Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 1200 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що Наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2019 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку і доходу, щомісячно, починаючи з 22.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить зменшити зазначений розмір аліментів оскільки роботи по спеціальності не має, заробляє на прожиття періодичними та тимчасовими заробітками, має на утриманні двох батьків пенсіонерів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, оскільки при зверненні до суду позивач не надав жодного доказу, що його матеріальний стан погіршився, або змінився сімейний стан, чи погіршилось чиєсь здоров`я, а наявність батьків пенсіонерів не є доказом погіршення матеріального стану. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.06.2019 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Дослідивши обґрунтування сторін та наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню. З досліджених матеріалів цивільного провадження судом встановлено наступне. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що Наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2019 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, які мають значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні ксерокопії свідоцтв про народження, медична довідка про стан здоров`я батька позивача, довідка Чулаківської сільської ради про місце проживання позивача та склад сім`ї останнього, ксерокопії квитанцій про сплату коштів на утримання дитини. Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. З огляду на викладене надані позивачем письмові докази не можуть використовуватись судом як належні докази, оскільки стороною позивача не надано ні оригінали свідоцтв про укладення шлюбу та народження дітей, ні оригінал довідки виконавчого комітету про склад його сім`ї, а також не доведено, що копія цих документів, які були надані до суду, як додаток до позову, виготовлені з оригіналів у відповідності з вимогами чинного законодавства. Позивачем не зазначено, як саме погіршився його матеріальний стан, оскільки відсутність працевлаштування і перебування батьків на пенсії само по собі не є підставою погіршення матеріального стану позивача, більш того доказів їх утримання позивачем суду не надано. Надані копії чеків сплати коштів не приймаються, оскільки позивачем не доведено відношення цих чеків до позовних вимог. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що належних доказів, які підтверджують обставини про те, що матеріальний стан позивача змінився в бік його зменшення, а матеріальний стан відповідача - в бік його збільшення; змінився сімейний стан платника аліментів; погіршився або поліпшився стан здоров`я когось із них, стороною позивача не надано, а надати оцінку наявним у справі копій документів через невідповідність неможливо, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підтвердженні та задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього.

Outcome: dismissed