Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ «Александрівська будівельна корпорація», третя особа Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про відшкодування збитків, стягнення неустойки за договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла, відповідно до якої просить суд стягнути з ТОВ «Александрівська будівельна корпорація» на його користь збитки та неустойку за невиконання зобов'язань за договором «Про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла» №273 від 22.12.2008 року в загальному розмірі 272 080,90 грн. В судове засідання позивач, [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, ТОВ «Александрівська будівельна корпорація» в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судову засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивльної справи, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Судом встановлено, що 22.12.2008 року між громадянкою [PERSON] та ТОВ «Александрівська будівельна корпорація» (далі - Відповідач) укладений договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 273 (далі - Договір про інвестування). 02.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] (далі - Позивач), уклали договір №309 від про переведення боргу, згідно якого [PERSON] переводить свій борг на позивача за Договором про інвестування. Також був укладений договір № 310 від 02.11.2009 року про відступлення права вимоги, згідно якого, [PERSON] перевела на позивача право вимоги за Договором про інвестування. Таким чином, позивач набув прав та обов'язків інвестора за вищевказаним Договором про інвестування. Відповідно до п.п.2.1, 2.3 Договору про інвестування, позивач приймав участь у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла (далі - Об'єкт) з метою отримання у власність квартири. Його участь виражалася в інвестуванні Об'єкту шляхом внесення грошових коштів. Згідно п.4.1. Договору про інвестування вартість квартири складала 220 65 грн. В п.3.1. Договору про інвестування Об'єктом інвестування виступала однокімнатна квартира [ADDRESS]. Пунктом 3.2. Договору про інвестування передбачалося, що плановим терміном в експлуатацію Об'єкту є 3-ій квартал 2009 року. 02.11.2009 р. між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до Договору про інвестування, відповідно до якої плановий термін введення в експлуатацію - 2 квартал 2010 р. Згідно п.5.2.1 Договору, забудовник зобов'язувався здійснити будівництво(реконструкцію) Об'єкту в якості замовника/підрядника у відповідності з плановим строком завершення робіт, БНіП, державним стандартам, санітарним і гігієнічним нормам та умовам, визначеним Договором. Пунктом 5.2.4 Договору передбачалося, що у випадку порушення забудовником строків введення в експлуатацію секції будинку та/або передачі квартири, встановлених п.3.2 Договору, забудовник - ТОВ «Александрівська будівельна корпорація» мав сплатити Позивачу пеню в розмірі 0,5 відсотка вартості невиконаних будівельно-монтажних робіт по квартирі за кожний тиждень прострочення. Пунктом 5.2.7 Договору передбачалося, що забудовник зобов'язувався повернути Позивачу суму внесених інвестицій(оплаченої вартості квартири) на рахунок інвестора в банку-агенті у місячний строк з дня отримання повідомлення від інвестора про розірвання Договору. Відповідно до п. 8.4 Договору, він може припинити дію у разі невиконання або неналежне виконання однією зі сторін своїх зобов'язань за цим договором, при цьому одна сторона попереджає іншу сторону про розірвання цього Договору за один місяць. Відповідно до п.8.5 Договору, в будь-якому разі розірвання Договору суми внесених інвестицій повертаються забудовником на рахунок інвестора в банку агенті, у місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору від інвестора. З метою належного виконання з боку інвестора зобов'язань перед Відповідачем, 25.12.2008 року між [PERSON] та ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» укладено кредитний договір № 08082007583. 02.11.2009 р. між [PERSON] та Позивачем укладеного Договір про переведення на останнього боргу за кредитним договором № 08082007583. Після чого 02.11.2008 р. підписано між ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», [PERSON] та Позивачем трьохсторонній додатковий договір №2 до кредитного договору №08082007583, відповідно до п.1 якого ім'я позичальника у тексті кредитного договору [PERSON] замінено на Позивача. Таким чином, Позивач набув прав та обов'язків боржника за кредитним договором № 08082007583 від 25.12.2008 року. Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору Позивачу відповідно до Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29.05.2001 року №584, надано ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» кредит у сумі 170 257,00 (сто сімдесят тисяч двісті п'ятдесят сім гривень) строком повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору. При цьому кредит надавався на будівництво (реконструкцію) житла-квартири [ADDRESS]. Крім того, на підставі п.1.3. кредитного договору Позивач в подальшому зобов'язувався повернути ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» зазначену суму коштів в рахунок погашення кредиту. 29.12.2008 р. на підставі вищевказаного Договору про інвестування на будівництво вищенаведеної квартири з рахунку [PERSON] (права і обов'язки якої за Договором про інвестування, Позивач набув згідно Договору про відступлення права вимоги) було перераховано Відповідачу 171 394,00 грн. 17.03.2009 р. на підставі вищевказаного Договору про інвестування на будівництво вищенаведеної квартири з рахунку [PERSON] (права і обов'язки якої за Договором про інвестування, Позивач набув згідно Договору про відступлення права вимоги) було перераховано Відповідачу 14 465,00 грн. 18.03.2011 р. з рахунку Позивача на підставі Договору про інвестування було перераховано Відповідачу 19 299,00 грн. 19.09.2011 р. з рахунку Позивача на підставі Договору про інвестування було перераховано Відповідачу 9 680,00 грн. Таким чином, Відповідачеві перераховано в якості інвестицій на виконання п.п. 2.1.,2.3,4.3.1,4.4 Договору № 273 від 22.12.2008 року грошові кошти на загальну суму 214 838,00 грн. кошти, які Позивач отримав в якості кредиту та його особисті кошти, що відповідає Додатку №1 до додаткової угоди №1 від 02 листопада 2009 р. до Договору про інвестування. Після чого згідно графіку фінансування будівництва (реконструкції житла), що викладений в Додатку №1 до додаткової угоди №1 від 02 листопада 2009 р. до Договору про інвестування Позивачу залишилось внести остаточний внесок в розмірі 5 327,00 грн., який Позивач мав внести згідно п. 4.3.2. Договору про інвестування протягом 10 днів після отримання в БТІ технічного паспорту на квартиру. Таким чином, Позивач виконав всі обов'язки інвестора за Договором про інвестування, у відповідь Відповідач не виконав покладених на нього зобов'язань, будинок на сьогоднішній день не ввів експлуатацію, що підтверджується листом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області № 7/8-419507 від 12.12.2013 р. У зв'язку з невиконанням Відповідачем своїх обов'язків по Договору про інвестування, Позивачем на підставі пп. 3 п. 8.4. Договору про інвестування, була направлена на адресу Відповідача заява про розірвання договору. 31.10.2013 р. Відповідачем отримана заява про розірвання договору, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Таким чином, 30.11.2013 р. відповідно до пп. 3 п. 8.4. Договору про інвестування, такий договір є розірваним, і на підставі п. 5.2.7. Договору про інвестування, в місячний термін після отримання заяви про розірвання, тобто до 30.11.2013 р. Відповідач мав повернути Позивачу всі кошти отримані ним в якості інвестицій за Договором про інвестування, а саме 214 838,00 грн. Однак в подальшому Відповідачем, в порушення умов п.п. 5.2.4 та 5.2.7 Договору сума коштів, яка була отримана ним в якості інвестицій в розмірі 214 838,00 грн., а також сума пені за порушення ним строків введення в експлуатацію секції будинку та передачі квартири, до теперішнього часу не повернуті. За таких умов, Відповідач не виконав свого зобов'язання про передання квартири в експлуатацію та у власність позивача до кінця 2 кварталу 2010 року, Позивачу були заподіяні збитки (реальні) у вигляді втрати грошової суми коштів у розмірі 214 838,00 грн., як інвестиційного внеску. Загальна сума коштів, яку Відповідач має сплатити Позивачу складається зі збитків та пені і дорівнює 272 080,90грн., яка складається з: 214 838,00 грн. - сума отримана відповідачем в якості інвестицій та 57 242,90 грн. - пеня за порушення відповідачем строків введення в експлуатацію секції будинку та передачі позивачу квартири (відповідно до п.1 додаткової угоди №1 до Договору про інвестування, плановий термін введення в експлуатацію є 2-й квартал 2010 р., тобто до 01.07.2010; договір припинив свою дію 30.11.2013, тобто прострочення складає більш як один рік, а відповідно до ч.2. ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); таким чином, в даному випадку слід застосувати строк прострочення в розмірі 1 року, який складається з 52 тижнів; пеня за тиждень складає 220 165,00 грн х 0,5%=1100,83 грн, а за рік - 1100,83 грн х 52 тижні = 57 242,90 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи те, що ТОВ «Александрівська будівельна корпорація», будівництво квартири не здійснило, грошові кошти отримані в якості інвестицій позивачу не повернуті, пеня за несвоєчасне введення в експлуатацію секції будинку та передачу позивачу квартири, а також несвоєчасне повернення грошових коштів в якості інвестицій не сплачені, суд вважає позовні вимоги Позивача є доведеними, та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved