Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31 березня 2004 року в м. Ладижин Вінницької області померла дружина позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі з легкового автомобіля марки MAZDA, 323 1.31, сірого кольору, двигун №В5068775,кузов №JMZBW12J200405697, д.н.з.11900ВІ, 1988 року випуску, вартістю 50\~000 грн. Згідно листа Другої тростянецької державної нотаріальної контори №358/02-31 від 09.09.2016 року, за даними нотаріальної контори до майна померлої 31.03.2014 року [PERSON] була заведена спадкова справа №136/2014, відповідно до якої спадкоємцями майна померлої є в 2/3 частках чоловік померлої [PERSON] позивач по справі, оскільки син померлої та позивача [PERSON] у встановлений законом строк відмовився від своєї 1/3 частки спадщини після смерті матері на користь батька, та в 1/3 частці внук померлої [PERSON] відповідач по справі, який спадкує свою частку в порядку спадкової трансмісії після смерті свого батька [PERSON], який помер 08.04.2009 року. У вересні 2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] із відповідною заявою про видачу позивачу як спадкоємцю за законом першої черги свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини. Однак, постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану позивачем частку спірного автомобіля у звязку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлої на зазначене майно. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 31.03.2014 року у м. Ладижин Вінницької області померла дружина позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №283423, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 08.04.2014 року (а.с.7), та свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №426728, виданого міським відділом РАГС м. Вінниці 10.04.1979 року (а.с.6). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі з легкового автомобіля марки MAZDA, 323 1.31, сірого кольору, двигун №В5068775, кузов №JMZBW12J200405697, д.н.з.11900ВІ, 1988 року випуску, вартістю 50\~000 грн., згідно реєстраційної картки на транспортний засіб від 06.09.2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно листа Другої тростянецької державної нотаріальної контори №358/02-31 від 09.09.2016 року, за даними нотаріальної контори до майна померлої 31.03.2014 року [PERSON] була заведена спадкова справа №136/2014, відповідно до якої спадкоємцями майна померлої є в 2/3 частках чоловік померлої [PERSON] позивач по справі, оскільки син померлої та позивача [PERSON] у встановлений законом строк відмовився від своєї 1/3 частки спадщини після смерті матері на користь батька, та в 1/3 частці внук померлої [PERSON] відповідач по справі, який спадкує свою частку в порядку спадкової трансмісії після смерті свого батька [PERSON], який помер 08.04.2009 року. Відомості про будь-яких інших спадкоємців, які б заявили про своє право на спадкове майно, відсутні (а.с.9). Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні у вересні 2016 року останній звернувся до державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] із відповідною заявою про видачу позивачу як спадкоємцю за законом першої черги свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини. Однак, постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану позивачем частку спірного автомобіля у звязку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлої на зазначене майно (а.с.10). Так, відповідно до п.п.4.15 п.4 Видача свідоцтва по право на спадщину [PERSON] 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. А тому, у звязку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зі змісту статті 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved