Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вищевказаний житловий будинок належить їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності. У даному житловому помешканні зареєстрований його син відповідач [PERSON], однак останній за даною адресою не проживає більше року, витрат на комунальні послуги не несе, та не з'являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати його таким що втратив право на житло, у зв'язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім'ї. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 22.04.2012 року, Ѕ житлового будинку [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні співвласником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], якій належить Ѕ частина вказаного будинку. Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №9381 виданою 17.10.2018 року ДП «Наш дім 3». Згідно актів комісії ДП «Наш дім 3» від 17.10.2018 року, 19.11.2018 року [PERSON], [INFO] в житловому будинку [ADDRESS] не проживає. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] в житловому будинку [ADDRESS] не проживає більше року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS]. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved