Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20.02.2000, актовий запис № 266. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2010 зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через конфлікти та суперечки, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Шлюб носить формальний характер, а примирення із відповідачем позивач вважає неможливим. Зазначив про відсутність між ними спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. З питання утримання та виховання доньки сторонами досягнуто згоди, після розірвання шлюбу дочка проживатиме із відповідачем за її зареєстрованим місцем проживання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справа призначена до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. У своїй заяві до суду, що надійшла 07.02.2020, позивач [PERSON] просив цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Додатково у заяві зазначив, що з відповідачем не проживає з 24.08.2018, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, які, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явилися. Відповідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20 лютого 2010 року, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №266 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться із серпня 2018 року, сторони проживають за різними адресами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами досягнуто щодо проживання дитини із відповідачем та відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а також інтересам їх малолітньої дитини, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved