Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Центр надання адміністративних послуг міста Мукачево про визнання втратившим право на житло. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він разом з синами [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS]. 17 листопада 2008 року, покійна дружина зареєструвала у вищевказану квартиру свого сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який у свою чергу вже тривалий час понад 3-ьох років у даній квартирі не проживає, місце його знаходження не відомо. В той час утримання квартири та усі платежі ведуться ним ([PERSON]Г.), а через те, що відповідач зареєстрований у даній квартирі, він змушений сплачувати більшу суму грошей за комунальні послуги. Тому на підставі вищенаведеного, [PERSON] звертається до суду та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою №20 в будинку №12 по вул.Окружній у м.Мукачево. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа - представник Центру надання адміністративних послуг міста Мукачево [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 25 липня 2007 року виданого та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 20 вересня 2007 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради, квартира №20, яка знаходиться в будинку № 12 по вул. Окружна в м.Мукачево на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та -2- [PERSON] (а.с.6), що також стверджується копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 20 вересня 2007 року (а.с.7). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №206471 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON], померла 28 березня 2016 року у віці 43 роки (а.с.8). З копії Виписки з будинкової книги на квартиру № 20, яка знаходиться в будинку №12 по вул.Окружній в м.Мукачево вбачається, що за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.9-13). З копії Акту за №39 виданий управляючою компанією ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс від 31 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] за адресою: м.Мукачево, вул. Окружна, буд.№12, кв.№20, Закарпатської області не проживає з 15 лютого 2014 року, про що засвідчили своїми підписами: [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], кв.№12, Закарпатської області; [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], кв.№36, Закарпатської області; [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], кв.№7, Закарпатської області (а.с.14). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 25 липня 2007 року та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно виконавчого комітету Мукачівської міської ради, а також копії [PERSON] про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Мукачівського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, являється одним з співвласників квартири № 20, яка знаходиться в будинку №12 по вул.Окружна в м.Мукачево. Також, за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], який у свою чергу з лютого 2014 року за даною адресою не проживає, що у свою чергу позивачем доведено, а відповідачем не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання втратившим право на житло - підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. -3-

Outcome: approved