Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем по справі [PERSON] 17 липня 2015 року був укладений в письмовій формі договір позики, що стверджується розпискою, наданою відповідачем. Згідно даної розписки [PERSON] отримав від [PERSON] в борг гроші в сумі 29\~000 грн. та зобов'язався повернути вказані кошти до 01.03.2016 року. Але [PERSON] у вказаний у розписці строк не повернув позику та проігнорував претензію позивача добровільно повернути борг. А тому позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В судове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, де підтримав позов та просив стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 29\~000 грн., судові витрати по оплаті судового збору та витрати за друк оголошення в пресі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, з невідомих суду причин, оскільки згідно повідомлення відділу звязку поштові відправлення повернуті за закінченням терміну зберігання, тому судом, згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України, було застосовано виклик відповідача до суду через оголошення в пресі, яке було опубліковане в газеті „Черкаський край № 34 від 28 квітня 2016 року. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлений договором. Із розписки від 17 липня 2015 року, підписаної власноручно [PERSON], вбачається, що він отримав позику в борг від [PERSON] в розмірі 29\~000 грн., які зобовязувався повернути до 01.03.2016р.. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що доведено в судовому засіданні факт позики позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] коштів у 29\~000 грн. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] підлягає до задоволення. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., тому суд задовольняючи позов, на підставі ст.ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. та витрати за друк виклику до суду в розмірі 72 грн.

Outcome: approved