Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 25.01.1992 року, і проживав в [ADDRESS]. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає окремо. 21.09.2013 року шлюб між ним і відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка взяла собі дошлюбне прізвище [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачкою спиртними напоями та аморальний спосіб життя. Відповідачка, будучи зареєстрованою за вказаною адресою, 07 червня 2013 року забрала всі свої особисті речі і переїхала на нове місце проживання в інший населений пункт - [ADDRESS]. З зазначеного часу відповідачка у квартирі не з,являється, не сплачує комунальні послуги за квартиру. Поведінка [PERSON] свідчить про те, що вона втратила інтерес до житлового приміщення. Даний факт підтверджується актами депутата Садівської сільської ради Баришівського району Київської області від 02.07.2013 року та від 06.12.2013 року. З червня 2013 року позивач сплачує всі комунальні послуги сам, а відповідачка не приймає участі в утриманні житла, в якому зареєстрована, до житла не з'являється. Просить суд визнати відповідача - [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] з 01.07.2013 року, зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Зобов,язати Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на попередній розгляд справи 20.01.2014 року та на розгляди справи 18.02, 28.02, 05.03. та 25.03., 02.04, 08.04.2014 року не з,явилася. Про розгляд справи повідомлялася належним чином в тому числі через газету «Час Київщини» від 14.03.2014 року ( а.с.78). Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання представник Баришівського РС УДМС України в Київській обл. не з,явився. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] з дитинства. Колишня дружина позивача [PERSON] зловживала спиртними напоями, а потім забрала з його квартири всі свої речі і кудись поїхала. Свідок приймала участь у складанні акту про відсутність в квартирі відповідачки. Свідок [PERSON] суду пояснила що, що її мати [PERSON] не проживає в квартирі батька вже 10 місяців. Вона забрала з квартири всі свої речі, два ліжка, завантажила все на автомобіль і її ніхто більше не бачив. Заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що заявлений позов є обгунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється квартиронаймачем квартири в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в червні 2013 року забрала з квартири всі свої речі, два ліжка і поїхала в невідомому напрямку. Встановлене судом підтверджується: -ксерокопією паспорта позивача [PERSON] .; -ксерокопіями свідоцтв про шлюб позивача з відповідачкою та про розірвання шлюбу; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON]; -довідкою №947 від 05.12.2013 року Садівської сільської ради Баришівського району Київської області із змісту якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]; -актами обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] та про відсутність в цій квартирі відповідачки; -квитанціями про сплату комунальних послуг позивачем [PERSON]; -іншими матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені також ст. 16 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира. За правилами ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання (ст.382 ЦК України). Відповідно до ч.І ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.І ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням. Зазначене випливає і з Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю». Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням. Так, як відповідачка в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації в квартирі [ADDRESS], то суд вважає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві є обоснованими та ґрунтуються на Законі.

Outcome: approved