Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ПАТ КБ «Приватбанк», Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрованим за № 3684 від 06.09.2016 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 40242,11 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в кінці 2017 року за місцем знаходження його роботи він отримав виклик державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області, від якого йому стало відомо про відкрите виконавче провадження на примусове виконання виконавчого напису № 3684 від 06.09.2016 року, вчиненого ПН ЧМНО Завалієвим А.А. про стягнення з нього грошових коштів в сумі 40242, 11 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Постанова про відкриття виконавчого провадження або будь-які інші документи виконавчого провадження йому не надходили. На його заяву, та неодноразові звернення про видачу копій документів з виконавчого провадження, ознайомлення з виконавчим провадженням, він був повідомлений в усній формі, проте видати копії документів та надати виконавче провадження для ознайомлення відмовились. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості у нотаріуса були відсутні, відповідні вимоги йому не направлялись. Згідно з його заявою № HAXRRX13850119 від 03.04.2007 року та Кредитним договором № HAXRRX13850119 від 03.04.2007 року, укладеному між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», він отримав строковий кредит у сумі 2989,35 грн. на строк до 2008 року, з умовами сплати та користування кредитом відсотків у розмірі 2,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в обмін на зобов`язання позичальника повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначені в заяві, та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Останній платіж ним було здійснено в 2007 року. З дня виникнення права вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» до дня звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису минуло більше 3 років, а саме біля 10 років, з урахуванням моменту, коли особа могла дізнатись про порушення свої прав. Крім того, при вчиненні нотаріального напису, ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано нотаріусу документи, які б свідчили про безспірність розміру зобов`язання. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ, оформлений відповідно до вимог ст.9 зазначеного вище Закону. Довідка про розмір заборгованості за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки нею не фіксується будь-яка господарська операція, а носить лише інформаційний характер, а відтак не є підтвердженням наявності безспірності суми заборгованості. За відсутності виписок про рахунку оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» безспірність відповідача не могла бути доведена. Штраф та пеня нараховані після спливу позовної давності. Крім того, йому не направлявся відповідачем, чи нотаріусом лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором він отримував, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Виконавчий напис № 3684 від 06.09.2016 року відповідно до кредитного договору № HAXRRX13850119 вчинено ПН ЧМНО Завалієвим А.А. про стягнення з нього грошових коштів в сумі 40242,11 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», з пропуском строку давності. Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15 на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документ про продовження терміну позовної давності він з відповідачем не підписував. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник АТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не з`явився, направив суду письмові пояснення, в яких зазначив, що погодитися з позовними вимогами не можна з огляду на наступне. Згідно зі ст. 87 Закону України - «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що потверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, безспірність заборгованості і підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. Крім цього, відповідно до положень ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які. за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем у судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факт порушення нотаріусом порядку вчинення та видачі та невідповідність виконавчого напису вимогам діючого законодавства. Позивачем не надано з позовною заявою доказів, що кредитний договір (заява позичальника), містить не його підпис або що цей кредитний договір (заява позичальника) - розірвано сторонами чи визнано недійсним, тому звернення з заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є передчасною. З урахуванням наведеного доводи позивача про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню є безпідставними та непідтвердженими. Отже, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з додержанням вимог Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5. Справу просив розглянути за його відсутності, у задоволені позовної заяви відмовити. Представник Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, державний виконавець Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Антонова К.О. направила суду клопотання, в якому провила розглянути справу без участі представника відділу та на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ГТУЮ в Чернігівській області Завалієв А.А., не з`явився в судове засідання, направив суду повідомлення, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 06.09.2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ГТУЮ в Чернігівській області Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 3684 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» неплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № HAXRRX13850119 від 03.04.2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 26.07.2016 року, грошових коштів у сумі 40 242 грн. 11 коп. (а.с. 89). Державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 54029358 по вищезазначеному виконавчому напису, про що винесена постанова від 30.05.2017 року (а.с. 116). Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 зазначеного Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом п.п.3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Виконавчий напис № 3684 від 06.09.2016 року відповідно до кредитного договору № HAXRRX13850119 вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ГТУЮ в Чернігівській області Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 40242,11 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», з пропуском строку давності. Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15, на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документ про продовження терміну позовної давності позивач [PERSON] з відповідачем не підписував. Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ГТУЮ в Чернігівській області Завалієва А.А. № 3684 від 06.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» неплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № HAXRRX13850119 від 03.04.2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 26.07.2016 року, грошових коштів у сумі 40 242 грн. 11 коп., таким, що не підлягає виконанню. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис нотаріусом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, покладається не на державного виконавця, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же державний виконавець може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на державних виконавців. Таким чином, оскільки державний виконавець, який відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса не може бути відповідачем за даним позовом, а дійсним відповідачем може бути лише кредитор, у якого виникло право на стягнення суми боргу та який звернувся за виконанням такого напису, вимоги до державного виконавця, як відповідача є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.958899258.1 від 02 лютого 2018 року (а.с. 4).

Outcome: partial