Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 29.11.2016 рокуз вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником домоволодіння № 32, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Каховська . У зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач його племінник , який не мешкає за зазначеною адресою не проживає з жовтня 2014 року. Місце його фактичного проживання їй не відоме, його речей у будинку немає. Він, позивач, змушений нести витрати по комунальним послугам, які розраховуються на кількість зареєстрованих осіб в житловому приміщенні, тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач присутньою не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , про час та місце розгляду справи повідомлені за зареєстрованою в установленому порядку адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з відміткою не проживає більше трьох років, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до умов ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими побудовами, розташований за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Каховська , буд.32 , що підтверджується договором дарування домоволодіння та земельної ділянки від 28.04.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації 05.06.2006 року ( а.с.7,8). У зазначеному будинку зареєстровано місце проживання - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою №5726 від 14.11.2016 року, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Металургійної районної у місті ради (а.с. 10), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 14.12.2016 року (а.с.15). Однак, відповідач у вказаному будинку не проживає з 08.10.2014 року, що вбачається з акту, посвідченого головою квартального комітету №5 Дзержинського району м.Кривого Рогу від 25.11.2016 року, посвідченого головою квартального комітету (а.с.19 ). Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає у спірному будинку більше двох років без поважних причин, між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло, комунальні послуги відповідач не сплачує, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщення обґрунтованими та доведеними. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнанняособи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації місця проживання. З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial