Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який уклали 10.12.2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області за актовим записом № 06. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, з цього часу спільне господарство не ведеться. Вважає, що шлюб розпався остаточно та сім'ю вже не зберегти. Крім цього, вважає, що дитина, яка зареєстрована та фактично проживає разом з ним у будинку його батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] повинна залишитися з ним, бо відповідачка фактично усунулась від обов'язків по вихованню, утриманню та догляду дитини, 10.02.2018 року пішла з дому до своїх батьків, які мешкають на тимчасово окупованій території, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, за таких умов вважає, що доньці буде краще саме з ним. Крім цього зазначив, що він працює, має постійний заробіток, також має позитивні характеристики з місця роботи та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Він зі своїми батьками добре відноситься до доньки, виконують всі обов'язки по вихованню, утриманню та догляду дитини, дбають про її фізичний та духовний розвиток. В зв'язку з чим просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 10.12.2011 року виконкомом Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області за актовим записом № 06, а також визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], разом з її батьком, залишивши її на його утриманні та вихованні за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 23.02.2018 року позовна заява на підставі ст. 185 ЦПК України була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. 14.03.2018 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем було подано уточнену позовну заяву з додатками та квитанцію про сплату судового збору. Проте, ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 19.03.2018 року позовна заява на підставі ст. 185 ЦПК України була вдруге залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України. 04.04.2018 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем було усунуто недоліки позовної заяви та додано копії уточненої позовної заяви з копіями документів для учасників справи. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 10.04.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.Крім цього, відповідачці визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також стороні відповідача та третій особв разом з ухвалою надіслано копії позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Під час підготовчого провадження, за клопотанням представника позивача ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 31.05.2018 року було зобов'язано Орган опіки та піклування Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області підготувати та надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з її батьком за адресою [ADDRESS], також зазначеною ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.06.2018 року підготовче провадження по справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду по суті. Після закриття підготовчого провадження у справі, до початку судового розгляду справи по суті, позивач через канцелярію суду подав письмові уточнення до позовної заяви від 10.09.2018 року в яких зазначив, що після проведення підготовчого провадження у справі він разом зі своєю малолітньою донькою змінив місце проживання, а саме вони знялися з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєстрували своє місце проживання за іншою адресою: [ADDRESS] де мешкають на даний час. З огляду на зміну зазначених обставин уточнив позовні вимоги та просив визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], разом з ним, залишивши її на його утриманні та вихованні саме за адресою: [ADDRESS]. Також просив залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області та зобов'язати його подати до суду висновок щодо розв'язування спору. Також представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з доказами їх направлення стороні відповідача та третій особі. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 10.09.2018 року прийнято до розгляду вищенаведені уточнення до позовної заяви та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області, який також було зобов'язано підготувати та надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з її батьком за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву, з урахуванням уточнень, по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Також позивач суду пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені і на даний час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення з нею неможливо. В лютому 2018 року вона переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в Тельманівський район Донецької області, що є окупованою територією та зв'язку з нею немає. Їх спільна донька на даний час зареєстрована та проживає разом з ним в [ADDRESS]. Цей будинок придбали його батьки, а будинок де вони мешкали раніше у [ADDRESS] було продано. Крім цього пояснив, що відповідачка не заперечує, щоб дитина залишилась проживати разом з ним, про що вона особисто повідомила йому в останній розмові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем її реєстрації. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області - Рибкіна Н.А. та Органу опіки та піклування Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області - Ченгалова І.С. у судове засідання не з'явилися. Про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Надали суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність не з'явившихся відповідачки та представників третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши письмові заяви представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб 10.12.2011 року у виконкомі Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 06. Згідно відомостей Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області з 03.09.2018 року зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS]. Відповідно відомостей Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області зареєстрованим місцем проживання відповідачки є [ADDRESS]. Позивач та відповідачка є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.06.2012 року. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначені підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Також ч.2 передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає доведеними доводи позивача, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вони спільно не проживають, а тому враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка в судове засідання не з'явилася, пояснень та відзиву на позов не надала, сторони про примирення не заявляють, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його права в цій частині порушені та підлягають судовому захисту в зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати, а позов в цій частині задовольнити. Щодо заявлених вимог позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з ним, слід зазначити наступне. Так, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було зазначено вище, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує це питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивач разом з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] зареєстрований та фактично проживає в [ADDRESS], що підтверджується наданими позивачем доказами, а саме довідками про реєстрацію місця проживання № 1371 та № 1372 від 03.09.2018 року, довідкою виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району № 1369 від 03.09.2018 року, характеристикою Зорянської сільської ради Нікольського району № 01-18/457 від 06.09.2018 року та Актом обстеження житла від 05.09.2018 року. Також судом встановлено, що згідно висновку опікунської ради при виконкомі Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області від 03.10.2018 року за № 01-18/515 з метою соціального захисту дитини опікунська рада вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з її батьком - [PERSON] Проте, з матеріалів справи не вбачається наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини, тим паче, що самим позивачем стверджується, що відповідачка не заперечує проти того, щоб дитина проживала разом з ним. Таким чином, враховуючи, що спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої дитини немає, дитина мешкає разом з позивачем, а докази того, що сторона відповідача заперечує проти цього та якимось чином порушує права позивача суду не представлені, суд вважає, що право позивача не порушене, а тому судовому захисту не підлягає в зв'язку з чим в задоволенні позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини разом з позивачем слід відмовити. Крім цього слід зазначити, що надані стороною позивача інші докази, а саме документи, що характеризують його особу та визначають правовий режим нерухомого майна, у тому числі його житлово - побутові умови, не спростовують висновків суду. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено вірну суму судового збору за дві вимоги немайнового характеру по 704,80 грн. в загальному розмірі 1409,60 грн. і суд задовольнив лише частину заявлених позовних вимог, а тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 704,80 грн. за вимогу, що задоволена судом. Між тим, сума судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачена позивачем за вимогу в задоволенні якої йому відмовлено, відшкодуванню останньому не підлягає.

Outcome: partial