Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить звернути стягнення за неповернутою позикою у сумі 1 050 000, 00 грн. за Договором позики від 19 квітня 2018 року на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19 квітня 2018 року шляхом надання права йому на продаж будь-якій особі-покупцеві будівлі та споруди транспортного цеху, що належить на праві власності ТОВ «Леванте», та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с.Зарічево, вул.Відродження, 1, а саме: літ. А, будівля прохідна, загальною площею 26,1 кв.м., літ. В - будівля, адмінкорпус - гараж, загальною площею 536,1 кв.м., літ. Г будівля, навіс, літ. І - будівля, заправочний пункт, літ. Ї - гараж, літ. Й - гараж, загальною площею 383,6 кв.м., літ. Н - будівля, котельня, загальною площею 64,9 кв.м., літ. П, П' - будівля, склад - блок зварки, загальною площею 36,7 кв.м., літ. О - будівля, сарай (зруйновано), літ. Р - гараж, загальною площею 148,8 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 1,5450 га, кадастровий номер: 2123281501:02:012:0014 за початковою ціною для подальшої реалізації 1 050 000, 00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 квітня 2018 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕВАНТЕ» було укладено Договір позики, відповідно до умов якого він передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 1 050 000,00 грн. на його розрахунковий рахунок, і такий зобов'язався повернути вищевказану суму грошових коштів на обумовлений в договорі поточний рахунок на протязі місяця з моменту отримання грошових коштів. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором позики між [PERSON] та відповідачем ТОВ «ЛЕВАНТЕ» було укладено Договір іпотеки від 19 квітня 2018 року. Предметом іпотеки є належні на праві власності відповідача будівлі та споруди транспортного цеху, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район., с.Зарічево, вул.Відродження, 1. Крім цього, перерахування коштів здійснювалося двома платежами, що підтверджується платіжним доручення №1 від 26 квітня 2018 року та платіжним доручення №2 від 10 травня 2018 року. Так як грошові кошти були перераховані з поточного рахунка позивача на поточний рахунок відповідача в повному обсязі 10 травня 2018 року, то позика мала бути повернута до 10 червня 2018 року, однак станом на 19 липня 2018 року повернута останнім так і не була. Разом з цим, 14 червня 2018 року відповідачу була направлена вимога про усунення порушення, в якій було вказано, що протягом 30 днів з моменту отримання такої, відповідач повинен повернути [PERSON] позику в сумі 1 050 000, 00 грн., а також містилося попередження про те, що у випадку невиконання відповідачем даної вимоги у визначений строк, позивач має намір розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу майна за рішенням суду будь якій третій особі-покупцеві із застосування процедури продажу. Оскільки вищевказану вимогу відповідач отримав 16 червня 2018 року, однак після спливу тридцяти денного терміну, а також станом на день подання позовної заяви позику не повернув, тому просить позов задовольнити.\~\~\~\~ У підготовче судове засідання ані позивач [PERSON] ані його представник адвокат [PERSON] не зявилися, однак останній подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без їх участі, позовну вимогу підтримують повністю та просять таку задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Леванте» у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому у раніше поданому відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнає повністю.\~ Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 19 квітня 2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕВАНТЕ» було укладено Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 1 050 000,00 грн. на його розрахунковий рахунок, і такий зобов'язався повернути [PERSON] вищевказану суму грошових коштів на обумовлений в договорі поточний рахунок на протязі місяця з моменту отримання грошових коштів. Також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором позики між [PERSON] та відповідачем ТОВ «ЛЕВАНТЕ» було укладено Договір іпотеки від 19 квітня 2018 року, де предметом іпотеки є належні на праві власності відповідача будівлі та споруди транспортного цеху, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район., с.Зарічево, вул. Відродження, 1, а саме: літ. А, будівля прохідна, загальною площею 26,1 кв.м., літ. В - будівля, адмінкорпус - гараж, загальною площею 536,1 кв.м., літ. Г будівля, навіс, літ. І - будівля, заправочний пункт, літ. Ї - гараж, літ. Й - гараж, загальною площею 383,6 кв.м., літ. Н - будівля, котельня, загальною площею 64,9 кв.м., літ. П, П' - будівля, склад - блок зварки, загальною площею 36,7 кв.м., літ. О - будівля, сарай (зруйновано), літ. Р - гараж, загальною площею 148,8 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 1,5450 га, кадастровий номер: 2123281501:02:012:0014. Разом з цим встановлено, що перерахування коштів здійснювалося двома платежами, що підтверджується платіжним доручення №1 від 26 квітня 2018 року та платіжним доручення №2 від 10 травня 2018 року. Грошові кошти були перераховані з поточного рахунка позивача на поточний рахунок відповідача в повному обсязі 10 травня 2018 року, а тому позика мала бути повернута до 10 червня 2018 року, однак станом на 19 липня 2018 року останнім так і не була повернута. Крім цього встановлено, що 14 червня 2018 року відповідачу була направлена вимога про усунення порушення, в якій було вказано, що такий протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги, зобовязаний повернути [PERSON] позику в сумі 1 050 000, 00 грн. Також встановлено, що на даний час кошти відповідачем неповернуті. Так, правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договорами позики та іпотеки, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, Законом України «Про іпотеку». Дані угоди відповідачем ніколи не оспорювалися та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсними не визнавалися. Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками може передбачати право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Разом з тим діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просив встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання права йому на продаж будь-якій особі-покупцеві будівлі та споруди транспортного цеху, що належить на праві власності ТОВ «Леванте», та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с.Зарічево, вул.Відродження, 1, за початковою ціною для подальшої реалізації 1 050 000, 00 грн. За таких обставин, суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом надання права [PERSON] на продаж будь-якій особі-покупцеві, за початковою ціною для подальшої реалізації 1 050 000, 00 грн.\~ Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що іпотекодавцем не виконано основного зобовязання за договором позики, а тому суд вважає, що [PERSON] вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і приходить до висновку, що позов останнього підлягає задоволенню. Також, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при подачі позовної заяви позивачем було сплачено 8 810, 00 грн. судового збору, то зважаючи на визнання заявленого позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 4 405, 00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved