Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 28 квітня 2012 року приблизно о 20 годині 00 хвилин в районі ділянки 311 км + 900 м автодороги Сімферополь Харків з вини відповідача [PERSON] відбулась ДТП, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальних та моральних збитків. Матеріальну шкоду за первісним позовом позивач оцінив в 82663,24 гривень, а моральну у 30000 гривень. Також позивач просив суд накласти арешт на майно, що належить відповідачу. Під час судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути на його користь з відповідача 80000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Від позовної вимоги про арешт майна відповідача позивач відмовився. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали уточнені позовні вимоги. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 2 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено право відповідача визнати позов повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду заяві, ця заява приєднується до справи. Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В матеріалах справи міститься копія вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання. Потерпілим у вказаній кримінальній справі був позивач [PERSON] (а.с. 5-7). Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч. 1 вказаної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріалами справи підтверджено обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди (а.с. 8-43). Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Факт завдання відповідачем [PERSON] моральної шкоди позивачу, відповідач не заперечує. За вказаних обставин, суд має всі підстави для прийняття визнання уточненого позову відповідачем в даній справі. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved