Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, який було уточнено в ході судового розгляду справи, посилаючись на те, що з 14.10.1995 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 02.02.2016 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу сторонами було набуте спільне майно: автомобіль марки Jaguar X-Type, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], і квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна/Чумаченка[ADDRESS]. На теперішній час згоди між сторонами про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не досягнуто. У звязку з викладеним, позивач з посиланням на обставини викладені у позовній заяві та приписи ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, просить суд визнати вищезазначений автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, визнати право власності за ним і [PERSON] по 1/2 частині зазначеної квартири, а також стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2017 року позовні вимоги в частині визнання автомобіля особистою приватною власністю [PERSON] і стягнення з відповідача грошової компенсації вартості частки позивача за автомобіль у розмірі 119\~801 грн. 50 коп. залишено без розгляду. Сторони і їх представники, повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі відповідача, уточнені позовні вимоги визнала повністю, а саме: не заперечувала щодо визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя і щодо визнання права власності за позивачем і відповідачем по 1/2 частині квартири. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його представника, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за їхньої відсутності. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року шлюб, зареєстрований 14.10.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя (актовий запис № 1670), укладений між [PERSON] і [PERSON], розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, право власності на автомобіль марки Jaguar X-Type, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстровано 24.04.2012 року за [PERSON] (а.с. 6). На підставі висновку судової авто товарознавчої експертизи № 11-275 від 23.01.2017 року встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки Jaguar X-Type, державний реєстраційний номер [NUMBER], на дату оцінки складає 239\~603 грн. 34 коп. (а.с. 89-100). 29.10.2001 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS]/Чумаченка у м. Запоріжжі. Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності, між сторонами не досягнуто. На підставі ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки, судом встановлено, що автомобіль марки Jaguar X-Type, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], і квартира, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна/Чумаченка[ADDRESS], зареєстрована за [PERSON], придбані за оплатними договорами у період перебування позивача і відповідача у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, і звідси [PERSON], як дружина, має право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що відповідач не заперечувала щодо уточненого позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Враховуючи задоволення основних вимог за уточненим позовом, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6\~762 грн. 64 коп.

Outcome: approved