overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. З 1 вересня 2010 року позивач [PERSON] навчається в Харківському державному університеті харчування та торгівлі, факультет товарознавства і торгівельного підприємництва, форма навчання денна, строк навчання до 30.06.2014 року. Крім того, згідно контракту № 12/32/23 від 28.09.2012 року проходить військову підготовку за програмою офіцера запасу на базі Харківського університету Повітряних Сил ім. І.Кожедуба, вартість навчання складає 11200 грн., строк навчання до 31.07.2014 року. Всі витрати на його навчання несе мати - [PERSON] Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно на строк навчання, починаючи з дня подання позову. В судове засідання представник позивача не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК| України у разі визнання| відповідачем позову суд за наявності| для того законних| підстав ухвалює| рішення про задоволення| позову.|| Матеріалами справи| встановлено|, що| [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Згідно довідки № 175 від 12 лютого 2014 року [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання факультету товарознавства і торгівельного підприємства Харківського державного університету харчування та торгівлі, термін навчання 01.09.2010 -30.06.2014 р. (а.с.7) Згідно контракту № 12/32/23 від 28.09.2012 року [PERSON] проходить військову підготовку за програмою офіцера запасу на базі Харківського університету Повітряних Сил ім. І.Кожедуба, вартість навчання складає 11200 грн., строк навчання до 31.07.2014 року. Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192, 194-197 цього Кодексу. Таким чином норма ч.1 ст. 191 СК України, яка регламентує стягнення аліментів на дитину від дня пред'явлення позову, поширюється і на до відносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, в якому вказав, що він навчається на 3 курсі денного відділення Дружківського технікуму Донбаської державної машинобудівної академії і продовжить навчання по 30 червня 2015 року. Він потребує матеріальної допомоги батьків. Оплата за курс навчання складає 6200 грн. Крім того, йому потрібна матеріальна допомога для придбання канцелярських товарів, навчальної літератури та харчування. Більше відповідач на утриманні нікого не має і стягнення з нього по виконавчим листам не провадиться. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до кінця навчання. В судовому засіданні позивач наполягає на позові і просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не 'зявився, надав заяву, в якій вказав, що він в теперішній час фактично залишився без роботи, оскільки працював у Слов'янскій обласній психіатричній лікарні, яка не працює. Його заробітна плата складає 2200 грн. Він не в змозі сплачувати синові щомісячно по 800 грн. Він згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] батько [PERSON] і проживає окремо від нього. [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчатися на денному відділенні Дружківського технікуму Донбаської державної машинобудівної академії і продовжить навчання по 25 червня 2015 рок , що підтверджується довідкою учбового закладу. У зв'язку з навчанням він несе матеріальні витрати по сплаті за навчання, придбанню канцелярських товарів, підручників, на харчування. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків, які її можуть їй надати. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність інших осіб, котрім він повинен надавати матеріальну допомогу, визнання ним позову і вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 243.60 грн. в Держаний бюджет міста Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 06 грудня 2014 року відповідач [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS], під розписку взяв у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 72 227 грн. Вищезазначена розписка містить кінцеву дату повернення боргу до 28.12.2014 року, однак при цьому вищевказані кошти не були повернуту. 29.12.2014 року позивач предявив відповідачу усну вимогу щодо повернення заборгованості по боргові розписці. Відповідач вимогу проігнорував. Відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушує взяті на себе боргові зобовязання. В зв?язку з вище викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 72\~227 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з?явився при цьому до суду повернувся поштовий конверт з відміткою « за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно оригіналу розписки від 06.12.2014 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 72\~227 (сімдесят дві тисячі двісті двадцять сім) гривень, які зобов»язувався повернути до 28.12.2014 року. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись у відповідності до умов договору і закону Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем до суду не подано доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 530, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 75000 грн., посилаючи на наступне. [PERSON] надано [PERSON] позику гроші в розмірі 25000 грн., про що складена розписка 20.01.2016 року, яка підписана відповідачем, згідно якої останній зобовязувався повернути позивачу позику суми коштів в розмірі 25 000 грн. за першою вимогою. Відповідач свої зобовязання не виконав та умисно ухилився від повернення боргу. Позивач зазначає, що 26.06.2017 року ним направлено відповідачу письмову претензію про повернення коштів, отриманих відповідачем згідно розписки від 20.01.2016 року в сумі 25000 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 26.06.2017 року, на яку він в черговий раз не прореагував, тому змушений звернутися до суду. Вказав, що крім спричиненої йому матеріальної шкоди, відповідач заподіяв і моральні страждання, які виразилися в тому, що [PERSON] на нього написав заяву до поліції в якій звинувачував в кримінальному правопорушенні, від чого в нього погіршився психологічний стан, що стало психотравмуючою подією. Враховуючи характер та обсяг заподіяння йому моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у його житті, зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи своє звернення тим, що 08 квітня 2013 року відповідач позичив у нього кошти в розмірі 11000 грн. та зобов'язувався повернути їх до 08 травня 2013 року, що підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою від 08 квітня 2013 року, але до даного часу їх не повернув та ухиляється від повернення коштів у добровільному порядку. Позивачем кошти були передані відповідачу, що свідчить про його добросовісне виконання умов укладеного договору позики, а відповідач до вказаної в розписці дати кошти не повернув, чим не виконав його умови. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Договір позики, укладений з відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину. В добровільному порядку відповідач борг не повертає, що змусило позивача з даним позовом звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, відповідно до якої позов підтримує, просить його задовольнити, а також просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти її слухання в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за вх. № 20370 від 13.08.2014 року, але на вказаний час до суду не з'явився, причини його неявки суду не відомі. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 08 квітня 2013 року було укладено договір позики, згідно якого 08 квітня 2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 11000 грн. За умовами даного договору відповідач зобов'язувався повернути кошти позивачу не пізніше 08 травня 2013 року, але до даного часу їх не повернув та ухиляється від повернення коштів у добровільному порядку. Згідно ст.1049 ЦК України на позичальника покладається обов'язок повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк встановлений договором, а оскільки відповідач [PERSON] свій обов'язок на протязі тривалого часу добровільно не виконує, тому кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 271 800,00 грн., та про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2720,00 грн., понесених позивачем. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що в жовтні 2015 року він передав відповідачу [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, про що відповідач склав боргову розписку. Проте відповідач не повернув до цього часу позичені гроші, що й змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про що позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності та в разі неявки в судове засідання відповідача розглядати справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року [PERSON] отримав у борг від позивача 10 000,00 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 02.08.2017 року становить 271 800, 00 грн., на підтвердження цього склав розписку, в якій зазначив, що взяв у [PERSON] 01.10.2015 року кошти в сумі 10000,00 доларів США, зобов'язується повернути борг до 01.03.2016 року, поставив свій підпис на письмовій розписці. Данні обставини складання розписки від 01.10.2015 року свідчать про те, що основні вимоги для підтвердження виникнення цивільно-правових відносин та обов'язків, які зазначені в приписах ч.2 ст. 1046 ЦК України встановлені, підтверджують укладення договору позики та його умов та відповідають вимогам припису ч.2 ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розписки про отримання позики від 01.10.2015 року, строк повернення боргу встановлений до 01.03.2016 року. Але в порушення зазначеної норми закону, відповідач не виконав свого зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України у відповідача виникає відповідальність за не виконання свого зобов'язання. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 16.03.2013 року між ним - [PERSON] (надалі Позивач), з одного боку та [PERSON] (надалі Відповідач), з іншого боку було укладено договір позики, у підтвердження якого було написано розписку від 16.03.2013 року написана власноруч Відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України «За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні (позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку :ж суму грошових коштів (суму позики) або таку -ж кількість речей того ж: роду та такої ж якості». Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми». Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України «На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми». У відповідності до п. 1 договору позики Відповідач позичив у Позивача грошові кошти у розмірі 830 000.00 (вісімсот тридцять тисяч) гривень 00 копійок. Передачу грошей було здійснено до підписання відповідного договору, про що свідчить розписка написана власноруч Відповідачем. У відповідності до п. 2. договору позики Відповідач домовився про повернути позичені грошові кошти у строк не пізніше 15 листопада 2013 року. Факт дійсності укладеного договору позики та написаної розписки, передання грошових коштів може підтвердити його дружина [PERSON], яка у відповідності до п. 7 договору позики від 16.03.2013 року дала письмову згоду на отримання Відповідачем грошових коштів. Також факт дійсності укладеного договору позики та написаної розписки, передання грошових коштів може підтвердити свідок [PERSON]. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що являється власником житлового будинку [ADDRESS]. В даній квартирі прописаний але не проживає [PERSON], який не є його родичем. За таких обставин позивач змушений нести додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, адже відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судове засідання позивач не з'явився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Разом з тим у попередньому засіданні під час з'ясування позицій сторін щодо заявлених позовних вимог, відповідач проти позову не заперечував та зобов'язався скасувати свою реєстрацію за адресою [ADDRESS] З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу є [PERSON] (а.с. 6). Також право власності підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 7). Згідно довідки виданої Павлівською сільською радою № 1708 від 12.12.2013 року у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до акту [PERSON] ніколи не проживав в будинку [ADDRESS], а проживає з батьками за адресою [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно з інформації отриманої судом станом на 01.03.2014 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин. Відомостей про поважні причин не проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] до суду не надано. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за [PERSON], окрім того він не надав заперечень проти позову, то суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада плюс», видавництва «[PERSON] НВ» про визнання порушення права інтелектуальної власності та зобовязання до вчинення дій. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 10 квітня 2011 р. у видавництві «Тріада плюс» позивач випустив у світ книгу «Космач над Пістинькою. Біобібліографічний словник» тиражем 50 екземп\-лярів. Вказує, що на двох засіданнях сесій Космацької сільської ради, а саме: 21.11.2011 р. та 04.07.2013 р., 23 депутатам місцевого органу самоврядування з інсинуаційної подачі відповідача [PERSON], що позивач ніби-то втілив рішення Івано-Франківського міського суду від 11.10.2002 р. і опублікував додатки у книзі «Старожитності Косівщини», що не відповідає дійсності, а передмова книги «Космач над Пістинькою» з критичним матеріалом про нього, на думку відповідача, є черговою недостовірною інформацією, були прийняті два незаконні рішення, які не відповідають чинній Конституції України, діючому законодавству української держави. Обидва рішення Космацької сільської ради від 21 листопада 2011 р. та від 4 липня 2013 р., як незаконні, були скасовані постановами Косівського районного суду № 347/88/13 від 12 червня 2013 р. та № 347/330/ 14-а від 14 квітня 2014 р. Позивач, вказує, що Косівський районний суд від 2 червня 2016 р.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області про розірвання шлюбу. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.11.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною його звернення до суду послугувало те, що у них із [PERSON] виникло непорозуміння один одного та різні погляди на життя, внаслідок чого часто виникають сварки, через які подальше спільне життя не має сенсу. Збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам [PERSON] Спору щодо проживання неповнолітньої дитини вони не мають. По вказаним причинам, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву, якою просить суд розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, якою просить суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до п. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У суду є достатньо підстав для розгляду справи та постановленні рішення за відсутності позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність. Суд, вивчивши заяви позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази по цивільній справі: свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], у відповідності до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.11.2005 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як видно з матеріалів цивільної справи, заяви позивача, подальше спільне життя подружжя [PERSON] є неможливим та суперечить інтересам позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved