Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» на його користь 13 428 грн. відшкодування матеріальних збитків та 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 13.08.2016 р. о 11 год. 30 хв. він рухався на автомобілі [NUMBER]. Під час виїзду з парковки ТРЦ «Дафі» позивач провалився лівим переднім колесом оглядовий колодязь, що не був накритий кришкою та доверху заповнений водою після дощу, який та не був огороджений попереджувальними сигнальними бар'єрами. Після цього позивач викликав поліцію, щоб з'ясувати за ким закріплена ця ділянка дороги і хто повинен нести відповідальність за її утримання в безпечному стані. Прибулі поліцейські викликали представників ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» (адміністрація ТРЦ «Дафі»), які повідомили, що вони дійсно є орендарями земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Героїв Праці, 9 (кадастровий номер ділянки 6310136600:13:009:0022), а кришка оглядового колодязя зникла напередодні ввечері. Позивач зазначає, що адміністрація ТРЦ «Дафі», порушуючи ст.ст. 15, 28-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не здійснила заходів щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортної пригоди та не потурбувалась про те, щоб попередити в майбутньому аналогічні випадки і не огородили сигнальним бар'єром цей відкритий оглядовий колодязь. Позивач вважає, що в результаті бездіяльності ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» виникла дана дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено його автомобіль та завдано матеріальних збитків на суму 13 428 грн., що підтверджено актом огляду технічного стану автомобіля від 13.08.2016 р. В позові зазначається, що ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», як власник джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати позивачу витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля [NUMBER], пошкодженого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, позивач а зазначає, що відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. В серпні - вересні 2016 року у позивача та його дружини була відпустка, вони планували поїздку на море для оздоровлення дитини. Проте, після дорожньо-транспортної пригоди не змогли відпочити та оздоровити дитину. Крім того, після ДТП позивач не міг користуватись своїм автомобілем, що потягло значні незручності, розлад у родині, погіршення самопочуття, спокою позивача та інш. Розмір відшкодування моральної шкоди позивача оцінює в 10 000 грн., враховуючи, що позивач переніс нервовий стрес, було порушено хід його звичайного життя, що призвело до погіршення стану здоровя членів родини та моральних страждань. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» в суді проти задоволення позову заперечував. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася на проїзній частині біля ТРЦ «ДАФІ», однак звернувшись з позовом, позивач не встановив власника земельної ділянки, на якій сталося ДТП, та власника оглядового колодязю. Територія на якій сталося ДТП, не належить та не перебуває у користуванні ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», що підтверджується копію договору оренди землі з планом земельної ділянки, яку орендує відповідач. Як вбачається з договору та плану до нього, проїзна частина, на якій сталося ДТП, не належить до території земельної ділянки орендованої відповідачем. Оглядовий колодязь, який став причиною ДТП, не являється власністю відповідача та не використовується ним. Даний оглядовий колодязь, на думку відповідача являється власністю та використовується AT «Валор», що підтверджується проектом будівництва сітки оглядових колодязів для прокладення комунікаційних мереж. Згідно креслення, що містяться в даному проекті, оглядовий колодязь входить до мережі колодязів, які являються власністю AT «Валор». Також представник відповідача зазначив, що позивач, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. На думку представника відповідача позивач не обґрунтовано та безпідставно звернувся з позовом до відповідача, оскільки ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» не являється власником оглядового колодязю, що став причиною ДТП, тому не зобов'язаний компенсувати матеріальні збитки позивача. Також позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та розрахунку її розміру. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» на його користь 13 428 грн. відшкодування матеріальних збитків та 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13 серпня 2016 року о 11 год. 30 хв. позивач [PERSON], рухаючись на автомобілі [NUMBER], при виїзді з парковки ТРЦ «Дафі» на вул. Героїв Праці в м. Харкові потрапив лівим переднім колесом автомобіля у оглядовий колодязь, який був доверху заповнений водою після дощу. Позивач впевнений, що відповідач ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» є орендарем земельної ділянки, на якій знаходиться оглядовий колодязь, в який потрапило ліве переднє колесо автомобіля позивача. Вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, сталася в результаті бездіяльності ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», [PERSON] звернувся з позовом ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» про стягнення завданих позивачу в звязку з пошкодженням автомобіля матеріальних збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог щодо обовязку відповідача ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» відшкодувати завдану [PERSON] шкоду, позивач надав суду два листа, а саме: Перший лист ТОВ «ТК ВАЛОР», в якому повідомляється, що оглядові пристрої (кабельні колодці звязку) на трасі кабельної каналізації встановлюють балансоутримувачі кабельної каналізації. Кабельна каналізація, на якій розташовано цей оглядовий пристрій біля дому №9 по вул. Героїв Праці (ТРЦ Дафі) не є власністю ТОВ «ТК ВАЛОР». Саме тому ТОВ «ТК ВАЛОР» не є балансоутримувачем цього оглядового пристрою. Другий лист від 19.08.2016 р. ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», в якому повідомляється, що даний оглядовий колодязь та комунікаційні мережі, що знаходяться в ньому не перебувають на балансі ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ». Таким чином, позивачем не надано доказів, підтверджуючих, що оглядовий колодязь, в який 13 серпня 2016 року о 11 год. 30 хв. потрапило ліве переднє колесо автомобіля [NUMBER], знаходиться на балансі ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ». Відсутні також належні та допустимі докази, підтверджуючі, що земельна ділянка, на якій знаходиться вищезазначений оглядовий колодязь, перебуває у власності чи користуванні відповідача. Представник ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» надав суду копію договору оренди землі від 02.04.2004 р., згідно якого ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» орендує земельну ділянку площею 3,9570 га, що знаходиться на вул. Героїв Праці в м. Харкові; план земельної ділянки; акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості та ситуаційний план; акт приймання-передачі земельної ділянки та схему виносу в натурі меж земельної ділянки, з яких вбачається, що оглядовий колодязь, в який 13 серпня 2016 року о 11 год. 30 хв. потрапило ліве переднє колесо автомобіля позивача, знаходиться за межами орендованої відповідачем земельної ділянки. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем не надано доказів, підтверджуючих, що за заподіяну позивачу шкоду в звязку з пошкодженням його автомобіля несе відповідальність ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ», його позовні вимоги про стягнення з ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» на його користь 13 428 грн. відшкодування матеріальних збитків та 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач [PERSON] не довів належними та допустимими доказами те, що йому була завдана моральна шкода неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача, не зазначив з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому задоволенні позовних вимог до відповідача ТОВ «АЛЬТАІР-ХХІ» про відшкодування позивачу моральної шкоди також слід відмовити. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed