Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим будинком, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Крупської, б. 35. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Крупської, б. 35. У вказаному будинку зареєстрований його онук [PERSON], який більше трьох років в цьому будинку не проживає. Позивач постійно телефонував онуку та прохав в добровільному порядку виписатися з його будинку, на що отримував категоричну відмову. Пізніше він взагалі відмовився з ним спілкуватися на цю тему пояснюючи це тим, що йому не має часу приїхати та знятися з реєстрації. На теперішній час позивач за власні кошти самостійно утримує будинок, підтримує його в належному стані, сплачує кошти за комунальні послуги. Відповідач жодної участі в цьому не приймає. Також позивач вирішив оформити субсидію, так як в зв'язку з зростанням комунальних послуг не має змоги їх оплачувати в повному обсязі на свою пенсію, але в зв'язку з тим, що в його будинку прописаний відповідач йому було відмовлено у оформленні субсидії тому, що він повинен подати інформацію про доходи всіх осіб, які прописані у будинку. Реєстрація відповідача у його житловому будинку порушує права позивач щодо володіння, користування та розпорядження належним йому житлом, а тому він змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в призначене судове засідання не з'явився, однак в судовому засіданні 03.11.2015 надав пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явилась, надав пояснення по суті справи, уточнила позовні вимоги, а саме зазначила, що при готуванні позовної заяви було допущено помилку і зазначено номер будинку 35-А, але правильним є № 35, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, а саме: судовими повістками по останньому відомому місцю проживання та через оголошення в газеті Кіровоградської обласної ради та обласної державної адміністрації «Народне слово» №42(3220) від 14 жовтня 2015 року. На підставі ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії дублікату свідоцтва про право власності на будівлю від 04.12.2000, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Чевоний Яр, вул. Крупська, б.35 (а.с.6). Зазначене також підтверджується відповіддю начальника ОКП «Кіровоградське ООБТІ» [PERSON] №911-17/20 від 07.12.2015, з якої слідує, що станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Крупська, б.35, зареєстровано за [PERSON] на підставі дубліката від 04.12.2000 свідоцтва про право власності від 25.11.1990 (а.с.43). Згідно із довідкою, виданою виконавчим комітетом Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №407 від 06.08.2015, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою: [INFO] (а.с.7). Довідка, видана виконавчим комітетом Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №522 від 20.10.2015, засвідчує, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Склад сімї: дружина [PERSON], [INFO] (а.с. 26). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування житловим будинком, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Крупської, б.35, передбачених ст.71 ЖК України немає, а тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає більше трьох років в вищезазначеному житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, слід задовольнити. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що статтею 7 ЗУ «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI). Відповідно до ст.1, ч.ч. 1, 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. З 1 вересня 2015 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн.. Згідно із квитанцією долученою до матеріалів справи позивач сплатив 551,20 грн. судового збору, тобто в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а це відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» є підставою для повернення позивачу 64 грн. судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 487,20 грн.. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 15, 317, 319, 321, ЦК України,

Outcome: approved