Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.03.2009 року між ним - [PERSON] та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 98). Після укладення шлюбу він змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 12.03.2010 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Також вказує, що подружнє життя з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на життя, через що виникають всі суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім*ю. Зазначає, що проживають окремо, спільного бюджету не мають та спільне господарство не ведеться. Відповідачка фактично створила нову сім*ю. Подальше збереження шлюбу не можливе, строк на примирення просить не надавати. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в засідання не з'явився, надавши заяву від 26 квітня 2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в засідання не з'явилася, надавши до суду заяву від 26.04.2019 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 13.03.2009 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER], - [PERSON] та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 98. Після укладення шлюбу він змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 12.03.2010 року. Від даного шлюбу сторони двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], згоди про місце проживання яких між ними досягнуто. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечувала проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування(ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов'язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved