Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вточнивши позовні вимоги посилався на те, що його дружина [PERSON], на підставі рішення Приморського районного суду м. Жданова від 04.07.1973 року була власницею 21/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд. 22. Своє право власності [PERSON] на вищевказану частку будинку не зареєструвала. 22 травня 2016 року померла [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаної частки будинку. Спадкоємцем першої черги є він та його донька [PERSON]. У встановлений законом строк він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але отримав від приватного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутністю у нього документів, які підтверджують право власності на вказаний будинок. Він є спадкоємцем першої черги на вказане майно, іншим спадкоємцем першої черги є його донька [PERSON] У звязку з чим він вимушений звернутися до суду і просить визнати за ним право власності на 21/100 частку житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд. 22 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 травня 2016 року. Позивач [PERSON] до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представників. Представник позивача [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву, якої визнала заявлені вимоги, не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Судом встановлено, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Жданова від 04.07.1973 року [PERSON] належить 21/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд. 22 (а.с. 20). Згідно із свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 053303 виданого 26.09.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1046, 26.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 16). Згідно із свідоцтвом про народження серія ІІІ-ЯР № 345307 виданим 26.03.1958р. Портовим райРАЦС м. Жданів, [PERSON] народилася 04.03.1958 року, матірю якої є [PERSON] (а.с. 66). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 324861 виданого 23.05.2016 року Виконавчим комітетом Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, [PERSON] померла 22 травня 2016 року, актовий запис № 20 (а.с. 17). Як вбачається зі спадкової справи № 109/2016, заведеної після смерті [PERSON], померлої 22 травня 2016 року, її чоловік [PERSON], звернувся з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 грудня 2007 року за [PERSON] визнано право власності на самочинне збудоване нерухоме майно: тамбур літ.а2, сіні літ. а1-1 та гараж літ. Г-1, які розташовані на земельній ділянці № 22 по вул. Партизанській у м. Маріуполі. Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.05.2017 року №247/01-16, спадкоємцями після померлої 22 травня 2016 року [PERSON], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, померлій належало 21/50 частини майна. Таким чином майно, яке належало спадкодавцю розподіляється на двох спадкоємців, то відповідно 21/50 ділиться на два і частина кожного з них 21/100 (21/50:2=21/50*1/2=21/100) (а.с. 139). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] Маріупольського міського нотаріального округу від 23.11.2016 року №533/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд. 22, тому що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с. 26). Таким чином, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 21/100 частку житлового будинку, який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Партизанська, буд. 22. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved