Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON](ідент.код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідент.код [NUMBER]), заборгованість за договором позики від 04.10.2013 р. в розмірі 9893700,73 грн., з яких: сума основного боргу за Договором становить 3110474,76 грн., пеня згідно Договору становить 3 732 569,71 грн., інфляційне збільшення суми боргу становить 2 772 186,69 грн., 3% річних від простроченої заборгованості становить 278469,57 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.10.2013 року між [PERSON] ( Позивач) (за Договором - Позикодавець) та [PERSON] (Відповідач) (за Договором - Позичальник) було укладено договір позики (Договір), згідно з яким Позивач передав, а Відповідач отримав від Позивача у позику грошову суму в розмірі 120000 доларів США. Відповідно до пункту 2 Договору, Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню, буде складати гривневий еквівалент 120000 доларів США. Згідно абзацу б) пункту 3 укладеного Договору Відповідач була зобов'язана повернути вищезазначену суму Позивачу в термін не пізніше 11 жовтня 2013 року, а Позивач після остаточного повернення суми позики підписати та передати Відповідачу заяву про повний розрахунок, підпис на якій засвідчується нотаріально. Договір укладений у письмовій формі, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. в реєстрі № 879 від 04.10.2013 р. (Додаток № 2). Договір укладено за письмової згоди дружини Позивача - [PERSON], а Відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебувала, справжність підпису заяв засвідчено нотаріусом. Починаючи з 12 жовтня 2013р. Позивач вимагав повернення позики у Відповідача, але Відповідач відмовлялась виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасного повернення позики, у зв'язку із чим порушила взяті на себе зобов'язання за Договором. Станом на дату звернення із позовом до суду, Відповідач не повернула борг Позивачу взагалі. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором позики. Відповідно до ст. 525, 526, 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Так враховуючи умови повернення позики передбачені пунктом 2 Договору, Відповідач зобов'язана повернути Позивачу позику в розмірі еквіваленту 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США, що станом на 05.10.2016 року за офіційним курсом Національного банку України складає 3110474,76 грн. (три мільйони сто десять тисяч чотириста сімдесят чотири гривень 76 копійок). На день звернення із позовом до суду (05.10.2016 року) за офіційним курсом Національного банку України, 1 долар США становить еквівалент 25,920623 гривень. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов'язання є його неналежне виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 178 Цивільного Кодексу України встановлено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) - це визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання (ст. 179 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 258 Цивільного Кодексу України, позовна в один рік застосовується до вимог про стягнення пені, Зокрема пунктом 4 договору позики передбачено, що за прострочення виконання зобов'язань за договором більше ніж на 3 дні, Позичальник зобов'язується сплачувати Позикодавцю пеню в сумі 10 % (десяти відсотків) від суми простроченого зобов'язання на день нарахування пені за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. У той же час, Позивач вказує, щорозуміє, що скориставшись своїм правом передбаченим договором, щодо нарахування пені в розмірі 10 % від невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення із розрахунку 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США за кожен з 365 календарних днів прострочення, що складає 4 380 000 (чотири мільйони триста вісімдесят тисяч) доларів США - Відповідач не зможе розрахуватись перед Позивачем оплативши йому пеню в такому розмірі, оскільки це є неймовірно велика сума коштів. З цієї причини Позивач вирішив пред'явити до стягнення із Відповідача пеню в значно меншому розмірі, а саме пеню із розрахунку 10 % від невиконаного зобов'язання за кожен місяць прострочення, проте з урахуванням вимог ч. 2 ст. 258 Цивільного Кодексу України в межах одного року, тобто по 10 % від суми позики за кожен з 12 місяців, а саме гривневий еквівалент 144 000 (сто сорок чотири тисячі) доларів США, що станом на 05.10.2016 року за офіційним курсом Національного банку України складає еквівалент 3 732 569,71 грн. (три мільйони сімсот тридцять дві тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять гривень 71 копійок). Розрахунок пені доданий позивачем до позову. Згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, який прострочив виконання грошового зобов'язання. Боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку інфляційне збільшення суми боргу становить 2772186,69 грн., а три проценти річних - 2 469,57 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не сповістил. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Вимогами статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено що 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (далі - Договір), згідно з яким Позивач передав, а Відповідач отримав від Позивача у позику грошову суму в розмірі 120000 доларів США. Відповідно до пункту 2 Договору, Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню, буде складати гривневий еквівалент 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США. Згідно абзацу б) пункту 3 укладеного Договору Відповідач була зобов'язана повернути вищезазначену суму Позивачу в термін не пізніше 11 жовтня 2013 року, а Позивач після остаточного повернення суми позики підписати та передати Відповідачу заяву про повний розрахунок, підпис на якій засвідчується нотаріально. Договір укладений у письмовій формі, засвідчений нотаріусом. Відповідач відмовлялась виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасного повернення позики, у зв'язку із чим порушила взяті на себе зобов'язання за Договором. Суд погоджується з зробленим позивачем розрахунком грошових сум які підлягають стягненню з відповідача та доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 6890 грн. (а.с.2) і ця грошова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved