Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поновлення строку для предявлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.05.2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8053 га, що розташована на території Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ №002449. За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], як її син та відповідач [PERSON], як чоловік спадкодавиці [PERSON] Відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON], оскільки на момент її смерті вони мешкали разом. Відповідач [PERSON] не бажає оформляти свої спадкові права на майно, що призвело до пропуску позивачем строку для предявлення позову до суду та перешкоджає йому здійснювати свої права відносно цього майна, що належить йому з часу відкриття спадщини. Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушений звернутися до суду з позовом про поновлення строку для предявлення позову до суду та визнання за ним права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 09.05.2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8053 га, що розташована на території Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ №002449 (а.с.13). За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], як її син, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) та відповідач [PERSON], як чоловік спадкодавиці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). Відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON], оскільки на момент її смерті вони мешкали разом, що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Колядівської сільської ради (а.с.10). Відповідач [PERSON] не бажає оформляти свої спадкові права на майно, що підтверджується копією заяви про відмову від прийняття спадщини та обовязкової частки спадкового майна (а.с.15), що призвело до пропуску позивачем строку для предявлення позову до суду та перешкоджає йому здійснювати свої права відносно цього майна, що належить йому з часу відкриття спадщини. Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушений звернутися до суду з позовом про поновлення строку для предявлення позову до суду та визнання за ним права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивач просив поновити йому процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Заявляючи вимоги щодо поновлення строку для предявлення позову до суду позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], а згодом відмовився від оформлення своїх спадкових прав та від прийняття спадщини, через що позивач пропустив усі строки для прийняття спадщини. Позивач має намір прийняти спадщину, зазначив причину пропуску ним строку, установленого законом для предявлення позову до суду, яка визнана судом поважною, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 73, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved