Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він 17.03.2016 року купив квартируза адресою: [ADDRESS].В його квартирі значиться зареєстрованим її колишній власник [PERSON] З січня 2009 року відповідач виїхав з квартири за іншою адресою, забравши всі свої особисті речі. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, комунальні послуги не сплачує, чим перешкоджає йому як власнику квартири здійснювати право користування цим майном. У зв'язку з наведеним позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належною йому квартирою, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з,явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. . Судом встановлено, що 17.03.2016 р. між [PERSON] (представником продавця), діючою по довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] передав, а покупець [PERSON] прийняв у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. З копії зазначеного договору вбачається, що сторони домовились про те, що [PERSON] повинен знятися з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою у строк до 01 січня 2017 року (а.с.6-7). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2016 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.8). Згідно розпорядження міського голови м.Рубіжне №36 від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць м.Рубіжне» проспект Кірова перейменовано на проспект Переможців. Згідно довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 10.06.2016 року №29265 у квартирі за адресою: [ADDRESS], значиться зареєстрованим колишній власник [PERSON], [INFO] (а.с.9). З акту, складеного 01.06.2016р. вбачається, що на момент його складення за адресою: [ADDRESS], ознак проживання [PERSON], [INFO], немає, останній не проживає за вказаною адресою з січня 2009 року, його особистих речей в квартирі немає (а.с.10). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишається зареєстрованим її колишній власник -відповідач [PERSON], який не є членом сім,ї позивача і в зазначеній квартирі не проживає. Відповідачем доказів щодо збереження за ним права користування жилим приміщенням, належного позивачу, суду не надано. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником квартири за адресою: [ADDRESS], чи членом сім,ї власника квартири, але будучи зареєстрованим у ній, позбавляє власника даної квартири [PERSON] права вільно користуватися належною йому власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що усунення перешкод в користуванні власністю повинне бути вчинене шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved