Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування згідно із законом, вказавши на те, що 21.12.2007 року він уклав шлюб з [PERSON]. 10.03.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 28 по вул. Леніна в с. Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області і на земельну ділянку кадастровий номер 2322181600:10:002:0104 площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Запорізького району Запорізької області с. Дніпрельстан вул. Леніна, 28. Позивач прийняв спадщину після смерті дружини своєчасно, звернувся до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги, після смерті [PERSON] немає. 06.11.2015 року державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 28 по вул. Леніна в с. Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачу було відмовлено, на тій підставі, що за життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку і не отримала державний акт на неї. У звязку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, розглянути справу без його участі. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається в звязку зі смертю особи. Факт смерті 10.03.2015 року [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 319121, виданим 11.03.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1939. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавницею [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС № 048099 від 21.12.2007 року, актовий запис № 14. Належність [PERSON] земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу на земельну ділянку № 28 в с. Дніпрельстан, вул. Леніна, площею 0,25 га. укладеного 16.06.2005 року між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] та [PERSON] Факт належності продавцю [PERSON] земельної ділянки підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю серія IІІ-ЗП № 018877, виданим [PERSON] сільською радою Запорізького району Запорізької області 02.07.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2786, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕК № 050398 від 26.06.2002 року. 06.11.2015 року виданого державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 28 по вул. Леніна в с. Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої 13.11.2015 року Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що, в звязку з тими обставинами, що у позивача відсутні належно зареєстровані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, то оформити спадщину в нотаріальному порядку він не має змоги, йому рекомендовано звернутися до суду. Згідно наданої на запит суду копії спадкової справи № 220/2015 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріальної контори та частково прийняв спадщину відкриту після смерті [PERSON] є [PERSON] Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно ст. 392 ЦК України діючої редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення його позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкову земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved