Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.11.2003 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з дружиною виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Також позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинилися з жовтня 2011 року, дружина без його відома взяла дітей і виїхала до Криму, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо один від одного, спікування між ними повністю відсутнє, відсутні також спільні інтереси та бажання налагодити втрачені стосунки. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо залишення дітей проживати з відповідачкою, просить справу розглядати в його відсутності, згідний на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, про що свідчать поштове повідомлення про одержання нею судової повістки та відповідь Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 20.03.2014 року. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданого свідоцтва про одруження вбачається, що сторони одружилися 25.11.2003 року. Шлюб зареєстровано Черемхівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №16 (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони понад два роки тому фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, вважають, що їх примирення та збереження сім'ї є неможливим. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин цей шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір'ю - відповідачкою [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113,160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved