Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його бабця [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] ,що належало до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , згідно свідоцтва на право особистої власності на будову від 28.02.1989р.. Позивач є спадкоємцем за законом після померлої, проте йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно в нотаріальному порядку, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Згідно свідоцтва на право особистої власності на будову від 28.02.1989р., яке видано на підставі рішення виконкому Кам. Бузького райвиконкому № 51 від 28.02.89р. [PERSON] була головою колгоспного двору, який був розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Зокрема, згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об`єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім`я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно довідки виданої виконкомом Великосілківської сільської ради № 77 від 28.01.2020, вбачається що [PERSON] , яка померла [INFO] була останнім членом колгоспного двору і була прописана по [ADDRESS] . Таким чином, померла [PERSON] являлася власником будинковолодіння в цілому, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] і, так як була єдиним і останнім членом колгоспного двору. Згідно з довідкою виданою Великосілківською сільською радою вулиця Гагаріна перейменована на вулицю Грушевського. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Великосілківською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області від 21.03.2005, [INFO] померла [PERSON] .. Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить: будинковолодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] і, що також підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 28.02.1989р. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя померла [PERSON] заповіту не складала, тому спадкування її майна здійснюється відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за законом Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.09.1964 свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.1973.Вище вказаними документами, доводиться факт родинних відносин. Інших спадкоємців за законом на майно покійної, крім позивача немає, Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved