Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа - органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідачкою [PERSON] вони зареєстрували шлюб 19.10.2011 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2019 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Питання про стягнення аліментів позивачем не ставилося. На даний час між ними виник спір щодо місця проживання дитини. З часу припинення подружніх відносин дитина переважно проживає біля нього, так як відповідачка перебуває за межами України з метою працевлаштування. Не дивлячись на це, в них виникають непорозуміння щодо місця проживання сина [PERSON] . Мати дитини наполягала, що син повинен проживати з нею, а на період її перебування за кордоном вихованням дитини займатимуться її батьки. Позивач зазначає, що з цим категорично не погоджується, та вважає, що місце проживання малолітнього сина повинно бути визначено біля нього, а тому просить визначити місце проживання сина разом із ним, оскільки він забезпечив всі необхідні житлово-побутові умови для проживання дитини, має постійне місце роботи та отримує достатній дохід, до кримінально відповідальності не притягувався та позитивно характеризується за місцем проживання, він піклується про сина. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити та запевнив, що немає наміру перешкоджати відповідачці спілкуватись з дитиною. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте 13.11.2019 року через канцелярію подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням по виклик відповідачки, яке розміщене на офіційному сайті Судова влада України Кіцманського районного суду Чернівецької області, від 13.11.2019 року. Представник третьої особи Герецун Л.Я. подала заяву про розгляд судового засідання без представника органу опіки і піклування. Вважають за доцільне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матірю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с.10). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2019року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.14) Відповідно до висновку органу опіки і піклування Кіцманської РДА щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначити в сімї батька - [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області (а.с.11-12). Також встановлено, що рішенням №9 від 25.07.2019 року комісії з питань захисту прав дитини вирішено визнати за доцільне проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сімї батька - [PERSON] , [INFO] , мешканця с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області.(а.с.13). Зі змісту довідки виданої ФОП [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] з 14.01.2019 року по даний час.(а.с.16). Відповідно до довідки серія ІАА №0568339 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.17) та згідно сертифікату серії 2 [NUMBER] про проходження профілактичного наркологічного огляду, у [PERSON] ознаки наркопаталогії на момент огляду відсутні.(а.с.18). Згідно довідок, виданих виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, №2242 та №2243 від 09.09.2019 року вбачається, що до складу сімї [PERSON] входять батько - [PERSON] , 1956 року народження, мати - [PERSON] , 1959 року народження, та син - [PERSON] , 2013 року народження (а.с.19) та те, що [PERSON] має на утриманні сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Зі змісту письмових пояснень [PERSON] , наданих начальнику служби у справах дітей, вбачається, що остання не заперечує проти проживання сина [PERSON] біля його батька [PERSON] (а.с.21). Згідно характеристики Нижньостановецької сільської ради, [PERSON] проживає у с.Брусенки, за час проживання в населеному пункті зарекомендував себе виключно з позитивної сторони (а.с. 22). Відповідно до довідки №179 від 09.09.2019 року, яка видана Кіцманською РДА Чернівецької ОДА, [PERSON] навчається у першому класі Брусницького ЗНЗ І-ІІІ ст. ім. І.Миколайчука.(а.с.23). Згідно характеристики виданої виконкомом Брусницької сільської ради, [PERSON] за час проживання в селі зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.(а.с. 24). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сімї від 09.09.2019 року [PERSON] проживає у газифікованому будинку, працює, розлучений, має на утриманні сина (а.с.25). Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, при цьому суд бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки це в першу чергу відповідає інтересам дитини, малолітного [PERSON] , [INFO] , не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115,160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved