Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 15 березня 1986 року, про що Драгівською сільською радою народних депутатів Хустського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис № 14. Під час перебування у шлюбі в сторін народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою та має свою сімю. Проживши декілька місяців спільно вони з позивачкою зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя. Будучи вже вагітною, вона поїхала до своїх батьків і більше не повернулася. Намагання зберегти сімю позитивних результатів не дали. Таким чином з 1987 року разом сторони не проживають. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить не надавати їм строку для примирення. Просить шлюб, зареєстрований 15.03.1986 року у Драгівській сільській раді народних депутатів Хустського\~ району Закарпатської області за актовим записом № 14, розірвати та стягнути з відповідачки судові витрати: 704,80 грн, судового збору та 500 гривень за надання адвокатом правничої допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, Подала до суду відзив на позовну заяву у якому позов\~ щодо розірвання шлюбу визнала, однак заперечила стягнення з неї 500 гривень витрат за надання правничої допомоги.\~ Відповідно до ст. 211, 223, 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового процесу без фіксування судового засідання технічними засобами. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] 15 березня 1956 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського районну Закарпатської області за актовим записом № 14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 182396 (а.с.5). Під час шлюбу у сторін 22 березня 1987 року народилася одна дитина - донька [PERSON], яка на сьогоднішній день є повнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя мають різні погляди на шлюб і сімю. Їх шлюб носить формальний характер. Подружні відносини між сторонами припинилися через декілька місяців після одруження. Сторони разом не проживають та не спілкуються більше 30 років. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін не виконує свого призначення, а тому його збереження є недоцільним. Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у частині розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині розірвання шлюбу. Позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача 500 гривень за надання адвокатом правничої допомоги по складанню позовної заяви та оформленню додатків до неї задоволенню не підлягають, позаяк позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження понесених ним витрат, зокрема не надано договору про надання правничої допомоги, а згідно доданого до позовної заяви корінця угоди неможливо встановити за підготовку якої позовної заяви позивач сплатив кошти в сумі 500 гривень. Вирішуючи питання стягнення сплаченого позивачем судового збору суд керується ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути половину сплаченого ним судового збору у розмірі 352,40 гривень.\~

Outcome: partial