Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що 11 жовтня 2013 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова були задоволені позовні вимоги [PERSON] та збільшений розмір аліментів з [PERSON] Борисовича на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] з 100 гривень щомісячно до 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В теперішній час позивач є безробітним та перебуває на обліку у Печенізькому РЦЗ Харківської області. Крім цього на утриманні позивача є дочка [PERSON] - [INFO] від іншого шлюбу, а тому позивач просить суд ухвали рішення про зменшення аліментів з 1000 гривень до 363 гривні на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що подав до суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився та не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з05 вересня 1997 року та від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Також судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова були задоволені позовні вимоги [PERSON] та збільшений розмір аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] з 100 гривень щомісячно до 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України - 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі зміни матеріального становища платника аліментів, він має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05.02. 2014 р. (справа № 143 цс 13). Разом з тим, змінюючи розмір аліментів, визначений рішенням суду у твердій грошовій сумі до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому визначення розміру аліментів за рішенням суду у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законом не передбачено. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 13 квітня 2016 рокуперебуває на обліку у Печенізькому РЦЗ Харківської області як безробітний, що підтверджується довідкою (а.с.51), а також на утриманні позивача є дочка [PERSON] - [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.14). Позивач посилається на те, що він є безробітним , та має на утриманні малолітню дитину, матеріальне становище погіршилося, тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Позивач просив зменшити розмір стягуваних за рішенням суду від 28.01.2014 р. аліментів на утримання неповнолітнього сина до суми 363 гривні на кожну дитину. Наведена обставина свідчить про те, що матеріальний стан платника аліментів змінився (погіршився) порівняно з тим періодом, коли з нього були стягнуті аліменти у розмірі 1 000 гривень. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved