Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Станівецької сільської ради, [PERSON], треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності. Посилаючись на те, що 20.06.1986 року між ним та [PERSON] в Станівецькій сільській раді був зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу позивач з відповідачкою перейшли жити в будинок батьків відповідачки в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, який у 1986-1990 роках значився за особовим рахунком [NUMBER]. Станом на 01.01.1990 роки господарство, в якому сторони проживали відносилося до категорії колгоспних дворів та в ньому проживало шестеро осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, вказане майно належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/6 частині кожному. Позивач постійно проживав у вказаному господарстві разом з сім'єю з 20.06.1986 року до 07.03.2015 року, коли внаслідок сварки змушений був вибути з вказаного господарства через неприязні відносини з відповідачкою, постійними сварками, тощо. [PERSON] зареєстрований та не знімався з реєстраційного обліку з вказаного господарства по сьогоднішній день. Таким чином, [PERSON] набув право на 1/6 частину майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по [ADDRESS]. Вказав, що під час судового розгляду цивільної справи № 715/543/16-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та інших про поділ спільної сумісної власності та припинення права на частку в майні та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та інших про поділ спільного майна подружжя та припинення права на частку в майні, визнання недійсним,свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору, позивачу стало відомо про те, що після смерті матері відповідачки - [PERSON], яка померла [INFO] року, відповідач - Виконавчий комітет Станівецької сільської ради 27 лютого 2002 року прийняв рішення про оформлення права власності на спірне нерухоме майно за вже померлою людиною. Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року. Крім того, Апеляційний суд Чернівецької області встановив, що право позивача [PERSON] було порушено свідоцтвом про право власності померлої [INFO] року [PERSON] на житловий будинок від 04.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконкому Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 27.02.2002 року № 13/2. На підставі викладеного просить суд, визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 13/2 від 27.02.2002 року про оформлення права власності на нерухоме майно за [PERSON] та свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 04.06.2002 року на ім'я [PERSON]. Станівецька сільська рада подала заперечення на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за життя спадкодавниця [PERSON] набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS] а тому виконком сільської ради на законних підставах ухвалив рішення про визнання права власності за [PERSON] після її смерті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, які викладені в запереченні. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не завився, проте подав суду заяву в якій, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки право власності відповідачки [PERSON] на житловий будинок припинено, а тому припиналась і власність позивача [PERSON] Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не заявилась і не повідомила про причини своєї неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. П. 42 Примірного статуту колгоспу, прийнятого постановою III Всесоюзного з'їзду колгоспників від 27 листопада 1969 року, визначено перелік майна, що може бути у власності колгоспного двору, а також визначено розмір та порядок виділення присадибної ділянки колгоспному двору. Відповідно до п. 10 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 12 травня 1985 року за №5-24/26 в погосподарську книгу записуються члени господарств всіх суспільних груп, які постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності у них побудов, житлового будинку і худоби. Як вбачається з погосподарської книги, особовий рахунок [NUMBER], членами колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS], станом на 1983-1985 роки були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; станом на 1986-1988 роки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З погосподарської книги, особовий рахунок [NUMBER], членами колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS], станом на 1991-1995 роки були [PERSON] та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року було встановлено, що вибуття у 1988 році [PERSON] та [PERSON] в новостворене господарство №668 було незаконним, тобто [PERSON] та [PERSON] зберегли своє право на частку у вищевказаному колгоспному дворі. Згідно вимог ч.3 ст.60 КПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його, порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на те, що позивач [PERSON] зберіг за собою право в колгоспному дворі по вул. Лісовій, 5 Глибоцького району Чернівецької області він відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України правомірно звернувся із захистом порушених прав. Звернувшись до суду, позивач просить захистити його порушене право шляхом визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради та свідоцтва про право власності на житловий будинок. Так, рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №13/2 від 27.02.2002 року вирішено оформити право власності на житловий будинок, що складається з житлового будинку літ. «А», літня кухня літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літери «Е», колодязя «І», огорожі №1,2 п/д підвал, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON]. Згідно свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 04.06.2002 року на підставі рішення виконкому Станівецької сільської ради за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літери «Е», колодязя «І», огорожі №1,2 п/д підвал, що знаходиться в [ADDRESS]. Проте, враховуючи, що вищевказане господарство відносилось до категорії колгоспних дворів, і як було встановлено позивач [PERSON] не втратив свого права на частку у майні даного колгоспного двору, а тому [PERSON] не мала права на все спірне нерухоме майно, а тому вищевказане рішення виконавчого комітету та свідоцтво про право власності підлягають скасуванню. Крім цього, як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №208 (2002р.), [PERSON], померла [INFO] року. Тобто, і рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №13/2 від 27.02.2002 року і свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 04.06.2002 року фактично були видані на особу, яка вже померла, що є неприпустимим, та не передбачено вимогами як чинного законодавства так і законодавства, яке діяло на момент видачі вказаних документів. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що основне майно в колгоспному дворі, а саме житловий будинок, був знесений, що сторони не заперечували в судовому засіданні. З витягу з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 07.04.2017 року право власності [PERSON] на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] припинено, у зв'язку з знищенням об'єкта нерухомого майна. Разом з тим, в судовому засіданні сторони підтвердили, що був знесений тільки житловий будинок, решта майна колгоспного двору, а саме господарські будівлі і споруди є в наявності, що також підтвердила і відповідач. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved