Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2013 Червонозаводським районним судом м. Харків був розірваний шлюб укладений між сторонами, від якого вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.2015 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 28 вересня 2018 позивачем був зареєстрований шлюб із [PERSON] . Від шлюбу народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25 вересня 2018 року у відношенні [PERSON] позивачем було визнано батьківство, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень серії [NUMBER] № 768918 від 04.12.2018. Син позивача [PERSON] перебуває на диспансерному обліку. З 01 листопада 2018 року він потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 511 від 01.11.2018, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча поліклініка № 1» за вих. № 01-10/2066. У зв`язку із чим, дружина позивача [PERSON] не працює і перебуває на утриманні позивача. Крім того, на даний час в позивача погіршилося матеріальне становище, оскільки його заробітки мають тимчасовий, нерегулярний характер. Позивач змушений сплачувати аліменти в розмірі 2668 грн. та нести додаткові витрати на утримання своєї родини. На даний час це є непомірним для позивача. Тому позивач просить змінити розмір стягнення з нього аліментів з 1/3 на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] , або зміни матеріального стану сторін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив, в якому вона частково не погоджується з доводами позивача. В обґрунтування вимог вказує, що позивач на протязі тривалого часу працює на території Російської Федерації. Натомість відповідач не працює, оскільки має інвалідність 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК, мешкає одна з двома неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] ; дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок, щомісячний розмір доходу сім`ї складає 5669, 00 грн. Зменшення розміру аліментів до 1/8 частини доходу позивача суттєво погіршить матеріальне становище родини. Крім того, відповідач має онкологічну хворобу і у зв`язку з цим ще потребує подальшого лікування. Тому, відповідач згодна на зменшення розміру аліментів з 1/3 до ј частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття [PERSON] . У відповіді на відзив позивач зазначив, що у відповідача [PERSON] є дві неповнолітні дитини, позивач є батьком, лише дочки [PERSON] і повинен утримувати її, а у сина Лісних [PERSON] є батько, який повинен виконувати свої обов`язки по його утриманню. Посилання відповідача на стан свого здоров`я, як причину неможливості працювати та приймати разом із позивачем участь в утриманні спільної дитини, є вагомим лише з моральної точки зору. Правовий аспект, що регулює права та обов`язки батьків відносно утримання та виховання дітей полягає в тому, що утримання неповнолітньої дитини покладається на обох батьків. Із документів, наданих відповідачем вбачається, що їй встановлена 2 група інвалідності до [INFO] року. Група інвалідності є робочою, обмеження полягає лише у тяжкій фізичній праці та інсоляції. Позивач вважає, за необхідне наголосити, що зверненням до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів він не намагається уникнути від виконання свого обов`язку з виховання та утримання доньки. Крім того, відповідачем не оспорюється той факт, що протягом 2018 року позивач забезпечував утримання своєї доньки в сумі 18 842, 00 грн., що в середньому складає 1570, 16 грн. на місяць. Яка є більшою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому просив, задовольнити позовні вимоги повністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями\~12,\~13,\~77 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Судом встановлено, що [PERSON] є платником аліментів на підставі заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.2015, яким було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8). 28 вересня 2018 позивачем [PERSON] був зареєстрований шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від даного шлюбу позивач [PERSON] має двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 11-12). Позивачем [PERSON] 25 вересня 2018 року у відношенні [PERSON] було визнано батьківство, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень серії [NUMBER] № 768918 від 04.12.2018 (а.с. 13-14). Син позивача [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, з 01 листопада 2018 року і потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 511 від 01.11.2018, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча поліклініка № 1» за вих. № 01-10/2066 та довідкою № 01-10/710 від 26.04.2019. Суд вважає, що позивачем доведено, що зміни у сімейному стані, що відбулися після ухвалення рішення про стягнення аліментів, є обставинами, що мають істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, які були визначені у частці від його доходу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ч. 3 ст. 181, ст. 182 СК України. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивачем не надано доказів щодо доходів, які він отримує. Проте, суд враховує, що спосіб стягнення аліментів визначений у частці, і між сторонами на даний час виник спір щодо зменшення саме розміру частки, що позивач, крім дочки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини доходів, має ще двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Тому, суд вважає правильним зменшити розмір аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини заробітку. Суд, бере до уваги докази представлені позивачем про те, що на утриманні має хвору дитину, яка потребує лікування, що вбачається із виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого. Визначаючи розмір аліментів 1/6 частини, суд враховує, що відповідач [PERSON] має інвалідність 2 групи (загальне захворювання), що підтверджується довідкою МСЕК, має онкологічне захворювання (заключення від 17.04.2019), мешкає одна з двома неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] ; дочкою [PERSON] , [INFO] (довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.04.2019). Відповідно до довідок, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності з листопада 2018 року по квітень 2019 року у загальній сумі 10 397, 54 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з листопада 2018 по квітень 2019 року у сумі 23 692, 28 грн. Посилання відповідача [PERSON] на те, що вона є інвалідом 2 групи, крім [PERSON] , має неповнолітнього сина [PERSON] , 2005 року народження, висновку суду щодо визначення розміру аліментів 1/6 частини доходів [PERSON] не спростовують. Так, відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів щодо майнового стану позивача і можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини його доходів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. З врахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд одночасно вважає правильним визначити мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 на утримання малолітньої дочки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини в даному випадку. Враховуючи викладене, позовна вимога підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial