Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 15.09.2007 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1641. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що на протязі останніх двох років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося та в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю і на цьому ґрунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина. Спільне господарство не ведуть, оскільки з вересня 2018 року проживають окремо. Вважає подальше збереження сім'ї не можливим, а тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 18.01.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження та визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. Ухвалою суду від 13.02.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Також пояснив, що підставою розірвання шлюбу є різні погляди на життя та шлюб, які призводили до конфліктів та сварок, свідком яких була їх дитина. На даний час, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. Крім того, просив врахувати, що їх неповнолітній син проживає разом з відповідачкою і спору щодо його подальшого місця проживання немає. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу, однак просила врахувати, що підставою розірвання шлюбу стало житло. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний актовий запис № 1641. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою і позивач не заперечує проти подальшого проживання дитини разом з відповідачкою. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки, таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved