Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВАС № 924782 від 01.04.2003 року він купив земельну ділянку у громадянки [PERSON], площею 0,4999 га, в межах згідно з планом в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка перебувала у власності останньої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Купською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 03.06.2002 року на підставі рішення виконкому Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 28.02.2002 року за № 18/3 та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №72. 15.06.2004 року він звернувся із заявою до проектної організації ПП «Зембудсервіс» щодо розроблення технічної документації із складання державних актів на право власності на придбану у громадянки [PERSON] земельну ділянку. На підставі цього йому було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 27.12.2004 року, площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: с. Купка Глибоцького району Чернівецької області. 05.02.2008 року громадянин [PERSON] звернувся із заявою до проектної організації ПП «Захід-Зем» щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,6153 га, з них 0.25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка є суміжною ділянкою до вказаного вище землеволодіння позивача та земель загального користування (дорога), та 0,3653 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Купка Глибоцького району Чернівецької області. Погоджувальні висновки відділу містобудування та архітектури № 567 від 26.03.2008 року та відділу земельних ресурсів у Глибоцькому районі у Чернівецькій області № 469 від 25.03.2008 року позитивні. 31.01.2008 року інженером-землевпорядником Клим А. в присутності відповідача [PERSON], сільського голови с. Купка Алергуша A.M., як представника сільської ради, та представників суміжних землекористувачів (землевласників) [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було встановлено та погоджено зовнішні межі земельної ділянки відповідача [PERSON] в натурі (на місцевості), про що було складено відповідний акт, який був датований 31.01.2008 року. Однак, вказаний акт був складений з порушенням вимог п. 3.13 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, згідно з яким: п.3.13 Інструкції: закріплення (встановлення) межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Так, в порушенні вимог вказаної інструкції інженер-землевпорядник Клим А. та представник сільської ради завчасно не повідомили його про дату і час проведення робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не надсилали жодних письмових повідомлень, а провели роботи по встановленню меж земельної ділянки за його відсутності, хоча він є власником суміжної земельної ділянки. Склавши відповідний акт представник сільської ради Алергуш A.M. замість його підпису, поставив свій особистий підпис, хоча він на той час перебував по місцю свого проживання. Усвідомивши неправомірність своїх дій при посвідченні акту встановлення та погодження меж земельної ділянки відповідача [PERSON], з сільським головою Алергушем A.M. з метою надання законності його подальших дій було утворено узгоджувальну комісію, до складу якої увійшов він сам, разом з членами якої 18.11.2008 року підписав Акт № 6 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким було погоджено межі між двома суміжними землеволодіннями його та відповідача [PERSON] Причиною утворення зазначеної комісії та проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства сільський голова Алергуш A.M. в Акті №6 вказав порушення меж земельної ділянки відповідачем [PERSON] та ним, хоча в цьому ж Акті вказує, що скарг на порушення меж не було, а тому суперечлива інформація, яка викладена в даному Акті №6, вказує якраз на бажання сільради діяти в інтересах відповідача [PERSON], так як час проведення перевірки і факт утворення та роботи узгоджувальної комісії був безпричинним. Однак, і вказана перевірка та погодження меж між двома суміжними землеволодіннями узгоджувальною комісією була проведена з порушенням вимог п.2.1 вищевказаної Інструкції та вимог ч.2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», згідно з якими: п.2.1. Інструкції: встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до статті 186 Земельного кодексу України: технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натурі (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками; Частини 2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій»: встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Порушення членами узгоджувальної комісії вимог п.2.1 вказаної вище Інструкції та ч.2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» полягало в тому, що останні на чолі з сільським головою Алергушем A.M. під час встановлення меж земельної ділянки відповідача [PERSON] винесли межу ділянки в натурі (на місцевості) на землю загального користування (дорогу), не беручи при цьому до уваги технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку позивач придбав у [PERSON], а саме Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 03.06.2002 року на ім'я [PERSON] та відповідно Плану меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 27.12.2004 року на ім'я [PERSON], в яких ця дорога зазначена. Всупереч вказаній вище документації межі суміжних земельних ділянок відповідача [PERSON] та позивача були встановлені не у відповідності до вказаної документації, а по фактично існуючим межам ділянок, що й було зафіксовано у вказаному Акті №6. Поряд з цим, порушення чинного законодавства полягало також в повторному порушенні п. 3.13 згадуваної вище Інструкції, так як представник сільської ради разом з членами узгоджувальної комісії, маючи намір встановити та погодити межі земельної ділянки, завчасно не повідомили його про дату і час проведення робіт узгоджувальної комісії, а комісія провела роботи по встановленню меж земельної ділянки за його відсутності, хоча він у вказаний час теж перебував по місцю свого проживання. А отже, вказаний Акт № 6 від 18.11.2008 року можна вважати недійсним і таким, ще не може бути прийнятим за основу як правовстановлюючий документ на землю. На підставі вказаних вище незаконних правовстановлюючих документів на землю, підписаних головою Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області Алергушом A.M., рішенням Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №171-23/2009 від 02.02.2009 року було затверджено технічну документацію по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка, в тому числі відповідачу [PERSON], а саме передачу безоплатно у його власність земельної ділянки загальною площею 0,6153 га, з якої для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га та ведення особистого селянського господарства - 0,3653 га. Після затвердження технічної документації відповідачу [PERSON] було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. При порівнянні описів меж земельних ділянок Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 03.06.2002 року на ім'я [PERSON] і Плану меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 27.12.2004 року на ім'я позивача з Планом меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року на ім'я відповідача [PERSON] вбачається наявність розбіжностей, а саме те, що в Державному акті на ім'я [PERSON] в описі меж від Г до Д вказується землі сільської ради (під'їзна дорога), від Д до Е вказується землі сільської ради (землі загального користування - дорога), і в Державному акті серія [NUMBER] від 27.12.2004 року на ім'я позивача також в описі меж зазначається від Б до В землі сільської ради (дорога), а в Державному акті серія [NUMBER] на ім'я відповідача [PERSON] в описі зазначається від В до Г землі [PERSON] Дані розбіжності вказують на те, що під час встановлення та погодження меж земельної ділянки, виділеної для приватизації відповідачу [PERSON] було проведено винос межі ділянки в натурі (на місцевості) на землю загального користування (дорогу), тобто приватизовано частину земель загального користування, а саме дорога, яка не може передаватись у приватну власність. Наявність дороги, як землі загального користування між їх господарствами і відсутність зміни конфігурації цієї ділянки, чи її цільового призначення як дороги підтверджується довідкою Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №3 від 12.01.2016 року, в якій вказано, що до генплану с. Купка Глибоцького району Чернівецької області зміни не вносились ні в 2002 році, ні в 2004, тобто тоді, коли громадяни [PERSON] та позивач отримали вказані вище Державні акти на землю з відповідними описами меж земельних ділянок, де якраз і зафіксовано цю дорогу. Наявність дороги підтверджується також інформацією, а саме документацією із землеустрою земельних ділянок відповідно громадян [PERSON], відповідача [PERSON] та позивача і планово-картографічною документацією, які наявні у Відділі Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області. Передачею у приватну власність відповідачу [PERSON] частини дороги було порушено право позивача як власника суміжної ділянки на використання землі загального користування, а також було порушено принцип добросусідства та цільового призначення землі (дороги), наслідками чого стало створення позивачу незручностей, оскільки заїзд до його господарства став ускладненим Позивач нічого не знаючи про факти встановлення та погодження меж земельної ділянки відповідачу [PERSON] в 2008 році через обставини, які були вказані вище, а саме проведення цих робіт, без його участі та будь-якого сповіщення про результати цих робіт, а також не маючи можливості ознайомитись з Державним актом серія [NUMBER] на ім'я відповідача [PERSON], перебуваючи певний час після вказаних подій за кордоном, і повернувшись в 20015 році до свого місця проживання, виявив наявність паркану відповідача [PERSON] на місці, де повинна бути дорога. В зв'язку з тим, що ні Купська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, ні відповідач [PERSON] нічого з даного приводу його повідомляти не хотіли, він вимушений був звернутись до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, якою за його зверненням було проведено відповідну перевірку та 02.12.2015 року на його адресу було направлено листа, з якого він тільки в грудні 2015 року достовірно дізнався про факти порушення його прав, які позивач вказав вище, а саме про факти проведення без його участі робіт по встановленню та погодженню меж земельної ділянки, про факт підписання представником сільради акту встановлення цих меж та про факт роботи, знову ж таки без його участі, узгоджувальної комісії. Так, у зазначеному листі вказується, що співробітники Інспекції Дробот В.Д. та Кибич В.М., вивчивши і дослідивши проектні документації із землеустрою громадян [PERSON], відповідача [PERSON] та позивача, планово-картографічні матеріали, прийшли до висновку та встановили, що при зміні конфігурації земельної ділянки відповідачу [PERSON] було зміщено просторові координати та приватизовано сегмент земель загального користування (дорогу), а тому рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 171-23/2009 від 02.02.2009р. «Про затвердження технічної документації по виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка» прийняте з порушенням вимог ст. 83 Земельного кодексу України. Таким чином, оформлення необхідної технічної документації для виготовлення державних актів на право приватної власності на землю відповідачу [PERSON] було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, після чого відповідачу [PERSON] на підставі Рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 171-23/2009 від 02.02.2009р. «Про затвердження технічної документації по виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка» було затверджено вказану вище технічну документацію і на її підставі виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. З врахуванням вищевикладеного Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року на ім'я відповідача [PERSON] є недійсним, так як рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 171-23/2009 від 02.02.2009 р. «Про затвердження технічної документації по виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка» в частині затвердження технічної документації громадянину [PERSON] є нечинним через те, що порушує вимоги чинного законодавства. Враховуючи зазначенні вимоги закону, а також з урахуванням наведених доказів просить суд позовні вимоги про визнання нечинним та скасування рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 171-23/2009 від 02.02.2009р. «Про затвердження технічної документації по виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка» в частині затвердження технічної документації відповідачу [PERSON] та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року на ім'я відповідача [PERSON] задовольнити повністю. 29 березня 2016 року [PERSON] подав до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи. 29 березня 2016 року Глибоцький районний суд виніс Ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи, задовольнивши клопотання [PERSON] 06 липня 2016 року від СП «Західно-Українського експертно-консультативного центру» надійшов висновок експерта з відповідями на поставленні питання. 18 липня 2016 року Глибоцький районний суд виніс ухвалу про відновлення провадження по справі. 18 липня 2016 року [PERSON] подав до суду клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи. 18 липня 2016 року Глибоцький районний суд виніс Ухвалу про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи, задовольнивши клопотання [PERSON] 19 серпня 2016 року надійшло повідомлення від СП «Західно-Українського експертно-консультативного центру» №507 про неможливість проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи. 13 жовтня 2016 року [PERSON] подав до суду клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи. 13 жовтня 2016 року Глибоцький районний суд виніс Ухвалу про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи, задовольнивши клопотання [PERSON] 25 квітня 2017 року від судового експерта [PERSON] надійшла відповідь про не можливість проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи у зв'язку із не сплатою вартості проведення експертизи. 26 квітня 2017 року Глибоцьким районним судом було винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ. 28 квітня 2017 року Глибоцький районний суд виніс ухвалу про відновлення провадження по справі. 02 червня 2017 року Глибоцький районний суд виніс Ухвалу про направлення справи на додаткову судову земельну-технічну експертизу, задовольнивши клопотання [PERSON] 26 грудня 2017 року від судового експерта [PERSON] надійшов висновок № 17045, з відповідями на поставленні перед ним питаннями. 28 грудня 2017 року Глибоцький районний суд виніс ухвалу про поновлення провадження по справі. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладенні в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. В судове засідання представник відповідача Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, проте надали суду листа, в якому не заперечують проти задоволення позову, просять розглянути справу у відсутності їх представника. В судове засідання представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області не з'явився, проте надав суду листа, в якому не заперечують проти задоволення позову, просять розглянути справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, а також визначив наступні правові норми, що їх регулюють. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 квітня 2003 року серії ВАС №924782 №2104 земельної ділянки [PERSON] продала земельну ділянку площею 0.4999 га., що розташована в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,4999 га., що розташована в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01 квітня 2003 року серії ВАС №924782 №2104 земельної ділянки належить земельна ділянка площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий [NUMBER]. Згідно висновків від 25 та 26 березня 2008 року №469, 567 виданих Глибоцькою РДА Чернівецької області, [PERSON] земельна ділянка площею 0,6153 поділяється: - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд - 0,2500 га., - для ведення особистого селянського господарства 0,3653 га. Відповідно до Рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №171-23/2009 року двадцять третьої сесії V скликання від 02.02.2009 року [PERSON] затверджено технічну документацію по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю; затверджено уточненні площі земельних ділянок та передано у власність земельну ділянку площею 0,6153 га., та дозволено виготовити державні акти на право приватної власності на землю. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення 23 сесії 5 скликання Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 02 лютого 2009 року № 171-23/2009 належить земельна ділянка площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий [NUMBER]. Як вбачається з листа Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, від 02 грудня 2015 року № 10-08/140 співробітники Інспекції Дробот В.Д. та Кибич В.М., вивчивши і дослідивши проектні документації із землеустрою громадян [PERSON], відповідача [PERSON] та позивача, планово-картографічні матеріали, прийшли до висновку та встановили, що при зміні конфігурації земельної ділянки відповідачу [PERSON] було зміщено просторові координати та приватизовано сегмент земель загального користування (дорогу), а тому рішення Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 171-23/2009 від 02.02.2009р. «Про затвердження технічної документації по виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Купка» прийняте з порушенням вимог ст. 83 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 396 від 02 червня 2016 року: фактична площа земельної ділянки якою користується [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не відповідає площі зазначеної в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.12.2009 року, кадастровий номер [NUMBER] і складає 0,2515 га , ЩО більше на 0,0015га. Фактична площа земельної ділянки якою користується [PERSON] за адресою: с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області , не відповідає площі зазначеної в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.12.2004 року , кадастровий номер [NUMBER] і складає 0,2519 га , що більше на 0,0019га. Як видно з ситуаційного плану земельних ділянок, по фактичному користуванню, які знаходяться у власності [PERSON] і [PERSON], згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 27.12.2004 року (кадастровий номер [NUMBER]) та серії [NUMBER] від 04.12.2009 року (кадастровий номер [NUMBER]), що розташовані в с. Купка,Глибоцького району,Чернівецької області в точкх Б до 1 має місце накладання земельної ділянки [PERSON] на землі комунальної власності (дороги) у вигляді трикутника довжиною сторін 1,03м; 23Д8м; 22,98м площею 0,0015га , що позначені на ситуаційному плані в умовних позначеннях. Таким чином фактично як земельна ділянка позивача та і земельна ділянка відповідача більших розмірів ніж їм було виділено, при цьому у позивача вона більша на 0,0019 га, а у відповідача на 0,0015 га. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17045 від 12 грудня 2017 року: у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.06.2002 року на ім'я [PERSON] і Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.12.2004 року на ім'я [PERSON] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) під'їзна дорога з тупиковим заїздом (проїздом) до садиби [PERSON] існувала. Тупиковий заїзд, в цьому випадку, забезпечений майданчиком для розвороту, що сягає по існуючій на час проведення експертизи межі між ділянками землевласників [PERSON] та [PERSON] на 14,90 м від існуючої дороги. У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку бланк серії [NUMBER] від 04.12.2009 року виданого на ім'я [PERSON] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) під'їзна дорога з тупиковим заїздом (проїздом) до садиби [PERSON] існує. Існує без майданчику для розвороту і в значно менших розмірах ніж зазначено в державних актах [PERSON] та [PERSON] (на 14,90 м по межі між ділянками землевласників [PERSON] та [PERSON] і на 18,39 м по межі земельної ділянки [PERSON] з землями сільської ради). Відповідно до виготовленого Ситуаційного плану земельних ділянок гр. [PERSON] кадастровий номер [NUMBER] та [PERSON] кадастровий номер [NUMBER] за зазначеним висновками по питаннях № 1 та № 2 даної експертизи є накладення земельної ділянки, відведеної у власність [PERSON], на землі комунальної власності (під'їзна дорога з тупиковим заїздом (проїздом) площею 0,0295 га, довжиною ліній периметру 19,13 м, 14,90 м, 16,58 м, 18,39 м загальною протяжністю 69,00 м. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що під'їзна дорога з тупиковим заїздом (проїздом) до садиби [PERSON] існувала та існує, проте без майданчику для розвороту і в менших розмірах ніж була раніше. Проте, суд вважає, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено порушення його прав, зокрема, що у зв'язку з зменшенням розмірів дороги відбулося порушення його прав щодо заїзду до власної ділянки, не доведено, що вказаним зменшенням розмірів допущено порушення норм ДБН, також не доведено належними і допустимими доказами та обставина, що у даному місці обов'язково повинен знаходитися майданчик для розвороту. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] не міг дати відповіді на вказані питання і зазначив, що для їх вирішення необхідно призначення додаткової судової експертизи. Після роз'яснення судом сторонам права на заявлення відповідного клопотання про призначення додаткової судової експертизи, сторони не скористалися своїм правом і клопотання про призначення додаткової судової експертизи не заявили. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки в судовому засіданні було підтверджено обставини про відсутність в гр. [PERSON] порушення його прав та законних інтересів, позовні вимоги щодо визнання рішення сільської ради частково не чинним та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку не знайшли своє відображення в судовому засіданні та не підлягають задоволенню. Також суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки в судовому засіданні в своїх поясненнях він зазначив, що про користування відповідачем спірною земельною ділянко і наявність огорожі він дізнався у 2008 році, коли повернувся додому із-за кордону, а в суд звернувся тільки 03 березня 2016 року. Однак, суд може відмовити в позові або у зв'язку із пропуском строку, або за необґрунтованістю позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, незважаючи на пропуск позивачем строку звернення в суд, у задоволенні позовних вимог слід відмовити саме за їх необґрунтованістю. На підставі викладеного, ст. ст. 152, 155 ЗК України, ч.1 ст. 393 ЦК України,

Outcome: dismissed