Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який уклали 07.03.2018 року. Шлюб зареєстровано Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом № 354. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з травня 2020 року через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб розпався остаточно та сім`ю вже не зберегти. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 02.04.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, а також просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Кисельова О.М. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, відповідачка надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, а також просила справу розглянути без її участі. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви позивача та відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07.03.2018 року сторони зареєстрували шлюб 07.03.2018 року у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 354. Згідно паспортних даних місцем проживання позивача зазначено [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області зареєстрованим місцем проживання відповідачки є [ADDRESS] . Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначені підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Також ч.2 передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає доведеними доводи позивача, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведеться, а тому враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього, про примирення не заявляють, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його права підлягають судовому захисту в зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати, а позов задовольнити. Щодо розподілу наявних судових витрат по справі у виді судового збору, що сплатила позивачка при подачі позову слід зазначити наступне. Так, відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, відповідно положень ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, а саме сплатив судовий збір у вірному розмірі 908,00 грн., а відповідачка до початку розгляду справи по сутіпозов визнала, в зв`язку з чим його позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при подані позову судового збору в сумі 454,00 грн., а решту суми судового збору в розмірі 454,00 грн. слід стягнути з відповідачки на його користь.

Outcome: approved