Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання, оскільки позивач продовжує навчатись, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року, мотивуючи тим, що відповідач є його рідним батьком, а позивач з 01 вересня 2016 року є студентом Державного навчального закладу Гадяцького ВПАУ денної форми навчання за спеціальністю «Слюсар з ремонту с/г машин та устаткування. Тракторист - машиніст с/г виробництва. Водій автотранспортних засобів «С», м. Гадяч, Полтавської області. Наразі позивач, у звязку з навчання, не має змоги забезпечувати себе самостійно, у звязку з чим потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, оскільки останній перебуває на навчанні. В заяві також зазначив, що позивач не працює, оскільки навчається на денному відділенні, зазначеного училища, у звязку з навчанням, позивач потребує допомоги, оскільки необхідно сплачувати за проживання в гуртожитку щомісячно, придбати підручники, витрачати кошти на проїзд, харчування та одежу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав частково, просив призначити аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Суд встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 005999, (а.с. 2). Відповідно довідки № 526 від 06.09.2017 року вбачається, що студент [PERSON] Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» є студентом 1 року навчання, денної форми навчання, спеціальність «Слюсар з ремонту с/г машин та устаткування. Тракторист - машиніст с/г виробництва. Водій автотранспортних засобів «С», рік закінчення 30.06.2019, (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працездатна особа, працює трактористом в ДП «Комунсервіс», має систематичний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою Лохвицької міської ради, Лохвицького району Полтавської області № 196 від 23.11.2017 року, (а.с. 19). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що в звязку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач по справі [PERSON] може надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, не працює, доходу не має, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183, 200 СК України приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Суд вважає, що саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та заснованим на законі, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 29 вересня 2017 р. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 198-200 СК України та

Outcome: partial