Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позов мотивує тим, що з 1997 року він користується житловим будинком [ADDRESS] Право власності на вказаний житловий будинок в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване та свідоцтво про право власності нікому не вдавалося. Головою вказано господарства в період із 1983 року по 1987 рік був [PERSON] який помер [INFO] року та постійно проживав разом із дружиною [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] дії родичка [PERSON], на підставі усної домовленості, передала позивачу у постійне користування вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач вказує що він сплачував грошові кошти за вказаний житловий будинок родичці [PERSON] - [PERSON], а саме: 30.01.2010 року та 13.04.2011року в загальній сумі 3000 гривень. Таким чином, позивач із 1997 року відкрито і безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS], тому вважає, що набув права власності. Позивач просив суд визнати, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво інтересів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав визнати за позивачем право власності на житловий будинок за набувальною давіністю , оскільки спадкоємці після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутні. У судове засідання представник відповідача Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини. [PERSON] з 1997 року постійно проживає та користується житловим будинком [ADDRESS] Право власності на вказаний житловий будинок в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване та свідоцтво про право власності нікому не вдавалося. Відповідно до довідки № 839 виданої Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області 23.06.2014р., головою господарства [ADDRESS] в період із 1983 року по 1987 рік був [PERSON] який помер [INFO] року та постійно проживав разом із дружиною [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] дії родичка [PERSON], на підставі усної домовленості, передала позивачу у постійне користування вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями. Відповідно до копій розписок від 30.01.2010 року та 13.04.2011року [PERSON] отримувала грошові кошти від [PERSON] за користування житловим будинком [ADDRESS] Відповідно до листа Семенівської державної нотаріальної контори № 76/01-16 від 25.02.2015р. встановлено, що спадкові справи на майно померлих [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], яка померла [INFO]., та [PERSON] не заводилися. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] із 1997 року по даний час, тобто протягом більш як десять років, відкрито і безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положення ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Outcome: approved