Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який був зареєстрований 07 грудня 2017 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області (актовий запис № 1718). Крім того, зазначає, що від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, зникло взаєморозуміння і взаємоповаги, стали частими сварки, фактично сім`я припинила своє існування, оскільки кожен з них має діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.04.2019 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Надав суду письмову заяву від 14.08.2019, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати. Судові витрати залишив за собою. Просив проводити розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася. Надала суду письмову заяву від 14.08.2019, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, строк для примирення не потрібен, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2017 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 1718. Також, встановлено, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] від 29.08.2012 року). Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, не встановлено наявність спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судові витрати позивач залишив за собою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved