата - [PERSON] 1/4, які вона прийняла у спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадкоємцями, які прийняли спадщину були: син спадкодавця [PERSON] (прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України) та дружина [PERSON] (прийняла спадщину відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в установлений 6-ти місячний строк не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нотаріусом не видавалися. Його брат [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановленому законодавством порядку після його смерті, є 4 особи: мати [PERSON] , дружина та дві доньки відповідачі у справі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті свого сина відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі у встановлений 6-ти місячний строк заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матері у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] належали такі частки: Ѕ, яку слід визначити у спільному майні подружжя + 1/2 у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] та + 1/4 у спадщині після смерті сина [PERSON] , тобто 13/16. На даний час нотаріус не має змоги належним чином оформити його спадкові права, як спадкоємця так як за життя між батьками не було розділене спільне майно подружжя, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом і посилаючись на вказані обставини просить його задовольнити. Скориставшись своїм правом відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із зустрічним позовом, в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/16 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , за кожною. Зустрічний позов обґрунтований такими ж обставинами, які зазначив позивач у первісному позові.Вказують, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті свого чоловіка та батька, [PERSON] . Окрім того, спадкоємцем першої черги являлась ще й мати померлого, [PERSON] . Вони звернулись до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нестеренко С.А. із заявою про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на частки житлового будинку було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права після смерті свого батька [PERSON] , оскільки не визначено розмір частки майна, яке є об`єктом спадкування. Посилаючись на вказані обставини, просили задовольнити зустрічний позов. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, при цьому, представниками сторін подані заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача за первісним позовом підтримала позов, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову, представник відповідача первісний позов визнала та просила задовольнити зустрічний позов. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] , який вона придбала, перебуваючи у шлюбі, за договором купівлі-продажу разом із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт від 24.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Куценко І.В. за реєстровим № 57, відповідно до якого усі свої права та обов`язки, які належать їй у майбутньому, та все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . 26.09.2019 року, [PERSON] , на підставі поданої заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нестеренко С.А., де була заведена спадкова справа за № 22/2019. 22.10.2019 року [PERSON] звернувся із заявою про роз`яснення порядку оформлення спадщини після смерті матері до нотаріуса і отримав письмову відповідь за № 198/02-17. З огляду на надану відповідь нотаріуса, він має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя матері - [PERSON] , але позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку оскільки нотаріус не наділений повноваженнями виділення часток померлого у праві спільної сумісної власності. Як вбачається іздубліката договору купівлі-продажу, виданого Лебедченко А.Д. державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, в.о. державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, 23.04.2019 року за реєстровим № 2-113, замість втраченого договору купівлі-продажу, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою 20.09.1986 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2-1162, титульним власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] ) є [PERSON] . Факт реєстрації права власності на вказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] підтверджується архівною довідкою за № 52493, виданою 10.04.2019 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого, шлюб між вказаними особами був зареєстрований Пурпурівською сільською радою Новомиргородського району 27.10.1954 року, актовий запис № 6, інформація про розірвання цього шлюбу в Державному реєстрі відсутня. Суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] придбавався [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] і вказане майно, відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року, який діяв на час набуття майна, вважається спільною власністю подружжя. Вказані обставини визнаються сторонами у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» за загальними правилами дії законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, що вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ним чинності, ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, що був чинним на час придбання спірного майна, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 28 КЗпШС України визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Положення статей 22, 28 КЗпШС України щодо врегулювання правовідносин належності, [PERSON] та [PERSON] , як подружжю майна, придбаного за час шлюбу та щодо рівності часток у разі його поділу являються аналогічними статтям 60, 63, 69, 70, 71 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно ч.1 ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними відповідної ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (ч. 1 ст.70 СК України), неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше визначено домовленістю між ними. Питання виділення частки спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в спільному майні подружжя у вищезазначеному будинку не вирішувалось. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] . Спадкоємцями, які прийняли спадщину відповідно до ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України, стали син та дружина померлого: [PERSON] та [PERSON] , які не оформили її нотаріально та не отримали відповідно у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 0 [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на ј частку житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги після смерті свого чоловіка та батька, [PERSON] . Окрім того, спадкоємцем першої черги являлась ще й мати померлого, [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується такими обставинами: 14.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було повторно укладено шлюб, який зареєстрований в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 527. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. 18.10.2013 року [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , про що видано відповідне свідоцтво від 25.10.2013 року. 11.12.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Вказаний шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2014 року. 01.06.2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . В строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачі за зустрічним позовом звернулися до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Нестеренко С.А. із заявами про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на частки житлового будинку було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права після смерті свого батька [PERSON] , оскільки не визначено розмір частки майна, яке є об`єктом спадкування. Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі, як спадкоємці за законом, звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не змогли оформити свої спадкові права. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, а право власності на це майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Суд приходить до висновку, що [PERSON] у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS] належали такі частки: Ѕ частка у спільному майні подружжя + Ѕ частка спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та + ј частка спадщині після смерті сина [PERSON] , тобто 13/16. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та визнанню за ним права власності на 13/16 частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Також підлягають задоволенню і вимоги зустрічного позову щодо визнання за позивачами за зустрічним позовом права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/16 частину вищезазначеного житлового будинку за кожним. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок сторін.

Outcome: approved