Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.06.2014, з метою придбання велосипеда «Аmazon» червоного кольору з розміром коліс 20 дюймів він зателефонував до складу-магазину з продажу велосипедів та комплектуючих «Velotema» за номером телефону , зазначеному на його інтернет-сайті. Працівник магазину повідомила про наявність вибраного ним товару та можливість його безкоштовної доставки у межах м. Києва. 22.06.2014 о 10:30 в приміщенні магазину «Уеіоіета» він оплатив повну вартість велосипеда «Аmazon» у розмірі 1 260 грн. та ще раз повідомив працівнику магазину час і адресу його доставки (з 14:00 по 15:00 22.06.2014 року на залізничну станцію «Київ- Московський»). Працівник запевнив, що оплачений товар разом з товарним чеком і гарантійним талоном буде доставлено згідно досягнутої домовленості. Однак у зв'язку з тим, що в телефонній розмові особа, яка представилась власником складу-магазину з продажу велосипедів та комплектуючих «Velotema», після того як він покинув приміщення магазину, повідомила про відмову виконати взяті на себе зобов'язання по доставці та передачі йому оплаченого товару, категорично відмовилась повернути сплачені ним кошти, після чого відключила всі зазначені на сайті магазину контактні телефони операторів стільникового зв'язку та не піднімала слухавку телефону з номером національного оператора електрозв'язку ПАТ «Укртелеком», він змушений був звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою. За фактом його звернення слідчим Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області відкрито кримінальне провадження № 12014100200002526 та на даний час проводиться досудове розслідування. Як наслідок значних зусиль, яких він докладав для відновлення свого порушеного права власності, стали втрата ним душевного спокою, перебування його у постійному стресовому стані, а також погіршення психологічної атмосфери у сім'ї, оскільки придбаний велосипед призначався саме його сину. Оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено значну моральну шкоду, вважає, що відповідач має виплати йому компенсацію на її відшкодування, яку він оцінює у 5 000 грн. Тому просив зобов'язати відповідача передати йому велосипед «Аmazon» червоного кольору з розміром коліс 20 дюймів, товарний чек та заповнений відповідним чином гарантійний лист. Стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позов визнала частково, посилаючись на те, що велосипед позивач може забрати в будь-який час, оскільки він зберігається у відповідача,який пояснював позивачу , що магазин доставкою товару не займається, також не визнає моральну шкоду, оскільки позивач сам створив конфліктну ситуацію, оскільки відповідач ніколи не перешкоджав видати оплачений товар, який зберігає до даного часу. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 22.06.2014 о 10:30 в приміщенні магазину «Velotema» позивач придбав та оплатив повну вартість велосипеда «Аmazon» з розміром коліс 20 дюймів червоного кольору у розмірі 1 260 грн. Як пояснив позивач в судовому засіданні, з працівником магазину, вони дійшли згоди, що вранці 22.06.2014 він оплатить повну вартість велосипеда, а працівники магазину організують його доставку в цей же день з 14:00 по 15:00 год. на залізничну станцію «Київ-Московський». Проте, як встановлено судом, магазин, де було придбано товар позивачем не має такої функції як доставка товару, що підтверджується поясненнями відповідача згідно протоколу допиту від 14.12.2014, що не спростовано в судому засіданні, та крім голослівних тверджень позивача щодо доставки товару відповідачем , ця обставина не доведена, а саме: не доведено хто взяв на себе зобов'язання по доставки та передачі позивачу оплаченого товару. Як на один з доказів своїх вимог, позивач посилається на звернення його в правоохоронні органи, де слідчим Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області відкрито кримінальне провадження № 12014100200002526 що не можна покласти в основу рішення як доказ, оскільки дана обставина не доводить, що відповідач взяв на себе зобов»язання по доставці товару. Згідно статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Ч.1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов 'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку. Зі змісту ч. 1 ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов 'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов 'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі- продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв 'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Нормою статті 693 ЦК України встановлено право покупця вимагати передання оплаченого товару якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк. Сторони не заперечували, що на даний час придбаний позивачем велосипед знаходиться у відповідача, який погоджується передати його позивачу.. Статтею 41 Конституції України закріплене право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача що зобов»язання відповідача передати велосипед підлягають задоволенню. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд відмовляє в позові щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно розяснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Позивач не довів свого позову щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, не доведено з яких міркувань визначена ця сума, та чим підтверджена сума моральної шкоди, який причинний зв»язок, між якими діями відповідача та моральною шкодою в розмірі 5000 гр.. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial