Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], при цьому наполягав на стягненні з останнього на його користь заборгованість за договором позики в сумі 16637 грн. 35 коп., а також відшкодувати судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 28 листопада 2011 року між сторонами по справі був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти сумі 14580 грн. (договір позики від 28 листопада 2011 року). Натомість відповідач зобов'язався повернути позивачу кошти не пізніше 28 травня 2012 року. Однак в зазначений у договорі про надання позики термін [PERSON], кошти позивачу не повернув. Про причини не повернення боргу нічого не пояснює. Ухиляється від виконання свого зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1046-1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому, позикодавцем, визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Положення ч.2 ст. 625 ЦК України визначає межі відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Крім того, відповідно до укладеного договору позики від 28 листопада 2011 року пунктом 7 встановлено розмір процентів від простроченої суми в розмірі 10% річних. Передбачене законом право позичальника вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позичальника від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позичальнику. Тому, відповідач крім повернення боргу у розмірі 14580 грн., зобов'язаний сплатити позивачу відсотки за прострочення повернення позики, що становить на період з 28 травня 2012 року по 01 жовтня 2013 року 1969 грн. 30 коп. де, 14580х(100,2x100,2х100,2x100,3х100,0x99,7x99,7x99,8x99,7х100,0х00,0 x99,9x10х0,2x100,2x99,9x100,0x100,0x100,1x100,0x99,9x99,3x100,0)/100-14 580=88 грн. 05 коп. - сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, а також сума збільшення боргу з урахуванням 10 % річних, 14580x10x493/365/100 = 1969 грн. 30 коп. Тобто сума зобов'язання відповідача станом на 01 жовтня 2013 року складає 16637 грн. 35 коп.(14580+88,05+1969,30). Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів сплаченого ним судового збору в сумі 229 грн.40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved