Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті протиправних дій Вищого адміністративного суду України, що спричинено приниження честі, гідності та ділової репутації. Зазначає, що ухвалю колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 12.02.2013р. касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010р. залишено без змін. Стверджує, що дії посадових осіб Вищого адміністративного суду України про розгляді його касаційної скарги є незаконними тому, що суддя Горбатюк С.А. в порушення закону його касаційну скаргу розглядав не 2 місяці, а 26 місяців. Вважає, що Вищим адміністративним судом йому завдано моральну шкоду. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2016р., ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07.04.2016р., якою залишено без змін ухвалу Сокальського районного суду від 29.12.2015р. в частині закриття провадження у справі до Вищого адміністративного суду України про відшкодування шкоди залишено без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 27.01.2017р. повторно не прибув, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав: Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 12.02.2013р. касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010р. залишено без змін. Позивач вважає, що вказана ухвала є незаконною, як і надто перевищеним строк розгляду судом його касаційної скарги. В Постанові пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку покликається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними. В той же час, дії колегії суддів Вищого адміністративного суду України при розгляді касаційної скарги позивача та постановлення ухвали від 12.02.2013р. не визнані незаконними, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім того, як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Слід врахувати і те, що відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Однак, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, зокрема як і Державною казначейською службою України, а суд в судовому засіданні їх не здобув. Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed