Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментівв розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання, починаючи з 01 квітня 2021 року, і до завершення навчання у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на даний час позивач є повнолітнім, однак продовжує навчатися на денній формі у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» та немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Разом із тим, матір позивача самостійно немає фінансової змоги забезпечити належний матеріальний рівень позивача. Крім цього, позивач має проблеми зі здоров`ям, а саме, є інвалідом ІІ групи по зору, а тому, постійно потребує лікарського нагляду. З цих підстав, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку, що слід задовольнити позов, виходячи з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2017 вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 09.02.2017 та до досягнення дітьми повноліття. На даний час позивач [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатися на 3 курсі денної форми у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», нормативний термін навчання 2 роки 10 місяців, що стверджується довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Чортківський фаховий коледж економіки та підприємництва Західноукраїнського національного університету» за № 917 від 11.12.2020. Судом з`ясовано, що позивач навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім цього, позивач має проблеми зі здоров`ям, а саме, є інвалідом ІІ групи по зору, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 205536 та індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1476 від 26.10.2020. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а також, враховуючи стан його здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання, починаючи з 01 квітня 2021 року, і до завершення навчання у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved