Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про заборону вчинення дій, вказуючи на те, що 08.11.2010 року він приватизував три земельні ділянки, площею 0,7442 га, 0,2962 га, 0,8794 га, що знаходяться в с. Іжівці, Сторожинецького району Чернівецької області, та які межують з земельною ділянкою відповідачів, яка знаходиться через проїжджу дорогу, що розмежовує ці ділянки. Після влаштування огорож вказаних земельних ділянок позивачем, відповідачі перешкоджають йому проїжджати по вказаній дорозі, яка являється землями загального користування, до своїх земельних ділянок, окрім того, відповідачі, всупереч волі позивача, самочинно проходять та проїздять через його земельну ділянку, площею 0,2962 га. Оскільки відповідачі добровільно не припиняють своїх неправомірних дій, позивач просить суд заборонити відповідачам проїжджати, проходити чи іншим чином використовувати його земельну ділянку, площею 0,2962 га, а також не чинити йому перешкоди в користуванні загальною дорогою, що розмежовує їх земельні ділянки, для його проїзду чи проходу до своїх земельних ділянко, площею 0,7442 га та 0,8794 га. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, посилаючись на вказані вище обставини, при цьому позивач вказав на те, що неповнолітній відповідач [PERSON], син відповідача [PERSON], що є його рідним братом, та відповідач [PERSON], другий син відповідача, а також відповідач [PERSON], дружина брата- не чинять йому перешкод в користуванні проїздною дорогою, це робить тільки його брат [PERSON], який словесно погрожує йому розправою в зв'язку з цим. Однак відповідачі [PERSON], [PERSON]. [PERSON] проходять та проїжджають через його земельну ділянку, без його згоди, площею 0,2962 га, з метою використання своєї сусідньої земельної ділянки. Відповідач [PERSON], що діє від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, позов визнав та показав, що він дійсно словесно перешкоджає позивачу, своєму брату, користуватись проїжджою дорогою, оскільки вважає, що той невірно влаштував огорожу своїх приватизованих земельних ділянок, власну земельну ділянку він ще не приватизував. Окрім цього, він та його син [PERSON], жінка [PERSON] проходять через земельну ділянку позивача, площею 0,2962 га, оскільки раніше це була земля їх батьків, якою, до приватизації її позивачем, вони нею користувались, і відповідно позивач провів незаконно її приватизацію. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на те, що він інколи проходив чи проїжджав по земельній ділянці позивача, з метою добратись до ділянки свого батька, відповідача [PERSON], в решті позов не визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також позов визнала частково, давши аналогічно пояснення, які дані відповідачем [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та відповідні цьому правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником трьох несуміжних земельних ділянок, площею 0,2962 га, 0,7442 га та 0,8794 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Іжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області /а.с.8,9,11/. Із пояснень сторін по справі, даних ними в судовому засіданні, копії листа Іжівської сільської Ради від 16.05,2013 року /а.с.13/, акту комісії Іжівської сільської Ради /а.с.14/ від 30.05.2013 року та копії схематичного плану розміщення земельних ділянок [PERSON] /а.с.16/ вбачається, що вказані земельні ділянки знаходяться в межу через спільну дорогу загального призначення, що розмежовує спірні земельні ділянки сторін. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні визнали ту обставину, що вони самочинно, без згоди позивача, інколи проходили чи переїжджали земельну ділянку позивача, площею 0,2962 га, з метою обробітку своєї земельної ділянки, яка ними ще не приватизована, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання цих відповідачів заборони вчинення ними цих дій підлягають до задоволення. Оскільки відповідач [PERSON] в суді визнав ту обставину, що він інколи вчиняв певні дії на заборону позивачу в користуванні спільною під'їздною дорогою до їх земельних ділянок шляхом погрозливого висловлювання на адресу позивача, суд знаходить, що і в цій частині позив підлягає до задоволення. Оскільки в судовому засіданні позивач спростував ту обставину, що відповідачі [PERSON], [PERSON] перешкоджали йому в користуванні спільною під'їздною дорогою,приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON], взагалі є неповнолітньою особою, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині вчинення цими відповідачами йому перешкод в користуванні спільною під'їздною дорогою задоволенні не підлягають в зв'язку з їх недоведеністю.

Outcome: partial