Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.2012 між ним та відповідачкою укладений шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1088. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стало те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через це останнім часом постійно виникають сварки. У зв`язку з цим вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. За переконанням позивача подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам ,тому просить суд не вживати заходів щодо їх примирення. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.05.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, також зазначив, що дружина йому зраджувала і це призвело до того, що з березня 2020 вони з відповідачкою не проживають однією сім`єю, єдиного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть. Також зазначив, що спір про батьківство між ними відсутній, діти проживають з відповідачкою. Позивач вважає, що строк на примирення їм не потрібен, адже зберегти сім`ю вже не можливо. Судовий збір залишає за собою. Відповідачка в судовому засіданні теж наполягає на розірванні шлюбу, також зазначила, що немає намірів проживати з відповідачем разом. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2012 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1088 від 07.09.2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Відповідачка визнала позов, відповідно до ст.. 206 ЦПК України, визнання позову прийнято судом. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи його клопотання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved