Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія», [PERSON], та просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13 929, 26 грн., суму пені у розмірі 783, 85 грн., а також солідарно з відповідачів - суму моральної шкоди у розмірі 15 000, 00 грн., суму витрат на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн., а також суму судового збору у розмірі 357, 13 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25 травня 2013 року о 13 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER] по пр.-ту Добровольського у м. Одесі, при виборі безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з зупинившимся попереду в попутному напрямку автомобілем «Богдан», д/н [NUMBER], і автомобілем «Хонда», д/н [NUMBER], від чого автомобіль «Хонда» відкинуло на зустрічну смугу, де він допустив зіткнення з рухаючимся в попутному напрямку автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], після чого останній автомобіль здійснив наїзд на бордюрний камінь. В результаті даного ДТП автомобіль позивача «Хонда», д/н [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Також [PERSON] зазначає, що в подальшому вина [PERSON] була підтверджена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2013 року, якою він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки автотранспортний засіб марки «Ніссан», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], в рамках дії Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія», позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, а також претензією про виплату страхових коштів у розмірі 13 929, 26 грн. Проте ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» відповідні виплати щодо відшкодування страхових коштів на рахунок позивача так і не здійснила, внаслідок чого виникла пеня у розмірі 783, 85 грн. Також позивач вказує, що крім матеріального збитку, йому була заподіяна моральна шкода, що виражається в моральних стражданнях з приводу вищезазначеного, сильного нервового та емоційного потрясіння внаслідок неможливості отримання доходу від використання транспортного засобу у роботі. Вважає, що перенесена психічна травма настала саме в результаті скоєного ДТП. Крім того, зазначає, що внаслідок звернення до суду з даним позовом він поніс витрати на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн., яку також просить стягнути з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення представника ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія», в яких позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 929, 26 грн. та суми пені у розмірі 783, 85 грн. Проти задоволення вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу заперечує, оскільки вважає такі вимоги безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачів за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, вислухавши думку представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] частково. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2013 року о 13 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Ніссан», д/н [NUMBER] по пр.-ту Добровольського у м. Одесі, при виборі безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з зупинившимся попереду в попутному напрямку автомобілем «Богдан», д/н [NUMBER], і автомобілем «Хонда», д/н [NUMBER], від чого автомобіль «Хонда» відкинуло на зустрічну смугу, де він допустив зіткнення з рухаючимся в попутному напрямку автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], після чого останній здійснив наїзд на бордюрний камінь. Від даного зіткнення транспортний засіб позивача «Хонда», д/н [NUMBER] зазнав значних механічних ушкоджень у вигляді деформації заднього бамперу, задньої панелі, заднього правого стопу, заднього правого крила, правої двері, правого колеса, копоту, переднього бамперу, передньої правої фари, які були зафіксовані працівниками ДАІ та підтверджується відповідною довідкою від 23 травня 2013 року виданою [PERSON] (а. с. 13). Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 32). Також судом встановлено, що автотранспортний засіб марки «Ніссан», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], в рамках дії Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія», що підтверджується полісом серії АВ/8396983 (а. с. 16). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Позивач в позовній заяві про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 13 929, 26 грн., посилається на аварійний сертифікат №365-05/13-2 від 30 травня 2013 року відділу надання послуг з врегулювання збитків ТОВ МП «Універсал ЛТД» (а. с. 18). 29 липня 2013 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» з відповідною заявою про виплату на його користь страхового відшкодування (а. с. 17). Того ж дня між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» був підписаний протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування у розмірі 13 929, 26 грн. (а. с. 31). Проте ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» відповідні виплати щодо відшкодування коштів за проведений ремонт автомобіля на рахунок позивача так і не здійснив. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 27 жовтня 2013 року. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» суму страхового відшкодування у розмірі 13 929, 26 грн., а також суму пені за період з 27 жовтня 2013 року по 03 квітня 2014 року у розмірі 783, 85 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то за п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Однак, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення моральної шкоди також з ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія» у відповідності до вимог п. п. 22.1, 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто з [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що позивачу була заподіяна моральна шкода, що виражається в моральних стражданнях з приводу вищезазначеного, сильного нервового та емоційного потрясіння внаслідок неможливості отримання доходу від використання транспортного засобу у роботі. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги в часині стягнення моральної шкоди, виходячи із принципу розумності та справедливості, та стягнути з [PERSON], як винної особи, на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500, 00 грн. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з вищевикладеної норми, а також з того, що представник позивача був тричі присутній у судових засіданнях, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в солідарному порядку витрати на правову допомогу у розмірі 1 461, 60 грн. (1 217, 00 грн. х 40 % = 487, 20 грн.; 487, 20 грн. х 3 = 1 461, 60 грн.). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок звернення до суду з позовом [PERSON] поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 357, 13 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню у солідарному порядку з відповідачів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial