Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] зареєстрований 07 березня 2014 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №249. Дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю [PERSON] . Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 07 березня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №249, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 24 червня 2016 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у позовній заяві, спільне життя сторін не склалося, між ними зникло почуття любові. Позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання їх спільної дитини з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved