Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 30.09.2000 року між ним та відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №442. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 30.09.2000 року в м. Харків, в Жовтневому відділу реєстрації актів громадського стану, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.09.2000 року зроблено відповідний актовий запис за № 442. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя та побутові питання, відпочинок та інші питання. На такому підґрунті ставлення сторін один до одного вже змінилося. Почуття кохання та бажання проживати спільно втрачені. Негативне та дратівливе ставлення один до одного може вплинути на емоційний стан дитини. Шлюбні відносини позивач з відповідачем не підтримують більше 10 років, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу неможливе та не доцільне. Примирення між сторонами та відновлення шлюбно-сімейних стосунків не можливе. Після розірвання шлюбу, син, за взаємною домовленістю з відповідачем, залишається проживати з нею. Також сторони домовились, що позивач прийматиме активну участь у вихованні та розвитку дитини, матиме можливість спілкуватись з сином у будь-який день тижня, заздалегідь погодивши це питання з відповідачем, а також братиме його на відпочинок та до себе за місцем свого проживання у вихідні дні. Спір щодо поділу майна між позивачем та відповідачем по справі відсутній. Всі питання щодо розподілу майна врегульовано до подання позовної заяви до суду шляхом домовленостей та задоволення вимог. У зв'язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Сторони в підготовче засідання 15.04.2019 року не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримав, відповідач позов визнала у повному обсязі, просила його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2000 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану, м.Харків, про що зроблено відповідний актовий запис №442 і підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 30.09.2000 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с. 5). В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №18 і підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.01.2006 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитини та відповідача, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved