Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про нарахування інфляційних, згідно рішення Димитровського міського суду по цивільній справі № 2/226/494/2013, в обґрунтування якого вказав, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року на користь КС «Добробуд» було стягнуто з [PERSON] 23461,74 грн. 24.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.07.2014 року Апеляційним судом Донецької області задоволено заяву КС «Добробуд», про заміну сторони виконавчого провадження. Судом замінено стягувана Кредитну спілку «Добробуд» на правонаступника [PERSON] у виконавчому провадженні, та призначено [PERSON], новим стягувачем. На підставі ухвали суду № 226/1165/13-ц від 22.07.2014 року, позивачем було подано заяву до ВДВС Димитровськоп МУЮ від 07.10.2014 року про прийняття ухвали про заміну сторони виконавчого провадження. З того часу, тобто з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, по сьогодні, позивач не отримав ні однієї копійки з боржника в якості виконання судового рішення. Позивач неодноразово звертався до ВДВС Димитровського міського управління юстиції з проханням повідомити йому про хід виконання рішення суду про стягнення на його користь та щодо прискорення процедури виконання судового рішення, але всі його звернення були марні. Чіткої відповіді щодо виконання рішення суду позивач не отримував. На цей час виконавче провадження перебуває у державного виконавця ВДВС Димнтровського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON], яка проявляє бездіяльність щодо виконання вищезазначеного судового рішення про стягнення на користь позивача. 15.09.2015 року зі скаргою на дії державного виконавця позивач звернувся до в.о. начальника ВДВС Димнтровського МУЮ [PERSON], яка в свою чергу, 25.09.2015 року винесла постанову про відмову у задоволенні скарги. У даній постанові позивачу повідомлено, що боржник не отримує пенсію та не працює та що 13.03.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника, в ході якого встановлено, що майна яке належить боржнику на праві приватної власності та яке підлягає опису і реалізації на момент перевірки не виявлено. Таким чином, протягом двух років судове рішення про стягнення на його користь заборгованості з [PERSON] не виконувалося. Оскільки виконавчі дії щодо виконання рішення суду про стягнення з боржника на його користь не вчинялись, рішення до цього часу не виконане, що завдало позивачу шкоди через знецінення національн ої валюти (гривні), просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 23461,74 грн. основного боргу, 1566,26 грн. - сума 3% річних, 29638,00 грн.,- сума інфляційних, всього 54 666,00 грн. Позивач, відповідач та треті особи до судового засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином. Позивач та третя особа Димитровський міський ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позивач не заперечує проти розгляду справи стосовно відповідача [PERSON] у заочному порядку. Від відповідача та третьої особи КС «Добробут» клопотання про відкладення розгляду справи, або даних про поважність відсутності у даному судовому засіданні, до суду не надходило. Дослідивши надані суду письмові документи, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини. 5 листопада 2013 року Димитровським міським судом Донецької області на користь Кредитної спілки «Добробут» з [PERSON], [INFO], стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 3750.00 гривень, підвищені відсотки за користування кредитом у розмірі 12986.30 гривень та судові витрати у розмірі 229,40 гривень, а всього 16965.70 гривень (а.с. 13-16). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 5 листопада 2013 року в частині визнання недійсним п.7.1 розділу 7 кредитного договору № КС-002050 від 23.02.2008 року, в частині встановлення розміру підвищеної відсоткової ставки понад 50%, стягнення підвищених відсотків за користування кредитом у розмірі 50% скасовано та змінено в частині стягнення судового збору. Позовні вимоги кредитної спілки «Добробут» до [PERSON] в частині стягнення підвищених відсотків згідно з п. 7.1 кредитного договору № КС-002050 від 23.02.2008 року задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Добробут» підвищені відсотки у відповідності до п. ?.1 Кредитного договору № КС-002050 у розмірі 19479.45 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 232.29 гривні. В іншій частині рішення про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3750.00 гривень залишено без змін (а.с. 17-19). За повідомленням Димитровського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, наданим за станом на 16 червня 2016 року, будь-яких виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на виконанні у Димитровському міському ВДВС не перебувало та не знаходиться (а.с. 39). Відповідно до вимог статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи, але сприяти у здійсненні прав, передбачених цивільним процесуальним законодавством суд має лише за клопотанням цих сторін, що відповідає принципу диспозитивності. Враховуючи повідомлені Димитровським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відомості, які не спростовані позивачем наданими суду письмовими документами і який, крім наведених судом копій судових рішень, будь-яких інших документів суду не надав, суд вважає недоведеними в судовому засіданні вимоги позову до відповідача, а також, що позивач є належним суб*єктом для звернення до суду з цими вимогами. У зв*язку з цим у задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] до [PERSON] про нарахування інфляційних, згідно рішення Димитровського міського суду по цивільній справі № 2/226/494/2013, необхідно відмовити. Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI за подачу до суду позову сплачується судовий збір. За пунктом 1 частини першої статті 4 судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» (станом на 1 січня 2016 року) мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн. Ставка судового збору при подачі фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому, при подачі заяви до суду позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 551.20 грн. Через невиконання даних вимог закону, 29 квітня 2016 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] була залишена без руху, у тому числі, для сплати ним судового збору у сумі 551.20 грн. 13 травня 2016 року поштою позивачем [PERSON] суду була надана заява про усунення недоліків, у якій позивач повідомив про сплату ним судового збору через систему «Приват 24». Оскільки формування квитанції від 11 травня 2016 року буде здійснено 12 травня 2016 року, квитанція додатково буде направлена суду (а.с. 12). Згідно з актом від 22 червня 2016 року, складеним головним спеціалістом з інформаційних технологій та помічником судді Димитровського міського суду Донецької області, встановлено, що відповідно реєстрів «Інформація щодо сплати судового збору» та «Інформація про підтвердження сплати судового збору від Казначейства» автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» за період з 8 квітня по 22 червня 2016 року, будь-яких даних про сплату судового збору громадянином [PERSON] до суду не надходило та підтвердження його сплати від казначейства не було (а.с. 40). Враховуючи, що позивачем на час вирішення судом даної справи по суті судовий збір сплачений не був, у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, суд вважає необхідним з позивача [PERSON] в доход держави стягнути судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved