Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 18.06.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачем (а.с. 2-3). [PERSON] стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України \~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Константиненко») [PERSON], [INFO], одружились 18.06.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області зроблено запис за № 58, відповідно до свідоцтва про одруження І-НО № 133733. Прізвище дружини після одруження присвоєно «Титаренко». Згідно із свідоцтва про народження серії 1-НО № 261856, виданого 15.11.2001 року виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, встановлено, що сторони мають спільну дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача на її користь в повному обсязі.

Outcome: approved