Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом в якому просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю, визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому належить квартира за адресою: [ADDRESS]. У квартирі на цей час зареєстровані: він, дружина - [PERSON], донька - [PERSON], цивільний чоловік доньки - [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі з 23.02.2016року. З червня 2016року у квартирі не мешкає, забрав всі свої речі та залишив квартиру. Житлом він не цікавиться, за квартиру н несе ніяких витрат. Реєстрація відповідача порушує його права, як власника житла в користуванні та розпорядженні власністю. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява,в якій остання просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради Управління ведення Реєстру територіальної громади Відділ Реєстрації місця проживання в судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення, в яких просить розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту. В своїх поясненнях представник Департаменту зазначив, що у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила паро користування житловим приміщенням, посадовими особами Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2008 року, реєстраційний [NUMBER], квартира що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач - [PERSON] з 07.12.1994року, його дружина - [PERSON] - з 15.03.1995року, дочка - [PERSON] з 15.03.1995року та відповідач - [PERSON] з 23.02.2016року /а.с.4/. Відповідно до повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 13.04.2018року, згідно даних канцелярії Московського ВП ГУНП в Харківській області та ІІПС «Армор» інформація щодо перешкоджання [PERSON], [INFO], у праві на користування ним житлом за адресою: [ADDRESS], в період часу з 01.01.2016року до 12.04.2018року в Московський ВП ГУНП в Харківській області не надходила /а.с.59/. Відповідно вимогам ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власності, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. У зв'язку з вище викладеним, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстрації судовим рішенням є передчасним, тому у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial