Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення запису з актового запису про народження дитини. На обґрунтування позову зазначив, що з 27.10.2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є донькою відповідача. Вищевказаний шлюб, 04.11.2015 року рішенням суду було розірвано. Під час перебування позивача у шлюбі з [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . [INFO] мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] померла. Позивач зазначає, що в нього є всі підстави вважати, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , оскільки на момент народження дитини він хоча ще перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, при цьому вона, тривалий час проживала однією родиною з іншим чоловіком. Зазначив, що дані про народження [PERSON] в актовий запис про народження були внесені працівниками ДРАЦСу відповідно до пп. 2.13 п.2 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, згідно якого, батько і мати, які перебувають у шлюбі, записують батьками дитини в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них. На підставі викладеного, просить суд виключити відомості про нього, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , оскільки відсутнє кровне споріднення між ним, як особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача щодо оспорювання батьківства, виключення запису з актового запису про народження дитини визнала, просить справу слухати за її відсутності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоодеська районна державна адміністрація, в підготовче судове засідання не з`явилася, надали на адресу суду заяву, якою не заперечували проти задоволення судом позову [PERSON] в зв`язку з тим, що відповідач визнає заявлені позимивачем позовні вимоги. На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.10.2001 року Новопетрівською сільскою радою Новоодеськього району Миколаївської області, а/з № 08, був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне шлюбне прізвище [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04.11.2015 року (справа № 482/1908/15-Ц), шлюб між шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час перебування позивача у шлюбі з [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] . Актовий запис про народження [PERSON] зареєстрований Міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за № 435 від 26.02.2015 року. [INFO] мати [PERSON] - [PERSON] померла. Малолітній [PERSON] проживає і перебуває на утриманні відповідача [PERSON] , яка є бабусею цієї дитини. При цьому, позивач не вважає себе біологічним батьком [PERSON] , оскільки на момент народження дитини він хоча ще перебував у шлюбі з матір`ю дитини, при цьому вона, тривалий час проживала однією родиною з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що він не є батьком даної дитини, про що не заперечує і відповідачка, а отже має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно-правових відносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача та виключення з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про [PERSON] , як батька дитини. У зв`язку із задоволенням позову про виключення з актового запису про народження відомостей про батька, необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, де із відомостей про батька дитини виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved