Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Будьоннівському районі м. Донецька (далі - ФСС у Будьоннівському районі м. Донецька,) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 06.07.1989 року по 04.11.2002 рік він працював на шахті «Глубока» гірноробочим очістного забою 5 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. 07 вересня 2002 року при виконанні ним своїх робочих обов'язків трапився нещасний випадок на виробництві, в наслідок чого йому було спричинена виробнича травма - закритий перелом шийки малої бердової кості зліва. Після факту нещасного випадку на виробництві на шахті була складена комісія для розслідування нещасного випадку на виробництві та 09.09.2002 року складений акт форми Н-1 № 160. Після лікування позивач [PERSON] звільнився з шахти. В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до фонду з заявою про розгляд та прийняття к провадженню акта форми Н-1 від 09.09.2002 року, але йому було відмовлено, оскільки в акті були недоліки та помилки. У своїй відмові фонд рекомендував звернутися до підприємства, де працював позивач [PERSON] Однак це підприємство на цей час ліквідовано. Вважає, що помилки в акті не мають перешкод для прийняття акту до провадження, оскільки факт нещасного випадку на виробництві підтверджений та не оскаржується, а ці помилки не можуть впливати на його право на отримання страхових виплат та на їх розмір. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких посилався на факти і обставини, викладені у позовній заяві, та зазначив, що працівники шахти, де він працював вже не працюють, а саме шахта перебуває на стадії ліквідації. Представник відповідача Лещенко Н.М., яка діє на підставі довіреності юридичної особи, у судовому засіданні проти позову заперечувала, стверджуючи, що позивач безпідставно посилається на Порядок проведення розслідувань нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою КМУ № 1094 від 21.08.2001 року, оскільки помилки в акті повинні бути усунуті на тому підприємстві, де позивач працював. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості: з 06.07.1989 року по 04.11.2002 у шахті гірноробочим, гірноробочим підземним ІV розряду у небезпечних умовах та під час виконання своїх трудових обов'язків він отримав ушкодження здоров'я, а саме: закритий перелом шийки малої бердової кості зліва. Причинами нещасного випадку визнані: не виконання вимог інструкції про охорону праці. У відповідності до ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і изначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Враховуючи вимоги зазначеної норми Закону, позивач подав до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Будьоннівському районі м. Донецька оспорюваний акт про нещасний випадок на виробництві. Із копії листа відділення виконавчої дирекції фонду у Будьоннівському районі м. Донецька вбачається, що [PERSON] відмовлено у розгляді акту про нещасний випадок в випадку по формі Н-1 від 09.09.2002 року № 160, оскільки в акті про нещасний випадку по формі Н-1 маються помилки, у зв'язку з чим він не відповідає вимогам Порядку проведення розслідувань нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженому постановою КМУ № 1094 від 21.08.2001 року. Відповідно до ст.ст. 3, 46 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 23 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 р. № 1232 у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що право позивача на отримання страхових виплат внаслідок неправильного оформлення акту про нещаснисний випадок на виробництві, порушується, тобто порушуються його конституційне право на соціальний захист. Крім того, враховуючи, що позивачу виконати рекомендації відповідача по усуненню недоліків акту неможливо, тому позов [PERSON] до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Будьоннівському районі м. Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, слід задовольнити повністю. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved