Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу від 28 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], він ([PERSON]В.) являється власником квартири [ADDRESS]. Право власності на нерухомість зареєстроване у встановленому порядку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягом з державного реєстру правочинів. Після придбання квартири до нього звернувся знайомий [PERSON], який тимчасово працевлаштувався у м.Мукачево разом з сином [PERSON] і попросили дозволу тимчасового проживання у його квартирі, яка на той час пустувала. Він не заперечував і з його дозволу вони були зареєстровані у його квартирі по вул.К.Беляєва 9/9. Однак, жодних угод при цьому не укладалося. В подальшому, приблизно у 2015 році, відповідачі виїхали з його квартири, що підтверджується Актом, складеним уповноваженими особами управляючою компанією ТОВ І.Т.В. Сервіс. Так, на даний час відповідачі понад три роки не проживають у квартирі, вони не є членами його сім'ї, взагалі не є родичами, не укладали договору найму в утриманні житла, а їх реєстрація створює незручності у володінні та користуванні житлом, збільшує витрати на оплату комунальних послуг, та перешкоджає здачі квартири в найм. Тому на підставі вищенаведеного, [PERSON] звертається до суду та просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою №9 в будинку №9 по вул.К.Беляєва у м.Мукачево Кеменяш [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради в особі центру надання адміністративних послуг в судове засідання не з'явився, від заступника міського голови [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а ухвалення рішення залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- Судом встановлено, що відповідно до копії Договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу, посвідченого 28 листопада 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №6167, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру №9, яка знаходиться у житловому будинку №9, яка розташована по вул.К.Беляєва в м.Мукачево Закарпатської області (а.с.6), що стверджується копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 15 грудня 2009 року (а.с.7). 28 листопада 2008 року, [PERSON] склав заяву, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі №6172, в якій стверджує, що будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за продану квартиру до [PERSON] - не має (а.с.8). З копії Акту за №27 виданої управляючою компанією ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс від 13 липня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: м.Мукачево, вул.К.Беляєва, буд.№9, кв.№9, Закарпатської області не проживають з 2015 року, про що засвідчили своїми підписами: [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], кв.№6, Закарпатської області; [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], кв.№1, Закарпатської області; [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], кв.№10, Закарпатської області (а.с.9). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] від 28 листопада 2008 року та копії [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданої КПМукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 15 грудня 2009 року, є власником квартири №9, яка знаходиться в будинку № 9, яка розташована по вул. К.Беляєва в м.Мукачево Закарпатської області. Також, за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак з 2015 року за даною адресою не проживають, що у свою чергу позивачем доведено, а відповідачами не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - підлягають до задоволення. -3- Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved