Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , по якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначив, що він є співвласником 2/3 ч. квартири [ADDRESS] , а 1/3 ч. квартири знаходиться у власності [PERSON] . Відповідачі в квартирі з 23.10.2010 року не проживають, особистих речей в квартирі немає, окрім того за комунальні послуги не сплачують в утриманні житла участі не беруть. Те, що відповідачі зареєстровані в квартирі порушуються його права як власника. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького (а.с.46-47). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.02.2019 року залучено по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] (а.с.58-59). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.78-79). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про їх виклик до суду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що позивач не заперечив. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2007 р., виданого Новенською селищною радою, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , членам сім`ї: [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а.с.75). Згідно договору купівлі-продажу від 27.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 774 [PERSON] (продавець) передала у власність [PERSON] (покупець) 1/3 частку у праві власності квартиру [ADDRESS] , та сплачує за неї встановлену в договорі грошову суму (а.с.18-20). Згідно довідки № 5093 від 21.08.2018 р. виданої КП «Новенська селищна рада» за адресою [ADDRESS] зареєстровано 4 чол.: [PERSON] , [PERSON] - колишня дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с.22). Відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 22.01.2018 р., 02.04.2018 р., 17.07.2018 р., 22.09.2018 р. підписаних сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та посвідчені начальником КП «Новенське» Вербіцьким Д. В. , за адресою [ADDRESS] , починаючи з 23.10.2010 року фактично не проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.23-26). Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні квартирою та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] , [PERSON] втратили право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved