Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2019 року з нього - [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі ј частини всіх видів заробітку до досягнення дочкою повноліття. Також вказує, що він (позивач) офіційно не працює, має мінливий дохід, тому йому нараховуються аліменти, виходячи з розміру середньої заробітної плати по Черкаському регіону. На даний час розмір аліментів складає приблизно 2400 грн. щомісячно. Така сума для нього є непосильною у зв`язку з тим, що він сплачує аліменти на утримання іншої дитини, має мінливий дохід, проживає разом з матір`ю пенсійного віку, має кредитні зобов`язання. А тому, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього - [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2019 року на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] на тверду грошову суму в розмірі 1400 грн. щомісячно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 13.05.2020 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також вказує, що наявність у позивача ще однієї дитини не є вагомою підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, просить врахувати, що позивач є працездатним, має стабільний високий дохід та щороку їздить на відпочинок, проте не бажає ніяким чином допомагати дитині фінансово, хоча має на це можливість. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Хорошун С.А. просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] , змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2019 року на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] з ј частини нього заробітку на тверду грошову суму в розмірі 1400 грн. щомісячно. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Заруба С.О. заперечували проти задоволення позову. При цьому пояснили, що позивачем не доведено належними доказами той факт, що на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонером. Просили врахувати, що позивач кілька разів на рік їздить на відпочинок, що підтверджує його стабільний фінансовий стан. З часу винесення рішення обставин, які б давали підстави для зміни розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, не виникло. Крім того, відповідачка просила врахувати, що мінімального розміру аліментів не достатньо для належного забезпечення їх доньки та для її всебічного розвитку. Тому просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Хорошун С.А., пояснення відповідачки [PERSON] , її представника - адвоката Заруби С.О., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2014 року присуджено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.07.2014 року і до досягнення дочкою повноліття. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2019 року змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2014 року на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] та стягнуто з моменту набрання рішенням законної сили з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Відкликано з виконання виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/8502/14-ц року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вказане рішення не оскржувалося та набрало законної сили. Як вбачається з тексту вказаного рішення [PERSON] позовні вимоги визнавав та не заперечував проти зміни розміру аліментів, які стягувалися з нього на користь [PERSON] з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на ј частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Звертаючись з даним позовом до суду позивач [PERSON] вказує, що розмір аліментів, які нараховує йому виконавець складає 2400 грн. щомісячно. Також вказує, що він проживає з матір`ю пенсійного віку, яка на даний час не працює, сам має мінливий дохід, щомісячно на утримання житла вони витрачають по 1500-1600 грн. Крім того, в нього існують кредитні зобов`язання на суму 17075 грн. 23 коп., щомісячний платіж складає 600 грн. Тому він не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначив суд та просить його змінити на тверду грошову суму - 1400 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №641/6191/17. В даному ж випадку позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин про які він зазначає в позові та які були б підставою, в розумінні ст. 192 СК України, для зміни розміру аліментів. Зокрема не доведено належними доказами, що на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку. Сам факт реєстрації позивача за однією адресою разом із матір`ю ще не вказує на те, що позивач її утримує. Крім того, остання для проживання отримує пенсійні виплати. Також суд враховує, що про наявність в нього кредитних та аліментних зобов`язань (про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] в розмір 300 грн. щомісячно на підставі рішення Подільського районного суду м Києва від 23.04.2007 року), а також про те, що він офіційно не працевлаштований, позивачу було відомо ще на момент винесення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення від 16.09.2019 року, оскільки вказані обставини вже існували, що стверджується доказами наявними у справі (випискою по рахунку з кредитною карткою, виконавчим листом, трудовою книжкою (а.с. 11, 13, 14-15), при цьому він визнавав позов та погодився на стягнення з нього аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). Тобто нових обставин з моменту винесення судом рішення від 16.09.2019 року, які були б підставою для зміни розміру аліментів, у позивача не з`явилося. Крім того, доводи позивача про те, що йому в зв`язку з тим, що він не працює нараховуються аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2400 грн. взагалі не підтверджені належними доказами. А відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому, враховуючи вищевикладене, докази, якими обґрунтовується даний позов, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed