overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вулиці Озерянська, буд. № 12 у селі Озерянка Зборіського району Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він тривалий час користується зазначеним вище будинком, здійснює за ними догляд, проживає в ньому. Він сплатила відповідачу кошти за майно, провів ремонт, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідача, який не передав всіх необхідних документів, зокрема документів на земельну ділянку. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів документів на земельну ділянку. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує обставин вказаних позивачем, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи встановив, що позивач проживає у житловому будинку по вулиці Озерянська, буд. № 12 у селі Озерянка Зборіського району. Даний будинок належать відповідачу тітці позивача на праві власності, в порядку спадкування за законом. Між сторонами було досягнуто домовленості щодо користування та викупу цього житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Позивач повністю оплатив кошти, згідно домовленості, і відповідач їх отримала, що стверджується її розпискою. Майно відповідачу було фактично передано і він ним користується та проживає у будинку тривалий час. У посвідченні договору нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на присадибну земельну ділянку. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобовязання виконав, проживає у придбаному будинку, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір між сторонами є укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок по вулиці [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на те, що він з серпня 2011року проживає у будинку по [ADDRESS], власником якого є відповідач [PERSON] Він з відповідачем домовився, що буде частинами сплачувати вартість будинку, після повної оплати будинок перейде у його власність. В грудніь 2013 року він повністю виплатив кошти, згідно домовленості. Однак відповідач відмовляється надати документи, необхідні для нотаріального засвідчення угоди. Заявляє, що він втратив оригінали документів і відмовляється прибути до нотаріуса за нотаріальним посвідченням угоди. Крім цього позивач вказав, що, право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку зареєстровано за [PERSON] - батьком відповідача, від якого відповідач отримав будинок у спадок. Така обставина, про яку відповідач йому своєчасно не повідомив є перешкодою для перереєстрації права власності на майно. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає частково, не заперечують факту домовленості та отримання коштів. Вважає, що всі свої передбачені зобов'язання він виконав і в даний час не буде займатися цим питанням, посилаючись на зайнятість та особисті обставини. Дослідивши матеріали справи встановив, що у серпні 2011 року між сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу житлового будинку зі спорудами по вулиці [ADDRESS]. Даний будинок належить відповідачу на праві власності, що стверджується витягом з реєстру про державну реєстрацію прав. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено по вині відповідачів у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які відповідач безпідставно відмовляється надати. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач фактично проживає у придбаному будинку, всі свої зобов'язання виконав, однак посвідчити договір нотаріально неможливо з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на придбане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він сплатив відповідачу кошти за житловий будинок, користується цим будинком, провів ремонт,однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачами, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на підставі договору дарування від 20 червня 2002 року належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами до складу якого, згідно технічного паспорта, входять: А Житловий будинок, пд.підвал, а прибудова, Б Сарай, В Стайня, К Колодязь, за адресою: [ADDRESS] . 12\~січня 2021\~року між\~сторонами було укладено договір щодо продажу даного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що по [ADDRESS] За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому передачі, розписка відповідача . Однак зареєструвати своє право власності позивач не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що позивач проживає у будинку, утримує майно, всі свої зобов`язання виконав, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від нього обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він користується зазначеними вище земельними ділянками, сплатив відповідачу кошти, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали документів на земельні ділянки не поновлює їх та ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі у зв`язку зі станом здоров`я, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві власності належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5га (кадастровий номер 6122687700:01:001:1002) та площею 0,5 га (кадастровий номер 6122687700:01:001:1003), які розташовані на території Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області. 25 листопада 2018 року між сторонами було укладено угоду щодо продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,5 га (кадастровий номер 6122687700:01:001:1002) та площею 0,5 га (кадастровий номер 6122687700:01:001:1003), які розташовані на території Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі. Однак зареєструвати своє право власності позивач не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів та ухилення від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується земельними ділянками, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на садовий будинок з надвірною будівлею в [ADDRESS] ; земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0616 га (кадастровий номер 6122686000:04:001:0304), яка розташована в селі Присівці Зборівського району Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він користується зазначеним вище будинком, земельними ділянками, здійснює за ними догляд. Він сплатив відповідачу кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач втратила оригінали документів на майно та не виготовила нових в порушення домовленості. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, не заперечує обставин, зазначених позивачем. Дослідивши матеріали справи встановив, між сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу садового будинку з надвірною будівлею в [ADDRESS] ; земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0616 га (кадастровий номер 6122686000:04:001:0304), яка розташована в селі Присівці Зборівського району Тернопільської області. Дане майно належить відповідачу на праві власності. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримала, провів ремонт , користуються земельною ділянкою і майно було фактично передано. Позивач проживає у даному будинку. Однак сторони не можуть посвідчити угоду нотаріально по вині відповідача, яка втратила оригінали правовстановлюючих документів, згідно домовленості нових документів не виробила та уникає нотаріального посвідчення договору. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач проживає у будинку, користується земельною ділянкою для садівництва, утримує майно, всі свої зобов`язання виконав, однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на силосні ями, що знаходиться у [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він користується зазначеним вище майном, власником яким є відповідач. Він сплатив відповідачу кошти за дані силосні ями, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідача, який не передав всіх необхідних документів. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та відсутності кадастрового номеру на земельну ділянку. Просить розглянути справу без його участі. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту отримання коштів, однак вказав, що оригінали документів на споруди та кадастровий номер на земельну ділянку відсутні. Просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи встановив, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу силосних ям, що знаходиться у [ADDRESS]. Дані споруди належить відповідачу на праві власності, що стверджується копією витягу про державну реєстрацію прав. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та відсутності кадастрового номеру на земельну ділянку. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов'язання за договором виконав, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на транспортний засіб фургонну малотонажку УАЗ 452, 1982 року випуску, реєстраційний №А0545ТІ, двигун №2010083, шасі №257127, колір хакі. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він тривалий час користується цим автомобілем, виплатив власнику його вартість, провів його капітальний ремонт. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує обставин, вказаних позивачем, визнає позов. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що між сторонами було досягнуто домовленості, щодо користування та викупу позивачем автомобіля - фургонної малотонажки УАЗ 452, 1982 року випуску, реєстраційний №А0545ТІ, двигун №2010083, шасі №257127, колір хакі. Вказаний автомобіль належить на праві власності відповідачу, що засвідчує технічний паспорт ГИ№565482 від 17 лютого 1993 року. Відповідач отримав від позивача кошти за автомобіль, що стверджується його розпискою. Згідно ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що істотні умови договору виконані і майно передано позивачу, договір між сторонами укладено у письмовій формі і він не потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації, правочин укладений між сторонами є правомірним і дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності. Представник позивача надав заяву, в якій просить слухати справу без участі позивача, позов підтримує із вимог викладених в позові. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості щодо відчуження нежитлової будівлі ангару, що по [ADDRESS] яка належить відповідачу на праві приватної власності Позивачем сплачено визначену за домовленістю суму і досягнуто всіх істотних умов, позивач безперешкодно користується вказаним приміщенням. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В зв'язку з цим суд вважає, що істотні умови договору виконані і його слід визнати дійсним. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Як передбачено частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Враховуючи викладене,

Outcome: approved