Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та згодом уточнивши вимоги (а.с.87-88) просить постановити рішення яким: - визнати за ним, позивачем право на завершення приватизації земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0.1000 га, кадастровий номер 51214101000:02:002:0504, цільове призначення (використання) земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] ; \~ \~ \~ \~- визнати за ним, позивачем право на завершення приватизації земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0554 га, кадастровий номер 51214101000:02:002:0512, цільове призначення (використання) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що він є сином та спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Після оформлення спадщини, він позивач звернувся до землевпорядної організації з питання оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташований успадкований ним житловий будинок. Однак з`ясувалося, що його мати за час свого життя розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, була розроблена технічна документація на ці ділянки, присвоєно їм кадастрові номера, та зареєстровані в Земельному кадастрі, але не здійснено реєстрації права власності в Державному реєстрі нерухомого майна. При зверненні позивача до Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. та Відділу у Болградському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області йому було відмовлено як у видачі свідоцтва про право на спадщину, так і в реєстрації права власності на ці земельні ділянки з тих підстав, що спадкодавець не набула права власності на ці ділянки. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 23.12.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 21.01.2021 року о 09:00 годині (а.с.25).\~ 21.01.2021 року ухвалою суду відкладено підготовчий розгляд справи на 12.02.2021 року о 10:00 годині, у зв`язку з заявою позивача про уточнення позовних вимог (а.с.182). 12 лютого 2021 року справу було знято з розгляду у зв`язку з відрядження головуючого судді (а.с.187). 15.02.2021 року ухвалою суду призначено підготовчий розгляд на 17.03.2021 року о 10:00 годині (а.с.189). Позивач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений\~\~належним чином (а.с.26,183,191). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2), та в окремо поданій заяві (а.с.194), наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.26,183,191). Позовні вимоги визнав\~\~у повному обсязі, та справу просив\~\~розглянути у його відсутність (а.с.85,192). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~позовних\~вимог за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим на підставі запису акту про смерть № 11 від 15 січня 2020 року, складеним Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить право на приватизацію двох земельних ділянок під житловим будинком з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка нею була розпочата за життя та не завершена, оскільки вона не отримала правовстановлюючі документи на них (а.с.11-16). Згідно довідки Болградської міської ради Одеської області за №3022 від 13.10.2020 року на момент смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: син [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] (а.с.19). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті\~ [PERSON] \~є: - дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданий Болградським районним відділом РАЦС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, на підставі\~\~актового запису № 71\~\~(а.с.41-42), - син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Болградським відділом РАЦС Одеської області на підставі актового запису №1334(а.с.41 зворотна сторінка); - чоловік, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Болградським районним РАЦС Одеської області на підставі актового запису №168 (а.с.42 зворотна сторінка). Спадкоємець [PERSON] зареєстрований та фактично проживав в одному домоволодінні зі спадкодавцем, в тому числі і на день її смерті, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 3022 від 13.10.2020 року Болградської міської ради Одеської області (а.с.19). Згідно листа Відділу у Болградському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 10.09.2020 року, згідно наявних у відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані. За адресою: [ADDRESS] , 22.08.2019 року було присвоєно кадастровий номер 5121410100:02:002:0504 земельній ділянці площею 0.10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 30.10.2019 року було присвоєно кадастровий номер 5121410100:02:002:0512 земельній ділянці площею 0.0554 га для ведення особистого селянського господарства, та реєстрація права власності на дані земельні ділянки не проводилась (а.с.10). З матеріалів спадкової справи (а.с.28-84), наданої Приватним нотаріусом Болградського нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що 07 лютого 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] з заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті матері (дружина) [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.30-31). [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинком з господарськими будівлями з дворовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відділ у Болградському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області та Приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. позивачу відмовили у реєстрації земельних ділянок та у видачі свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки, у зв`язку з тим, що реєстрації права власності на данні вищезазначені земельні ділянки не проводилась (а.с.20). Разом з цим, на підставі рішення Болградської міської ради Одеської області від 06.05.2015 року за №2127-VІ, громадянці України [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1000 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0.0588 га, розташовані в [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови та сільськогосподарського призначення, які не передані у власність або користування на території Болградської міської ради Одеської області (а.с.90). Болградською міською радою Одеської області від 28.11.2019 року за №2167-VІ прийнято рішення: - про затвердження технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці України [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] ; - про передання в приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0.1000 га (кадастровий номер 5121410100:02:002:0504) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язано громадянку України [PERSON] провести реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку (а.с.91). Рішенням Болградської міської ради Одеської області від 28.11.2019 року за №2166-VІ: - затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; - передано в приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0.0554 га (кадастровий номер 5121410100:02:002:0512) для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язано громадянку України [PERSON] провести реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку (а.с.92). На підставі договору за №81 «б» від 21 березня 2019 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро проектування та експертизи», останній виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка передається [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (а.с.93-131). На підставі договору за №82 «б» від 21 березня 2019 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро проектування та експертизи», останній виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (а.с.132-180). Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід\~прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у\~статті 1218 ЦК України, входять усі\~права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Однак, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, спадщина за законом після смерті [PERSON] , відкрилась [INFO] , остання за життя не набула право власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації цих земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України. Позивач, як спадкоємець за законом у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця та набув право в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім`я. Відповідно до вимог пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Отже, задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що померла [PERSON] , [INFO] розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, за життя не отримала документів, що підтверджують право власності на земельні ділянки, не здійснила державної реєстрації права, проте право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої за законом, та підлягає захисту в судовому порядку. Щодо судового збору: Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом «Про судовий збір». Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок: за кадастровим номером 5121410100:02:002:0512, площею земельної ділянки 0.0554 га, грошова оцінки 1832.40 гривень (а.с.18), та за кадастровим номером 5121410100:02:002:0504, площею земельної ділянки 0.1000 га, грошова оцінки 215 246.25 гривень (а.с.195). Тобто ціна позову становить 398\~486.25 гривень. На підставі ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджуються сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документами, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 з наступними змінами та доповненнями, а саме статті 4 ч.2 п.1 пп.1 встановлено ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою та судовий збір сплачується в розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Однак позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1\~681.60 гривень, тоді як ціна позову 398\~486.25 гривень, та судовий збір мав би бути сплаченим в розмірі 3\~984.86 гривень. Таким чином не доплата судового збору становить 2\~303.26 гривень. З огляду на зазначене з позивача на користь держави підлягає стягненню не доплачена сума судового збору в розмірі 2\~303.26 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved