Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на його користь суму внеску за строковим договором банківського вкладу №344824 від 15 вересня 2014 року в розмірі 217 Доларів США 00 центів, що складається з суми основного неповернутого банківського вкладу 200 Доларів США 00 центів, суми несплачених відсотків в розмірі 12 Доларів США 50 центів, суми відсотків за користування Банком банківським вкладом за період з 15 березня 2015 року по 15 травня 2015 року в розмірі 4 Долари США 50 центів, та моральну шкоду в розмірі 1 900 грн. 00 коп. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 вересня 2014 року між ним та ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №344824, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв від нього як Вкладника за [PERSON] кошти в розмірі 200 доларів США центів, з процентною ставкою за вкладом в розмірі 12,5 % відсотків річних, з визначеною датою повернення вкладу 14 березня 2015 року. Позивач також зазначив, що 04 березня 2015 року, не маючи наміру продовжувати термін дії зазначеного договору, він звернувся до Банку з заявою, в якій просив [PERSON] забезпечити йому виплату коштів у валюті вкладу Долари США по закінченню строку дії договору, тобто 14 березня 2015 року. 16 березня 2015 року відповідачем направлено смс повідомлення на його номер телефону, щодо перерахування суми депозиту в розмірі 200 Доларів США, проте зняти вказані кошти та вільно користуватися ними він (позивач) позбавлений можливості, тобто фактично кошти зберігаються в банку та йому, як вкладнику не видаються. Крім того, він 16.03.2015 року повторно звернувся до Банку з пропозицією виконати зобовязання, взяті на себе за договором та повернути суму, внесену на рахунок Банку з нарахованими на вклад процентами, разом з тим, [PERSON] відмовив йому у видачі вкладу та процентів, нарахованих на вклад, тим самим порушивши умови договору, що стало підставою для звернення його до суду за захистом порушених прав. Окрім того, позивач вказав, що відмова відповідача від повернення йому вкладу спричинила йому фізичні та душевні переживання, оскільки на ньому лежить весь тягар утримання сімї, йому довелося поступитися життєвими принципами та брати гроші в борг, з метою погашення витрат, повязаних з лікуванням, придбанням лікарських засобів та оплати процедур, повязаних із лікуванням. При цьому зазначив, що його донька [PERSON] потребує санаторного лікування органів дихання на Західній Україні, а тому він розраховував більшу частину вкладу використати на путівку до санаторію, проте через незаконні дії відповідача він позбавлений можливості забезпечити оздоровлення доньки, що призводить до сильних переживань та хвилювань. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 17614 від 25.06.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 10.06.2015 року, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання на час судового розгляду справи на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини сторін, разом з тим такі, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 вересня 2014 року між ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу №344824 (вклад «Цікавий»), за умовами якого [PERSON] прийняв від вкладника [PERSON] грошові кошти в сумі 200 Доларів США 00 центів з процентною ставкою за вкладом в розмірі 12,5% відсотків річних з датою повернення вкладу 14 березня 2015 року. У випадку пролонгації: 10 вересня 2015 року. Строк зберігання вкладу 180 календарних днів. Сума нарахованих процентів виплачується Банком Вкладнику, щомісячно, кожного 15 числа місяця, починаючи з 1-го місяця, наступного за місяцем укладення цього [PERSON] та в «Дату повернення», зазначену у п.2 цього [PERSON] або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим [PERSON] та законодавством України. Факт внесення позивачем [PERSON] грошових коштів в розмір 200,00 Доларів США на депозит підтверджується квитанцією № 14180 від 15 вересня 2014 року. 15 вересня 2014 року між сторонами було укладено також договір №32-в/21/682 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу, за умовами якого [PERSON] відкриває Клієнту поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу картрахунок №26250001077307 в валюті Долар США та видає Клієнту спеціальний платіжний засіб у вигляді платіжної картки. Судом також встановлено, що між сторонами, а саме: позивачем [PERSON] та відповідачем по справі публічним акціонерним товариством „Комерційний банк «Фінансова ініціатива» існували договірні відносини, при цьому взаємні зобовязання сторін були прямо визначені положеннями укладеного між сторонами договору банківського вкладу №344824 (вклад «Цікавий») від 15 вересня 2014 року. За загальними умовами виконання зобовязань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.1058, 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовується положення про договір банківського рахунка (Глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено зазначеною главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до п.п.3.1.4 [PERSON] зобовязувався повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену в п.2 цього [PERSON], шляхом перерахування на власний (поточний) рахунок (з використанням ЕПЗ) рахунок Вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви Вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції Банку та/або виписки з депозитного рахунку. Остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми вкладу) у «Дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок (з використанням ЕПЗ) рахунок вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви Вкладника (п.4.2 [PERSON]). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. З урахуванням викладеного вище, а також приймаючи до уваги, що по закінченню строку дії строкового договору банківського вкладу [PERSON] належні позивачу кошти у вигляді банківського вкладу (депозиту), внесені на рахунок в [PERSON] в розмірі 200 Доларів США та залишок нарахованих на вклад процентів в розмірі 12 Доларів США 50 центів не повернув, позивач не має можливості розпорядитися власними коштами на свій розсуд, за наявності встановлених обмежень зі сторони відповідача, при цьому, зазначені дії Банку не відповідають вимогам законодавства та безпосередньо умовам укладеного між сторонами [PERSON], у звязку з чим суд приходить до висновку про порушення прав позивача неналежним виконанням зобовязань за договором банківського вкладу з боку відповідача, на підставі чого вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми внеску та нарахованих на вклад процентів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з банку на користь [PERSON] за договором банківського вкладу №344824 від 15 вересня 2014 року суми вкладу в розмірі 200 Доларів США 00 центів та нарахованих, але не виплачених на вклад відсотків в розмірі 12 Доларів США 50 центів. Позивачем [PERSON] предявлено також вимоги про стягнення з відповідача на його користь, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, процентів в розмірі 4 Долари США 50 центів за період з 15 березня 2015 року по 15 травня 2015 року як відсотки за користування відповідачем банківським вкладом та нарахованих на вклад процентів та стягнення моральної шкоди в розмірі 1900 грн. 00 коп. Відповідно до ст.610 та ч.2 ст.625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на положення вищезазначеної норми права, вбачається, що вимагати суму боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Крім того, даною нормою права передбачено можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобовязання проценти річних, розмір яких визначається сторонами в договорі, якщо ж сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, то підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Ці проценти не є мірою відповідальності, а є платою за користування чужими грошовим коштами, і, отже, стягуються незалежно від вини боржника. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження, грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що внесені позивачем грошові кошти відповідно до вказаного вище договору банківського вкладу у визначений договором строк не повернені позивачу, при цьому, останній не має можливості безперешкодно розпоряджатися належними йому коштами на свій розсуд, зокрема, безперешкодно та без будь-яких обмежень в частині встановлених Банком лімітів на видачу готівки в іноземній валюті, зняти зазначені кошти з рахунку, виходячи з положень Розділу 6 [PERSON] банківського вкладу, за яким Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та внесенням (надходженням) грошових коштів (вкладу) на депозитний рахунок та діє до виконання сторонами взятих на себе зобовязань за цим [PERSON] в повному обсязі, суд приходить до висновку, що після визначеної сторонами в договорі дати повернення вкладу 14 березня 2015 року, та за відсутності обєктивних даних щодо пролонгації даного [PERSON], відповідач порушив свої грошові зобовязання за [PERSON] банківського вкладу, належні позивачу кошти не повернув, тим самим продовжуючи користуватися вкладом, належним позивачу, який останньому не повернуто, на підставі чого та в межах заявлених позивачем позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача грошові кошти у вигляді відсотків в розмірі 4 Долари США 50 центів за [PERSON] банківського вкладу, виходячи з розміру відсотків 12,5% річних, за прострочений строк за період з 15 березня 2015 року по 15 травня 2015 року. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс-13, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому, судом відзначається, що правовідносини за договором банківського вкладу №344824 від 15 вересня 2014 року, який був укладений між сторонами, регулюються параграфом 3 Глави 71, 72 ЦК України, статтями якого не передбачено відшкодування моральної шкоди, як не передбачено відшкодування моральної шкоди і зазначеним договором банківського вкладу від 15.09.2014 року укладеного між сторонами, крім того, у суду відсутні достатні підстави вважати, що позивач отримав моральну шкоду, яка потребує компенсації, на підставі чого вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» моральної шкоди в розмірі 1 900 грн. 00 коп. слід залишити без задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України,

Outcome: partial