Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі, який, відповідно до повторного свідоцтва про шлюб виданого Ківерцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області був зареєстрований 26.08.2007 року за актовим записом №114. Від даного шлюбу у подружжя народилась дитина, дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність любові, взаєморозуміння та поваги, протилежність поглядів на сімейне життя. З наведених обставин вважає, що за його глибоким переконанням подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між подружжям не досягнуто, зберігати сім`ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.08.2007 року Ківерцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області за актовим записом №114, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2020р. виданим (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя народилась дитина, дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.2020р. (а.с.6). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім`я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд приходить до висновку про стягнення судового збору у розмірі 840,80 грн з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved