Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить встановити факт того, що він є рідним племінником [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.05.2013 року виконкомом Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 10, що надає йому право на спадкування за законом після його смерті у відповідності до Книги 6 Цивільного кодексу України та визнати за ним право на земельну ділянку (пай) із земель колишнього КСП «Дружба» на території Люзівської сільської ради Петропавлівського району, розміром - 5,30 га., в умовах кадастрових одиницях, яка забезпечена на цей час на місцевості площею - 6,17 га, що було надано [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та зареєстрованого в Книзі реєстрації під № 0430 від 05.02.2002 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер його дядько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.05.2013 року виконкомом Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом №10. На час відкриття спадщини йому належали: на праві приватної власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення та право на земельну частку (пай), розміщенні на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Він звернувся до нотаріуса нотаріальної контори Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області, яка надала 30.10.2017 року постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у нього право встановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та через відсутність документів, що б доводили їхні родинні відносини із братом. Дійсно ним до нотаріальної контори було надано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно до якого його брат прийняв у спадок право на земельну частку (пай), але не провів належним чином державну реєстрацію такого права в зв'язку з чим такий правовстановлюючий документ не є підставою для видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Окрім того у нього відсутні всі потрібні актові записи, що свідчили б про їхні родинні відносини зі спадкодавцем, а отже нотаріусом правомірно було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в межах Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Отже для визнання за ним права на спадщину після смерті дядька [PERSON] потрібно довести: їхні родинні відносини та належність йому права на земельну ділянку частку (пай). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] є мати - [PERSON] та батька визначено просто прізвищем - [PERSON]. Його батько [PERSON] був рідним сином [PERSON], але свідоцтво про народження батька у нього не збереглось, адже він помер ще в 1978 році. На письмовий запит щодо актового запису про його народження відділ реєстрації актів цивільного стану надав витяг про відсутність в державного реєстрі таких записів. Отже у нього відсутні належні документи, які б підтвердили родинні стосунки батька та дядька, та відповідно його стосунки із дядьком, що надасть йому певний юридичний наслідок - прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у його відсутність. Свідки [PERSON], та [PERSON] пояснили, що дійсно [PERSON] є сином [PERSON] рідний брат якого [PERSON]. У [PERSON] рідних нікого не було, в 2013 році він помер, похованням займався [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що його батьками були [PERSON] запис про батька зроблено просто [PERSON]. (а.с.5) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану встановлено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [PERSON] відсутня. (а.с.13). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) встановлено, що земельна частка (пай) належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті матері спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 5,30 га. (а.с.9) Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке перебувало у колективній власності КСП «Дружба», після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. (.а.с11). Відповідно до довідки виданої Лозівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області від 27.09.2017 року № 407 встановлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований з 1985 року по час смерті за адресою [ADDRESS] заповіт не посвідчувався. (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] був дядьком [PERSON], окрім того встановлено, що спадкоємців в нього не має. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо встановлення факту того, що він є рідним племінником [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.05.2013 року виконкомом Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 10, що надає йому право на спадкування за законом після його смерті у відповідності до Книги 6 Цивільного кодексу України та визнати за ним право на земельну ділянку (пай) із земель колишнього КСП «Дружба» на території Люзівської сільської ради Петропавлівського району, розміром - 5,30 га., в умовах кадастрових одиницях, яка забезпечена на цей час на місцевості площею - 6,17 га, що було надано [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та зареєстрованого в Книзі реєстрації під № 0430 від 05.02.2002 року. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved