Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина. Він є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 травня 2010 року зі спадкодавцем, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області. На момент смерті [PERSON] крім нього спадкоємцями першої черги є тільки сини померлої: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Він протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, а саме 24 травня 2013 року подав заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Острозького міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] за місцем відкриття спадщини в м. Острог Рівненської області. 24 травня 2013 року за № 7/2013 була заведена спадкова справа. Інші спадкоємці, сини померлої [PERSON] та [PERSON] на підставі ст. 1273 Цивільного кодексу України використали своє право на відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, подавши відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини: [PERSON] - 28.05.2013 року, [PERSON] - 24 травня 2013 року. Заповітів та спадкових договорів, складених [PERSON], немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS], яка їй належала відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на цю квартиру від 26 грудня 2011 року, який був укладений між КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26 грудня 2011 року. На зазначену квартиру [PERSON] отримала від Головного управління забезпечення Київської міської державної адміністрації свідоцтво про право власності від 19 грудня 2012 року. Разом з тим, [PERSON] у зв'язку зі своєю хворобою не змогла зареєструвати своє право на зазначену квартиру. 23 вересня 2013 року він подав приватному нотаріусу Острозького міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] заяву з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, в тому числі на вищезазначену квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. 23 вересня 2013 року нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] з посиланням на статті 49, 68, 69 Закону України «Про нотаріат», главу 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою нотаріус вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], немає можливості, оскільки ним були подані документи на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване ні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду клопотання, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду пояснення, в яких просив справу розглянути у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та представника відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Прізвище дружини після одруження - [PERSON] (а.с.8). [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON](а.с. 23). [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON](а.с. 22). 26 грудня 2011 року між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» передає у власність, а [PERSON] приймає у власність майнові права на квартиру [ADDRESS], на умовах та у порядку, що визначені цим договором. Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 даного договору, під майновими правами сторони розуміють право продавця набути у власність об'єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому, яке виникає у продавця у зв'язку з наданим йому правом користування земельною ділянкою на підставі Рішення Київської міської Ради № 91/3529 від 26 лютого 2010 року, Державного Акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 393270, виданого 28 квітня 2010 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09-9-00063 (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:212:0037), цільове призначення земельної ділянки: для будівництва житлових будинків з об'єктом соціальної інфраструктури; Дозволом на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 21 квітня 2010 року № 1971-Дн/С, строк дії якого до 31 грудня 2011 року, та позитивного висновку державної експертизи № 11-00299-10 виданого Київською міською філією ДП «Укрдержбудекспертиза» Державним підприємством «Спеціалізованою державною експертною організацією - Центральна служба української державної будівельної експертизи» ДП «Укрдержбудекспертиза» 26 серпня 2010 року. Згідно п.п. 1.3. п. 1 договору, квартира, визначена у п. 1.1., майнові права на яку придбає покупець, має наступні характеристики: № квартири - [NUMBER]; загальна площа - 114,29 кв.м.; житлова площа - 58,86 кв.м., кількість кімнат - 3; план квартири - згідно з проектної документації. В подальшому, 03 грудня 2012 року між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд- УКБ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав від 26 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 2153, відповідно до якої, серед іншого, сторони домовились п. 1.3. розділу 1 договору викласти у наступній редакції: «квартира, визначена у п.1.1., майнові права на яку придбає покупець, має наступні характеристики: [NUMBER]; загальна площа - 114,00 кв.м.; житлова площа - 59,40 кв.м.; кількість кімнат - 3 (а.с.12). Згідно акту № 1675 прийому-передачі майнових прав на квартиру від 11 грудня 2012 року, Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» передав майнові права на квартиру [ADDRESS], а [PERSON] у повному обсязі здійснила оплату та приймає майнові права на квартиру [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право власності від 19 грудня 2012 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями померлої [PERSON] першої черги за законом є: чоловік - [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] За час свого життя [PERSON] заповіту не склала. Як вбачається з матеріалів справи, сини померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини, після смерті матері, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 [PERSON] 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. 23 вересня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Острозького міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, в тому числі і на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить його померлій дружині. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 вересня 2013 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який прийняв спадщину. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] потрібно було надати нотаріусу правовстановлюючий документ на належну його померлій дружині квартиру, а також документ, що підтверджує реєстрацію права власності на нерухоме майно. Станом на 23 вересня 2013 року [PERSON] подав до нотаріальної контори свідоцтво про право власності на нерухоме майно, але не подав [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності і пояснив, що державна реєстрація права власності не відбулася через хворобу [PERSON] і стала неможливою з її смертю (а.с. 24). Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Таким чином, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе визнати за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved