Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового будинку. В обгрунтування позову вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Козятинський район, смт. Глухівці, вул. Механізаторів 62, що підтверджується договором іпотеки № 606/08/2013/0042-Z від 29.08.2013 року. За вказаною вище адресою ніхто не зареєстрований, але в даному будинку, який належить йому на праві приватної власності на протязі останніх трьох років також проживають: його колишній тесть - [PERSON]; його колишня теща - [PERSON]; його колишня дружина - [PERSON]; баба його колишньої дружини - [PERSON]; дядько його колишньої дружини - [PERSON], що підтверджується актом, складеним Глухівецькою селищною радою Козятинського району. Також, з його колишньою дружиною у вищевказаному будинку проживає її неповнолітня дитина від першого шлюбу. 16.02.2016 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, що підтверджується штампом у його паспорті від 16.02.2016 року. Однак, після розірвання шлюбу, його колишня дружина разом зі своїми родичами продовжують проживати у належному йому будинку, чим порушують його права власника щодо володіння, користування та розпорядження належного йому нерухомого майна, при цьому, жодним чином не беруть участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг, чим завдають йому значних матеріальних збитків. Також зазначив, що будинок, в якому проживають відповідачі перебуває в іпотеці, відповідальність за зобов'язаннями по сплаті кредити лежить на ньому, і він вчасно не може сплачувати платежі по кредиту забезпеченому іпотекою, так як відповідачі чинять йому перешкоди у володінні та користуванні своїм будинком не виселяючись з нього, а він в свою чергу вимушений, нести додаткові витрати для оренди житла, замість того щоб сплачувати платежі по кредиту, що в свою чергу призводить до виникнення заборгованості перед банком. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і впоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, однак подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повторно не з?явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. На підставі ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив, заочно слухати справу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Козятинський район, смт. Глухівці, вул. Механізаторів 62, що підтверджується договором іпотеки № 606/08/2013/0042-Z від 29.08.2013 року. За вказаною вище адресою ніхто не зареєстрований, але в даному будинку, протягом останніх трьох років також проживають: колишній тесть позивач - [PERSON]; колишня теща позивача - [PERSON]; колишня дружина позивача - [PERSON]; баба колишньої дружини позивача - [PERSON]; дядько колишньої дружини позивача - [PERSON], що підтверджується актом, складеним Глухівецькою селищною радою Козятинського району. Також, з колишньою дружиною позивача у вищевказаному будинку проживає її неповнолітня дитина від першого шлюбу. 16.02.2016 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, що підтверджується штампом у його паспорті від 16.02.2016 року. Однак, після розірвання шлюбу, колишня дружина позивача зі своїми родичами продовжують проживати у належному позивачу будинку, чим порушують за винятком його колишньої дружини, права власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження належного позивачу нерухомого майна, при цьому, жодним чином не беруть участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг, чим завдають позивачу значних матеріальних збитків. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і впоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ця ж норма кореспондована у ст. 321 ЦК України Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому, з огляду на вищевказані обставини необхідно усунути перешкод, які чиняться позивачу наступними відповідачами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом виселення останніх з будинку, який належить позивачу. Що стосується вимоги щодо виселення з житлового будинку, який належить позивачу його колишньої дружини [PERSON], то ця вимога задоволенню не підлягає. Так, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Як вбачається зі штампу в паспорті позивача, шлюб з [PERSON] позивач зареєстрував 20.07.2013 року, а житловий будинок позивач придбав 29.08.2013 року, згідно договору іпотеки № 606/08/2013/0042-Z, тобто, в період шлюбу з останньою. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тому, відповідач [PERSON] макє цілком законні підстави проживати у вищевказаному житловому будинку, оскільки є його співвласником і виселенню не підлягає.

Outcome: partial