Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.07.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1197, мотивуючи позовні вимоги тим, що від спільного проживання у шлюбі однією сімєю з відповідачем у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Причиною розпаду сімї вказує сварки, конфліктні ситуації з приводу неналежного виконання обовязків по поліпшенню матеріального стану сімї. Подружні почуття та відносини між ними припинені, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Просить, поданий ним позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просив заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомила. Вивчивши та розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, зі згоди позивача, а також виходячи з вимог ст. 169 ЦПК України вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 16.07.1983 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1197 (а.с.5). За період спільного проживання у шлюбі однією сімєю у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми (а.с.7). Судом також встановлено, що сторони подружні стосунки припинили, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований 16.07.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1197, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved