Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку 1956 року забудови, загальною площею - 56,40 кв.м., житловою площею - 22,50 кв.м., допоміжною площею - 33,90 га., а також господарські будівлі та споруди: прибудова, погріб з шийкою, сарай, літня кухня, прибудова, вбиральня, сарай, ганок, колодязь питний, ворота, хвіртка, огорожа, оціночна вартість якого становить 92253 (дев`яносто дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 00 коп., що розташований по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 81 рік померла його мати, спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим повторно 04 липня 2019 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 8, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] . За життя спадкодавець - [PERSON] склала заповідальне розпорядження (заповіт від 28.07.2006 року за реєстровим № 197, який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), згідно якого спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є позивач [PERSON] . Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON] на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 171/2019. Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подали заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори. Однак, т.в.о. державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Вашека С.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 часину спадкового житлового будинку у зв`язку з тим, що [PERSON] не виділила свою 1/2 частку у спільному майні подружжя на вказаний житловий будинок. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому він був змушений звернулися із даним позовом до суду. Представник позивача за договором про надання правничої допомоги [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Миронівська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 28.07.2006 року секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Із копії постанови т.в.о. державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Вашеки С.В. від 28.11.20189 року, вбачається що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового житлового будинку по [ADDRESS] , спадкоємцю [PERSON] не може бути виданим, у зв`язку з тим, що [PERSON] не виділила свою 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією договору купівлі продажу житлового будинку від 25.04.2018 року та довідкою Іванівської сільської ради Київської області № 02-37-228 від 10.07.2019 року. За даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1956 року забудови, загальною площею - 56,40 кв.м., житловою площею - 22,50 кв.м., допоміжною площею - 33,90 га., а також господарські будівлі та споруди: прибудова, погріб з шийкою, сарай, літня кухня, прибудова, вбиральня, сарай, ганок, колодязь питний, ворота, хвіртка, огорожа, що розташований по [ADDRESS] , оціночна вартість якого становить 92253 (дев`яносто дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 00 коп. Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 2618 від 30 вересня 2019 року встановлено, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] не проводилася. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто, із даної норми Закону вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя мала право на поділ спільного сумісного майна і її частка є рівною з часткою іншого співвласника [PERSON] та становлять по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину спадкового будинку, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved