Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення завдатку та стягнення суми у розмірі завдатку . Свій позов мотивує тим, між ним та [PERSON] було укладено договір побутового підряду, згідно з яким останній зобов'язався замінити у його квартирі балконну раму, а він повинен був сплатити йому за виконану роботу 2670 грн. [PERSON] зробив необхідні заміри балкону, взяв у нього завдаток в розмірі 1800грн. і пообіцяв виконати роботу протягом двох тижнів. У вказаний термін [PERSON] роботу не виконав, пояснюючи це зменшенням інших замовлень. Згодом перестав відповідати на його телефонні дзвінки. Не повернувши отриманий завдаток, відповідач надалі ігнорує телефонні дзвінки, та уникає зустрічі з ним. Крім того, зазначає, що так як з вини відповідача не відбулося укладення договору підряду, [PERSON] зобов'язаний сплатити йому додатково суму у розмірі завдатку. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив стягнути в його користь з [PERSON] 1800грн. (одну тисячу вісімсот гривень) завдатку та 1800грн. (одну тисячу вісімсот гривень) суми в розмірі завдатку. Крім того, просить стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати по справі в сумі 243,60грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) . В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах та зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір побутового підряду, згідно з яким останній зобов'язався замінити у квартирі позивача балконну раму, а відповідач повинен був сплатити йому за виконану роботу 2670 грн. [PERSON] зробив необхідні заміри балкону, взяв у [PERSON] кошти в розмірі 1800грн. і пообіцяв виконати роботу протягом двох тижнів. У вказаний термін [PERSON] роботу не виконав, не повернувши сплачених позивачем йому коштів та не виконавши роботи за договором підряду. Відповідно до ст. 570 ЦК завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Оскільки договір побутового підряду в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана позивачем відповідачу вищевказана сума коштів є авансом, який підлягає поверненню позивачу у цьому ж розмірі. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кошти в сумі 1800 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial