Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 102 399 гривень та витрати по справі. Позов мотивовано тим, що 23.03.2015 року позивач надав відповідачу [PERSON] у борг, готівкою 3000 (три тисячі) доларів США для власних потреб з терміном повернення 01.05.2015 року. Згідно розпорядження № 170.0/1. виданого ПАТ КБ «Приватбанк» офіційний курс валют Національного банку України станом на 19.06.2017 року 1 доларів США дорівнює 26,0219 українським гривням, тому сума боргу відповідача згідно розписки станом на 19.06.2017 року в національній валюті складає 78065, 70 гривень також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення який складає 19329,07 гривень та 3% річних в сумі 5004, 76 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, але борг відповідач так і не повернув. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повному обсязі та просить його задовольнити, просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 102 399 гривень, витрати по справі по сплать судового збору та 660 гривень витрат за подання оголошення до газети. Відповідач [PERSON]С в судове засідання не зявились про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку оголошенням в газеті Урядовий Курєр від 20.09.2017 року клопотань та заперечень суду не надав. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] отримали в борг в 3000 (три тисячі ) доларів США, від позивача на підтвердження чого видав йому розписки в якій зазначили, що повернуть борг до 01.05.2017 року. Зазначений в розписці час цей минув але відповідачі борг не повернули і у позивача виникло право на примусове стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оцінюючи докази по справі суд приходить до висновку, що позов доказаний, оскільки позивачем представлені боргові розписка які судом оцінюється як письмовий доказ надання та отримання в борг відповідачем позовної суми і виникнення між сторонами правовідносин з приводу отримання в якості позики грошових коштів. Відповідачі не надали суду заперечень факту отримання в борг зазначених сум та те, що дану розписку передали позивачу як доказ отримання грошей. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 23.03.2017 року відповідно до вимог п. 2 ст. 1047 ЦК України. У відповідності ст.. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлено строк його виконання то воно підлягає виконанню в зазначений строк Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому позовні вимоги обґрунтовані, позов доказаний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved