Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючим свої вимоги тим, що ВПВ РУ ДВС ГТУЮ У Херсонський області 25.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 50605795 було винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника. Згідно цієї постанови було арештовано пенсійний рахунок позивача № [NUMBER] (станом на 16.12.2019 року [NUMBER] ), який відкрито в АТ «Ощадбанк» та використовується нею виключно для отримання пенсії по інвалідності. На підставі п.2 ст.70. Закону України «Про виконавче провадження» Генічеське районне управління пенсійного фонду щомісяця утримує 20 відсотків від розміру її пенсії. Залишок пенсії після утримання зараховується на її пенсійний рахунок, але позивач не має змоги отримувати свою пенсію у зв`язку з накладеним на цей рахунок арешту, тому і була вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права. Позивач в судове засідання не з`явилась, але телефонограмою повідомила, що не заперечує проти розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. ВПВ РУ ДВС ГТУЮ У Херсонський області 25.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 50605795 було винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника, згідно якої було арештовано пенсійний рахунок [PERSON] № [NUMBER] (станом на 16.12.2019 року [NUMBER] ). Так, відповідно до копії довідки від 16.12.2019 року вбачається, що рахунок [NUMBER] відкрито в АТ «Ощадбанк» та використовується [PERSON] виключно для отримання пенсії по інвалідності. На підставі п.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» Генічеське районне управління пенсійного фонду щомісяця утримує 20 відсотків від розміру пенсії [PERSON] , що підтверджується копіями довідок Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області №1533/02-04 від 12.07.2018 та 409/к-99-1 від 06.06.2019 року. Згідно з пунктом 1) частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. [PERSON] самостійно звернулась до ВПВ РУ ДВС ГТУЮ у Херсонський області щодо зняття арешту з її пенсійного карткового рахунку, що підтверджується копією листа від 26.07.2018 року. У відповідь на лист [PERSON] від 26.07.2018 року було повідомлено, що підстав для зняття арешту немає, а арешт може бути знятий виключно за рішенням суду, що підтверджується листом-відповіддю №5036/5 від 28.03.2019 року. Зазначені арешти перешкоджають позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. У відповідності до вимог ст.16 ЦК України захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved