Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування, визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Мотивує заявлені вимоги тим, що [INFO] року помер його сусід [PERSON] Вказує, що після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з допоміжними спорудами, загальною площею 97,10 кв.м., розташованого в [ADDRESS]. Спадкоємців після смерті [PERSON] у першій, другій, третій черзі за законом не має. Він є спадкоємцем четвертої черги, як особа яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори звернулася із заявою про визнання її спадкоємцем відповідач [PERSON], яка представила себе родичкою спадкодавця, але протягом трьох років належних доказів не надала. Він із спадкодавцем протягом 6 років по день смерті проживав разом з спадкодавцем, який знаходився у тяжкому фізичному стані у зв'язку із проблемами зі здоров'ям і потребував стороннього догляду, який він йому надавав, купляв ліки, оплачував комунальні послуги, його дружина готувала для нього їжу та здійснив поховання спадкодавця за власні кошти. За період проживання у спадкодавця він жодного разу не бачив відповідача, вона не провідувала спадкодавця, не надавала жодної допомоги спадкодавцю. Він звертався до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але йому було відмовлено через пропущений строк на прийняття спадщини, який він пропустив через юридичну необізнаність. Просить усунути відповідача від права на спадкування майна спадкодавця та визнати за ним, спадкоємцем четвертої черги за законом право на спадкування у першій черзі; визначити додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення. Позивач [PERSON], в його інтересах представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені рекомендованим листом в порядку вимог ст. 74 ч.4 ЦПК України, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача, в його інтересах представника, заявлені вимоги підтримано останніми в повному обсязі, кі просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в його інтересах представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені рекомендованим листом в порядку вимог ст. 74 ч.4 ЦПК України, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача, в його інтересах представника, проти заявлених позовних вимог не заперечували, визнали вимоги в повному обсязі. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] у відповідності до паспорта громадянина України зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] року помер сусід позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.12); дане будинковолодіння складається з житлового будинку, гаража, літньої кухні, 2 сараїв, колодязя, вигрібної ями, воріт, відповідно до технічного паспорта, плану будинку, експлікації приміщень (а.с.13-22). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], постійно проживав разом з спадкодавцем до його смерті, що підтверджується актом №142 від 30.06.2016 року (а.с.37). Рішенням №189/9 від 25.04.1972 року виконавчого комітету Чернівецької міської ради депутатів трудящих про відведення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво за адресою [ADDRESS], п.13 рішення виконкому міськради депутатів трудящих №100/6 від 14.03.1972 року відмінено за заявою [PERSON] (а.с.26-27). Крім наведеного, для будівництва будинку відводилася земельна ділянка площею 600 кв.м. відділом комунального господарства виконкому Чернівецької міської ради народних депутатів у відповідності до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 14.12.1972 року [PERSON] (а.с.23-25, 93). Рішенням №550/16 від 18.08.1981 року [PERSON] було затверджено актом приймання індивідуального житлового будинку [ADDRESS] (а.с.28) та у відповідності до акта від 30.07.1981 року (а.с.29-30). Відповідно до акта №142 від 30.06.2016 року, комісією в складі працівників КЖРЕП № 5 встановлено, що по [ADDRESS] проживав [PERSON], 1977 року народження, зі слів сусідів без реєстрації разом з [PERSON] по день смерті [INFO] року та вели спільне господарство (а.с.37), що також підтвердили сусіди [PERSON] (а.с.32), [PERSON] (а.с.34), [PERSON] (а.с.36). Матеріалами справи встановлено, що позивачем [PERSON] було здійснено поховання [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про поховання (а.с.38), довідкою МКП «Спецкомбінат» №141 від 14.06.2016 року (а.с.39), замовленням і прибутковим касовим ордером (а.с.40-42). Згідно повідомлення про відкриття спадкової справи першої Чернівецької державної нотаріальної контори №1973/02-14 від [INFO] року по адресі відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач зверталася із заявою про визнання її спадкоємцем після смерті [PERSON], [INFO] року і була заведена спадкова справа №580/2013р. після смерті [PERSON]; рекомендовано було для оформлення спадщини та для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] надати документи в оригіналах або нотаріально завірені копії, зокрема: свідоцтво про смерть; документи, що підтверджують родинні стосунки; правовстановлюючі документи на спадкове майно та його оцінку; довідку ЖРЕП; паспорт; довідку про податковий номер в Україні (а.с.43), надіславши на адресу [PERSON] витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за номером 54818866 (а.с.44). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року він народився с. Карасук Радянського району Алтайського краю Росії, в графі батьки - батьків не зазначено (а.с.45), що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.83-84), відновленим записом акта про народження №11 (а.с. 85). Згідно відомостей АДБ УДМС України в Чернівецькій області від 28.11.2013 року, [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.46). У відповідності до паспорта РФ відповідача [PERSON], [INFO], місце народження - Вершино - Дарасун Шилкінського району Читінської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.56-57). Згідно повідомлення першої Чернівецької державної нотаріальної контори №1858/02-14-580/2013 від 07.09.2016 року надано копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] року [PERSON] відкриту провадженням за заявою сестри померлого [PERSON] (а.с.62). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкову справу відкрито за №580/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] за заявою сестри померлого [PERSON] (а.с.63-64). В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], місце народження - с. Шилкински Читінська область, місце реєстрації В.Дарасун бюро ЗАГС, її батьками зазначено: [PERSON], [PERSON] (а.с.65). 03.08.1959 року громадянка [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с.74), 31.08.1970 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, 19.12.1972 року зареєстровано шлюб [PERSON] з громадянином [PERSON], за актовим записом №659, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с.75). Даними свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові (а.с.73) вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO] змінив прізвище на «[PERSON]» 27.11.1981 року, актовий запис №66, що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені (а.с.78-79) та записом акта про зміну прізвища, імені, по батькові №66 (а.с.80). Відповідно до довідки Першої чернівецької державної нотаріальної контори №438/02-14-580/2013 від 19.02.2014 р. на адресу відповідача [PERSON] вказано, що [INFO] року заведено спадкову справу №580/2013 року до майна померлого [INFO] року її рідного брата громадянина України [PERSON], [INFO], який постійно проживав за місцем реєстрації по [ADDRESS] України. За матеріалами спадкової справи відповідач є єдиним його спадкоємцем і заявником на спадщину за законом другої черги спадкування, станом на 19.02.2014 р. зазначена спадкова справа провадженням не закінчена (а.с.86). Згідно відповіді №78 від 17.01.2014 року Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, у відповідності до реєстрової книги та архівної справи будинку [ADDRESS] право власності зареєстровано за [PERSON] згідно договору про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 14.12.1972 року і акту прийомки індивідуального будинковолодіння затвердженого рішенням Чернівецького міськвиконкому за №550/16 від 18.08.1981 р. та внесено в книгу за №37 сторінка 106, дата реєстрації 28.10.1981 р. (а.с.94). Станом на 16.06.2016 року, відповідно до довідки №1176 Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по [ADDRESS] складається з житлового будинку, гаража, літньої кухні, сараїв, колодязя, вигрібної ями, воріт, загальна площа будинку 97,10 кв.м., житлова площа 55,10 кв.м., процент зносу 37% (а.с.95). Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) визначено статтею 1216 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимогами ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Згідно ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом; не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині; не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини; не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вимогами ст. 1258, 1259 ЦК України визначено відповідно, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15). Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вимогами ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] реалізував своє право на можливість бути визнаним спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті померлого [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки постійно проживав із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років; доглядав за життя [PERSON], здійснив за власні кошти його поховання. А, отже сукупність досліджених доказів по справі при їх системній оцінці з наведеними нормами права свідчать, що заявлені вимоги щодо усунення відповідача від права на спадкування майна спадкодавця [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідач [PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, а також враховуючи визнання відповідачем пред'явленого позову, встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що заявлені вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved