Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], та в обґрунтування своїх вимог вказав, що 23.07.1977 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2015 року вказаний шлюб було розірвано. 15 березня 1997 року сторонами за спільні кошти було придбано домоволодіння № 37 (наразі після зміни нумерації будинків - «35») по вулиці Пилипенка у селі Сокирно в Черкаському районі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,2171 Га (кадастровий номер 7124986000:03:001:0057). Договір купівлі-продажу було оформлено на відповідача. З 1997 по 2015 роки сторонами проводився капітальний ремонт домоволодіння, а також було добудовано капітальний гараж (літ. «Д» в технічному паспорті), літню кухню (літ. «Е» в технічному паспорті) та прибудову до будинку (літ. «а» в технічному паспорті). У 1998 році відповідач приватизував вище вказану земельну ділянку площею 0,2171 Га (кадастровий номер 7124986000:03:001:0057). Відповідач по справі зареєстрований в [INFO], що належить позивачу праві особистої приватної власності, та фактично претендує на частку вказаної квартири внаслідок її поліпшення (збільшення вартості) в період спільного проживання у шлюбі позивача та відповідача. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати спільним майном сторін: домоволодіння № 37 (наразі після зміни нумерації будинків - «35») по вулиці Пилипенка у селі Сокирно в Черкаському районі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,2171 Га (кадастровий номер 7124986000:03:001:0057) та квартиру [ADDRESS] (без урахування вартості подарованої позивачеві кімнати: 9/20 частини будинку станом на 23.04.1982 p.), що знаходиться на земельній ділянці площею 180 м.кв. - частині земельної ділянки кад. № 7110136400-02-062-0026. Розділити спільне майно сторін, набуте під час шлюбу, наступним чином: залишити за позивачем, право власності на квартиру [ADDRESS], що знаходиться на земельній ділянці площею 180 м.кв. - частині земельної ділянки кад. № 7110136400-02-062-0026; залишити за відповідачем, право власності на домоволодіння № 37 (наразі після зміни нумерації будинків - «35») по вулиці Пилипенка у селі Сокирно в Черкаському районі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,2171 Га (кадастровий номер 7124986000:03:001:0057). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, в обґрунтування якого вказала що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі та в період шлюбу, за рахунок спільних сімейних коштів ними були набуті: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району; 77/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси, земельна ділянка площею 0,2171га розташована по Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд; 23/100 частин земельної ділянки площею 893 кв.м., яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. В добровільному порядку [PERSON] вирішити спір не бажає, а тому позивач була змушена звернутися до суду, та просила суд визнати житловий будинок з надвірними спорудами, розташований вул. Пилипенка,37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району та 77/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Б.Хмельницького, 126 обєктами спільної сумісної власності подружжя. Залишити у її власності ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, по вул. Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району, визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового з надвірними спорудами, розташованого по вул. Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) с. Сокирно Черкаського району. Залишити у власності [PERSON] 77/200 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси. Визнати за нею право власності на 77/200 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси. Залишити у її власності ? частину земельної ділянки площею 0,2171га розташованої по вул. Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної площею 0,2171га розташованої по вул. Пилипенка, 37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно, Черкаського району з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Визнати за нею право власності на 23/200 частин земельної ділянки площею м. яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Залишити у власності [PERSON] на 23/200 частин земельної ділянки площею 893 кв.м., яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали первісний позов, та просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, а також відмовити в повному обсязі в зустрічному позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: 23.07.1977 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2015 року по справі № 711/6055/15-ц вказаний шлюб було розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 березня 1997 року [PERSON] було придбано домоволодіння № 37 (наразі № 35) по вулиці Пилипенка у селі Сокирно в Черкаському районі, що знаходиться на земельній ділянці, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON], площею 0,2171 га (кадастровий номер 7124986000:03:001:0057). Згідно із свідоцтвом № 112 на право особистої власності на житловий будинок від 23.04.1982 p., виданого на підставі договору дарування [PERSON] набув право особистої приватної власності на 9/20 частини будинку № 126 по вулиці Б. Хмельницького у місті Черкаси (одна кімната). На підставі наказу управління власністю міста виконкому Черкаської міської ради за № 57-08 від 29.12.2010 р. [PERSON] зареєстровано право власності на 77/100 частини будинку № 126 по вулиці Б. Хмельницького у місті Черкаси, а в подальшому було виділено вказану частину будинку в окрему квартиру за № 2, що знаходиться на земельній ділянці, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON], площею 893,0 кв.м. (кадастровий номер 7110136400-02-062-0026) в якому закріплено право власності [PERSON] на 23/100. Вказаний будинок розміщується на земельній ділянці площею 180 м.кв. В ході судового розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна експертиза за № 9-01/16 від 07.09.2016 року, згідно висновків якої підтвердилося, що за період з 05.04.1978 по теперішній час в житловому будинку по вул. Б.Хмельницького, 126 в м. Черкаси були здійснені наступні перебудови: прибудоване приміщення (1-7) площею 7,3 кв.м, в квартирі № 1; прибудовані приміщення (2-2) площею 11,7 кв.м, (2-4) площею 15,7 кв.м., (2-5) площею 9,4 кв.м, (2-6) площею 11,0 кв.м, (2-7) площею 11,3 кв.м, (2-8) площею 4,8 кв.м., (2-9) площею 0,9 кв.м, (2-10) площею 5,5 кв.м, (2-11) площею 10,8 кв.м в квартирі № 2; добудовані, а потім обєднані приміщення площею 3,2 кв.м та площею 3,9 кв.м (за поверховим планом технічного паспорту на будинок №126 по вул. Б. Хмельницького в м. Черкаси від 02.03.1978) в одне приміщення (2-1) площею 6,7 кв.м (площа також змінилась за рахунок перенесення перегородок між приміщеннями) в квартирі № 2; перенесено вхід до будівлі, влаштовані нові отвори, закладені дверні та віконні отвори, отвори переобладнані з віконних на дверні в квартирі № 2. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 СК України\~об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України\~ дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченихЦивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до абзацу першого пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Зі змісту п.п. 23, 24\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Відповідно до положень ст.ст.\~76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким, чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства житловий будинок з надвірними спорудами, розташований вул. Пилипенка,37 (в теперішній час №35) в с. Сокирно Черкаського району та 77/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Б.Хмельницького, 126 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем та відповідачем не надано. Суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову виділивши позивачу квартиру [ADDRESS], що знаходиться на земельній ділянці площею 180 м.кв. та відповідачу домоволодіння № 37 (наразі № 35) по вулиці Пилипенка у селі Сокирно в Черкаському районі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,2171 Га, оскільки ці обєкти нерухомості різні за функціональним призначенням, виділивши позивачу квартиру [ADDRESS], фактично позбавить іншу сторону права користуватися будинком де вона фактично проживає. Крім того спірні обєкти є різними за вартістю, питання про компенсацію різниці у вартості обєктів нерухомості не ставилось, відповідні кошти на депозитний рахунок суду позивачем не вносились. Тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності - за кожним на 1/2 частину вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об'єкт на режим спільної часткової власності.

Outcome: partial