Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: визнати протиправною та незаконною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із не розглядом у передбачений законом строк та спосіб заяви [PERSON] від 16.03.2020р., зареєстрованої за вхідним № 07/П-1542 від 16.03.2020р. про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,1007 га для ведення садівництва та зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради Львівської області цю заяву та прийняти відповідне рішення сесії; визнати незаконним та скасувати п.1.18 рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області № 256 від 12.03.2021р. «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» у частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянці [PERSON] , прож. Дрогобич, на земельну ділянку орієнтовною площею 1000 кв. метрів на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; стягнути із відповідачів солідарно у користь позивача [PERSON] усі судові витрати, понесені за час розгляду даного судового спору. Позовні вимоги мотивує тим, що ним 16.03.2020 за вх..№ 07/П-1542 подано до Дрогобицької міської ради Львівської області заяву про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,1007 га для ведення садівництва, що розташована у [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у безоплатну його власність, однак вказана заява по даний час не розглянута. Водночас 01.06.2021, йому стало відомо, що на підставі п.1.18. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», гр.. [PERSON] , вже виготовлено кадастровий номер 4610600000:01:026:0344 з метою подальшої передачі земельної ділянки у її власність. Вказує на те, що Дрогобицька міська рада при прийнятті спірного рішення порушила його права та вимоги ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України, а тому в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених прав. Позивач [PERSON] та його представники [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити Представник відповідача - Дрогобицької міської ради Сенців М.М. заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмовому поясненні, покликаючись на їх безпідставність, оскільки право позивача жодним чином не порушено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її предстправник [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог, додатково наголосивши, що жодним чином права позивача оскаржуваним рішенням не порушуються, оскільки останнє прийняте на законних підставах з дотриманням вимог\~ст. 118 ЗК України, а тому відсутні будь-які підстави щодо визнання незаконним та скасування рішень органу самоврядування, з огляду на що просив в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Із досліджених матеріалів справи вбачається, що п.1.18. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», гр.. [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вказаного рішення, [PERSON] , виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 4610600000:01:026:0344. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 6 ст.\~118\~ЗК України (в редакції на момент виникнення правовідносин), якою визначається, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Посилання позивача на факт порушення Дрогобицькою міською радою при прийнятті спірного рішення його прав, не знаходить свого підтвердження, оскільки дана земельна ділянка була вільною. Доводи позивача про те, що Дрогобицькою міської радою порушено вимоги ст. 118 ЗК України, не заслуговують на увагу, так як такі твердження спростовуються матеріалами справи, так як [PERSON] скористалася своїм правом виходячи з положень норми ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. Враховуючи те, що підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, були відсутні, а тому суд приходить до переконання, що Дрогобицька міська рада в межах повноважень, наданих Конституцією України, Законом України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» та Земельним кодексом України, правомірно прийняла відповідне рішення за №256 від 12.03.2021 року в частині пункту 1.18., яким надала дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. на [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Судом беруться також до уваги доводи відповідачів відносно того, що оскаржуване рішення жодним чином не порушує прав чи законних інтересів позивача, оскільки він не є законним користувачем чи власником спірної земельної ділянки. Варто зазначити, що чинне законодавство України, не містить норм, які встановлюють обов`язок чи хоча б право органу місцевого самоврядування відмовити заявнику у наданні згоди на розробку проекту відведення чи його затвердження у зв`язку із наявністю заяв інших громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст.\~64\~Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування пункту 1.18. рішення Дрогобицької міської ради за №256 від 12.03.2021 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» Щодо визнання протиправною та незаконною бездіяльності Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із не розглядом у передбачений законом строк та спосіб заяви [PERSON] від 16.03.2020р., зареєстрованої за вхідним № 07/П-1542 від 16.03.2020р. про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,1007 га для ведення садівництва та зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради Львівської області цю заяву та прийняти відповідне рішення сесії, то суд прийшов до переконання, що позов в цій частині також задоволенню не підлягає, так як позивачем не надано доказів які б свідчили про підставність такої вимоги. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності та ту обставину, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів про підставність такого позову, з огляду на викладене вище у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю. Понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~слід віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed