Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] та сплати заборгованості за аліментами. Позов обґрунтований тим, що 05.09.2016 року рішенням Бершадського районного суду було повністю задоволено позов [PERSON] до позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно рішення суду [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. За період сплати аліментів та відкриття виконавчого провадження утворилась заборгованість по виконавчому провадженню № 43923689 в розмірі 26727 грн. 93 коп. Рішенням Бершадського районного суду від 18 червня 2018 року було задоволено позов [PERSON], виключено відомості про нього, як батька дитини - [PERSON], народження [INFO], з актового запису про народження № 01 від 25.01.2014 року, вчиненого виконавчим комітетом Тирлівської сільської ради. Дана позовна заява надійшла до суду 16.11.2018 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 19.11.2018 року було напрвлено запит на уточнення місця реєстрації відповідача, відповідь на який надійшла на адресу суду 05.12.2018 року. Ухвалою від 06.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 17.01.2019 року. Позивач, [PERSON], надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON], надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, однак просила не стягувати з нею судові витрати, понесені позивачем. Крім того, просила справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.09.2016 року рішенням Бершадського районного суду було повністю задоволено позов [PERSON] до позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно рішення суду [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, за період з 11.07.2016 року по 01.11.2018 року утворилась заборгованість по виконавчому провадженню № 43923689 в розмірі 26727 грн. 93 коп. Рішенням Бершадського районного суду від 18 червня 2018 року було задоволено позов [PERSON], виключено відомості про нього, як батька дитини - [PERSON], народження [INFO], з актового запису про народження № 01 від 25.01.2014 року, вчиненого виконавчим комітетом Тирлівської сільської ради. Ч. 2 ст. 197 СК України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За статтею 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 4 ст. 82 цього ж кодексу визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, суд визнає доведеним, що [PERSON] не є батьком неповнолітньої [PERSON], оскільки даний факт не оспорюється сторонами та доведений судовим рішенням, яке набрало законної сили. Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що позивач не будучи батьком дитини не має обов'язку утримувати дитину та сплачувати аліменти на її утримання, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом критично оцінено невизнання відповідачем вимог щодо стягнення судових витрат, понесених позивачем, оскільки відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що вказані позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. є непропорційними роботі, виконаній адвокатом. Так, розгляд справи проводився за відсутності сторін та їх представників, а тому професійна правнича допомога включає лише складання позову, обсяги якого дають суду підстави вважати, що необхідною і достатньою сумою, яка підлягає стягненню за професійну правничу допомогу є 500 грн. Однак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню в повному обсязі.

Outcome: partial