Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 30.12.2020 року із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Вказує, що спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого, [PERSON] , та син - [PERSON] . Інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом, немає. Також позивач зазначає, що він звернувся у встановленому законом порядку до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак постановою нотаріуса від 23.12.2020 року йому відмовлено к вчиненні нотаріальної дії - оформленні спадщини, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. За таких обставин, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явилась, однак подала до суду заяву про визнання позовних вимог та просить розглядати справу без її участі. Наслідки визнання позову їй відомі. Частиною 3ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2020 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 225 від 21.09.2020 року, спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] , з 1969 року по день смерті, являються його дружина, [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даних технічного паспорту на садибний(індивідуальний) житловий будинок, станом на 18.05.2017 року, житловий будинок за адресою [ADDRESS] складається з: житлового будинку загальною площею 49,40 кв. м. та житловою - 42,90 кв. м. літ. А, літньої кухні літ.Б, веранди літ.б, гаража літ.В., сараїв літ. Г,Д,Е,Ж, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязя №3. Згідно з висновком про вартість майна, дійсна (ринкова) вартість житлового будинку (літ.А) загальною площею 49,40 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , становить 73 566 грн. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 1303 від 21.09.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , був у власності покійного [PERSON] , який помер [INFO] (підстава: запис в по господарській книзі № 22, особовий рахунок № [NUMBER] ). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України, право власності визнається в судовому порядку, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимогист.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того,статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що належали спадкодавцю [PERSON] , був збудований у період з 1957 року по 1969 роки. Отже реєстрація прав на такі будівлі здійснювалась відповідно до підзаконних нормативно-правових актів Української РСР, які регулювали такі відносини. Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Враховуючи вищезазначені норми, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняв спадщину і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, а [PERSON] визнала позов, тобто не претендує на спадкове майно, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Крім того, суд зважає і на те, що відповідно до листа ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які належали на праві власності померлому [PERSON] . Отже, судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в поза судовому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223,1258, 1261, 1268, 1273, 1274ЦК України та

Outcome: approved