Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балковим М.М., зареєстрованого в реєстрі № 19500 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2018 року. Відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири, зареєстрованим в даному житловому приміщенні, але з 27.10.2018 року фактично не проживає у спірному приміщенні до даного часу. Відповідач участі в утриманні житла не приймає, у спірному будинку не проживає, його речей не має. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 25.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Позивач [PERSON] \~ та\~в його\~інтересах представник\~ [PERSON] \~всудове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через ЗМІ, про поважні причини неявки суд не повідомив; відзив на позовну заяву не подав у встановлений судом строк. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач власником квартири [ADDRESS] , що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балковим М.М., зареєстрованого в реєстрі № 19500 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2018 року (а.с.6-8). Відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири, зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КЖРЕП №5 від 24.01.2019 року (а.с.9). З 27.10.2018 року відповідач [PERSON] \~фактично не\~проживає у\~спірному приміщенні\~ до\~даного часу,\~що підтверджується\~ актом\~КЖРЕП №5\~№32\~від 28.01.2019\~року(а.с.10). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] , як колишній власник, не є членом сім`ї позивача, не проживає\~за адресою\~реєстрації:в квартирі [ADDRESS] , з 27.10.2018 року- понад один рік, належних відповідачу речей не має, комунальні послуги не сплачує. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила\~\~право на користування спірним житлом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved