Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування. В обгрунтування позову вказав, що 14 листопада 2016 року у с.Колоденка, Рівненського району, Рівненської області , трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власників яких застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Внаслідок ДПТ було заподіяно шкоду його транспортному засобу Renault Megane, державний номерний знак ВК 2903ВН, поліс страхування АК/4521637 від 03.09.2016 року, страхова компанія ПрАТ «ТАС», та водієм транспортного засобу IVECO 80Е15, державний номер [NUMBER], поліс страхування АК/4867202 від 09.09.2016 року, страхова компанія ПрАТ «СК «Іллічівське». У звязку з тим, що шкоди життю та здоровю завдано не було, було дотримано інших вимог ст..33 Закону, винуватець ДТП водій забезпеченого транспортного засобу повністю визнав свою вину, було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду євро протокол. За надані послуги ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» з оцінки відновлюваного ремонту він сплати грошові кошти в сумі 850 гривень. Звітом про оцінку встановлено, що вартість відновлюваного ремонту його автомобіля, з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає з ПДВ 33966 грн. 82 коп. У звязку з цим, він 25 листопада 2016 року направив на адресу ПрАТ «СК «Іллічівське» повідомлення про ДТП від 14.11.2016 року, заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування від 15.11.2016 року та документи, що підтверджують суму матеріального збитку, завданого транспортному засобу потерпілого, у розмірі 33996,82 грн. з ПДВ. Вказані документи були отримані відповідачем 28.11.2016 року. Проте позивач вказує, що ніяких коштів на відшкодування на ремонт транспортного засобі він не отримав В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обовязку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Відповідно до абз.2 п. 36.1 статті 36 Закону у разі оформлення документів про дорожньо - транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими: - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Судом встановлено, що 14 листопада 2016 року у с.Колоденка, Рівненського району, Рівненської області , трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власників яких застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Внаслідок ДПТ було заподіяно шкоду транспортному засобу Renault Megane, державний номерний знак ВК 2903ВН, яким керував [PERSON], поліс страхування АК/4521637 від 03.09.2016 року, страхова компанія ПрАТ «ТАС», водієм транспортного засобу IVECO 80Е15, державний номер [NUMBER], поліс страхування АК/4867202 від 09.09.2016 року, страхова компанія ПрАТ «СК «Іллічівське». Під час ДТП шкоди життю та здоровю завдано не було, було дотримано інших вимог ст..33 закону, винуватець ДТП водій забезпеченого транспортного засобу повністю визнав свою вину, було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду євро протокол. За надані послуги ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» з оцінки відновлюваного ремонту [PERSON] сплати грошові кошти в сумі 850 гривень. Згідно звітом про оцінку встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля [PERSON], з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає з ПДВ 33966 грн. 82 коп. 25 листопада 2016 року [PERSON] направив на адресу ПрАТ «СК «Іллічівське» повідомлення про ДПТ від 14.11.2016 року, заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування від 15.11.2016 року та документи, що підтверджують суму матеріального збитку, завданого транспортному засобу потерпілого, у розмірі 33996,82 грн. з ПДВ. Вказані документи були отримані відповідачем 28.11.2016 року. Проте позивач вказує, що ніяких коштів на відшкодування за ремонт транспортного засобі він не отримав. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи, є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свої зобовязання на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стале відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. За таких підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування у сумі 29180,68 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення пені за порушення строків виплати страхового відшкодування, 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення пені за порушення строків виплати страхового відшкодування в розмірі 2187грн. 35 коп., 3% річних в сумі 244 грн. 64 коп. та інфляційні втрати у сумі 1613 грн. 87 коп., оскільки наданий позивачем розрахунок вказаних сум відповідачем не був спростований та не наданий свій розрахунок. При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 10.02.2014р. зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.З ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовної вимоги про стягнення\~ понесенеих судових витрат на правову допомогу, оскільки позивачем та його представником не долучено до матеріалів справи документального підтвердження понесених витрат на оплату даних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,на підставі цього суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивач підлягають відшкодування судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial