Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 11 листопада 2016 року. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку у зв'язку з тим, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем. Однак за доводами позовної заяви цей строк був прошущений у зв'язку з травмою і необхідністю лікування. 29 травня 2018 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] [PERSON] надав суду письмові пояснення, в яких просив в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщині відмовити в повному обсязі. Так у своїх поясненнях [PERSON] посилається на те, що вказана вище довідка Приютівської амбулаторії ЗПСМ є сумнівною, оскільки відповідно до заповіту останнім місцем проживання [PERSON] зазначена адреса: [ADDRESS]. А отже, представник вважає, що зазначений в довідці діагноз неможливо вважати таким, який є обєктивною, нездоланною перешкодою, що тривала 6 місяців та перешкоджала позивачу звернутися за прийняттям спадщини. [PERSON] також вважає, що у звязку з вищезазначеним, право на спадкування одержали спадкоємці за законом, зокрема [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли та мають право на її оформлення. 1 червня 2018 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] подала до суду пояснення щодо вказаної вище позовної заяви, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, аргументуючи це тим, що доказ, який був поданий [PERSON], а саме довідка з лікарні є неналежним, оскільки не підтверджує обґрунтованість пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також [PERSON] вважає, що позивач порушив норми ч. 2 ст. 1242 ЦПК України та не звернувся до неї з сестрою, тобто до осіб, які прийняли спадщину після смерті матері, що за доводами [PERSON] є додатковою підставою для відмові у позові. Позивач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав, та наголосив на тому, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщину через травму, яка обмежувала його рух. Представнику не відомо чи було лікування стаціонарним чи амбулаторним, зазначив, що йому було проведено гіпсування. Також представник пояснив, що незважаючи на те, що позивач зареєстрований у м. києві, він має будинок у Приютівці, тому часто там перебуває. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 13 лютого 2018 року, 16 жовтня 2018 року подав до суду заяви, у якій просив судові засідання проводити без участі представника. Також у своїй заяві просив відхилити прохання [PERSON] про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з тим, що [PERSON] мала чотирьох дітей, одна з яких неповнолітня. Також просив розглянути можливість щодо успадкування ділянки № 0295 площею 4,86 га її дітьми. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились про дату час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, шляхом надсиланні повісток за останнім відомим суду місцем проживання та повідомлення про судове засідання на інтернет-сайт суду. Законний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову, наголосив на тому, що надана позивачем довідка Приютівської лікарні не підтверджує поважність причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса, тому що сам позивач проживає у місті Києві, звернувся за медичною допомогою до лікарні у с. Приютівка і відсутні докази того, що він не міг пересуватися. Разом з тим у спадкодавця є четверо інших спадкоємців, які прийняли спадщину і до яких позивач не звернувся і не отримав їх погодження на подання заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що 11 листопада 2016 року померла [PERSON]. Це підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 4 липня 2017 року Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис № 20 від 4 липня 2017 року). На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. На момент смерті з [PERSON] проживала і була зареєстрована її дочка - [PERSON], [INFO]. Це підтверджується довідкою секретаря Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 1170 від 07.08.2017 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи, яка було надана на виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 30 березня 2018 року, після смерті [PERSON], заяви про прийняття спадщини подали доньки [PERSON], [PERSON], які отримали свідоцтва на право власності за законом. Інші спадкоємці першої черги до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались. Також у матеріалах спадкової справи міститься заповіт складений [PERSON]. Т.Б., в якому зазначено, що на випадок її смерті належна їй земельна ділянка № 295 площею 4,86 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, заповідалась [PERSON] Разом з тим спадкоємець [PERSON] є неповнолітньою та має право на обовязкову частку у спадщині. Приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON], була винесена постанова № 199/02-31 від 08.08.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки строк для звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було пропущено. Відповідно до довідки Приютівської амбулаторії ЗПСМ [PERSON], [INFO], лікувався у вказаній вище лікарні з листопада 2016 року по травень 2017 року, з діагнозом забій правого променевого зап'ястя, забій правого пульмового суглобу. Для перевірки відомостей, викладених у зазначеній довідці, суд витребував з КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрійського району Кіровоградської області первинну медичну документацію, у якій зазначено, що [PERSON] звертався до лікаря двічі: 21 листопада і 5 травня 2017 року, і лікарем було встановлено зазначений діагноз та зазначено, що рухливість суглобу хворого є обмеженою через хворобливість. Жодних рекомендацій лікаря, відомостей про проходження стаціонарного лікування, накладення гіпсу, відомостей про те, що хворий не міг пересуватися первинна медична документація не містить. До спірних правовідносин застосовуються такі норми права. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права, суд вважає що позивачем не доведена поважність причини його невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Надана позивачем довідка лікаря не є достатнім доказом поважності цієї причини, оскільки не підтверджує існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця за заповітом [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї довідки [PERSON] у листопаді 2016 року отримав побутову травму, а саме забій правого тазостегнового суглобу. Водночас, витребувана судом у КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрійського району первинна медична документація містить відомості про те, що [PERSON] звертався до лікаря двічі: 21 листопада і 5 травня 2017 року, і лікарем було встановлено зазначений діагноз та зазначено, що рухливість суглобу хворого є обмеженою через хворобливість. Жодних рекомендацій лікаря, відомостей про проходження стаціонарного лікування, накладення гіпсу, відомостей про те, що хворий не міг пересуватися первинна медична документація не містить. Натомість зазначено, що [PERSON] звернувся за медичною допомогою самостійно. Таким чином відсутні докази того, що отримана позивачем легка побутова травма становила непереборну та істотну перешкоду для його звернення до нотаріуса. Також позивач, посилаючись на те, що лікувався вдома амбулаторно, жодним чином не обґрунтував свою неможливість викликати нотаріуса додому відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також суд, приймаючи рішення, бере до уваги те, що позивач [PERSON] звернувся з цим позовом до [PERSON] сільської ради, яка не є спадкоємцем [PERSON] За наявності у останньої спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме [PERSON], яка до того ж як неповнолітня дитина спадкодавця має право на обовязкову частку спадщині, та [PERSON], [PERSON] сільська рада не є належним відповідачем у справі. Також [PERSON] не звертався до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] про надання ними письмової згоди на прийняття ним спадщини у порядку, передбаченому ч.2 ст.1272 ЦК України. Таким чином, виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України, підстави для позову про визнання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини виникають лише у разі ненадання іншими спадкоємцями зазначеної вище згоди. За таких обставин звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене суд не визнає поважною причину пропуску [PERSON]. строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також вважає, що позов поданий до неналежного відповідача. Тому у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed