Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 510 грн. франшизи та 3'000 грн. у якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що транспортному засобу яким він керував було завдано механічних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що трапилась 22 грудня 2012 року, винуватцем якої постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2013 року визнано [PERSON] Відновлювальний ремонт керованого ним автомобіля вартував 4'499,2 грн. Страховою компанією «Інго Україна» було виплачено йому страхове відшкодування в рамках вказаної суми за мінусом франшизи, що складає 510 грн. та передбачена договором, яку і слід компенсувати за рахунок відповідача. Також просить стягнути з [PERSON] вказану моральну шкоду, що полягає у порушенні його звичного способу життя, адже він тривалий час не міг користуватися автомобілем, страхове відшкодування виплачувалось йому понад три місяці і він позичив гроші на ремонт свого транспортного засобу, змушений був ходити у судові засідання де [PERSON] не визнавав своєї вини у вчиненій ДТП, що забрало у нього багато часу та життєвих сил. Позивач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні вказані позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, подавши письмові пояснення від 27 серпня 2014 року в яких зазначає, що вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди не підтверджені доказово, тому їх слід відкинути. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та вивчивши матеріали справи прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке. Постановою Тернопільської міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2013 року, котра залишена без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2013 року, відповідача визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, котрі полягали в тому, що 22 грудня 2012 року близько 15 год. 10 хв. він, керуючи транспортним засобом марки «Вольво», д.н.з. [NUMBER], в с. Плотича по вул. Шкільна Тернопільського району, під час зустрічного в'їзду з лівої сторони не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «БМВ», д.н.з. [NUMBER], котрий перебував під керуванням позивача, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а», 13.3 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Власником транспортного засобу марки «БМВ», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, реєстрацію проведено 07 квітня 2012 року. Транспортний засіб відповідача був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/2510134. Саме тому страхувальник - акціонерна страхова компанія «Інго Україна» встановила, що транспортному засобу, яким керував [PERSON], внаслідок вказаної вище ДТП було завдано збитків на суму 4'499,20 грн. та виплачено їх за мінусом франшизи 510 грн. Підпунктом 2 пункту 12.1 ст 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Як вбачається з акту виконаних робіт № ТАІ-0000237 від 07 березня 2013 року, виданого товариством з обмеженою відповідальністю «ТерКо Авто Інтернешнл» (далі - ТзОВ «ТерКо Авто Інтернешнл») ремонт автомобіля [NUMBER], проведений на суму 4'499,20 грн. Замовником цих робіт була [PERSON] Посилання відповідача на те, що насправді ремонт, належного [PERSON], транспортного засобу марки «БМВ», д.н.з. [NUMBER], був здійснений ТзОВ «ТерКо Авто Інтернешнл» відповідно до акту виконаних робіт - № 1288 від 21 травня 2013 року та на іншу суму - 1'501,18 грн. визнані судом неспроможними, оскільки не підтверджені доказово. Таким чином позивач недоотримав частину коштів, які рівні розміру франшизи за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/2510134 і складають 510 грн., котрі повинні погасити його матеріальні збитки заподіяні неправомірними діями відповідача як винуватця ДТП. Саме тому ці матеріальні ресурси слід стягнути з відповідача на користь позивача. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що окрім матеріальних битків йому була заподіяна і моральна шкода, котру він оцінює у 3'000 грн. і вона полягала у порушенні його звичного способу життя, адже він тривалий час не міг користуватися автомобілем, страхове відшкодування виплачувалось йому понад три місяці і він позичив гроші на ремонт свого транспортного засобу, він змушений був ходити у судові засідання де [PERSON] не визнавав своєї вини у вчиненій ДТП, що забрало у нього багато часу та життєвих сил. Судом встановлено, що позивачу дійсно була заподіяна матеріальна шкода, що супроводжувалась моральними стражданнями, а тому в його користь слід стягнути моральну шкоду. При визначенні суми моральної шкоди, суд бере до уваги те, що позивач не підтвердив доказово грошового об'єму заподіяних моральних страждань, а лише декларативно зазначив суму, однак виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає, що у даній частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення відповідача моральної шкоди в розмірі 800 грн. Як вбачається з ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі від 26 червня 2014 року [PERSON] уже звертався до суд з аналогічним позовом 18 вересня 2013 року та провадження у цій справі було відкрито, однак ця справа була втрачена та 26 червня 2014 року він повторно звернувся до суду з таким позовом. На 2013 рік діяли ставки судового збору за якими позивач сплатив 229,40 грн. при первинному зверненні до суду. Квитанція, що це підтверджувала б була втрачена разом зі судовою справою. Саме тому з [PERSON] в користь [PERSON], згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір, котрий складає 229,40 грн.

Outcome: approved