Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передав відповідачеві 1500 дол. США грн. з кінцевим терміном на один місяць. Однак до цього часу відповідач будь-яких коштів не повернув. Посилаючись на викладені обставини просить стягнути з відповідача на його користь 59884 грн. 36 коп. заборгованості за договором позики. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представником позивача подана заяви про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 1500 дол. США терміном на один місяць. Відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 59884,36 грн. з яких: неповернена сума позики 1500 дол. США, що еквівалентно 38785,00 грн.; 3592,57 грн. - 3% річних від простроченої суми, 17506,79 грн. - індекс інфляції. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України. В підтвердження своїх заперечень відповідач не подав жодного належного доказу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики підставний та підлягає до задоволення. гідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що у даній справі становить 640 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved