Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення 18390 грн. авансу за невиконання умов попереднього договору. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 08 лютого 2016 року між сторонами по справі було укладено попередній договір купівлі-продажу гаража за [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Текстильник» в місті Тернополі. Згідно умов попереднього договору сторони домовились укласти договір купівлі-продажу не пізніше 08 серпня 2016 року. При укладені попереднього договору позивач передав відповідачці аванс у розмірі 18390 грн. Однак своїх зобов'язань відповідач не виконала та у визначений строк не уклала договору купівлі-продажу спірного гаражу. Посилаючись на наведене та те, що спірний гараж проданий відповідачем іншій особі у червні 2016 року, просив позов задовольнити . У судове засідання позивач не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце її було повідомлено належним чином, попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до умов попереднього договору від 08 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №365, [PERSON] зобов'язалась продати, а [PERSON] купити у відповідача гараж за [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Текстильник» в місті Тернополі. Сторони погодили, що договір купівлі-продажу гаража мав бути укладений та оформлений належним чином не пізніше 08 серпня 2016 року. Згідно умов п. 8 попереднього договору, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення основного договору купівлі-продажу гаражу, [PERSON] передав, а відповідач отримала від нього аванс у розмірі 18390 грн. У п. 9.1 договору, сторони погодили, що у разі , якщо невиконання Попереднього договору станеться з вини Продавця, останній зобов'язаний повернути Покупцю суму авансу. У встановлений строк, з вини відповідача договір купівлі-продажу укладений не був. 01 грудня 2017 року [PERSON] надіслав на адресу відповідача лист вимогу щодо повернення суми авансу у зв'язку з невиконанням відповідачем умов п.4 попереднього договору, що підтверджується поштовим відправлення від 06.12.2017 року, описом та квитанцією про оплату послуг. Лист-вимогу було вручено особисто [PERSON] 06 грудня 2017 року, що підтверджується її особистим підписом на рекомендованому повідомленню про вручення. По даний час відповідач умов договору не виконана та суму авансу позивачу не повернула. Згідно інформації з державного реєстру речових прав за №118604733 від 27 березня 2018 року, встановлено що власником гаража за [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Текстильник» в місті Тернополі є [PERSON], згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за №244 від 10 червня 2016 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог с. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В силу вимог ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 632 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно умов п.1 попереднього договору від 08 лютого 2016 року вбачається, що строк укладення основного договору визначено не пізніше 08 серпня 2016 року. Однак, договір купівлі-продажу, у погоджений сторонами строк, укладений не був. Відповідно до умов п. 9.1 договору, у разі, якщо невиконання попереднього договору станеться з вини Продавця, останній зобов'язаний повернути Покупцю суму авансу. Умовами п.4 попереднього договору, сторони погодили, що з моменту укладення Попереднього договору продавець зобов'язується не відчужувати об'єкт купівлі-продажу іншим особам. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач порушив вимоги п.4 попереднього договору та відчужив гараж за [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Текстильник» в місті Тернополі [PERSON] 10 червня 2016 року. У той час, згідно умов попереднього договору укладеного між сторонами спору 08 лютого 2016 року, відповідач зобов'язалась укласти із позивачем договір купівлі-продажу цього ж гаражу до 08 серпня 2018 року. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та становленні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку, що діями відповідача [PERSON] порушено права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача авансу у розмірі 18390 (вісімнадцять тисяч триста дев'яносто) грн. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явилась та не представила суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 704,80 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved