Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, який згодом уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.01.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем по справі та перебувають на його утриманні. Син [PERSON] з вересня 2018 року навчається на 1 курсі « Криворізького національного університету», група ІПЗ-18-2 на факультеті інформаційні технології, спеціальність інженер програмного забезпечення, денної форми навчання. В зв'язку з тим, що син не має змоги працювати, йому потрібна допомога матері на навчання, їжу, одяг, взуття, ліки, матеріальне забезпечення всім необхідним для навчання. Відповідач по справі [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрована за адресою [ADDRESS], місце проживання [ADDRESS]. Позивач на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS]. Тому позивач просить суд стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], місце реєстрації [ADDRESS], місце проживання [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], місце реєстрації [ADDRESS] на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною 23 - річного віку в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити. Відповідач надала суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що заперечує проти позову так як, син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], в супереч рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.03.2013 року про визначення місця проживання дітей за адресою [ADDRESS]. На теперішній час відповідач має скрутне матеріальне становище, проблеми із власним здоров'ям, ряд хвороб, які потребують постійного лікування та грошових витрат. На утриманні у відповідача ще перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO], яка також є дитиною з діагнозом «часто довго хвора дитина». Крим того відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON]. Відповідач є власницею 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS], там зареєстровані діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , яким вона не чинить перешкод у користуванні житлом, і намагається сплачувати комунальні платежі повністю за всю квартиру, на відміну від позивача, який комунальні витрати не сплачує. Стосовно квартири за адресою [ADDRESS] то дана квартира подарована відповідачеві колишнім чоловіком [PERSON] за умови повернення після проходження ним служби в АТО. Крім того відповідач не заперечує за можливості надавати допомогу синові [PERSON] грошову допомогу на навчання, але лише на його особовий рахунок, оскільки він є повнолітньою особою та вправі користуватися коштами на власний розсуд. Представник відповідача [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відзив відповідача. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги батька він підтримав повністю просив стягнути аліменти, пояснив, він проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], та повністю знаходиться на його утриманні, що у зв'язку з навчанням на денній формі він не має змоги працювати, а тому потребує допомоги як батька так і матері. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.01.2011 року. (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 11). Діти мешкають разом з позивачем по справі та перебувають на його утриманні. (а. с. 9). Син [PERSON] з вересня 2018 року навчається на 1 курсі « Криворізького національного університету», група ІПЗ-18-2 на факультеті інформаційні технології , спеціальність інженер програмного забезпечення, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року(а. с. 148). В зв'язку з тим, що син не має змоги працювати, йому потрібна допомога матері. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України та ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, є змагальністьсторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено її обов'язок надавати матеріальну підтримку синові, оскільки останній продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги матері, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості у матері надавати таку допомогу судом не встановлено, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина, який продовжує навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 17 вересня 2018 р. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років, то суд вказує, що аліменти на навчання стягуються на період навчання, який підтверджений матеріалами справи та доказами, а в разі якщо особа продовжує навчання далі до 23 років, то необхідне нове рішення суду. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial