Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частку від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] в період з 17 серпня 2002 року по 13 вересня 2016 року, проживали однією сім'єю в шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю [PERSON]. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року, шлюб зареєстрований 17 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Так, відповідач кошти на утримання дітей не надає і взагалі не турбується про їх благополуччя, стан здоров'я, не займається їх вихованням. Тому на підставі вищенаведеного [PERSON] звертається до суду в інтересах [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частку від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач - представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно змінив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 гривень, на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 081168 виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 02 листопада 2007 року, у громадян [PERSON] та [PERSON], 04 жовтня 2007 року народився син - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії І-ФМ № 238495 виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 20 вересня 2012 року, у громадян [PERSON] та [PERSON], 13 вересня 2012 року народилася донька - [PERSON] (а.с.6). 13 вересня 2016 року по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено -2- заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: «Шлюб, зареєстрований 17 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, запис №334, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати» (а.с.8). З копії Акту матеріально-побутових умов проживання за №02-9-4/585 від 26 жовтня 2016 року складеного в складі: селищного голови - [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], тимчасово не працює, проживає у власному будинку і разом з нею проживають: чоловік - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], 04 жовтня 2007 року, учень 3 класу ЗОШ №6 м.Мукачево, донька - [PERSON], [INFO], яка ходить до ДНЗ №18 м.Мукачево, бабуся - [PERSON], [INFO], пенсіонерка. Умови проживання їх важкі. Для сина не створені необхідні умови для навчання. Коштів на утримання дітей батько не надає (а.с.9). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення змінених позовних вимог [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 900 грн. на кожну дитину, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано та визнано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як батька, утримувати та надавати дітям матеріальну допомогу. -3- Згідно частини 4 статті 174 Цивільно - процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved