Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь спричинену майнову шкоду у розмірі 35 734,95 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., витрати на проведення оцінки шкоди, спричиненої залиттям в розмірі 1 000,00 грн., а також судовий збір. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.07.2018 року на Call-центр «15-80» від позивача надійшла аварійна заявка № 244264 про виток води з вище розташованої квартири [ADDRESS] . В цей же день, працівниками МАС (міської аварійної служби) було відключено холодне водопостачання на стояк по квартирі [ADDRESS] . В результаті чого, затоплення квартири позивача припинилося. Уповноваженим представниками КП «Запоріжремсервіс» ЗМР було складено акт № 211 від 30.07.2018 року, у якому було зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з вище розташованої квартири [ADDRESS] , з причини пошкодження трубопроводу врізки холодного водопостачання, у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Ця ж причина залиття була підтверджена і у повторному складеному акті № 216 від 01.08.2018 року. Окрім цього, у акті зазначено, що станом на 22.07.2018 року робітникам МАС виконані ремонтні роботи по усуненню аварійної ситуації на трубопроводі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] та відновленню холодного водопостачання. Таким чином, позивач вважає, що залиття стало наслідком недобросовісного ставлення відповідачів до трубопроводу врізки холодного водопостачання, який знаходиться у їх квартирі та за експлуатацією, ремонт, заміну якого вони і відповідальні. З метою визначення розміру шкоди, спричиненої таким залиттям, позивач звернувся до приватного підприємства консалтингової фірми «Експоком» для проведення оцінки. Суб`єктом оціночної діяльності, при візуально-інструментальному обстеженні оздоблюваних покриттів стін, стелі та підлоги, які були залиті рідиною (ймовірно трубопроводом мережі холодного водопостачання будинку) були встановлені наступні види пошкодження: - провисання натяжної стелі, плями, сліди потьоків та залишки вологи на поверхні в кухні № 4; промикання, сліди вологи, плями та потьоки, часткова втрата малюнку шпалер на стіні суміжного з кімнатою 6; - набрякання, пошкодження геометрії елементів та фурнітури кухонних меблів, потьоки, плями та залишки вологи в конструктивних елементах; - в кімнаті 6 - промокання, сліди вологи, плями та потьоки, часткова втрата малюнку шпалер на стіні суміжною з кімнатою 2; - в кімнаті 2 - промокання, сліди вологи, плями та потьоки, часткова втрата малюнку шпалер на стіні суміжною з кімнатою 6; набрякання, пошкодження геометрії елементів та фурнітури вбудованої шафи; - в коридорі 1 - промокання, сліди вологи, відшарування фарби, плями та потьоки на поверхні стелі із гіпсокартонних листів (ГКЛ). При цьому, загальний розмір шкоди, відповідно до оцінки, становить 35 734,95 грн. На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано Звіт з визначення розміру майнової шкоди, відповідно до якого вартість відновлюваних робіт складає 35 734,95 грн. Також, сам факт залиття, пошкодження речей вже стали причиною появи душевних страждань позивача. Окрім цього, душевні страждання значно посилились, із появою плісняви у квартирі позивача, яка має негативний вплив на здоров`я людей. А у зв`язку з тим, що відповідне житло є єдиним місцем для проживання позивача та його сім`ї (дитини двох років та дружини), вони вимушені дихати токсичними речовинами, які є небезпечними та можуть спричинити ушкодження шкіри, слизових оболонок. Окрім цього, душевні страждання позивача також пов`язані зі зміною у звичайному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів та звернення до суду, щоб довести порушення своїх прав. А отже, враховуючи наведене, достатній розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивач оцінює у сумі 10 000,00 грн. Окрім цього, позивачем на послуги оцінщика було витрачено 1 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 32/18. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 року [PERSON] , відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.01.2019 року на адресу від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачі посилаються на безпідставність позову. Вказали, що вина відповідачів у залитті квартири позивача не доведена. Не заперечують проти того, що дійсно, вранці 22.07.2018 року в їхній квартирі за адресою: [ADDRESS] , відбулося протікання труби холодного водопостачання в місці приєднання крана до труби, яка йде від стояка. Працівниками міської аварійної служби (МАС) контакт центру м. Запоріжжя «15-80» було перекрито водопостачання двох під`їздів цього будинку. Ними було куплено новий кран. Працівникам МАС контакт центру м. Запоріжжя «15-80» цього ж дня даний кран було приварено до труби холодного водопостачання, внаслідок чого аварія була усунута. Сторона відповідача стверджує, що протікання відбулося на проміжку від приєднання труби до стояку до першого крану (водозапірної арматури), що підтверджується наступним. Так, згідно з наданими до позову актами від 22.07.2018 року та 01.08.2018 року, складеними комісією в складі представників КП «Запоріжремсервіс», за участю мешканця квартири [ADDRESS] , відбулося в результаті витоку з трубопроводу холодного водопостачання в кв. [ADDRESS] з причини пошкодження трубопроводу врізки холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Відповідно до інформаційної довідки КП «Запоріжремсервіс», 22.07.2018 року службою МАС було перекрито холодне водопостачання на 1, 2 під`їзди. Після придбання мешканцями кв. [INFO] , нового крану працівниками МАС виконані сварні роботи, була приварена різьба на врізі та встановлений кульовий відсікаючий кран на трубопроводі холодного водопостачання. Відповідачі звертають увагу на те, що зі зроблених ними в січні 2019 року фотознімків можна побачити, що зварювальні роботи на трубі холодного водопостачання виконанні від місця приєднання труби до стояка й до першого крану (водозапірної арматури). Також на цих знімках можна побачити місце встановлення нового крану та його стан, який він старий. Отже, труба протекла раптово, в ночі, після виявлення протікання відповідачами одразу ними були прийняті всі міри для припинення протікання води та усунення наслідків аварій. Тому, відповідачі вважають, що відповідати за протікання води з труби в їхній квартирі на відгалуженні від стояка до першої водозапірної арматури у квартирі, тобто до точки розподілу, де здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, повинен не споживач, а виконавець. Щодо визначення позивачем розміру матеріального збитку, виконаного на підставі Звіту про оцінку майна ПП консалтингова фірма «Експоком», відповідачі вважають вказаний звіт недопустимим та недостовірним доказом. Посилаються на відсутності у Звіті дати його складання та підпису особи, яка його склала, на невірне використання оцінювачем методичних підходів до оцінки, на ігнорування оцінювачем інформаційних джерел, як актів від 22.07.2018 року та 01.08.2018 року, складених комісією в складі представників КП «Запоріжремсервіс», за участю мешканця квартири [ADDRESS] , хоча вони є додатком до звіту та є основними та первісними документами, які підтверджують факт залиття та фіксує наявність, локалізацію та обсяг пошкоджень. 28.05.2019 року, в судовому засіданні представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, у якій сторона позивача наполягала на задоволенні позову. 05.06.2019 року, від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, згідно яких сторона відповідача просить не приймати до розгляду рецензію ФОП [PERSON] на звіт приватного підприємства консалтингова фірма «Експоком» про оцінку майна, та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в зв`язку з їх безпідставністю. Розпорядженням № 196 від 19.07.2019 року, керівником апарату Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку із закінченням строку тимчасового переведення шляхом відрядження суддів [PERSON] та [PERSON] , відповідно до Указу Президента України від 19.07.2018 року № 212/2018 «Про тимчасове переведення суддів» та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019 року, справу передано на розгляд судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макарова В.О. Ухвалою судді Орджоінікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макарова В.О. від 24.07.2020 року, справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. 31.10.2019 року, від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі. 21.04.2020 року, від представника відповідачів на адресу суду надійшла письмова заява-пояснення на позов, відповідно до якої представник просив проводити судове засідання та відсутності відповідачів та їх представників, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Також, 09.11.2020 року, на адресу суду від представника відповідачів надійшла письмова заява, відповідно до якої представник просить провести судове засідання 09.11.2020 року за відсутності відповідачів та їх представника. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі з урахуванням позиції, що була викладена у відзиві на позов, запереченні та в заяві-поясненні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічного паспорту на квартиру, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності у розмірі по Ѕ частини кожному - [PERSON] та [PERSON] , тобто відповідачам у справі. З актів обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] , складених 23.07.2018 року та 01.08.2018 року представниками КП «Запоріжремсервіс», вбачається, що 22.07.2018 року на Call-центр «15-80» надійшла аварійна заявка № 244264 про виток води з вище розташованої квартири [ADDRESS] , працівникам МАС було відключено холодне водопостачання на стояк по квартирі [ADDRESS] . Згідно висновків вищезазначених актів було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з вище розташованої квартири [ADDRESS] з причини пошкодження трубопроводу врізки холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Станом на 22.07.2018 року робітниками МАС виконані ремонтні роботи по усуненню аварійної ситуації на трубопроводі холодного водопостачання в кв. [ADDRESS] та відновлено холодне водопостачання. За період з 01.11.2017 року по 22.06.2018 року звернень на «15-80» на незадовільний технічний стан трубопроводів холодного водопостачання від мешканців квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] не надходило. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надав суду Звіт приватного підприємства консалтингової фірми «Експоком» про визначення вартості матеріального збитку завданого при залитті квартири [ADDRESS] , з якого вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблюваних покриттів стін і стель, які були пошкоджені внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 35 734,95 грн. Слід зазначити, відповідно до ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Також позивач посилалася на те, що ним було витрачено кошти на проведення оцінки майнової шкоди у розмірі 1 000,00 грн., на підтвердження чого надав квитанцію до прибуткового касового ордера № 32/18. Позивач звертаючись до суду просить стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду у розмірі 35 734,95 грн. внаслідок залиття його квартири, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Згідно зі ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 Житлового кодексу України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до статті 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Нормами ст. 177 Житлового кодексу України, зокрема, передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. У відповідності до Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150 та Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Згідно Листа Державного комітету України з будівництва та архітектури за № 7/7-401 від 30.04.2003 року, поточний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може врахувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію). У вказаному листі визначено також, що капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнань будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшенням експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Роботи по заміні труб відносяться до робіт капітального характеру які не враховуються у тарифах на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з Житловим кодексом Української РСР фінансування капітального ремонту житлового фонду здійснюється за рахунок його власника а саме: в будинках комунальної власності - за рахунок місцевого бюджету; в будинках державної власності - за рахунок коштів підприємства установи організації, яким належить цей будинок; у будинках житлово-будівельних кооперативів - за рахунок коштів кооперативу; в будинках громадського житлового фонду - за рахунок коштів власників фонду. Періодичність проведення ремонту по кожному виду будівель, враховуючи їх технічний стан, встановлюється для кожного регіону місцевими органами влади. Згідно п. 5.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Відповідно до п. 13.1. Правил, споживачі зобов`язані дотримуватися Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, тримати в належному технічному стані внутрішньобудинкові, дворові і внутрішньоквартальні мережі, споруди і пристрої, що перебувають у них на балансі. Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи, судом встановлено, що сам по собі факт залиття квартири позивача був, що не спростовується сторонами. Згідно актів обстеження квартири [ADDRESS] від 23.07.2018 року та від 01.08.2018 року, складених представниками КП «Запоріжремсервіс», залиття квартири позивача відбулося з причини пошкодження трубопроводу врізки холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Разом з тим, ні зазначені акти, а ні інші докази, наявні в матеріалах справах, не свідчать про те, що залиття квартири позивача сталося внаслідок вини відповідачів, зазначений акт не містить встановлення особи, відповідальної за завдану шкоду. Так, згідно позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові у справі №6-2125цс16 від 23.07.2017 року, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. ВСУ підтримав позицію суду касаційної інстанції, який зазначив, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. При цьому, суд зауважує, що стороною позивача не заявлялося клопотань про залучення до участі у справі співвідповідачів, так і не ставилося сторонами питання про призначення у справі відповідної експертизи з метою визначення причин аварії 22.07.2018 року трубопроводу холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки КП «Запоріжремсервіс», вбачається, що 22.07.2018 року службою МАС в квартирі [ADDRESS] виявлене протікання (тріщина) кульового крану на трубопроводі холодного водопостачання. Як вбачається із актів, вони складені з порушенням вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки, комісія провела огляд пошкоджень в приміщенні квартири позивача та не встановила особу, з вини якої сталося залиття квартири позивача, а тому вони не можуть бути належними і допустимими доказами заподіяння саме відповідачами майнової шкоди позивачу. При цьому, аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року в справі № 2-1974/11, яка у відповідності до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України повинна бути врахована при застосуванні відповідних норм права. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість встановлення вини без встановлення даних обставин, враховуючи незаявлення сторонами клопотань про призначення у справі відповідної експертизи з метою визначення причин пошкодження 22.07.2018 року трубопроводу холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Таким чином, винуватця заподіяної шкоди не встановлено. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В матеріалах справи відсутні докази, що залиття квартири позивача відбулося саме через винні недбалі дії мешканців квартири [ADDRESS] , що дає підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, яке може бути підставою для задоволення позову. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 року № справи 711/7670/16-ц, провадження № 61-23957св18. Оскільки предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідачів, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідачів. Однак, всіх складових відповідальності відповідачів встановлено в судовому засіданні не було, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування позивачеві відповідачами майнової шкоди не підлягають до задоволення. Не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне. Норми ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки, судом не встановлено вини відповідачів у залитті квартири позивача, тому суд не знаходить підстав для відшкодування відповідачами моральної шкоди позивачу [PERSON] . Також у зв`язку з недоведеністю вини відповідачів у залитті квартири позивача, витрати на проведення оцінки шкоди, спричиненої залиттям в розмірі 1 000,00 грн. відшкодуванню не підлягають. Судові витрати з оплати судового збору слід залишити за рахунок позивача, у зв`язку з відмовою у позові. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007 року в справі « Красуля проти Росії», від 05.05. 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Outcome: dismissed