Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS], а відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками цієї квартири, кожному з яких теж належить по 1/4 її частині. Також мотивує позов тим, що не має можливості розпоряджатися власним майном, так як відповідачі не впускають його до спірної квартири, хоч він щомісячно сплачує Глухівському ВЖРЕКП кошти на утримання 1/4 частини цієї квартири. Крім того, позивач посилається на те, що ключів від даної квартири не має, а відповідачі їх не дають та перешкоджають у користуванні належною йому частиною квартири, тому просить суд вселити його в квартиру [ADDRESS] шляхом надання вільного доступу до неї та усунути перешкоди до цього, а також зобов'язати відповідачів передати йому комплект ключів від замка вхідних дверей квартири [ADDRESS] та не чинити перешкод у користуванні цією квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та пояснив суду, що у вказаній квартирі проживає [PERSON] зі своєю сім'єю. Також [PERSON] заявив суду, що не заперечує проти розгляду даної справи у заочному порядку та винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд розглядає дану справу в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наданого 13.03.2014 р. Реєстраційною службою Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS], підстава виникнення права власності рішення Глухівського міськрайонного суду від 28.01.2013 р. А згідно рішення Глухівського міськрайонного суду від 28.01.2013 р., яке набрало законної сили 12.02.2013 р., за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В суді також установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.08.1993 р. відповідно до розпорядження відділу комунальної власності і приватизації Глухівської міської ради №32 від 02.08.1993 р., квартира [ADDRESS], належала на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З долученого до справи висновку Глухівського МВ УМВС України в Сумській області від 17.08.2013 р. вбачається, що [PERSON] звертався з приводу того, що [PERSON] не впускає його до квартири [ADDRESS], і йому було роз'яснено право звернення з цього питання до суду. Відповідно ж до вимог ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ст.ст. 319, 321 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд і всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, при цьому право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки Глухівського МС УДМС в Сумській області за №2510 від 08.10.2014 р. [PERSON] значиться зареєстрованою за місцем проживання [ADDRESS], а [PERSON] і [PERSON] - по [ADDRESS]. Зважаючи на те, що в суді встановлено, що у спірній квартирі проживає відповідач [PERSON] й вона не подала суду жодних заперечень на позов, то суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні цією квартирою, вселення до квартири та щодо зобов'язання передати комплект ключів від замка вхідних дверей до неї підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, його вимоги про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод у користуванні цією квартирою не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так ч.2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особо, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Однак, позивачем жодним чином не обгрунтовано можливість порушення відповідачкою його права власності в майбутньому. Також позивачем не надано суду доказів, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] проживають у спірній квартирі, мають від неї ключі та чинять йому перешкоди у вселенні до цієї квартири, а також можуть чинити їх і в майбутньому, тому в задоволенні його вимог до [PERSON] і [PERSON] необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Оскільки судом задоволено позов [PERSON] в частині його вимог до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, вселення до квартири та зобов'язання передати ключі від спірної квартири, то зважаючи на те, що позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) за законом звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави 243,6 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial