overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, яку в ході розгляду справи уточнив до відповідача, [PERSON] вказуючи на те, що з відповідачем по справі знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Куп'янськ-Вузловської селищної ради міста Куп'янська Харківської області за актовим записом № 16 від 25.03.2014 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у зв'язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між сторонами, досягнута. Майновий спір, відсутній. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Після розірвання шлюбу, просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Статтею 174 ЦПК України, передбачено, якщо у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши думку сторін, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Так, сторони з 25.03.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Куп'янськ-Вузловської селищної ради міста Куп'янська Харківської області за актовим записом № 16. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між сторонами, досягнута. Примирення не можливе. Майновий спір, відсутній. (а.с. 8-9). При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує його права і свободи, що має істотне значення, у зв'язку з чим, на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачем і відповідачем підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси позивача та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краснодар 29.06.1990 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.06.1990 року між ним та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краснодар зареєстровано шлюб за актовим записом № 553. Від шлюбу 09.09.1998 року народився син [PERSON]. Між подружжям з травня 2015 року повністю припинені шлюбні відносини, проживають окремо. У звязку з відсутністю між сторонами довіри та взаєморозуміння, наявністю діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сімю, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, як в інтересах сторін, так і в інтересах сина. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Шинкаренко» . За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи документів. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.06.1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краснодар, про що у Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №553, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-АГ №390442. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №326977, виданим 30.09.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука у Полтавській області. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Сторони вважають, що збереження сімї і подальше спільне життя між ними неможливе. Поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають. Спір про поділ майна подружжя у сторін відсутній. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, оскільки сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують тривалий час, той факт, що збереження сімї неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватися прізвищем «Шинкаренко». Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 19.04.1997 року між ним та [PERSON], зареєстрований у Палаці шлюбів м.Кременчука за актовим записом №335. Свої вимоги позивач мотивував тим, що протягом останнього часу сімейне життя між ним та дружиною погіршувалось, це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин не має. Спір про поділ майна відсутній. Місце проживання малолітньої доньки - [PERSON] позивач просив визначити з матір'ю. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON].( дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 19.04.1997 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис №335, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.12.2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Сторони вважають, що збереження сім'ї і подальше спільне життя між ними неможливе. Поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають. Спір про поділ майна подружжя у сторін відсутній. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, оскільки сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують тривалий час, той факт, що збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON], а саме з матір'ю, [PERSON], і суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій вказав, що з відповідачем підтримував шлюбні стосунки. Від спільного проживання з відповідачем має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з ним і знаходиться на його утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день слухання справи. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 13.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 29, [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7) Згідно довідки від 31.03.2016 року, виданого Красненською сільською радою, [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до її заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій зазначає, що між ним та відповідачкою 05.05.2010 року було зареєстровано шлюб Новопетрівською сільською радою Запорізької області, про що зроблений актовий запис № 01. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Матір'ю дитини органами РАГС записана і є відповідач. З 2012 року дитина проживає разом із батьком. Розпорядження голови Великобілозерської райдержадміністрації від 04.10.2013 року № 276 визначено місце проживання малолітньої дитини разом із батьком. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не виявляє, в позивача склалося тяжке матеріальне становище. Тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх її видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до його повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Не заперечує проти стягнення аліментів. Вивчивши матеріали справи, та вислухавши пояснення сторін суд вважає, що позов повинен бути задоволений. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2011 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 05 травня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], 06 липня 2011 року виданого Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] року і його матір'ю записана [PERSON]. Згідно довідки Новопетрівської сільської ради Запорізької області № 181 від 15.04.2014 року позивач має склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO]; батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації № 276 від 04.10.2013 року, визнано місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище сторін суд вважає, що аліменти на утримання дитини повинні стягуватись у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що він,як батько самостійно виховує та утримує синів, а відповідач - мати дітей вже більше року проживає окремо, однак приховує своє мешкання і місце роботи, ухиляється від матеріального утримання дітей, їх виховання і спілкування взагалі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що сторони розірвали шлюб в 2014 році, їх спільні діти проживають разом із ним і він їх самостійно виховує, утримує і виконує всі обов»язки як батько. Однак мати дітей - відповідач [PERSON] самоусунулась від утримання їх спільних синів, ніяким чином не допомагає в утриманні та вихованні дітей, живе окремо і приховує свої доходи, обов»язку по утриманню дітей не несе, а тому і виникла необхідність звернення до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав із вказаних підстав. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості з відсотками в загальній сумі 63846,28 грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 654,58грн. 17 квітня 2014 року судом прийнято заочне рішення, яким стягнуто з акціонерного товариства банк «Меркурій», на користь [PERSON] заборгованість у загальній сумі 63846,28 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот сорок шість гривень 28 коп.) та судовий збір в сумі 654,58 грн. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення. При прийняті рішення судом вирішено задовольнити позовні вимоги частково, однак не ухвалено рішення стосовно решти заявлених позивачами вимог. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ банк «Меркурій» 27.03.2003 року було укладено договір №7397 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи- пенсіонера. Згідно наданої копії ощадно книжки № [NUMBER] на рахунку позивача містяться кошти в сумі 10458,16 грн. Однак свої зобов'язання передбачені договором відповідач АТ банк «Меркурій» не виконує. 04 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ банк «Меркурій» було укладено договір банківського вкладу №06/7397. Позивач свої обов'язки за вказаним договором банківського вкладу виконав в повному обсязі, що підтверджується копією ощадної книжки № [NUMBER], натомість відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав і не виконує в теперішній час. В наслідок не виконання банком своїх зобов'язань виникла заборгованість по сплаті процентів за договорами, а саме : за договором №06/7397 - 20% річних в сумі 2958,56 грн.; за договором №7397- 12% річних в сумі 429, 72 грн. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі чи юридичній моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Як встановлено судом, сторони перебували в договірних відносинах, характер яких не передбачає відшкодування моральної шкоди. Суду також не надано доказів в обґрунтування моральної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок протиправних дій відповідача - АТ «Банк «Меркурій». Будь-яких доказів на підтвердження причинного зв'язку між погіршенням здоров'я позивача та невиплатою йому вкладу суду не надано. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, вважаючи їх безпідставними, недоведеними, а тому в задоволенні позову в цій частині відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є власником жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача, в даному будинку також зареєстровані відповідачі, які в будинку не проживають, їх місце перебування позивачу невідомо. В зв`язку із реєстрацією відповідачів в будинку позивача він вимушений сплачувати за них комунальні послуги. Крім того, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у розпорядженні його власністю. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні жилим будинком [ADDRESS] та визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією договору дарування від 08 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Леоновою В. П., жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Рішенням Української міської ради від 20.11.2015 № VII/2-11 вул. Кірова в м. Українську перейменовано на вул. Миру. Згідно з довідкою виконкому Української міської ради №10 від 10.01.2020 року за вищезазначеною адресою, окрім позивача, також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з акту про непроживання № 8 від 11 січня 2020 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично за вказаною адресою не проживають. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідачі не мешкають за вищезазначеною адресою, і це є підставою для усунення перешкод позивачу в користуванні його жилим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить визначити йому додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті бабці (матері його батька) [PERSON], яка померла 03.01.2015 року. Написання мотивованого тексту рішення вимагає додаткового\~\~часу, а тому в силу\~ст. 218 ЦПК України\~суд вважає\~\~за можливе оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України буде виготовлено протягом пяти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], зареєстрований 15 грудня 2010 року у Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 12. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що шлюбні відносини між ними припинені, оскільки відповідачка постійно нехтувала сімейними цінностями, неодноразово втікала з дому, залишаючи дитину на своїх батьків, не займалась вихованням дитини, не поважала його як чоловіка. Постійно між ними виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони проживають окремо. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно та поновити її неможливо. Спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачкою буде суперечити їхнім інтересам, так як їх шлюб носить формальний характер, а тому наполягає на його розірванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні на розірвання шлюбу з позивачем погодилася. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 15 грудня 2010 року, який був зареєстрований у Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 12. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved