Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів які стягуються з нього в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2009 року та стягнувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на час винесення рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2009 року про стягнення з нього аліментів він був спроможний до сплати аліментів в зазначеному розмірі і не заперечував проти вимог позову. В даний час його сімейний та матеріальний стан змінилися, що унеможливлює в подальшому сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, встановлений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2009 року Він має нову сім'ю, на його утриманні в даний час перебуває непрацююча дружина [PERSON] та син [PERSON] [INFO] року народження. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.05.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа (а.с.9) виданого на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2009 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року (а.с.8). Згідно довідки позивач [PERSON] на даний час не працює оскільки 04.11.2015 року звільнився за власним бажанням (а.с.14). За довідки квартального комітету «Постройки» від 12.04.2018 року до складу сім'ї позивача [PERSON] входить дружина [PERSON] [INFO] (а.с.15), яка на даний час не працює оскільки знаходиться у відпусткі по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини. Згідно ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved