Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Гусятинського району, третя особа Гусятинська ДНК і просить визнати за ним право власності в порядку спадкування по закону на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області. Позивач вказав, що вищезазначений будинок як колишній колгоспний двір, належав їм на праві власності і належить в рівних частках членам його сімї по 1/3 частці кожному, а саме його померлим батькам [PERSON], який помер 24.02.2014 року, [PERSON], яка померла 22.09.2014 року та бабі [PERSON], яка померла 06.07.1992 року. За життя померлих свідоцтво про право власності та витяг з реєстру прав на нерухоме майно не видавалось. З бабою позивача [PERSON] на день її смерті проживали батько та мати позивача [PERSON], [PERSON] і своїм проживанням [PERSON] прийняв 1/3 частки баби в домоволодінні, але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті батька мати позивача [PERSON] прийняла 2/3 частки домоволодіння і також не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] - матері позивача разом з нею проживала дружина позивача [PERSON], але вона не являється спадкоємцем померлої. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] його брат [PERSON] та сестра [PERSON], які в письмовій формі відмовились від прийняття спадщини. Посилаючись на те, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, позивач просить задовольнити його вимоги. Позивач в судове засідання не зявився, проте попередньо надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Гусятинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут 376 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. Як видно із копії свідоцтва про народження серії [PERSON] V-УР № 0858907 виданого 07 вересня 1963 року [PERSON] сільською радою депутатів Чортківського району Тернопільської області батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 20 березня 2015 року. 06 липня 1992 року померла [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії ІІ-ИД № 296413, виданого 07 липня 1992 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 15. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину спірного будинковолодіння, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області. На час її смерті у вищезазначеному будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] Михайлійвна та [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 198 від 30.03.2015 року, що свідчить про те, що вони прийняли спадщину після смерті баби позивача, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном. 24 лютого 2014 року помер [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 167984, виданого 24 лютого 2014 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 03. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину спірного будинковолодіння, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області. На час його смерті у вищезазначеному будинку проживала та була зареєстрована [PERSON] Михайлійвна, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 197 від 30.03.2015 року, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому вважаються такою, що прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном. 22 вересня 2014 року померла [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 176068, виданого 22 вересня 2014 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 11. Після їх смерті відкрилася спадщина на належні частини спірного будинковолодіння, що знаходиться в с. Постолівка, по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області, спадкоємцями першої черги за законом їх майна в рівних частках є діти спадкодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На час смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку проживала та була зареєстрована [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 196 від 30.03.2015 року. Як вбачається із заяв [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON], 24.02.2014 року та матері [PERSON], 21.09.2014 року, перші відмовилася від спадкування спірного майна, не вчиняли жодних дій щодо прийняття обовязкової частки в спадщині, а тому вважаються такими, що не прийняли обовязкові частини в спадщині після померлих батьків. Отже, єдиним спадкоємцем спірного будинковолодіння померлої [PERSON] за законом є позивач [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вказаної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області після смерті спадкодавців за заканом не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем [PERSON], застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 376 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22 вересня 2014 року. На підставі наведеного, ст. 392, 1223 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та

Outcome: approved