Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є власником зазначеної нерухомості, яку 04.03.2020р. придбав у [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , останній в свою чергу, до 01 червня 2020р. зобов`язався знятись із реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, але на даний час зазначені вимоги не виконав, його реєстрація перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, вирішити дане питання у добровільному порядку не є можливим, а тому за захистом своїх прав [PERSON] змушений звернутись до суду. В зв`язку з цим просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з підтвердженням заявлених ним позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, який повідомлявся про час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 04.03.2020р., укладеним між [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, посвідченим державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., та вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №202975748 від 04.03.2020р. У відповідності з п. 5 даного договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2020р., продавці зобов`язалися знятись з реєстрації місця проживання за вказаною адресою до 01 червня 2020р. З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 18.03.2020р. щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, та повідомлення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 01.09.2020р., вбачається про те, що [PERSON] , [INFO] , по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту майстра жилого фонду ТОВ ЖЕБП «Наше місто» [PERSON] від 24.06.2020р., складеного в присутності свідків-сусідів, [PERSON] з 04.03.2020р. по теперішній час за вищезазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений зокрема договором. Статтею 406 ЦК України встановлено, що сервітут припиняється зокрема у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. На підставі наведеного, а також зважаючи на той факт, що відповідач не входить до складу сім`ї позивача, та згідно умов договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2020р. зобов`язався знятись з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою до 01 червня 2020р., враховуючи те, що такий строк, на який був встановлений відповідний сервітут, сплив, суд вважає можливим визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки вимоги позивача основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved