Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно - земельну ділянку, площею - 1,4000 га кадастровий номер : 3220683200:05:001:0166, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його тітки і спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] та якій належала вказана спадкова земельна ділянка, однак він (позивач) позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю, серія IV-KB №109545, був виданий 11 липня 2005 року Медвинською сільською радою народних депутатів, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України являється спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті своєї тітки і спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 19 вересня 2012 року секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та матеріалами спадкової справи №203/2020. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №203/2020 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся [PERSON] . Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/1018 від 02.10.2020 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,403га, цільове призначення, якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] не може бути видане, постільки відсутній оригінальний примірний правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-KB №109545, який був виданий 11 липня 2005 року Медвинською сільською радою народних депутатів. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-KB №109545, який був виданий 11.07.2005 року Медвинською сільською радою народних депутатів вбачається, що спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,403га, кадастровий номер - 3220683200:05:001:0166, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3220639082020 від 13.10.2020 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,4000 га, кадастровий номер: 3220683200:05:001:0166, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] , в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв`язку з тим, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на вказану спадкову земельну ділянку, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved