Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON] про виділ зі складу домоволодіння. Даний позов в подальшому був уточнений без зміни підстав та предмету позову, та в якості відповідачів було зазначено [PERSON] та [PERSON], а третьою особою - Харківську міську раду. В уточненому позові [PERSON] просив суд виділити зі складу житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1» по [ADDRESS], житловий будинок літ. «Б-1» житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташований на земельній ділянці 0,1357 кв.м., яким володіє [PERSON] Також просив визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «Б-1», житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташований на земельній ділянці 0,1357 кв.м., по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 11/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Дане домоволодіння складається з двох житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1», з відповідною частиною господарчих будівель. Позивач вказує, що між ним та співвласниками склався фактичний порядок користування будинками та земельною ділянкою. У даному домоволодінні позивач користується житловим будинком літ. «Б-1» житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м., [PERSON] та [PERSON] володіють та користуються частиною житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами та відповідною кількістю надвірних будівель. [PERSON] був вимушений звернутися до суду з даним позовом для того, щоб здійснити своє право володіння та користування спірною частиною домоволодіння на свій розсуд. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, просив суд відмовити в задоволенні позову. В якості заперечень, представник вказав, що право власності на нерухоме майно може бути визнано за рішенням суду за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці, що відведена їй для цієї мети або за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, оскільки він вважає спірне домоволодіння самочинним будівництвом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що станом на 31.12.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] - 15/100 частин; [PERSON] - 18/100 частин; [PERSON] - 11/100 частин; [PERSON] - 12/100 частин; [PERSON] - 44/100 частин. Дані обставини встановлені відповіддю КП «Харківське міське БТІ» №1100014 від 13.01.2014 року. 12 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 12.12.2013 року. Зареєстровано в реєстрі за №3465. (а.с. 8-9) Відповідно до умов укладеного договору, [PERSON] подарувала з належних їй 44/100 частин житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1», знаходяться в [ADDRESS] - 11/100 частин, а [PERSON] прийняв в дар 11/100 частин житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1», знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14478934 від 12.12.2013 року, право власності на 11/100 частин житлових будинків літ. «А-1» загальною площею 158,2 кв.м., житловою площею 82,5 кв.м., літ. «Б-1» загальною площею 20,8 кв.м., житловою площею 9,4 кв.м. було зареєстровано за [PERSON]. (а.с. 7) Так, [PERSON] набув право власності на 11/100 частин спірного домоволодіння. Відповідно до ч.1,2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, спірне домоволодіння належить сторонам на праві спільної часткової власності. В тексті позову [PERSON] вказував, що між ним та іншими співвласниками склався фактичний порядок користування будинками та земельною ділянкою, за яким: позивач у спірному домоволодінні користується житловим будинком літ. «Б-1» житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] володіють та користуються частиною житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами та відповідною кількістю надвірних будівель. Оскільки відповідачі по справі не заперечували проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що вони згодні з, вказаним позивачем, порядком володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Позивач вказував, що для здійснення його права власності в повній мірі, йому необхідно виділити зі складу житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1» по [ADDRESS], житловий будинок літ. «Б-1» житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташований на земельній ділянці 0,1357 кв.м., яким він і володіє. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Технічним висновком №253-01-14 від 04.01.2014 року про стан будівельних конструкції житлового будинку літ. «Б-1», розташованого за адресою: [ADDRESS], встановлено, що експлуатація та обслуговування окремо розташованого житлового будинку літ. «Б-1» технічно можливо та відповідає вимогам діючих норм та правилам державних стандартів будівельних, санітарних та протипожежних норм. (а.с. 17-26) Щодо можливості надання окремої адреси житловому будинку літ. «Б-1» житловою площею 9,4 кв.м., загальною площею 20,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з його виділом зі складу домоволодіння судом було направлено запит до КП «Харківське міське БТІ». (а.с. 32) Згідно відповіді КП «Харківське міське БТІ» №1100298 від 25.02.2014 року, суд було повідомлено, що згідно архівних матеріалів бюро станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] об'єкти нерухомості не заінвентаризовані та не зареєстровані. (а.с. 41) Частиною 2 ст. 364 ЦК України встановлено, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Отже, судом було достовірно встановлено, що виділ у натурі частки [PERSON] зі складу домоволодіння [ADDRESS] є можливим та не порушить права інших співвласників спірного домоволодіння. Заперечення третьої особи суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], складений станом на 14.09.2012 року, відповідно до якого об'єкти самочинного будівництва за вказаною адресою відсутні. (а.с. 10-16) Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved