Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] « Про стягнення 3 % річних , інфляційних витрат , процентів за користування грошовими коштами за договором позики». В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відовідачем було укладено договір позики від 05 жовтня 2006 року , який посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] На виконання умов вказаного договору позивач передав, а [PERSON] отримав обумовлену суму позики у розмірі 45\~000 .00 грн. У заявку з тим ,що відповідач не виконував належним чином умови договору , позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 2-1098/10 від 07 жовтня 2011 року позвону заяву [PERSON] задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача основного боргу 45\~000.00 грн., інфляційних витрат у розмірі 24480.00 грн. за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року , 3 % річних в сумі 3805.89 грн. за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року . Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2012 року задоволено апеляційну скаргу позивача та стягнуто з [PERSON] 17384.15 грн. процентів за користування грошовими коштами за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року . Рішення набрало законної сили. Окрім тоо , заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 2010/1394/2012 від 11.06.2012 року задоволено позов позивача та стягнуто з відповідача інфляційні витрати у розмірі 5440.50 грн. за період з 06.08.2010 року по 17.02.2012 року , 3 % річних у розмірі 2285.90 грн., проценти за користування грошовими коштами. Рішення набрало законної сили. Позивач змушений звернутись до суду з позовною вимогою про стягнення з боржника 3 % річних , інфляційних витрат , процентів за користування грошовими коштами за договором позики до повного виконання відповідачем своїх зобовязань. Представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність , на задоволенні позову наполягав, просив винести заочне рішення , що суд вважає за можливе . Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що між сторонами було укладено договір позики від 05 жовтня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Відповідно до договору позивач передав в борг відповідачу суму позики у розмірі 45\~000.00 грн. , а відповідач зобовязався повернути вказану суму. Підтвердження отримання грошових коштів є припис договору позики від 05.10.2006 року ,яка закріплює ,що відповідач своїм підписом під цим договором підтвердив факти отримання коштів. На виконання умов вказаного договору позивач передав, а [PERSON] отримав обумовлену суму позики у розмірі 45\~000 .00 грн. Відповідач не виконував належним чином умови договору передбачені п.2 , відповідно до якого повернення коштів повинно здійснюватись 5 жовтня 2007 року в м. Дергачі вул.Петровського буд. 155 Харківської області . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 2-1098/10 від 07 жовтня 2011 року позвону заяву [PERSON] задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача основного боргу 45\~000.00 грн., інфляційних витрат у розмірі 24480.00 грн. за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року , 3 % річних в сумі 3805.89 грн. за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року . Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2012 року задоволено апеляційну скаргу позивача та стягнуто з [PERSON] 17384.15 грн. процентів за користування грошовими коштами за період з 06.07.2007 року по 05.08.2010 року . Рішення набрало законної сили. Окрім тоо , заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 2010/1394/2012 від 11.06.2012 року задоволено позов позивача та стягнуто з відповідача інфляційні витрати у розмірі 5440.50 грн. за період з 06.08.2010 року по 17.02.2012 року , 3 % річних у розмірі 2285.90 грн., проценти за користування грошовими коштами. Рішення набрало законної сили. Таким чином , фактом підтвердження прострочення виконання зобовязання за договором позики боржником підтверджується доказами які містять своє відображення в рішеннях Дергачівського районноо суду Харківської області та Апеляційного суду Харківської області , які не оспорюються та не підлягають доведенню. Згідно ст . 61 ч.3 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Розрахунок пені за прострочення виконання зобовязань проводиться за такою формулою: Пеня = Сума боргу х ставка пені в % / 100%/365х кількість днів Дата початку 16.12.2015 Кінцева дата 17.12.2015 кількість днів 2 сума боргу 45 000 облікова ставка НБУ 22% Розрахункова 44% ставка пеня 108.49 Дата початку 18.12.2015 Кінцева дата 28.01.2016 кількість днів 42 сума боргу 45 000 облікова ставка НБУ 22 % Розрахункова ставка 44%пеня 2\~278. 36 Дата початку 29.01.2016 Кінцева дата 03.03.2016 кількість днів 35 сума боргу 22% облікова ставка НБУ 22% Розрахункова ставка 44% пеня 1\~898.63 Дата початку 04.03.2016 Кінцева дата 21.04.2016 кількість днів 49 сума боргу 45\~000 облікова ставка НБУ 22% Розрахункова ставка 44%пеня 2658.08 Дата початку 22.04.2016 Кінцева дата 26.05.2016 кількість днів 35 сума боргу 45\~000 облікова ставка НБУ 19 % Розрахункова ставка 38% пеня 1639.73 Дата початку 27.05.2016 Кінцева дата 15.06.2016 кількість днів 20 сума боргу 45\~000 облікова ставка НБУ 18% Розрахункова ставка 36 % пеня 887.67 Разом кількість днів 183 днів , пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 16.12.2015 року по 15.06.2016 року становить 9\~470.96 грн. Розрахунок від інфляції : Втрати від інфляції = сума боргу х індекс інфляції /100% - суму боргу Січень 2014 року індекс інфляції 100.20 % Лютий 2014 року індекс інфляції 100.60% Березень 2014 року індекс інфляції 102.20% Квітень 2014 року індекс інфляції 103.30% Травень 2014 року індекс інфляції 103.80 % Червень 2014 року -індекс інфляції 101.00% Липень 2014 року -індекс інфляції 100.40%Серпень 2014 року - індекс інфляції 100.80% Вересень 2014 року -індекс інфляції 102.90% Жовтень 2014 року індекс інфляції 102.40 % Листопад 2014 року 101.90% грудень 2014 року 103 % січенкь 2015 року -103.10 % Лютий 2015 року -105.30% березень - 110.80% квітень 2015 року 114.00 % травень 2015 року- 102.20% червень 2015 року 100.40% липень 2015 року -99% серпень 2015року 99.20% вересень 102.30% жовтень 2015 року 98.70% листопад 2015 року -102.00% грудень 2015 року 100.70% січень 2016 100.90% лютий2016 року 99.60% березень 2016 року-101.00 % , квітень 2016 року- 103.50% травень 2016року- 100.10 % червень 2016 року- 99.80% ,липень2016 року 99.90% серпень 2016 року- 99.70% вересень 2016 року- 101.80 % жовтень 2016 року 102.80 % листопад 2016 року - 101.80% Індекси інфляції з січня 2014 року по листопад 2016 року перемножуються між собою = 199.282 % (підсумковий індекс інфляції) Тож 45\~000 х199.282 %/100 % - 45\~000 = 44\~676.96 грн. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 року п. 3.1. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Визначення процентів за користування коштами проводиться за такою формулою : Форма - сума боргу х проценту ставку/100%/365 х кількість днів Тож, 45\~000 грн. х 3% /100% /365 х 1097 днів = 4\~057 .40 грн ( проценти за користування коштами) . Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 року п. 6.1. Проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625\~ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України). 6.2. Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов'язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, в разі якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ч.1 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з 1048 ч.1 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України ..на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ч.1 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про задоволення позвоних вимог в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача судових витрат , то суд вважає , що в даних вимогах позивача також необхідно задовольнити , виходячи з наступного . Згідно ст. 79 ч.1 та ч.3 п.2 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved