Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини доходів заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 27 травня 2017 року він був прийнятий на посаду берегового матроса в Державне підприємство водних шляхів «Укрводшлях», 01 червня 2017 року переведений сторожем-прибиральником Київської дільниці водних шляхів того ж державного підприємства, де працює по теперішній час. На даний час підприємство має значну заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати, чим позбавляє останнього можливості вільно розпоряджатись коштами, які [PERSON] повинен був вчасно отримати за виконану роботу. Відповідно до розрахункових листів заробітної плати, розмір заборгованої заробітної плати складає 65 838,76 грн. (з подальшим утриманням з цієї суми передбачених законом податків та зборів). З врахуванням індексів споживчих цін за період невиплати, розмір заборгованої компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати складає 2588,68 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» заборгованість по заробітній платі у розмірі 65 838,76 грн., з подальшим утриманням із цієї суми передбачених законом податків та зборів, а також компенсацію за втрату частини заробітної плати в розмірі 2588,68 грн. без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів. В судових засіданнях представник позивача підтримувала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, на 26 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв на клопотань на час розгляду справи від нього не надходило. З відзивом до суду не звертався. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки, заведеної на ім`я позивача [PERSON] , останній 27 травня 2017 року прийнятий на посаду берегового матроса, 01 червня 2017 року переведений сторожем-прибиральником Київської дільниці водних шляхів, 29 січня 2020 року працює по теперішній час. На даний час підприємство має значну заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] . Заробітна плата не виплачена останньому за лютий, березень, листопад 2018 року, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад (крім лікарняних), грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень та травень 2020 року. Сума грошового доходу, нарахованого до виплати: за лютий 2018 року - 4529,94 рн., за березень 2018 року - 5082,98 грн., за листопад 2018 року - 4048,71 грн., за березень 2019 року - 4488,93 грн., за квітень 2019 року - 4121,25 грн., за травень 2019 року - 5368,34 грн., за червень 2019 року - 4278,52 грн., за серпень 2019 року - 4508,15 грн., за вересень 2019 року - 4124,78 грн., за жовтень 2019 року - 4446,83 грн., за листопад 2019 року - 2555,13 грн., за грудень 2019 року - 3777,83 грн., за січень 2020 року (без врахування сплати по лікарняних листах у сумі 2119,97 грн.) - 3194,23 грн., за лютий 2020 року - 4693,80 грн., за березень 2020 року - 4690,29 грн., за квітень 2020 року - 5321,49 грн. Також суд приймає до уваги відомості, які містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу, наданих органом Пенсійного фонду України. Так, в даних, наданих органом Пенсійного фонду України, зазначено, що сума нарахованої заробітної плати за лютий 2018 року становить 5627,25 грн., за березень 2018 року - 6314,26 грн., за листопад 2018 року - 5029,45 грн., за березень 2019 року - 5576,31 грн., за квітень 2019 року - 5119,5 грн., за травень 2019 року - 6668,75 грн., за червень 2019 року - 5314,93 грн., за серпень 2019 року - 5600,19 грн., за вересень 2019 року - 5123,95 грн., за жовтень 2019 року - 5524,01 грн., за листопад 2019 року - 4173,00 грн., за грудень 2019 року - 4692,96 грн. Відповідно до розрахункових листів за період з січня по травень 2020 року, сума нарахованої заробітної плати за січень 2020 року - всього нараховано 6 601,49 грн., виплачено: лікарняні - 804,13 грн. + 1 315,84 грн., всього виплат - 2 119,97 грн.; за лютий 2020 року - 5 830,81 грн., за березень 2020 року - 5 826,45 грн., за квітень 2020 року - 6 610,55 грн., за травень 2020 року - 7 416,54 грн. Таким чином, сума заборгованої заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 65 838,76 грн. (з врахуванням вже виплаченої суми) (сума без утримання передбачених законом податків та зборів). Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до положень ст.ст. 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець. Суд зазначає, що обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин арешт поточного рахунку ДП «Укрводшлях» службовими особами Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ). З зазначеного рахунку виплачується заробітна плата робітникам, не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, тим більше, що відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він у будь-який спосіб намагався виправити цю ситуацію. Наявність роздрукованих розрахункових листів, виданих позивачу, яка використала їх як доказ наявної заборгованості із заробітної плати, свідчить та розцінюється судом як обізнаність підприємства відповідача про існуючий обов`язок розрахунку та його невиконання. Крім того, згідно висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією. Норма ст. 67 Конституції України покладає обов`язок на кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Тобто, при виплаті позивачу заборгованості по заробітній платі в розмірі 65 838,76 грн., відповідач зобов`язаний утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі. Що стосується позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, то суд виходить з наступного: Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України, Законами України «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою КМУ від 20 грудня 1997 року № 1427. Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9 рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно ст. 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 23 квітня 1999 року № 692) компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Суд, погоджується з наведеним розрахунком позивача щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки зазначений розрахунок було проведено, виходячи з сум заробітної плати без утримання з цієї суми передбачених законом податків і зборів. Таким чином, компенсація втрати частини доходу складає: за лютий 2018 року = 4529,94 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за лютий 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період березень 2018 року - травень 2020 року (до дня виплати частини заборгованої заробітної плати) = 613,81 грн.; за березень 2018 року = 5082,98 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за березень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів, з врахуванням вже виплаченої суми заборгованості) * індекс інфляції за період з квітня 2018 року - травень 2020 року = 625,71 грн.; за листопад 2018 року = 4048,71 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за листопад 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з грудня 2018 року - травень 2020 року = 274,91 грн.; за березень 2019 року = 4488,93 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за березень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з квітня 2019 року - травень 2020 року = 153,97 грн; за квітень 2019 року = 4121,25 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за квітень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з травня 2019 року - травень 2020 року = 99,32 грн.; за травень 2019 року = 5368,34 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за травень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з червня 2019 року - травень 2020 року = 91,26 грн.; за червень 2019 року = 4278,52 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за червень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з липня 2019 року - травень 2020 року = 94,13 грн.; за серпень 2019 року = 4508,15 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за серпень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з вересня 2019 року - травень 2020 року = 141,56 грн.; за вересень 2019 року = 4124,78 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за вересень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з жовтня 2019 року - травень 2020 року = 99,82 грн.; за жовтень 2019 року = 4446,83 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за жовтень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з листопада 2019 року - травень 2020 року = 76,04 грн.; за листопад 2019 року = 2555,13 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за листопад 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з грудня 2019 року - травень 2020 року = 41,14 грн.; за грудень 2019 року = 3777,83 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за грудень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з січня 2020 року - травень 2020 року = 68,38 грн.; за січень 2020 року = 3194,23 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за січень 2020 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з лютого 2020 року - травень 2020 року = 51,43 грн.; за лютий 2020 року = 4693,80 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за лютий 2020 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з березня 2020 року - травень 2020 року = 89,65 грн.; за березень 2020 року = 4690,29 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за березень 2020 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з квітня 2020 року - травень 2020 року = 51,59 грн.; за квітень 2020 року = 5321,49 грн. (сума нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за квітень 2020 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період з травень 2020 року - травень 2020 року = 15,96 грн. Загальна сума компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати становить 2588,68 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 430 ЦПК України у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати суд допускає негайне виконання рішень, але не більше ніж за один місяць, у зв`язку з чим суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за один місяць - за лютий 2018 року в розмірі 4529,94 грн. (з врахуванням вже виплаченої суми) (сума без утримання відповідних податків та зборів). Враховуючи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч. 6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що на день звернення до суду сума судового збору для фізичних осіб за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру становила 840,80 грн., а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн. Позивачем заявлено про розподіл судових витрат у даній справі, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем подано договір про надання правової допомоги № 1/16-01-20 від 16 січня 2020 року, укладений між позивачем і адвокатом Гуц Наталією Миколаївною; розрахунком витрат на правову допомогу адвоката за договором про надання правової допомоги № 1/16-01-20 від 16 січня 2020 року, укладеним з [PERSON] ; квитанцію прибуткового касового ордера № 4 від 16 січня 2020 року. Таким чином, наданими доказами підтверджено витрати позивача на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. І дані витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задовольняється.

Outcome: approved