Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що з 25 серпня 2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] . [PERSON] народилася у зареєстрованому шлюбі між ним та [PERSON] , вважаючи її своєю донькою, він не мав жодних заперечень про внесення до свідоцтва про народження дитини відомостей про нього як про батька дитини. Під час чергової сварки з відповідачем він довідався, що насправді [PERSON] не є його дочкою. Як виявилося зі слів дружини, справжнім батьком [PERSON] є [PERSON] . Згідно з висновком експерта судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи № 30 від 18 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тому, зазначаючи, що він не є біологічним батьком дитини, позивач просив суд виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 134 від 02 лютого 2018 року, вчиненого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, у якому визнала позов в повному обсязі. Зазначила, що повністю згодна із доводами які викладені в позовній заяві, проти задоволення позову не заперечує та в свою чергу надає наступні пояснення. Так, 25 серпня 2012 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Оскільки між неї та чоловіком виникали постійні сварки, вони не могли знайти спільної мови, з листопада 2016 року до травня 2017 року вона перебувала у близьких відносинах з іншим чоловіком. З [PERSON] вона планувала розлучитися. На початку травня 2017 року, коли вона зрозуміла, що вагітна, відразу ж повідомила про це іншого чоловіка. Спочатку він хотів залишити дану дитину, але потім почав наполягати на тому, щоб вона перервала вагітність, погрожував їй якщо вона залишить дитину. [INFO] вона народила доньку - [PERSON] . Коли дитина підросла, [PERSON] почав задавати питання, чому дитина дуже схожа не на нього, а на іншого чоловіка. Під час чергової сварки вона вирішила все ж таки сказати своєму чоловікові правду, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , проти заявленого позову про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини вона не є заперечує, підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Панченко Олену Олександрівну представляти її інтереси в суді. У відзиві на позов просила розглянути справу за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Зазначила, що [PERSON] впевнена, що позивач не є біологічним батьком її дочки [PERSON] . У зв`язку з визнанням відповідачем позову не заперечувала проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради Батрак Є.П. в судовому засіданні при розгляді справи послався на розсуд суду. Не заперечував проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Третя особа Київський районний у місті Полтава відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання свого представника не направила, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності представника відділу. Зважаючи на визнання позову відповідачем, відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 серпня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.18). Як підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2018 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [INFO] народилась [PERSON] (а.с.19). Батьками [PERSON] згідно даних вказаного свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Оскільки на час народження [PERSON] сторони перебували в шлюбі, при реєстрації народження дитини позивач вказаний її батьком. В тексті позовної заяви позивач зазначив, що він не є біологічним батьком дитини, відомості про нього як про батька внесені до відповідного актового запису на підставі ст.122 СК України, оскільки дитина народилася під час шлюбу. Відповідач вказані обставини визнала, про що зазначила у відзиві. Так, у тексті свого відзиву вона зазначила, що позов визнає в повному обсязі. ЇЇ чоловік [PERSON] не є батьком її дочки [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є інший чоловік. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Сумніви в добровільності визнання позову відповідачем відсутні. Крім того, як вбачається з висновку експерта №30, виготовленого 15 березня 2019 року Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-24). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем того факту, що позивач не є біологічним батьком її дочки [PERSON] , яка народилася у зареєстрованому шлюбі сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для виключення відомостей про [PERSON] як про батька з актового запису Київського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №209 про народження [PERSON] , [INFO] . Таким чином позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позовні вимоги, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнала, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції від 07 листопада 2019 року №0.0.1515416544.1 у розмірі 384 грн. 20 коп. (768 грн. 40 коп./100 х 50% = 384 грн. 20 коп.). Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути 384 грн. 20 коп. на відшкодування понесених ним судових витрат.

Outcome: approved