Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 13.07.1991 відділом запису актів громадянського стану Буківської сільської ради Сквирського району Київської області, запис акту №2. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільних двох повнолітніх доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з ними, але сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, і обов»язки з ведення домашнього господарства, постійно виникали суперечки, що призводили до стану стресу, озлобленості, емоційної виснаженості, негативно впливали й на здоров»я їхніх дітей. На теперішній час спільно домашнє господарство не ведуть, не проводять свій вільний час у колі родини, разом не відвідують своїх батьків і родичів, не мають інтимних відносин. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме його інтересам і інтересам дітей. Спорів про поділ майна немає. Позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. У відповідності з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд установив, що з 13.07.1991 сторони перебувають у шлюбі, оформленому реєстрацією Буківською сільською радою Сквирського району Київської області, запис акту №2, дві їхні спільні доньки досягли повноліття. Сім»я сторін розпалась остаточно, по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, ведення домашнього господарства, права і обов»язки подружжя, постійно виникали суперечки, що призвели до взаємної відчуженості та припинення шлюбу. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved