Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно - житловий будинок, (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1981 року забудови, загальною площею - 95,00 кв.м., жилою площею -34,90 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 41,50 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: погріб, сарай-літню кухню, баню, гараж, сарай, сарай, убиральню, колодязь, ворота з хвірткою та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був складений 15.02.2019 року ТОВ «Укртехексперт». Належність йому (позивачу) даного житлового будинку підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу будинку, посвідченим 12.03.1990 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Земельна ділянка, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та на якій розташоване вищезазначене будинковолодіння, не була приватизована та перебуває у власності територіальної громади с. Іванівка, Богуславського району Київської області. В адміністративному порядку (з метою проведення державної реєстрації житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] та подальшого укладення договору купівлі-продажу житлового будинку) не виявилось можливим, постільки правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно, а саме дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку, не зареєстрований в установленому законом порядку (не проведена його державна реєстрація у виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області та/або у відповідних бюро технічної інвентаризації Київської області), а також у зв`язку з тим у дублікаті договору купівлі - продажу житлового будинку, помилково була зазначена загальна житлова площа будинку - 20 кв.м., а згідно відомостей, що зазначені у технічному паспорті - 34.90 кв.м.. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено відповідними експертними висновками. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Іванівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] згідно дублікату договору купівлі-продажу від 12.03.1990 року набув право власності на вищезазначений житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який складено 15.02.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт», у господарстві є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1981 року забудови, загальною площею - 95,00 кв.м., жилою площею - 34,90 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 41,50 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: погріб, сарай-літня кухня, баня, гараж, сарай, сарай, убиральня, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа. Належність позивачу всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу будинку від 12.03.1990 року, копією рішення Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області № 32 від 03.08.2011 року про надання дозволу на комплекс господарських будівель, копією технічного паспорту. Висновком № 11 від 27.02.2019 року, складеним спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS] , 1981 року забудови, та господарські будівлі і споруди - зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Експертним висновком протипожежного стану об`єкту № 15 від 05.03.2019 року підтверджено, що житловий будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved