Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком та вселення, на підтвердження чого вказав, що він є власником 1/2 частини жилого будинку в с.Балин по вул.Циганівська, 67 Дунаєвецького району Хмельницької області, який був подарований йому з дружиною 23 травня 2000 року в рівних частках, одна на даний час у вказаному будинку не проживає, оскільки відповідачка вигнала його, змінила замки до вхідних дверей та не допускає до будинку, а тому звертається до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник за договором [PERSON] проти задоволення позову не заперечили та вказали, що позивач дійсно має право проживати у вказаному будинку, оскільки є співвласником. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вказав, що [PERSON] та [PERSON] являються його батьками, на даний час шлюб між ними розірвано, однак їм обом належить право власності на будинок в рівних частинах, а тому обоє можуть там проживати. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини жилого будинку, який знаходиться в с.Балин по вул.Циганівській, 67 Дунаєвецького району Хмельницької області, який належить йому на підставі договору дарування жилого будинку від 23 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1122. Також встановлено, що співвласником іншої 1/2 частини вказаного будинку є відповідачка [PERSON] Даний будинок був подарований позивачу та відповідачці на час їх перебування у шлюбу. Також у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у вказаному будинку не проживає з травня 2016 року, оскільки відповідачка фактично вигнала його, змінивши замок від вхідних дверей, а тому позивач змушений проживати у будинку своєї двоюрідної сестри, оскільки іншого житла у нього немає. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 19 серпня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно\~ст.60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак згідно з ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним до шлюбу; набуте нею, ним під час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею, ним під час шлюбу, але на кошти, що належать їй, йому особисто, а тому 1/2 частина спірного будинку належить позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності, оскільки у договорі дарування жилого будинку вказано, що останній дарується у рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1\~ст.319 ЦК\~ України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України\~вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 155 Житлового Кодексу України\~власник частини квартири не може бути позбавлений прав користування житловим приміщенням. Положення\~Житлового Кодексу України\~передбачають, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Однак встановлено, що відповідачка умисно перешкоджає позивачу в доступі до вищевказаного будинку. На його неодноразові прохання та вимоги відмовляється відчинити двері та впустити позивача до будинку, а тому він фактично позбавлений права користування житлом, яке йому належить. В силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1\~статті 383 ЦК України\~вказує, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, вселивши [PERSON] до будинку в с.Балин вул.Циганівська, 67 Дунаєвецького району Хмельницької області, а також зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод позивачу у користуванні ним. Відповідно до ст.88 з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved