Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, в обґрунтування позову зазначив, що відповідно до постанови Селидівського міського суду Донецької області від 20.08.2001 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку, починаючи з 20.08.2001 року і до повноліття дитини. Вищевказана постанова виконувалась до 20.03.2019 року, що підтверджується вимогою заступника начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.03.2019 року про припинення стягнення аліментів у зв`язку з закінченням терміну виконання рішення. Однак, у рішенні Селидівського міського суду Донецької області від 20.08.2001 року було невірно зазначено дату народження дитини, а саме [INFO] , замість вірної 22.11.2000 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.03.2019 року зазначену помилку було виправлено, та зазначено вірну дату народження [PERSON] [INFO] . Таким чином, припинення стягнення аліментів на користь відповідача повинно було відбутися 22.11.2018 року. В результаті описки з нього стягувались аліменти до лютого 2019 року, а саме за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року, з позивача надмірно стягнуто 12208 грн. 59 коп. Тому вважає, що має місце недобросовісність з боку набувача [PERSON] , скільки їй було достеменно відома дата народження сина. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 12208 грн. 59 коп. та судові витрати. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись в їх обґрунтування на обставини, викладені в позові, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимог не визнала, пояснивши суду. що її вини в вищезазначеному немає, оскільки позивач змінював роботи, які у нього були заробітні плати вона не знає та аліменти спочатку не сплачувались, коли в листопаді синові виповнилось 18 років, вона вважала, що сплачують заборгованість по аліментам. В березні вона отримала останній раз гроші. Просить суду в задоволені позовних вимог відмовити. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2000 року, виданого відділом реєстрації актів Громадянського стану м. Селидове Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно постанови Селидівського міського суду Донецької області від 20.08.2001 року, з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку на кожну дитину. Починаючи з 20.08.2001 року і до повноліття дитини. Згідно виконавчого листа від 20.08.2001 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області, 20.08.2001 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, у випадку виїзду за кордон не менше 25 неоподаткованого мінімумів доходів громадян, починаючи з 20.08.2001 року і до повноліття дитини. Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 01.04.2013 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1014 від 20.08.2001 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] [INFO] , звернуто стягнення з усіх видів заробітку (доходу), що належать боржнику. Згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 06.03.2019 року, виправлено описку у постанові Селидівського міського суду від 20.08.2001 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначено вірну дату народження [PERSON] [INFO] . Згідно вимоги виконавця від 20.03.2019 року, припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини- [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з закінченням терміну виконання рішення. Згідно довідки № 124/07 від 13.07.2020 року, виданої ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», [PERSON] працює на ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» та сплачував аліменти [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 12\~208 грн. 59 коп. Згідно повідомлення № 1333/17.34/13/20 від 08.12.2020 року, Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомляє, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-1017 від 20.08.2001 року, виданий Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . 07.02.2013 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП 36761297). 14.02.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено на виконання до ВП «Шахта 1-3 Новогродівська». Стягнення аліментів з [PERSON] за період з листопада 2018 по лютий 2019 року становило стягнення поточних платежів за місяць. 20.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повноліттям дитини, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, рішення суду виконане в повному обсязі. Частиною 1\~статті 1212 ЦК України\~визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У відповідності до ч.1\~ст.\~\~179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до практики Великої палати Верховного суду зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала (постанова ВС від 16.01.2019, справа № 753/15556/15-ц). Згідно\~ст. 1215 ЦК України\~\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, аліменти та інші грошові суми, якщо їх виплата проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку юридичної особи і недобросовісності з боку набувача, поверненню не підлягають. За ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд звертає увагу, що в вищевказаній постанові Селидівського міського суду Донецької області від 20.08.2001 року не було допущено помилку в даті народження сина позивача [PERSON] , зазначено дату народження дитини - [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримувала аліменти на підставі рішення суду про стягнення аліментів, яке було чинним. Однак, судом встановлено, що помилка в даті народження сина [PERSON] допущена в виконавчому листі, дана помилка усунута не була, провини відповідача в цьому не вбачається, підстав вважати, що грошова сума, яку просить стягнути позивач, є безпідставно набутою відповідачем, немає, оскільки доказів щодо отримання їх відповідачем в результаті недобросовісних дій, матеріали справи не містять, позивач таких доказів не надав. Крім того, судом встановлено, що\~позивачу\~було відомо\~\~про продовження стягнення з нього аліментів після досягнення сином повноліття у розмірі 1/4 частини його заробітку, він фактично погоджувався з цим та не ставив питання про припинення стягнення аліментів, тобто він добровільно сплачував аліменти на утримання сина, який, як визнав позивач в судовому засіданні, в той час продовжував навчання. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін, беручи до уваги встановлені судом обставини і оцінивши досліджені докази у справі, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, суд покладає на позивача витрати, пов`язані з розглядом справи, які понесені останнім.

Outcome: dismissed