overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 12.06.2010 р. відділом РАЦС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 494. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та обов»язки по веденню домашнього господарства, виховання дитини, часто виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на психологічний розвиток дитини та зробило нестерпним сумісне проживання. Вона не приймала участі в його житті, не цікавилась справами, станом здоров»я. З вересня 2013 р. вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме його інтересам та інтересам їх дитини. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка визнає, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, між ними часто виникали суперечки та сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З вересня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб існує лише формально . Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їх внутрішній волі, суперечитиме інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.07.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, запис акту №316. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем один одного, відповідач тижнями не з»являлась вдома, коли приходила, то в нетверезому стані, не пояснювала, де була, вчиняла сварки, що призвело до припинення шлюбу. З вересня 2013 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, не проживають однією сім»єю. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме його інтересам. Позивач просить позов задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, її місцезнаходження невідоме, судові повістки повідомлені повернулися з відміткою пошти за закінченням встановленого строку зберігання, крім того належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом публікації виклику в газеті «Урядовий кур»єр» від 02.12.2015, № 225. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що сімя сторін розпалась остаточно по причині відсутності взаєморозуміння, з вини відповідача, не усвідомлення нею прав та обов»язків подружжя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, взаємної неприязні та припинення шлюбу. З вересня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб існує лише формально. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.07.2002 р. міським відділом РАГС Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, запис акту № 752. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають двох малолітніх синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте останнім часом відносини стали поступово погіршуватися по причині різних характерів, поглядів на шлюб, сім»ю, виховання дітей, відсутності взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинили, спільно домашнє господарство не ведуть, вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і недоцільним. Позивач просив позов задовольнити. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає, що сім»я розпалася з інших підстав, відповідач з грудня 2013 р. з нею спільне домашнє господарство не веде, залишив сім»ю, проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує ту обставину, що має іншу жінку, з якою підтримує фактичні шлюбні відносини. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує з підстав того, що позивач, порушив подружню вірність, збереження сім»ї не вбачає можливим. Суд, заслухавши пояснення сторін, доводи представника відповідачки, дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім»я сторін розпалась остаточно з вини позивача, який має інші погляди на сімейне життя, права і обов»язки подружжя, виховання дітей, залишив родину, порушивши подружню вірність, підтримує з іншою жінкою фактичні шлюбні відносини. З грудня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження сім»ї неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі та суперечить інтересам обох подружжя, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.07.2010 р. виконкомом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, запис акту за № 03. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Останнім часом відносини з відповідачкою погіршилися, перестали знаходити спільну мову, склалися різні погляди на побут, життя, що обумовило виникнення систематичних конфліктів, які негативно позначилися на всіх членах сім»ї та призвело до фактичного припинення шлюбу. Протягом останніх 6 місяців шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, майнових спорів немає. Після розлучення донька залишається проживати з відповідачкою, а він надаватиме передбачене законодавством матеріальне утримання. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, відсутності взаєморозуміння, що негативно вплинуло на характер їхніх взаємовідносин, призвело до фактичного припинення шлюбу. Протягом останніх 6 місяців сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.06.2002 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, запис акту № 611. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалося. Протягом останніх років відносини між ними стали погіршуватись по причині різних характерів, відсутності взаєморозуміння та довіри, виявилися діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до втрати почуттів любові та фактичного припинення шлюбу. З червня 2014 р. вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб існує формально. Вважає, що примирення не можливе, скільки не відповідає їхнім інтересам. Спору щодо спільного майна не існує, син після розлучення проживатиме з відповідачем, з розміром коштів на утримання якого вона не погоджується, тому є необхідність вирішення цього питання в судовому порядку. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я розпалась остаточно з вини обох з подружжя, по причині різних характерів і поглядів на шлюб та сім'ю, права та обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуттів любові та фактичного припинення шлюбу. З червня 2014 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Малолітній син сторін після розлучення залишається проживати з матір»ю, яка не згодна з розміром коштів, отримуваних від позивача на утримання дитини, тому це питання буде вирішено сторонами у судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.12.2001 відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 27. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в шлюбі дітей не мають. Відповідач став вести відокремлений від родини спосіб життя, зловживати спиртними напоями, тривалий час матеріально не забезпечує, навпаки під погрозами вимагає кошти від неї для пияцтва, викрадає речі, спільну мову з жодних питань знайти не можливо. З наведених підстав шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, сумісне життя стало нестерпним. Позивач вважає примирення та збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити,не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, судові повістки - повідомлення, надіслані судом, повернуті з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що з 15.12.2001 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 27, в шлюбі дітей не мають ( а. с. 2). Сім»я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який відокремився від родини, став жити своїми інтересами, зловживає спиртними напоями, матеріально родину не утримує, що обумовило відсутність взаєморозуміння, неприязні відносини між подружжям, і призвело до фактичного припинення шлюбу. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки то суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 16.12.2009 р. відділом РАЦС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту за № 1990. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалося. Протягом останніх двох років відносини між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. На теперішній час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, майнових спорів не мають, між ними досягнуто згоди про порядок утримання дитини. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сімя сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обовязки подружжя, що негативно вплинуло на характер їхніх взаємовідносин, призвело до фактичного припинення шлюбу. На теперішній час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб існує лише формально. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечитиме їхнім інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 18.09.1998 р. відділом РАГС Подільського району м. Києва, запис акту № 467. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу вони з дружиною шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, не можуть порозумітися та майже не спілкуються, відносини вкрай зіпсувалися, шлюб існує формально. Сім»я розпалася через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, вважає збереження шлюбу неможливим. Спору майнового характеру немає, діти після розлучення проживатимуть з відповідачкою, в він прийматиме участь у їх вихованні та утриманні. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів, поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, відсутності взаєморозуміння. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечитиме їх інтересам і інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 19.11.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №1124. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем дітей не мають, проте спільне життя не склалось по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів і спільних інтересів. Шлюбні відносини припинили з 01.09.2015, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечитиме його інтересам, що має істотне значення. Відповідач не погоджується розірвати шлюб у порядку ст. 109 СК України. Позивач просив шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу в порядку ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.11.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №1124, спільних дітей не мають. Сім»я сторін розпалась остаточно по причині різних характерів та поглядів на життя, права та обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів, фактичного припинення шлюбу. З 01.09.2015 сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно. Суд установив, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved