Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 березня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис №67. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось. Сімя розпалась остаточно та, на думку позивача, відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 06 березня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис №67, (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №129220 від 06.03.2010 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ №207527 актовий запис № 577 від 14.09.2010 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2014 року, і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, оскільки втратив до відповідача почуття кохання. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved