overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Блюхера, 7. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що йому на праві власності належить житловий будинок по вул. Блюхера, 7 в м. Люботин, в якому зареєстровані відповідачі, які не проживають в будинку з 12 квітня 2014 року, та їх речі в будинку відсутні. В судове засідання [PERSON] не зявився, але подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Справу просив розглянути в заочному порядку у разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлени належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідачі не сповістили, тому суд виходить з того, що їх неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідачі до суду не подавали. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідачів в заочному порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Позивач є власниками житлового будинку № 7 по вул. Блюхера в м. Люботин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 липня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 660. Як вбачається з будинкової книги, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в спірному будинку з 12 квітня 2014 року. Той факт, що відповідачі з 12 квітня 2014 року в спірному житловому будинку не проживають без поважних причин підтверджується актами комісії квартального комітету № 27 від 14 квітня 2015 року. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі як члени сімї власника мають право на проживання в спірному житловому будинку, але вони втратили це право, оскільки не проживають в ньому без поважних на то причин більше року, а тому суд вважає, що вони втратили право користування житловою площею в спірному житловому будинку.. З урахуванням наведеного суд задовольняє позов та визнає відповідачів такими, що втратили право користування спірним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 74 по вул. Леніна в с. Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником зазначеного житлового будинку. Відповідачка зареєстрований в цьому будинку, але там не проживає з січня 2015 року без поважних причин, її особистих речей в будинку немає, у звязку з чим він звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день розгляду справи, а судова повістка направлена за місцем її реєстрації повернута до суду в звязку з її не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена про день розгляду справи належним чином. За згодою позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачки заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, приймаючи до уваги заяву позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області по вул. Леніна, № 74, згідно договору дарування серії ВММ № 457590, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 22 березня 2010 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 301 (а.с.7-8). Відповідачка [PERSON] колишня дружина позивача зареєстрована в зазначеному житловому будинку, але там не проживає без поважних причин з січня 2015 року, особистих її речей в будинку немає. Викладене підтверджується актом, складеним 09.03.2016 року депутатом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] у присутності жителів с. Великий Дальник [PERSON] та [PERSON], а також довідкою № 905, виданою виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області 09.03.2016 року (а.с.20, 21). Правовідносини, що виникли, врегульовані ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Лозівський, 4, в зв'язку набувальною давністю. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Лозівський, 4, належить в 1/2 частині йому на праві власності, а інша 1/2 частина належить його братові, [PERSON], яку він успадкував після смерті матері, [PERSON], яка померла в 1988 році. Але після смерті матері, він, позивач, добросовісно, відкрито і безперервно користується усім будинком, доглядає за ним та земельною ділянкою з відома відповідача, а тому вважає, що набув право власності на нього в цілому. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про визнання позову та обставин, викладених в ньому, а також про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірним є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Лозівський, 4, який в 1/2 частині належить на праві власності позивачу, [PERSON], а інша 1/2 частина належить [PERSON], відповідачу в справі, в якості спадщини, яку він прийняв після своєї матері, [PERSON], померлої 29 жовтня 1988 року, але своє право власності не оформив. Наявність за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Лозівський, 4, житлового будинку загальною площею 35,50 кв.м, у тому числі житловою площею 17,70 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Люботинське БТІ» станом на 03 січня 2016 року. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] за життя матері отримав від неї дозвіл на використання в цілому всього житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами і розпорядження ним на власний розсуд. Відповідач [PERSON] підтвердив ту обставину, що позивач безперервно володів 1/2 частиною будинку з 1988 року з дозволу матері. Враховуючи те, що [PERSON] за життя матері отримав право користуватися будинком в цілому та земельною ділянкою, мав вільний доступ до домоволодіння, відкрито та безперервно володів нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірний будинок, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], виключити з актового запису №47 від 20 серпня 2009 року про народження дитини у Книзі реєстрації народжень [PERSON], зареєстрованого Підбузькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області, відомості про [PERSON] як про батька дитини, внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON]. Мотивує позов тим, що дізнався про те, що є батьком [PERSON] саме з акту експертного заключення про біологічне батьківство №MGТ 246 (Medical Genomics Ltd 4098979), що датується 10.11.2016 року, дитина була зачати між [PERSON] та [PERSON] в той час, коли остання перебувала в шлюбі з [PERSON]. 31.07.2009р. у [PERSON] народилася дівчинка [PERSON], батьком [PERSON] зареєстровано [PERSON] як чоловіка, з яким у законному шлюбі на той час перебувала мати дитини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2010 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та 18.12.2014 р. [PERSON] та [PERSON] одружилися. З огляду на вище наведене, звертається до суду з даною заявою. В судове засідання заявник та його представник не з»явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали з мотивів викладених у заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач зазначає, що між ними довгий час припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, вони 2006 року почали проживати окремо, тому він вважає, що примирення та подальше спільне життя неможливе. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з викладених підстав. Сам позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його присутності з огляду на його перебування за кордоном. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та повідомила, що вони з чоловіком дійсно з 2007 року проживають окремо, позивач в добровільному порядку допомагає матеріально утримувати їх спільну дитину. Суд, вислухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2014 року (а.с.9). Від цього шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON] [INFO] (а.с.10). Судом встановлено, що через наявність різних поглядів на спільне життя, відсутність почуття порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного, протягом останніх 7-8 років і наразі проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Намірів змінити прізвища після розірвання шлюбу сторони не висловили. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 червня 2016 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис про шлюб № 45. Вказував, що подружні відносини з дружиною припинені з 24 жовтня 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, бажання перебувати в шлюбі з відповідачем він не бажає, тому що це буде суперечити його інтересам. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій позов визнає та просила його задовольнити, справу просить розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 25 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 25 червня 2016 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 45, але на даний час вони проживають окремо один від одного. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 24 жовтня 2016 року та носять формальний характер через те, що у них виявилися різні погляди на життя, що в свою чергу призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 20 вересня 2014 року Жовтневим відділом РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №526. Вказував, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 243468, виданим 20 вересня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №526, але на даний час шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ №408511, виданим 23 квітня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з вересня 2016 року та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним [PERSON], [INFO], та відповідачем по справі [PERSON], [INFO], зареєстрований 02 вересня 1988 року, виконавчим комітетом Жовтневої ради народних депутатів по м. Харкову, палац «Жовтневий», актовий запис про шлюб №844. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та взаємовідносини в сімї з цих причин у них стали погіршуватися. Також він додав, що все це призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 02 вересня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІІ-ВЛ №439423, виданим 29 листопада 1989 року виконавчим комітетом Жовтневої ради народних депутатів по м. Харкову, палац «Жовтневий», актовий запис про шлюб №844. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 30 квітня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 14 травня 2004 року відділом охорони здоровя відділом запису актів громадянського стану штату Арізона, США, запис № В 102-2004-029630. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з лютого 2016 року та носять формальний характер, спільне життя між сторонами не склалося. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним [PERSON], [INFO], та відповідачкою по справі - [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 червня 2011 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис про шлюб №62. Вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та взаємовідносини в сім'ї з цих причин стали погіршуватися, все це призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Також він додав, що сім'я існує лише формально, перебувати у шлюбі він не бажає, а збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримав в та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис про шлюб №62. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим 18 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з грудня 2016 року та носять формальний характер, спільне життя між сторонами не склалося. Сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо один від одного. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 12 січня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 1. Вказував, що подружні відносини з дружиною не склалися, спільне господарство вони не ведуть, проживають вони окремо один від одного, він вважає, що подальше збереження сімї є неможливим. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, проте, подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення та просила справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 12 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 301579, виданим 12 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1, але на даний час вони проживають окремо один від одного. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 320859, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved