Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.12.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 2019, мотивуючи позовні вимоги тим, що від спільного проживання у шлюбі у них народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через непорозуміння в сімї, сварки, втрату почуття любові та поваги один до одного, вони не проживають з 2016 року. Спільне господарство та сумісне проживання припинено, майнові спори відсутні. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила. Вивчивши і розглянувши матеріали справи,\~ обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 17.12.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 2019 (а.с.6). За час спільного проживання сторін однією сімєю, народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Судом також встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Будь яких заперечень з боку відповідача проти заявлених вимог в суд не поступало. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно положень\~ст. 10 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 11 ч. 1\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ч. 1\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved