Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2011 року Глибоцькою сільською радою Харківського району та області, актовий запис № 09. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 грудня 2011 уклав шлюб з відповідачем, що зареєстрований Глибоцькою сільською радою Харківського району та області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини припинені близько року тому, на даний час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. З урахуванням зазначеного позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 грудня 2011 року Глибоцькою сільською радою Харківського району та області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Глибоцькою сільською радою Харківського району та області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сім`я існує формально, відповідач проти позову не заперечує, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 840,80 гривень залишити за рахунок позивача .

Outcome: approved