Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~треті особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~ТОВ «Братислава»,\~ПрАТ «СК\~«Арсенал страхування»,\~про відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 04.11.2017\~року о\~14\~год.\~00\~хв.\~у м.\~Дніпрі на\~перехресті вул.\~Н.\~Олексієнко та\~вул.\~Уральська водій\~ [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~«Daewoo\~Lanos»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~не надав\~перевагу в\~русі автомобілю\~«Toyota\~Corolla»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~під його\~керуванням,\~який рухався\~по головній\~дорозі та\~вчинив з\~ним зіткнення.\~Вищевказане ДТП\~сталося внаслідок\~того,\~що [PERSON] \~порушив вимоги\~п.16.11\~Правил дорожнього\~руху України,\~внаслідок чого\~його відповідно\~до постанови\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~23.11.2017\~р.\~було визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП,\~та накладено\~адміністративне стягнення\~у вигляді\~штрафу в\~дохід держави\~у розмірі\~320,00\~грн. На момент ДТП транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , застрахований у ПрАТ «СК «Арсенал страхування» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК №6773053. 08.11.2017 року він звернувся до філії ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, та у якості компенсації заподіяної матеріальної шкоди йому сплачено лише 9 458,55 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року у справі №205/8871/18 встановлено та, як наслідок, не потребує додатковому доказуванню, що на момент ДТП, тобто станом на 04.11.2017 року керував автомобілем [PERSON] , а отже саме він зобов`язаний нести майнову відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) перед ним. Таким чином, сума заподіяної майнової шкоди, яку відповідач має йому компенсувати складає 10 579 грн. 88 коп. (з розрахунку 20038,43 грн. яка складається з вартості робіт на ремонт його автомобілю - 18 638 грн. 43 коп. та вартості послуг експерта за складання висновку 1 400 грн., - 9 458,55 грн.). Окрім того, йому завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ДТП щодо нього та пошкодженням, належного йому, майна, розмір грошового відшкодування якої він оцінює у сумі 100 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір позовних вимог складає 110 579 грн. 88 коп. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь грошове відшкодування майнової шкоди у сумі 10 579 грн. 88 коп. та грошове відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 100 000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. 09 листопада 2020 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчаном Д.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року задоволено заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Луценка С.О. про відвід судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчана Д.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: ТОВ «Братислава», ПрАТ «СК «Арсенал страхування», про відшкодування шкоди. 10 грудня 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Луценко С.О. надав до суду заяву про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву і відзив на позовну заяву зазначивши про те, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи тим, що на момент ДТП транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Братислава», застрахований у ПрАТ «СК «Арсенал страхування», та відповідно до полісу обов`язкової відповідальності АК № 6773053, який забезпечений франшизою за полісом 1 000 грн. 00 коп. та страховою сумою за шкоду заподіяну майну - 100\~000 грн. 00 коп. За результатами звернення до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» позивачу у якості компенсації заподіяної матеріальної шкоди сплачено лише суму страхового відшкодування у розмірі 9 458 грн. 55 коп., а тому вважає, що в цьому випадку позивач, не погодившись з розміром виплати здійсненої ПАТ «СК «Арсенал страхування» повинен був звернутися з заявленими позовними вимогами саме до зазначеної юридичної особи, у зв`язку з чим [PERSON] в цьому випадку являється неналежним відповідачем. Також, позивач відповідно до позовної заяви просить стягнути з відповідача грошове відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн. При цьому на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди він долучає до позовної заяви виписку зі своєї амбулаторної карти. Зазначена виписка жодним чином не підтверджує наявності будь-яких спричинених позивачу моральних страждань, а лише підтверджує наявність у нього хронічного захворювання, яке з невідомих причин загострилось станом на 30 листопада 2017 року. Жодних інших доказів чи розрахунків, які б підтверджували розмір заявлених позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди позивачем до матеріалів справи не долучено, у зв`язку із чим просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2020 року вказану цивільну справу передано для розгляду судді Терещенко Т.П. 14 грудня 2020 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15 грудня 2020 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку Укрпошта надіслав до суду відповідь на відзив, який надійшов до суду 16 грудня 2020 року, в обґрунтування якого зазначив, що у зазначеній справі страхова компанія залучена в якості третьої особи. Більш того, предметом розгляду цієї справи є саме стягнення з винної особи, тобто відповідача, різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від ПрАТ «СК «Арсенал страхування». Стосовно стягнення розміру моральної шкоди, то відповідач у відзиві обмежився лише нічим не підтвердженими припущеннями з якими він пов`язує погіршення стану свого здоров`я та, як наслідок, завдання йому моральної шкоди, нібито не пов`язані з ДТП, яке мало місце 04.11.2017 р. Окрім цього, відповідач проігнорував той факт, що він посилався, окрім медичної довідки та погіршення його стану здоров`я, і на інші обставини, а саме наявність у нього душевних страждань, яких зазнав у зв`язку з ДТП щодо нього та пошкодженням, належного йому майна, які виразилися в тому, що внаслідок ДТП він: пережив справжній шок та перебував в стресовому стані майже тиждень після ДТП; не міг нормально спати та змушений був звертатись до медичного закладу, а також приймати заспокійливі ліки; дуже переживав з того приводу, що його автомобіль втратив свій товарний вигляд, оскільки загальновідомим є той факт, що транспортний засіб, який перебував в ДТП, втрачає свої експлуатаційні якості та ринкову вартість; був вимушений витрачати свій час на звернення до відділів поліції, експертних установ, страхової компанії, спеціалістів у галузі права для отримання юридичної допомоги, що призвело до погіршення стану його самопочуття та нервового напруження. Також зазначає, що до теперішнього часу він не може вільно керувати своїм автомобілем, оскільки знаходження в салоні транспортного засобу або за кермом викликає неприємні відчуття, зокрема, страх перед можливим повторенням ДТП. Водночас, відповідач не навів жодних доказів у відзиві, які б спростовували відповідні обставини, та не спростував той факт, що саме він є винною у ДТП особою, а також те, що саме він на законних підставах в момент ДТП керував автомобілем, який належить ТОВ «Братислава». Наведені обставини беззаперечно та достеменно свідчать, що саме [PERSON] є відповідачем у справі та, як наслідок, особою, яка зобов`язана відшкодувати йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка одержана від страховика, у зв`язку із чим просив врахувати правові позиції Верховного Суду, самостійно застосувати до зазначених правовідносин норми процесуального та матеріального права, які будуть направлені на належний захист його прав, а також задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі і вирішити питання щодо судових втрат. 20 січня 2021 року представник ТОВ «Братислава» - Коломоєць С.В. засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду пояснення в яких зазначив, що відповідно до вимог діючого законодавства обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Оскільки 16 листопада 2017 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу страховиком, за участю власника автомобіля «Toyota Corolla» [PERSON] , який був ознайомлений з актом огляду, і будь-яких зауважень стосовно переліку пошкоджень, не зазначав. Відповідно до висновку експертного дослідження №16111701 від 21.11.2017 року зазначено, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Toyota Corolla», в результаті його пошкодження складає: 11 201,06 грн. (вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ) - 742,51 грн. 1 000,00 грн. франшиза) = 9 458,55 грн., яка була відшкодована позивачеві. Не погодившись з таким розміром відшкодування матеріальних збитків, позивач звернувшись до експерта для визначення розміру шкоди, отримав висновок експерта з визначенням матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу пошкодженого автомобіля «Toyota Corolla», в результаті ДТП, у розмірі 18 638 грн. 43 коп. Вважає, що позивач повинен був звернутись до страхової компанії ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з вимогами щодо розміру здійсненого відшкодування в межах страхової суми, ліміт якої становив в розмірі 100 000 грн., у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не звертатись до відповідача у стягненні 10 579,88 грн. (вартість робіт на ремонт (відновлення) автомобіля, та 1400 грн. вартість послуг експерта за складання висновку). Також вважає, що позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо завданих йому відповідачем моральної шкоди, заподіяних в силу дорожньо-транспортної пригоди, які б підтверджували, що позивач, має фізичні та/або душевні страждання, та в чому вони проявляються (виражені), а також позивачем не надано доказів щодо визначеної ним грошової суму на здійснення компенсації моральної шкоди, що відповідає саме цій сумі. За таких обставин ТОВ «Братислава» вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволеною в повному обсязі, також просив приєднати до матеріалів письмові пояснення, та врахувати їх при ухваленні судового рішення. 26 січня 2021 року позивач [PERSON] надав до суду заперечення на пояснення третьої особи, в яких повністю не погоджується з викладеними обставинами у зв`язку із їх необґрунтованістю і просить при розгляді справи врахувати правові позиції Верховного Суду та самостійно застосувати до зазначених правовідносин норми процесуального і матеріального права, які будуть направлені на належний захист його прав, а також задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі і вирішити питання щодо судових витрат. 21 січня 2021 року представник ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду пояснення щодо позовної заяви, які надійшли до суду 01 лютого 2021 року, в обґрунтування яких зазначив, що ПрАТ «СК «Арсенал страхування» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/6773053, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , франшиза за полісом 1000,00 грн. Правовідносини, що виникають підчас дії зазначеного полісу регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 04.11.2017 року у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача, та транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 08.11.2017 року до страховика звернувся позивач із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено представником страховика 16.11.2017 року, тобто у передбачений законом строк. Таким чином, страховиком своєчасно, у відповідності до вимог законодавства, вжито заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного визначення розміру завданого матеріального збитку з метою здійснення страхової виплати позивачу. На виконання умов закону, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Corolla», страховик звернувся до ПП «Центр Судових Експертиз та Оцінки». Згідно висновку експертного дослідження №16111701 вартість матеріального збитку, завданого власнику «Toyota Corolla», в результаті його пошкодження складає 11201,06 грн. Страхове відшкодування було розраховано: 11 201,06 грн. (вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ) 742,51 грн. (ПДВ) 1 000 грн. (франшиза за полісом №АК/6773053) = 9 458,55 грн. Зазначає, що страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 10.11.2017 року до страховика звернувся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування, згідно якої просив здійснити виплату на свій особистий банківський рахунок. 29.01.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 458,55 грн., у зв`язку із чим просив врахувати надані пояснення і розглянути справу без участі представника ПрАТ «СК «Арсенал страхування». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про залучення до участі у справу співвідповідача ПрАТ «СК «Арсенал страхування», а також надано позивачу час для уточнення позовних вимог вже щодо залученого співвідповідача. Разом з тим, під час судового засідання 14 квітня 2021 року позивач не надав уточнену позовну заяву та просив суд самостійно визначитись з позовними вимогами. Враховуючи зазначене, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим надано строк для усунення недоліків. 19 квітня 2021 року позивач [PERSON] шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направив до суду уточнену позовну заяву з усуненням недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка була подана до [PERSON] та ПрАТ «СК «Арсенал страхування», третя особа: ТОВ «Братислава», про відшкодування шкоди, де зазначено, що відповідно до умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності, ліміт страхового відшкодування визначено у розмірі 100 000,00 грн., а загальна сума фактично завданої позивачу майнової шкоди складає 20 038,43 грн., яка є значно меншою ніж визначений законодавцем та вищевказаним полісом ліміт страхового відшкодування (тобто 100 000,00 грн.). З наведеного вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал страхування» повинен повністю відшкодовувати йому майнову шкоду. Діюче законодавство України та стала судова практика неоднозначні відносно визначення особи, яка повинна здійснювати відшкодування майнової шкоди потерпілій особі внаслідок ДТП, оскільки: з одного боку це повинен робити лише винуватець ДТП (яким в цьому випадку є [PERSON] ); з іншого боку відповідне відшкодування в межах ліміту (тобто 100 000 грн.) повинен робити страховик (тобто ПрАТ «СК «Арсенал страхування»), з яким укладено поліс страхування цивільно-правової відповідальності. Проте, на страховика, виходячи зі змісту нормативно-правових актів та договірних зобов`язань, не можуть бути покладені певні виплати, наприклад франшиза 1000 грн.) та моральна шкода, яка пов`язана з ДТП. З наведеного вбачається, що навіть якщо суд прийде до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог (в частині стягнення суми матеріальної шкоди зі страховика), то нормами чинного законодавства встановлені обмеження щодо стягнення з страховика суми франшизи та суми моральної шкоди, оскільки відповідні суми слід стяувати саме з винної у ДТП особи, тобто з [PERSON] . З огляду на наведене, просить суд стягнути на його користь: з [PERSON] суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. та суму франшизи 1 000 грн. відповідно до страхового полісу №АК/6773053, на загальну суму у розмірі 101 000 грн., а з ПрАТ «СК «Арсенал страхування» грошове відшкодування майнової шкоди у сумі 8 179,88 грн., що складає різницю між розміром заподіяної шкоди (18 638,43 грн.) та фактично сплаченої суми майнового відшкодування (9 458,55 грн.) та за вирахуванням франшизи (1 000,00 грн.), а також вартість послуг експерта за складання висновку у розмірі 1400,00 грн., на загальну суму 9 579,88 грн., та вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2021 року було продовжено розгляд вищезазначеної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 квітня 2021 року представник ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 28 квітня 2021 року, в обґрунтування якого зазначив, що страхове відшкодування було нараховано відповідно до вимог діючого законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими. Також зазначив про те, що страховиком не були порушені умови направлення представника на огляд пошкодженого автомобіля, тому він звільняється від обов`язку відшкодувати витрати на проведення експертизи, яка була проведена за власною ініціативою позивача по встановленню вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля. Крім того, вважає висновок експерта Дроздова Ю.В. неналежним доказом, оскільки відповідно до п. 34 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише якщо представник страховика не з`явився у визначений законом строк, однак огляд в цьому випадку було проведено у межах строку. При цьому, огляд транспортного засобу представником страховика проведено 16 листопада 2017 року, де показання транспортного засобу - 73427 км, а огляд, виконаний на замовлення позивача експертом Дроздовим Ю.В., проведений 24 квітня 2018 року, де показання одометра на момент огляду - 75423 км, у зв`язку з чим транспортний засіб вже проїхав майже 2000 км, що свідчить про інтенсивне використання та дає підстави вважати, що зафіксовані у ньому пошкодження не відносяться до наслідків ДТП від 04 листопада 2017 року. Вказує на те, що основна причина суперечності між розміром відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу є те, що експерт [PERSON] включив до вартості ремонту заміну задньої лівої двері, в той час як експертом [PERSON] було враховано вартість ремонту цієї деталі. Однак, жодних обґрунтувань, фото доказів про те, що ця деталь потребує саме заміни висновок експерта Дроздова Ю.В. не містить, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову. 18 червня 2021 року представник ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду додаткові пояснення у зв`язку з отриманням позовної заяви в уточненій редакції від 19 червня 2021 року, які надійшли до суду 30 червня 2021 року, в яких викладені обґрунтування аналогічні відзиву на позовну заяву від 23 квітня 2021 року. 09 серпня 2021 року позивач [PERSON] надав до суду додаткові письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву від відповідача ПрАТ «СК «Арссенал Срахування», відповідно до яких зазначив про те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. є належним та допустимим доказом, що підтверджується матеріалами справи, а заподіяна йому матеріальна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від того чи проведено, чи не проведено ремонтні роботи з відновлення автомобілю. Крім того, сума компенсації заподіяної шкоди сплачена страховиком на підставі ремонтної калькуляції № 16111701 від 17 листопада 2017 року висновку експертного дослідження № 16111701 від 21 листопада 2017 року, документи яких страховиком було надано лише у відповідь на звернення депутата Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради Діденка Р.А., оскільки на його звернення безпосередньо, жодних документів не надавалось. Більш того, ці документи були надані не в повному обсязі, у зв`язку з чим не були відомі конкретні обставини, які були задіяні страховиком для нарахування суми страхового відшкодування у розмірі 9\~458,55 грн. та лише на вимогу суду про витребування доказів у цивільній справі № 205/8871/18 вказані документи було надано ПрАТ «СК «Арссенал Срахування», а тому він мав усі підстави звернутися до експерта для отримання висновку, оскільки не мав будь-якої іншої можливості встановити реальну суму заподіяної шкоди. Вважає, що відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В. причетними працівниками ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» суттєво зменшено розмір заподіяної шкоди, крім того ними так і не спростовано зміст зазначеного висновку експерта, в тому числі щодо розміру заподіяної шкоди. Також посилання страхової на нібито інтенсивне використання транспортного засобу, а також врахування вартості заміни і ремонту задньої двері є необґрунтованими і нічим не підтвердженими, а лише свідчать про те, що ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» всіляко намагалися штучно зменшити розмір страхового відшкодування, оскільки вартість нової двері є значно більшою ніж її ремонт, а тому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні позивач і його представник підтримали вимоги викладені в уточненій позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, заявлені позивачем до [PERSON] , лише в частині стягнення з нього франшизи у розмірі 1\~000 гривень, щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача ПрАТ «СК «Арссенал Срахування» у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи, лише було надано відзив на позовну заяву та письмові пояснення з долученням копій документів по справі. Представник ТОВ «Братислава» у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи, лише було надано письмові пояснення. Заслухавши пояснення учасників справи, присутніх у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04.11.2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Дніпрі на перехресті вул. Надії Олексієнко та вул. Уральська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі та вчинив з ним зіткнення, внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби. Також судом встановлено, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 грн., яка набрала законної сили 05 грудня 2017 року (а.с. 8). Згідно із ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року встановлено, що власником автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є ТОВ «Братислава», у трудових відносинах на момент вчинення ДТП [PERSON] не перебував. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вказаної ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування», згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 6773053, із лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза 1000 грн. 00 коп., яке набрало законної сили ( а. с. 46-52). Частиною 4 статті 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до висновку експертного дослідження № 16111701 від 21.11.2017 року, який було виконано ПП «Центр судових експертиз та оцінки» на замовлення вказаного страховика, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження складає 11 201 грн. 06 коп. (а. с. 155-162). Судом також встановлено, що 29 січня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснена, а позивачем отримана виплата страхового відшкодування у розмірі 9 458 грн. 55 коп., яка була розрахована з розрахунку 11 201 грн. 06 коп. (вартість матеріального збитку) - 742 грн. 51 коп. (ПДВ) 1 000 грн. 00 коп. (франшиза) = 9 458 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 980518 від 29.01.2018 року (а.с.39) та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Отже, сума заподіяної шкоди, яка була сплачена ПрАТ «СК «Арсенал страхування», визначалась на підставі ремонтної калькуляції № 16111701 від 17 листопада 2017 року долученої до висновку експертного дослідження №16111701 від 21 листопада 2017 року, однак, вказані документи для з`ясування здійсненого розрахунку вартості матеріальної шкоди транспортного засобу тривалий час не надавались, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість позивача було здійснити будь-які претензії щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим був вимушений звернутися до експерта для отримання висновку про встановлення суми заподіяної шкоди. ПрАТ «СК «Арсенал страхування» до відзиву долучено висновок судового експерта Шиби О.І. №16111701 від 21 листопада 2017 року. Крім того, суд зазначає, що висновок судового експерта Шиби О.І. № 16111701 від 21 листопада 2017 року не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність, отже не може бути покладено в основу рішення суду. Згідно із п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5\~(в редакції чинній на дату складання висновку) висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (вступ), дослідницької (дослідження) та заключної (висновки). \~У вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за статтею 384\~КК України\~\~або за відмову від дачі висновку за статтею 385\~КК України. Верховний Суд в постанові від 18.12.2019 р. у справі № 522/1029/18\~зазначив, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо в ньому відсутні дані, щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, поза увагою суду не може залишитися той факт, що [PERSON] не був ознайомленний з вищевказаним висновком судового експерта Шиби О.І. та ремонтною калькуляцією до нього, а тому не мав можливості внести до нього свої заперечення та зауваження. З метою визначення розміру завданого збитку, [PERSON] звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. Згідно із висновком автотоварознавчої експертизи № 0405/18/18 від 08.05.2018 року, виконаної судовим експертом Дроздовим Ю.В., який підготовлено для подання до суду та містить застереження про попередження експерта щодо кримінальної відповідальності за ст. 384 КК України, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 25 167 грн. 61 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ становить 18 638 грн. 43 коп. (а. с. 10-21). В свою чергу, висновок експерта Дроздова Ю.В. від 08.05.2018 року № 0405/18/18, складений на замовлення позивача [PERSON] суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки складений у відповідності до приписів ст. ст. 102,\~106 ЦПК України, експерт Дроздов Ю.В. попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також висновок підготовлено для подання до суду. Доводи представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал страхування» про те, що висновок експерта, виконаний на замовлення позивача, не може бути прийнятий у якості належного і допустимого доказу, спростовуються наступним. Статтею 76\~ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. ч. 1-3\~ст. 72 ЦПК України\~експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом\~або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Відповідно до ст. 83\~ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За приписами ст. ст.\~77,\~78 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до\~ст. 80 цього\~Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 106 ЦПК України\~учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.\~Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що він одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну. Також судом встановлено, що розмір страхового відшкодування Страховика відрізняється розміром відшкодування шкоди, встановленим експертом Дроздовим Ю.В., з підстав визначення вартості нової задньої двері, яка підлягає заміні, а не ремонту, як зазначено у висновку ПрАТ «СК «Арсенал страхування», що підтверджується висновком експерта Дроздова Ю.В. № 0405/18/18 від 08 травня 2018 року, фототаблицею із зображеннями пошкоджень транспортного засобу позивача. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що під час здійснення огляду транспортного засобу позивача експертом Дроздовим Ю.В. був присутній представник ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та не заперечував щодо визначення експертом необхідності саме у заміні деталі транспортного засобу позивача, а не його відремонтуванню. Разом з тим, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» не надано належних та допустимих доказів на спростування звіту № 0405/18/18 від 08 травня 2018 року щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля, не спростовано визначений розмір матеріального збитку, а отже не доведено, що розмір матеріального збитку визначено експертним дослідженням неправильно. Крім того, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку зазначеного в звіті № 0405/18/18 від 08 травня 2018 року. Враховуючи викладене, суд визнає звіт № 0405/18/18 від 08 травня 2018 року щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля допустимим та достовірним письмовим доказом, що обґрунтовує розмір заподіяних збитків. Статтею 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 цього Закону настання страхового випадку (вчинення ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Спричинення потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до полісу обов`язкової відповідальності АК № 6773053 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», який забезпечений франшизою за полісом 1 000 грн. та страховою сумою за шкоду заподіяну майну - 100\~000 грн. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що розмір матеріальної шкоди позивача підтверджений наявними матеріалами справи та не спростований ПрАТ «СК «Арсенал страхування», а посилання представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що страхове відшкодування розраховано та виплачено у повному обсязі, спростовується матеріалами справи та пояснення позивача у судовому засіданні. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу розмір недоплаченого страхового відшкодування у межах ліміту його відповідальності за страховим випадком, який складає 8 179 грн.88 коп. (18 638 грн. 43 коп. 9 458,55 грн. 1 00- гривень), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, суд погоджується з доводами позивача з приводу відповідності наданої квитанції про сплату наданих експертних послуг у розмірі 1\~400 гривень, вимогам, які ставляться до первинних документів бухгалтерського обліку, та є належним доказом оплати послуг експерта, у розумінні\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, які також підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Арсенал страхування», на користь позивача. Відповідно до п. 12.1. ст. 12\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за нами цього підпункту. Також за приписами п. 36.6.\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена Договором страхування. Отже, поліс обов`язкової відповідальності АК № 6773053 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» забезпечений франшизою на суму 1 000 грн. Таким чином, відповідно до імперативних приписів зазначеної норми, обов`язок виплати вартості франшизи у розмірі 1 000,00 грн. за страховим полюсом №АК/6773053 покладається саме на [PERSON] , який керував транспортним засобом на момент здійснення ДТП, представник якого не заперечував у судовому засідання про відшкодування відповідачем вартості франшизи у розмірі 1\~000 гривень позивачу. Крім того, відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 5 ст.\~23\~ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Суд, враховуючи, що позивач [PERSON] має право на відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок ДТП, яка полягла у душевних стражданнях, які зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу протиправними діями відповідача [PERSON] , а тому вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 1 000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 21 грн. 90 коп., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а з ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на користь [PERSON] у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial