Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.04.2016 року. На даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Вказує, що змінився його сімейний стан, 21.07.2018 року він зареєстрував шлюбу з [PERSON], 10.01.2019 року у них народилася спільна дитина син [PERSON]. Зазначає, що сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі не може, оскільки на його утриманні на даний час також перебувають дружина [PERSON] та їх спільний син [PERSON], [INFO]. А тому, просить зменшити розмір аліментів , які стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав, просить його задовольнити, справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася. Ухвалою від 31.08.2018 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання на 22.11.2018 року. Слухання справи відкладалося у звязку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.04.2016 року (а.с.18-19). На даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується копією розрахунку наданого Зарічним ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області (а.с.21). 21.07.2018 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.22). 10.01.2019 року у позивача від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та який знаходиться на його утриманні. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що у позивача на даний час змінився сімейний стан, він перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу у них народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO], дружина та дитина перебувають на його утриманні, у звязку з цим, наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на думку суду, є розумним. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України у редакції, яка діє на даний час, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial