Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу його батьків він залишився проживати з матірю, а з батька за рішенням суду було стягнуто аліменти на його утримання до 18 років. 26.11.2017 року йому виповнилось 18 років і виплата аліментів припинилась, проте, з 01.09.2017 року він є студентом 1 курсу Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім.І.К.Карпенка-Карого на факультеті театрального мистецтва і закінчує навчання 30.06.2021 року. Навчання потребує додаткових витрат, а його мати [PERSON] не працює, тому їх сімя знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Позивач [PERSON] прохає суд стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2012 року В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, аліменти сплачувати згоден. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні розяснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов'язку буде неможливим. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно Довідки №455 від 23.01.2018 року, позивач [PERSON] навчається у Київському національному університеті театру, кіно і телебачення імені [PERSON] на 1курсі, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік (а.с.7). Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання в іншому місті потребує значних затрат, оскільки є потреба витрачати кошти на проїзд, проживання, харчування, придбавати канцелярські прилади. Викладені обставини дуже вплинули на матеріальний стан матері позивача [PERSON], яка тимчасово не працює, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2021 року. Відповідач працює, отримує постійний заробіток, тобто має можливість надавати повнолітньому синові допомогу в період навчання. Суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, бере до уваги встановлені вище фактичні обставини та вважає, що в даному випадку маються підстави для стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, який є співмірним до потреб повнолітнього і про що не заперечує сам відповідач. Разом з тим, ч.2 статті 182 СК України, на яку посилається позивач про стягнення з відповідача аліментів, які не можуть бути менші ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стосується щодо обов'язку матері, батька утримувати лише неповнолітню дитину, а тому у цій частині позову слід відмовити. Позивач при подачі до суду матеріалів позову був звільнений від сплати судового збору, при таких обставинах, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, слід стягнути з відповідача на користь держави, на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial