Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Біловодської селищної ради Луганської області, третя особа: приватний нотаріус Біловодського районного нотаріального округу Доброскокова А.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Позивач зазначає, що згідно ст. ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем за законом майна [PERSON] , яке буде їй належати на час смерті. Проте у встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] спадщину не прийняв оскільки спадкодавець [PERSON] померла на тимчасово непідконтрольній уряду України території Луганської області, у зв`язку із чим позивач витратив певний час на юридичне оформлення факту смерті шляхом звернення із заявою до суду. Після отримання рішення суду був витрачений певний час на оформлення факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану. 20 травня 2019 року тобто після закінчення шестимісячного строку, встановленого ЦПК України для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] , в результаті чого в передбачений шестимісячний строк позивач подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не встиг. 21 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Доброскокової А.М., однак отримав письмові роз`яснення з рекомендацією звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, позивач [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача Біловодської селищної ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти позову немає. Від третьої особи приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Доброскокової А.М., яка в судовому засіданні присутньою також не була, надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть від 20 травня 2019 року серії [NUMBER] , виданого Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 218, слідує, що [PERSON] померла [INFO] в м.Хрустальний Луганської області. Той факт, що позивач [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження від 41 грудня 1959 року серії [NUMBER] , виданого горЗАГС м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №2466. Частиною 3 статті 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строків, передбачених ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії постанови від 21 травня 2018 № 1413/02-31, винесеної приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Доброскоковою А.М., встановлено, що [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, на факту реєстрації за однією адресою з померлою немає, тому він є таким, що не прийняв спадщину, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України. З повідомлення від 21 грудня 2019 №401/02-14 приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Доброскокової А.М. вбачається, що в спадковому реєстрі наявні записи щодо заведення спадкової справи № 40/2019 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також відсутні відомості про складення заповіту або спадкового договору, складеного заповідачем [PERSON] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved