Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору побутового підряду, стягнення збитків, пені та моральної шкоди, мотивуючи що 14.04.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір побутового підряду на виготовлення конструкцій із ПВХ профілю (двері), вартістю 3500 грн., зі строком виконання робіт 21 день з моменту оплати авансу. В цей же день 14.04.2015 року він сплатив відповідачу аванс в сумі 2500 грн., що підтверджується товарним чеком №00172, отже всі зобовязання за договором виконав. Натомість ФОП [PERSON] роботи не розпочав, затримку виконання договору обумовлює різними причинами втратою технічних даних на конструкцію, що його підвели підрядники, потім пообіцяв повернути аванс, але до часу роботи не виконав, гроші не повернув. 03.07.2015 року він направив відповідачу письмову пропозицію повернути аванс, лист отримано 07.07.2015 року, однак ні яка відповідь не надана. Зрозумівши, що очікування виконання умов договору з боку ФОП [PERSON] або повернення суми авансу марна трата часу, він вважає, що договір повинен бути розірваний та просить стягнути на його користь 2500 грн. сплаченого авансу, неустойку за період з 19.05. по 14.08.2015 року в сумі 9240 грн. та 500 грн. моральної шкоди, яка завдана тим, що він знаходиться в постійному нервовому напруженні, має на утриманні неповнолітню дитину та тривалий час не може дочекатися виконання умов договору, його вимоги хоча б повернути вкладені кошти ігноруються і як наслідок він не має ні дверей, ні коштів на їх встановлення. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач двічі не зявився на розгляд справи, повідомлений належне, про що свідчать поштові листівки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Зясовано, що 14.04.2015 року сторони уклали договір побутового підряду на виготовлення конструкцій із ПВХ профілю - дверей. За умовами договору, загальна сума продукції становить 3500 грн. На виконання умов договору, позивач [PERSON] сплатила відповідачу ФОП [PERSON] аванс в сумі 2500 грн., що підтверджується товарним чеком №00172 від 14.04.2015 року. Пунктами 3.1, 4.1 договору, передбачено, що підрядчик починає роботи по договору (виготовлення виробів) протягом трьох днів після отримання авансу та зобовязується закінчити всі роботи протягом 21 дня з моменту оплати авансу. Однак відповідач, порушуючи умови договору п. 3.1, протягом трьох днів після отримання авансу до виконання робіт не приступив та протягом 21 дня всі роботи не завершив, тобто прострочив виконання договору. Відповідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Таким чином відповідач ФОП [PERSON] повинен сплатити позивачу [PERSON] пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором за період з 19.05. по 14.08.2015 року в сумі 9240 грн. Разом з цим, відповідач до часу звернення позивача до суду 14.08.2015 року та на час розгляду справи умови договору не виконав, до виконання робіт не приступив. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином договір від 14.04.2015 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати та відповідач повинен повернути позивачу 2500 грн. сплаченого авансу, та 9240 грн. пені. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд, вважає доведеним розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн., враховуючі часу невиконання ФОП [PERSON] умов договору з 14.04.2015 року по жовтень 2015 року, глибину душевних страждань позивача [PERSON], який маючи малолітню дитину, позбавлений можливості отримати оплачену услугу та змушений була використовувати житло без бажаних дверей і з вини відповідача не має можливості встановити двері іншого виробника в звязку з не поверненням коштів. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в сумі 400 грн., як витрати на правову допомогу, що документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved