Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи його тим, що проживає у [INFO], яка належить йому та його родині на праві часткової власності. Відповідачі проживають у квартирі 69 того ж будинку, поверхом вище. 20.10.2014 року квартиру позивачу було затоплено. Згідно з актом Житлово-експлуатаційного підприємства, причиною затоплення було розєднання муфти на стояку гарячої води в квартирі Відповідачів. Позивач наголошує на тому, що дане затоплення відбулося з вини відповідачів. Позивачу у звязку із затопленням завдано майнову шкоду та квартира потребує ремонту. Після затоплення позивач звертався до відповідачки [PERSON] та намагався врегулювати питання ремонту мирним шляхом. [PERSON] запевняла позивача, що відшкодує матеріальні збитки та скаржилася, що в неї виникли труднощі. Позивач пожалів відповідачів та не став звертатися до суду, сподіваючись, що відповідачі відремонтують йому квартиру, але наразі матеріальна шкода йому не відшкодована. Також позивач зазначає, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Просить стягнути з відповідачів заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 13\~774,39 грн., 350 грн. за витрати за виконання розрахунку кошторису, моральну шкоду у розмірі 1500 грн. та судовий збір. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, уточнивши їх в частині стягнення витрат за виконання розрахунку кошторису у розмірі 315 грн., просив стягнути на свою користь саме уточнену суму 315 грн.. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги №81 (а.с.23) уточнені вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені у позові. У судове засідання відповідачі повторно не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надали, на адресу суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.55,56,62,63,80,81). Крім того відповідачі [PERSON] та [PERSON] сповіщалися про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті (а.с.86). В порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про день розгляду справи, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від них не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226\~ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили. У судовому засіданні судом встановлено наступне. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та його родині [PERSON], [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі) на праві приватної спільної часткової власності (а.с.8). Також дана обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №4413 (а.с.9). Але позивач є відповідальним квартироутримувачем, оскільки в квартирі проживає тільки він та дружина, діти живуть окремо та усі договори про надання послуг по квартирі укладав саме позивач. 20.10.2014 року квартиру позивачу було затоплено. Згідно з актом про затоплення від 20.10.2014 року, причиною затоплення було розєднання муфти на стояку гарячої води в квартирі 69 (а.с.20). Актом обстеження від 15.12.2017 року, комісією була обстежена квартира позивача за адресою: [ADDRESS] та зазначено, що затоплення у кв.65 виникло з вини кв.69, а також встановлені сліди затоплення, які перелічені у даному акті (а.с.21). Також на підставі Акту обстеження від 15.12.2017 року, комісією складений дефектний акт про спричинену шкоду (а.с.18). Позивачу [PERSON] затопленням завдана матеріальна шкода у розмірі 13\~774,39 грн., що підтверджується Локальним кошторисом (а.с.12-13). Матеріальних збиток позивачу не відшкодований. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 319 Цивільного кодексу України, передбачено, що власність зобов'язує. Також, відповідно до ст.323 Цивільного кодексу України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.1 ст.1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Крім того, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №2, позивачем сплачено 315 грн. за розрахунок кошторису (а.с.11). Відповідно до вимог, позивач просить стягнути на свою користь вказану суму. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 13\~774,39 грн. та суму витрат за виконання розрахунку кошторису у розмірі 315 грн., такими, що підлягають задоволенню з вищенаведених підстав. Вказані суми в порядку ст.1190 ЦК України підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з такого. Відповідно до\~ст.1167 ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2\~статті 23 ЦКУкраїни, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, №94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995\~(із змінами та доповненнями) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Як випливає із пояснень сторін, матеріалів справи та встановлено судом, що по вині відповідачів було пошкоджено майно, що належить позивачу, що безперечно призвело до порушення його життєвого устрою, а отже призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, а отже є підстави для захисту його порушеного права у вигляді завдання моральної шкоди. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідачів, негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідачів, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів в загальному розмірі 500 грн.. В порядку до ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial