Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого, прохає стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики від 31.12.2010 року у розмірі 637 000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] у грудні 2010 року звернувся до нього з проханням позичити йому грошові кошти для розвитку бізнесу. 31 грудня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики коштів, згідно умов якого, він надав відповідачу безпроцентну грошову позику у сумі 28 000 доларів США, що на момент звернення до суду з позовом за офіційним курсом НБУ еквівалентно 637 000 грн. Строк повернення боргу встановлений до 01 червня 2014 року. Після отримання грошей за участю свідка [PERSON] , відповідач [PERSON] власноручно заповнив договір позики, у тому числі суму позики та строк повернення боргу. У визначений договором час [PERSON] суму позики не повернув та ухилявся від виконання договірного зобов`язання. Позивач, [PERSON] , у судовому засіданні підтримав позов з підстав, наведених у його мотивувальній частині, додатково пояснив, що 31 грудня 2010 року до нього звернувся раніше знайомий йому по бізнесу [PERSON] з проханням зайняти гроші на бізнес, приїхав до нього додому близько 18 години та пояснив, що гроші у сумі 28 000 доларів США йому потрібні для придбання певного товару за вигідною ціною. Він мав певну довіру до [PERSON] , бо раніше той займав у нього кошти і повертав їх. Він роздрукував типовий договір позики, знайдений у мережі Інтернет, відповідач у його присутності написав у договорі свої дані - прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, суму позики - 28 000 доларів США та дату її повного повернення, поставив свій підпис. Свої дані він писав власноручно, після відповідача, у його присутності, паспортні дані не вписав, бо не вважав це необхідним. Він перевірив те, що написав відповідач, договір містив всі погоджені умови, у тому числі вірну дату повернення позики - 2014 рік. Була усна домовленість про повернення суми позики частинами, спочатку до 2011 року, однак відповідач вказав, що не зможе так швидко повернути гроші, тому вони погодили дату повного повернення позики у 2014 році. Зміни у договір він одноособово не вносив. Договір укладався у одному примірнику, після заповнення договору відповідачем відбувся обмін договору на кошти у сумі 28 000 доларів США. Такі умови позики були погоджені та зрозумілі сторонам. Крім того, у квартирі позивача був присутній його знайомий - [PERSON] , який був свідком укладення угоди, передачі грошей відповідачу та договір засвідчив власноручно своїми даними та підписом, писав своєю ручкою. [PERSON] перерахував кошти та поїхав. В подальшому, відповідач не сплатив навіть частину боргу, став ухилятись від спілкування, а при особистих зустрічах говорив, що продасть квартиру або товар і зможе віддати борг. Позивач дочекався кінцевої суми розрахунку та звернувся до суду з цим позовом, якби була погоджена дата повернення у 2011 році, звернувся би раніше. Його прізвище у договорі позики схоже на « [PERSON] » у зв`язку з особливостями його почерку. Наполягає на стягненні боргу саме у розмірі 637 000 гривень та саме у національній валюті України. Представник позивача, [PERSON] , підтримав позов [PERSON] з підстав, наведених ним. Відповідач, [PERSON] , у судовому засіданні позов не визнав, прохав відмовити у його задоволенні повністю та суду пояснив, що до 2010 року був знайомий з позивачем, спілкувались з комерційних питань, раніше брав у нього позики та повертав їх. 31.12.2010 року у денний час доби приїхав до позивача, попрохав його про позику на суму 28 000 доларів США, вписав відомості у бланк договору, де власноручно зазначив своє прізвище, ім`я, по-батькові, суму позики, підпис, однак домовленість була повернути позику у 2011 році. Коли з позивачем не була досягнута домовленість щодо повернення коштів у 2011 році, він пішов з квартири позивача, не взявши гроші. Договір залишився у позивача, відомості у договір він написав, бо вважав це наміром взяти позику, свідка [PERSON] не було. Позивач та свідок без його участі зазначили в договорі свої дані. Вважає цей договір шахрайським в інтересах третьої особи, до правоохоронних органів не звертався. Дізнався про наявність претензій до нього лише у 2016 році, коли отримав листа від виконавчої служби. Зазначає, що позивач у договорі не вказав свої дані та прізвище його зазначено невірно - «[PERSON]», всі три особи писали різними ручками, дані свідка вигоріли, що викликає сумніви у дійсності договору. Представник відповідача, [PERSON] , підтримав позицію відповідача з підстав, наведених ним, прохав суд звернути увагу на проведені експертні дослідження та різницю у прізвищах кредитора. Також, представником відповідача наданий відзив на позов, згідно якого, підставою для відмови у позові сторона відповідача вважає зазначення у договорі позики від 31.12.2010 року прізвища позивача « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », особа з прізвищем « [PERSON] » є іншою особою та позивач не має права представляти її інтереси. Також, позивач не зазначив свої паспортні дані у договорі позики, дата повернення суми позики змінена з 2011 року на 2014 рік. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наведеного слід зробити висновок, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 31.12.2010 року між [PERSON] як позичальником та [PERSON] як позикодавцем (кредитором) у присутності свідка [PERSON] був укладений договір позики на суму 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США зі строком повернення позики до 01 червня 2014 року. Зобов`язання за договором позики відповідачем не виконане. Ухвалою від 29.09.2017 року судом була призначена судова (технічна) експертиза, проведення якої доручено державній спеціалізованій установі - Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлені питання: 1) Чи вносилися виправлення, зміни або доповнення у рукописному написанні строку повернення займу у п. 2 договору займу від 31.12.2010 року, а саме в зазначені року «2014», що стосується останньої цифри «4»? 2) У разі виявлення зміни первинного виду запису в рукописному записі цифри «4» при написанні року повернення займу, у п. 2 договору, визначити яким чином проведено це виправлення (дописка, виправлення, чи інше), та в який період, в порівнянні з періодом 31.12.2010 року? 3) Чи в один і той же період (дату, місяць, рік) внесені рукописні записи здійснені: [PERSON] (дата договору, його особисті дані, паспортні дані, адреса, сума цифрами, знак долара США, сума прописами, строк повернення займу, дані підпису договору від імені [PERSON] ), та дані внесені [PERSON] (у графі де зазначено «кредитор» - прізвище, ім`я та по-батькові, підпис та дані [PERSON] у розділі «подписи сторон»), дані від імені [PERSON] (записані у п. 6 прізвище, ім`я по-батькові, з зазначенням його паспортних даних, та підпис і прізвище з ініціалами у розділі «подписи сторон»)? 4) Якщо записи по п. 3 питання здійснені у різні періоди, визначити часовий період здійснення цих записів (дату, місяць, рік), в порівнянні з датою 31.12.2010 року, кожною особою зазначеною у договорі. Для проведення експертизи надано у розпорядження експертів оригінал договору позики від 31.12.2010 року, укладеного між [PERSON] як позичальником, та [PERSON] як кредитором. 15.01.2018 року Запорізьким відділенням Дніпропетровського НДІСЕ (з огляду відсутність у Дніпропетровському НДІСЕ спеціалістів відповідної галузі, згідно листа установи від 11.10.2017 року № 14/12-03/1929) був складений висновок № 562/563/564-17 за результатами проведення комплексної комісійної технічної експертизи документів по цивільний справі № 208/8913/15-ц. Відповідно до п. 4.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», процесуальний статус експертизи був змінений з технічної експертизи документів на комплексну комісійну технічну експертизу документів. На підставі п. 4.14 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», поставлені на вирішення судової експертизи питання були згруповані, викладені в редакції судового експерта та вирішувались в наступній послідовності: - Писальним приладом якого типу виконано рукописний текст та підписи в підписі в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] ? - Чи вносилися виправлення, зміни або доповнення у рукописному написанні строку повернення займу у п. 2 договору займу від 31.12.2010 року, а саме в зазначенні року «2014», що стосується останньої цифри «4»? - У разі виявлення зміни первинного виду запису в рукописному записі цифри «4» при написанні року повернення займу, у п. 2 договору, визначити яким чином проведено це виправлення (дописка, виправлення, чи інше), та в який період, в порівнянні з періодом 31.12.2010 року? - Чи в один і той же період (дату, місяць, рік) внесені рукописні записи здійснені [PERSON] (дата договору, його особисті дані, паспортні дані, адреса, сума цифрами, знак долара США, сума прописами, строк повернення займу, дані підпису договору від імені [PERSON] ) та дані внесені [PERSON] (у графі, де зазначено «кредитор» - прізвище, ім`я та по-батькові, підпис та дані [PERSON] у розділі «подписи сторон»), дані від імені [PERSON] (записані у п. 6 прізвище, ім`я, по-батькові, з зазначенням його паспортних даних та підпис і прізвище з ініціалами у розділі «подписи сторон»)? - Якщо записи по п. 4 питання здійснені у різні періоди, визначити часовий період здійснення цих записів (дату, місяць, рік), в порівнянні з датою 31.12.2010 року, кожною особою, зазначеною у договорі. За наслідками експертного дослідження надані наступні висновки: По питанню № 1 - підписи, розміщені в графах «Заемщик», «Кредитор» і виконані відповідно від імені [PERSON] та [PERSON] , а також відповідний рукописний текст, виконаний фарбувальною речовиною синього кольору, виконані з використанням гелевої ручки, спорядженої чорнилом синього кольору. В зв`язку з тим, що штрихи рукописного-цифрового тексту, розміщеного в графах «Я (ф.и.о.)» і «Паспорт/ серия /адрес/телефон:» та підпису, виконаного від імені [PERSON] рукописним способом світло-сірого кольору, фарбувальна речовина у штрихах має слабку щільність та часткове знебарвлення, а також відсутність райдужного блиску та ознак пишучого вузла, вирішити яким пишучим приладом виконаний досліджуваний текст та підпис не надається за можливе. По питанню № 2 - ознак змін первинного змісту в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] не встановлено. По питанню № 3 - у зв`язку з тим, що під час дослідження не було виявлено ознак змін первинного змісту досліджуваного документу, питання: «У разі виявлення зміни первинного виду запису в рукописному записі цифри «4» при написанні року повернення займу, у п. 2 договору, визначити яким чином проведено це виправлення (дописка, виправлення, чи інше), та в який період, в порівнянні з періодом 31.12.2010 року?» не вирішувалось. По питанню № 4 - встановити чи в один і той же період (дата, місяць, рік) внесені рукописні записи та підписи, які виконані фарбувальною речовиною синього кольору від імені [PERSON] (дата договору, його особисті дані, паспортні дані, адреса, сума цифрами, знак долара США, сума прописами, строк повернення займу, дані підпису договору від імені [PERSON] ) та [PERSON] (у графі, де зазначено «кредитор» - прізвище, ім`я та по-батькові, підпис та дані [PERSON] у розділі «подписи сторон»), в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року, не надається за можливе в зв`язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу виконання рукописних записів гелевим чорнилом. Встановити чи в один і той же період (дата, місяць, рік) внесенні рукописні записи та підпис, які виконані фарбувальною речовиною світло-сірого кольору від імені [PERSON] (записані у п. 6 прізвище, ім`я, по-батькові, з зазначенням його паспортних даних, та підпис і прізвище з ініціалами у розділі «подписи сторон»), в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року, не надається за можливе, в зв`язку з недостатньою кількістю барвника. По питанню № 5 - визначити часовий період здійснення рукописних записів та підпису, які виконані фарбувальною речовиною синього кольору від імені [PERSON] та [PERSON] , в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року, не надається за можливе в зв`язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово- експертну практику України методик встановлення абсолютного часу виконання рукописних записів гелевим чорнилом. Визначити часовий період здійснення рукописних записів та підписів, які виконані фарбувальною речовиною світло-сірого кольору від імені [PERSON] , в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року, не надається за можливе, в зв`язку з недостатньою кількістю барвника. В подальшому, за заявою представника відповідача [PERSON] про призначення судово-технічної експертизи документів від 20.09.2018 року в порядку ст. 106 ЦПК України, Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБ України була проведена експертиза за матеріалами цивільної справи № 208/8913/15-ц. На вирішення експерта поставлені такі питання (питання викладені дослівно із заяви про призначення експертизи): 1. «Яка фамілія зазначена в преамбулі після слів «Именуемый в дальнейшем «ЗАЕМЩИК», с одной стороны» та в частині розшифровки підписів сторін договору позики від 31 грудня 2010 року « [PERSON] » чи « [PERSON] » (договір написано російською мовою)? 2. Яка різність в часі написання « [PERSON] » та « [PERSON] »? 3. Чи вносились зміни та доповнення (виправлення) у текст в пункті 2 договору позики від 31 грудня 2010 року у даті (а саме «2014»)? 4. Якщо вносились, то коли і яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?» За наслідками експертного дослідження надані наступні висновки: По питанню № 1 - вирішити питання «Яка фамілія зазначена в преамбулі після слів «Именуемый в дальнейшем «ЗАЕМЩИК», с одной стороны» та в частині розшифровки підписів сторін договору позики від 31 грудня 2010 року « [PERSON] » чи « [PERSON] » (договір написано російською мовою)?» не виявилось можливим у зв`язку із відсутністю відповідних методик досліджень. По питанню № 2 - «Яка різність в часі написання « [PERSON] » та « [PERSON] »?» не вирішувалося, оскільки виходить за межі компетенції експерта з технічної експертизи документів. По питанням № 3-4 - в місці розташування рукописного запису « 14 » в пункті 2 договору позики від 31 грудня 2010 року раніше був запис «11», який було змінено шляхом дописки. Встановити «коли вносились зміни» не виявилось можливим у зв`язку із відсутністю відповідних методик досліджень. Свідок [PERSON] для допиту в судовому засіданні сторонами не заявлявся. Дослідивши окремо та в сукупності докази - оригінал договору позики від 31.12.2010 року та вказані експертні висновки в контексті пояснень позивача та заперечень відповідача, суд вважає, що договір позики від 31.12.2010 року відповідає змісту ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, містить всі істотні умови договору та виражав дійсні наміри позичальника і позикодавця. Так, посилання відповідача на неотримання ним суми позики, самовільного, тобто без відома і всупереч волі відповідача дописання позивачем строку повернення позики - 2014 рік замість 2011 року, заповнення позивачем та свідком відповідних граф договору за його відсутності спростовується сукупністю і характером дій відповідача у виді власноручного заповнення договору позики - написання ним у відповідних графах договору своїх даних - прізвища, імені, по-батькові, паспортних даних, суми позики розміром 28 000 доларів США та дати її повного повернення, проставлення свого підпису. Такі дії та факт наявності оригіналу боргового документу на руках у позивача об`єктивно не можуть свідчити ні про що інше, ніж укладення договору позики саме на викладених у ньому умовах, реальність такого договору та відсутності належного виконання взятого на себе відповідачем зобов`язання. Паспортні дані позивача не є обов`язковим реквізитом договору позики, тому їх відсутність у договорі не створює юридичних наслідків. Доказом сторони відповідача - експертним висновком судово-технічної експертизи документів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 27.02.2019 року № 299/1 встановлено, що в місці розташування рукописного запису «14» в пункті 2 договору позики від 31 грудня 2010 року раніше був запис «11», який було змінено шляхом дописки. Факт зміни строку повернення позики з 2011 року на 2014 рік шляхом дописки, встановлений експертним дослідженням, узгоджується з поясненнями позивача щодо його первісної пропозиції повернення суми позики у 2011 році, відсутності у відповідача можливості повернути таку суму у стислий строк та подальшого остаточного узгодження сторонами строку повернення позики у 2014 році, також таке заперечення відповідача не спростовує факту укладення договору та його реальність (передачу суми позики відповідачу), не робить договір недійсним або нікчемним в розумінні відповідних положень ЦК України. Також, слід зазначити, що Цивільний кодекс не відносить строк виконання договору позики до істотних умов договору в силу ст. 1049 ЦК України, сторони можуть укласти відповідний договір без визначення строку повернення позики взагалі. Факт візуальної схожості у договорі позики літери «о» на «е» в прізвищі позивача [PERSON] не вказує на іншій суб`єктний склад договору, узгоджується з поясненнями позивача щодо особливостей його почерку та не узгоджується з поясненнями відповідача, який суду вказав, що договір позики він писав власноручно саме позивачу [PERSON] , а не іншій особі. Крім того, доказ сторони відповідача - експертний висновок судово-технічної експертизи документів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 27.02.2019 року, проведений за заявою його представника, не спростовує факт написання прізвища позикодавця (кредитора) позивачем [PERSON] Сторона відповідача вільно, на свій розсуд, скористалася правом на конкретний вид та конкретні питання експертного дослідження, яке мало б охопити суть заперечень відповідача. Заперечення представника відповідача [PERSON] . проти експертного висновку № 562/563/564-17 від 15.01.2018 року Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ щодо зміни установи проведення дослідження, зміни процесуального статусу експертизи та викладення питань в іншій редакції спростовуються змістом самого експертного дослідження, де зазначено, що вказані зміни були обумовлені відповідними положеннями Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Вказаний експертний висновок також свідчить на користь позивача, оскільки вказує, що підписи, розміщені в графах « Заемщик », «Кредитор» і виконані відповідно від імені [PERSON] та [PERSON] , а також відповідний рукописний текст, виконаний фарбувальною речовиною синього кольору, виконані з використанням гелевої ручки, спорядженої чорнилом синього кольору та ознак змін первинного змісту в оригіналі договору позики, укладеному 31.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] не встановлено. Заявлена позивачем до стягнення сума позики у національний валюті України відповідає сумі позики у доларах США на момент звернення до суду з позовом, про що свідчить відповідна довідка банківської установи у матеріалах справи та сторонами не оспорюється. Незазначення у позовних вимогах компенсації за порушення відповідачем договірного зобов`язання є правом позивача та узгоджується із приписами ст. 13 ЦПК України, згідно яких, зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а порушене право позивача - таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики від 31.12.2010 року у національній валюті України. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та витрати, понесені відповідачем на проведення експертиз, залишаються за ним.

Outcome: approved