Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , про звернення стягнення на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 07.07.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянином [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 805/6/18/8-086, а 19.08.2011 договір про надання відновлювальної кредитної лінії №834018833INSURANCE1. Пізніше, кредитор за даними договорами змінювався шляхом укладення договорів факторингу між фінансовими компаніями. За договором відступлення прав вимоги від 28.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] - позивачем по справі, було відступлено право вимоги до [PERSON] за визначеними договорами. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 28.02.2018 сума заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 805/6/18/8-086 складала 4 663 008,26 гривень (строкова заборгованість - 3 834 975,17 грн., прострочена заборгованість - 120 000 грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 708 033, 09 грн.), а за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №834018833INSURANCE1 - 12 761, 34 гривень (прострочена заборгованість - 12 515,84 грн., прострочена заборгованість по нарахованих процентах - 245, 50 грн.). Отже, загальна сума боргу, що була відступлена на користь позивача складає 4 675 769, 6 грн. [INFO] боржник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 30.08.2015. У зв`язку з цим, на вимогу ст. 1281 ЦК України, від імені ПАТ «Укрсоцбанк» до Першої Харківської нотаріальної контори було подано вимогу про сплату боргу від 29.02.2016 №08.54-86/84-440. Коли стало відомо, що спадкова справа заведена Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою Вікторією Олександрівною, то ПАТ «Укрсоцбанк» повторно через нотаріуса повідомило спадкоємців про боргові зобов`язання спадкодавця шляхом направлення запиту щодо розгляду претензії кредитора № 08.406-297/84-2227 від 02.11.2017. Як відповідь на даний запит було отримано лист від нотаріуса вих. №384/02-14 від 16 листопада 2017 року. Окрім цього, після того, як було укладено договір відступлення права вимоги від 28.02.2018. ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» направляла повідомлення про відступлення прав вимог №00036 від 01.03.2018 та інформацію про нового кредитора - [PERSON] . Зважаючи на те, що першочерговий кредитор ПАТ «Укрсоцбанк» вчасно і відповідно до ст. 1281 ЦК України повідомив спадкоємців про боргові зобов`язання спадкодавця, про зміну кредитора спадкоємців також було повідомлено через нотаріуса, тому всі процесуальні вимоги для того, аби боргові зобов`язання були включені у склад спадщини виконано, а, отже, є всі підстави вважати, що до спадкоємців перейшов обов`язок виконання боргових зобов`язань спадкодавця. На підтвердження даної позиції, звертає увагу на Постанову Пленуму Верховного суду України від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц, де суд роз`яснив: «Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса». Аналогічних висновків щодо направлення претензії кредитором нотаріусу як належний спосіб повідомлення про борг спадкоємців, дійшов Верховний Суд України і в постанові від 25 квітня 2018 року у справі №645/3265/13-ц. Після відступлення права вимоги за кредитними договорами, позивачем було звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №805/13/18-5/8-606 від 07.07.2008, який був укладений для забезпечення виконання зобов`язання за генеральним договором про надання кредитних послуг № 805/6/18/8-086. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2018 року у справі №619/1642/18. На виконання даного рішення суду від імені позивача як кредитора, було укладено договір купівлі-продажу від 5 листопада 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. За даним договором предмет іпотеки було продано на користь ТОВ «ЮСТОР» за ціною 2 200 000 гривень. Зважаючи на таку ціну реалізації заставленої нерухомості, грошові вимоги кредитора не були задоволені в повному обсязі, тому, за кредитними договорами залишилась заборгованість у розмірі 2 475 769, 6 гривень (4 675 769,6 грн. - 2 200 000 грн.). Отже, зважаючи на норми законодавства та судову практику, у позивача є право отримати решту суми для погашення боргу, у зв`язку з цим, позивач на вимогу статей 1281 та 1282 ЦК України, звернувся до спадкоємців з вимогою про сплату решти боргу шляхом одноразового платежу. За інформацією троє спадкоємців [PERSON] прийняли спадщину, однак, дана вимога направлялась двом спадкоємцям, дані яких відомо позивачеві, та які вже були сторонами у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Позивачем було отримано відповіді відповідачів, зі змісту яких вбачається, що вони відмовились задовольнити грошові вимоги шляхом здійснення одноразового грошового платежу. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України: «У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі», позивач звернувся до суду з даним позовом про звернення стягнення на спадкове майно. У вимозі про сплату боргу позивач просив відповідачів сплатити на його користь грошові кошти у розмірі 825 256,5 грн. кожен. Як зазначалось вище, залишок заборгованості перед позивачем за кредитними договорами з урахуванням вартості реалізованого предмету іпотеки, на момент подання позову складає 2 475 769, 6 гривень. Як додаток до відповіді на вимогу про стягнення боргу відповідач [PERSON] надала довідку «Про склад спадкоємців по спадковій справі №12/2015» від 17.02.2020 № 15/02-14 видану приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою Вікторією Олександрівною. Відповідно до даної довідки, двоє спадкоємців, а саме батько та мати спадкодавця відмовились від прийняття спадщини на користь дітей спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , та дружини спадкодавця - [PERSON] . Таким чином, дана довідка підтверджує той факт, що троє спадкоємців прийняли спадщину в рівних частинах, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, оскільки, спадщину після смерті [PERSON] прийняли троє спадкоємців, то відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, кожен має право на 1/3 частину спадщини, а тому і за борговими зобов`язаннями спадкодавця відповідатимуть відповідно до частки в спадщині. Позивач додатково посилається на судову практику, а саме Постанову Верховного Суду України від 16 травня 2018 року у справі №175/4367/15-ц, в якій зазначається: «Разом з тим, неможливо погодитись з висновком апеляційного суду про покладення солідарного обов`язку на спадкоємців боржника щодо повернення боргу, оскільки кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині у відповідності із вимогами частини першої статті 1282 ЦК України». Отже, якщо розділити боргові зобов`язання спадкодавця між всіма спадкоємцями, то кожен успадкував 1/3 частку боргу, що становить по 825 256, 5 грн. Оскільки відповідачами у даній справі є двоє спадкоємців, то вимоги позивача у даній справі становлять 2/3 частки загального розміру боргових зобов`язань, що складає 1 650 513 грн. Відповідачі як причину відмови виконання вимоги про стягнення боргу зазначили, що ними не було отримано свідоцтво про право на спадщину, а тому і право власності на спадкове майно вони ще не отримали, а отже, задовольнити вимоги кредитора не видається можливим. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не звільняє спадкоємців від задоволення вимог кредитора за грошовими зобов`язаннями спадкодавця. Законодавство розмежує поняття прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.05.2008 №7 в п. 27 зазначив таке: «Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 ЦК України». Відповідна правова позиція міститься і в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16. Таким чином, відсутність оформленого свідоцтва про право на спадщину не перешкоджає кредитору звернутись до спадкоємців з вимогою про сплату боргу шляхом одноразового платежу, а у разі відмови - з позовом про звернення стягнення на нерухоме майно. Отже, зважаючи на все, зазначене вище, у позивача є всі законні підстави для подачі позову до спадкоємців з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно з метою погашення заборгованості за кредитними договорами. Щодо майна, на яке позивач просить звернути стягнення, зазначає наступне. У відповідях на вимоги про сплату боргу спадкоємці не заперечували проти того, що у разі їх відмови виплатити борг шляхом одноразового платежу, кредитор звернеться до суду з даним позовом. Окрім цього, у відповіді відповідача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] від 02.03.2020 вказувалось про те, що спадкодавці [PERSON] належить декілька об`єктів нерухомого майна, які можуть бути реалізовані з метою погашення існуючих боргів, а саме: - нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] ; - насосна станція за адресою: [ADDRESS] ; - трансформаторна підстанція за адресою: [ADDRESS] ; - нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] ; - нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] . На додаток, відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] надала копії правовстановлюючих документів та звіт про належну оцінку від 12 лютого 2020 року, яким визначено ринкову вартість вищевказаних об`єктів нерухомого майна. Оцінка нерухомості проводилась суб`єктом оціночної діяльності ПП «Промсервіс» на замовлення відповідачів. Отже, зважаючи на інформацію надану відповідачем [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та правовстановлюючі документи, спадкодавцю [PERSON] належить право власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна, яке після його смерті отримали спадкоємці. Зважаючи на те, що відповідачі відмовились виконати боргові зобов`язання спадкоємця перед кредитором шляхом одноразового грошового платежу, та зволікають з оформленням свідоцтва про право на спадщину, до якої входить нерухоме майно, то у кредитора виникає право задовольнити свої вимоги за кредитними договорами шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що належить спадкодавцю. Так, кожен спадкоємець [PERSON] має право на 1/3 частку в кожному з об`єктів нерухомості, тому зважаючи на те, що кожен спадкоємець має відповідати за зобов`язаннями спадкодавця в межах частки у спадковій масі, а даний позов пред`явлено до двох спадкоємців, які успадкували 2/3 частки боргових зобов`язань, то і звернення стягнення повинно відбуватись на 2/3 частини нерухомого майна відповідно. Окрім цього, варто зазначити, що задовольнити вимоги позивача до відповідачів можливо звернувши стягнення на 2/3 частки в кожному об`єкті нерухомості, однак в межах розміру 2/3 грошових зобов`язань, тобто 1 650 513 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, зважаючи на те, що відповідачі по справі прийняли спадщину після смерті [PERSON] та

Outcome: approved