Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області, зацікавлена особа - [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за набувальною давністю, мотивуючи свою вимогу тим, що мешкає з 2003 року разом з дружиною і двома дітьми в будинку [ADDRESS], де і зареєстровані. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] виданого 24 лютого 1981 року Виконавчим комітетом Нижньосірогозької селищної ради власником вказаного будинку була [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16 червня 1999 року Нижньосірогозьким РВАГС в Херсонській області. Після смерті [PERSON] ніхто з спадкоємців спадщину не прийняв. Позивач зазначив, що в будинку [ADDRESS] мешкає разом з сім'єю з дозволу сина померлої [PERSON] - [PERSON]. Таким чином позивач разом з сім'єю відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном протягом 13 років, за цей час в будинку зроблено поточний ремонт, регулярно сплачує за спожиту електроенергію, водопочтачання, та інші необхідні платежі, будинок обладнано водяним опаленням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де прохав розглянути справу за його позовом без його участі у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити. Представник Нижньосірогозької селищної ради за дорученням Голтаєва А.В. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути судову справу без її участі, позовні вимоги позивача [PERSON] визнає, як правомірні, селищна рада заперечень проти задоволення позову не має, прохає позов задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, 28 вересня 2017 року надав суду заяву, де прохав розглянути справу за позовом [PERSON] без його участі у зв'язку з неможливістю з'явитися до суду через хворобу, повідомив також, що не має заперечень проти заявлених вимог позивача. За таких умов відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Нижньосірогозької селищної ради, заінтересована особа [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за набувальною давністю підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок, виданого 24 лютого 1981 року Нижньосірогозькою селищною радою Херсонської області, будинок за [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами належить по праву приватної власності [PERSON], зареєстрований Генічеським бюро технічної інвентаризації (а.с. 21). Відповідно до виданого 16 червня 1999 року Нижньосірогозьким районним відділом реєстрації АГС Херсонської області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в смт Нижні Сірогози у віці 83 років (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 198, його матір'ю вказана [PERSON] (а.с. 23). Таким чином [PERSON] після смерті матері [PERSON] став спадкоємцем в порядку спадкування за законом, але своє право власності на спадщину належним чином не реалізував, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, будинок померлої матері [ADDRESS] залишався без нагляду. Приблизно в жовтні 2003 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцем, в усній формі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] Херсонської області з надвірними будівлями та спорудами. За домовленістю між ними було проведено повний розрахунок за вказаний будинок. З 15 грудня 2003 року позивач з сім'єю зареєстрований в будинку [ADDRESS], де по теперішній час проживає, проводить капітальні та поточні ремонти, сплачує всі необхідні платежі. На даний час позивач має намір зареєструвати своє право власності на будинок, однак у зв'язку з відсутністю нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу це зробити не має можливості. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном, доглядає за ним, утримує його, робить поточні ремонти, сплачує податки. За замовленням [PERSON] ПП «Навчально-консультаційний Центр» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER] виготовлено станом на 14 серпня 2017 року (а.с. 12-18). Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області, на території якої розташований будинок [ADDRESS], заперечень проти задоволення позову не має, підтримує позов, та прохає задовольнити, оскільки в смт Нижні Сірогози залишається значна кількість житлових будинків, мешканця яких не мають документів на право приватної власності на житло. Нерухоме майно може стати предметом набуття за давністю, оскільки вважається , що таке майно існує, (існування нерухомого майна підтверджується квитанцією про сплату податку). Добросовісність є однією із засад цивільного законодавства, наряду зі справедливістю та розумністю (ст. З ЦК України). Згідно приписів ст. 344 Цивільного кодексу України, для набуття права власності на майно за набувальною давністю, необхідне, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто, особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (внаслідок шахрайства тощо). Також, володіння майном повинне бути відкритим, тобто, очевидним для всіх інших осіб, при цьому, володілець має ставитися до майна, як до свого власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані). Крім цього, володіння майном повинно бути безперервним, протягом встановленого законом строку. У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що враховуючи положення ст. ст. 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214ЦПК). Виходячи зі змісту ст.ст. 335 і 334 ЦК України взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в передані цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Отже, право власності за набувальною давністю може набутися на безхазяйну нерухому річ, а взяття її на облік органом, що здійснює державну реєстрацію на нерухоме майно за заявою органу місцевого самоврядування і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є перешкодою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, а також частини 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч. І ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 344 ЦКУ набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Ст. 344 ч.1 ЦКУ передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безпосередньо володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Будинком [ADDRESS] Херсонської області позивач [PERSON] володіє більше 10 років, а саме з 2003 року безперервно та відкрито, а тому суд має всі підстави для задоволення його позовних вимог. Відповідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved