Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.03.2005 року являється власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Чернівецької області. У даному будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], який в будинку не проживає з листопада місяця 2012 року. Позивач посилається на те, що як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном із-за реєстрації відповідача в його житловому будинку. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, вказав, що відповідач його колишній зять. Після розірвання шлюбу із його дочкою [PERSON] пішов із дому і більше року в його будинку не проживає, крім цього вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. Причину своєї неявки до суду не повідомив. Згідно відповіді на запит адресно-довідкового бюро при УМВС України в Чернівецькій області від 05.12.2013 р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача з листопада місяця 2012 року. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.03.2005 року належить позивачу [PERSON]. Відповідач [PERSON] зареєстрований до вказаного будинку, проте фактично не проживає в ньому з листопада місяця 2012 року. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право чинити будь - які дії, що не суперечать закону. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2003 року п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання-фізичні особи повинні бути зареєстровані там, де фактично проживають . Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач фактично не проживає у будинку, що належить позивачу, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї виконкому Веренчанської сільської ради, а тому у відповідності до ст.72 ЖК УРСР, його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, внаслідок його відсутності в житловому будинку понад встановлені строки. Отримання такого рішення позивачу необхідне для зняття відповідача з реєстрації. При вирішенні позовних вимог щодо зняти з реєстрації відповідача, суд виходить з того, що вказана вимога є передчасною, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття з реєстрації достатньо судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. І тільки після відмови УДМС провести зняття з реєстрації, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позивач набуде право на звернення із вказаною вимогою в порядку адміністративного судочинства, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 317,328,391, 405 ЦК України та

Outcome: partial