Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 листопада 2011 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Понад три роки вони проживають окремо та між ними фактично припинилися подружні відносини, вони не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року було вжито заходів щодо примирення сторін та надано їм строк для примирення до 04 березня 2019 року, у зв`язку з чим зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року було повторно вжито заходів щодо примирення сторін та надано їм строк для примирення до 06 травня 2019 року, у зв`язку з чим зупинено провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Попередньо подав завірену Генеральним консульством України в Кракові письмову заяву у якій вказав, що на даний час перебуває за межами території України та не має можливості прибути в судове засідання. Позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Дяків О.Я. позов підтримала, просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 листопада 2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 листопада 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1992. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2548. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, сторони тривалий час проживають окремо та не підтримують подружніх взаємовідносин. Судом було вжито заходів щодо збереження сім`ї та надано строк для примирення, однак сторони не примирилися. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників спору, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2548.

Outcome: approved