Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав свою доньку [PERSON] та колишнього зятя [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей по 1/3 з кожного з відповідачів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі за позовом - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] є батьками його малолітніх онуків, [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між його донькою, [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] був розірваний у 2010 р., діти залишились проживати з ним та його дружиною [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони з дружиною докладають чимало зусиль для їхнього гармонійного розвитку, навчання, виховання, забезпечують необхідним одягом, харчуванням. Мати дітей, [PERSON] проживає окремо, останні чотири роки зовсім не з'являється, не виходить на будь-який контакт, телефонний зв'язок, не цікавиться життям дітей, не допомагає матеріально. Батько, [PERSON], також проживає окремо, протягом 6 років не бере участі у житті дітей, не з'являється і не цікавиться їхнім життям, не спілкується з ними, навіть у телефонному режимі, не допомагає матеріально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи - служби у справах дітей Красноградської РДА просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Так, як відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлений у встановленому законом порядку, від них не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як сам позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьками є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с.7-8). До комісії з питань захисту прав дитини надійшла заява від громадянина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], з питання винесення рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. 20 листопада 2014 року комісією у складі: Любимої A.B., завідувача сектору усиновлення, опіки, піклування, розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей та Кічки P.C., спеціаліста І категорії сектору усиновлення, опіки, піклування, розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей було обстежено умови проживання [PERSON]. Встановлено, що гр. [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON], [INFO], малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Квартира жилою площею 54 кв.м., складається з трьох жилих кімнат. Квартира з усіма зручностями, є всі необхідні меблі, наявні окремі спальні місця, письмовий стіл, планшет, ноутбук, інші предмети побуту та телеапаратура, діти забезпечені одягом згідно чотирьом сезонам. Для дітей обладнано окрему кімнату, де створені необхідні умови для всебічного розвитку та гармонійного виховання. Санітарний стан та умови проживання добрі. 21 листопада 2014 року головою Красноградської РДА було винесене розпорядження, а 15 грудня 2014 року службою у справах дітей Красноградської РДА було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та рекомендовано заявнику [PERSON] звернутися до суду з відповідної позовною заявою. Також в ході судового розгляду встановлено, що після розірвання шлюбу між батьками дітей рішенням суду від 2010 року і по теперішній час [PERSON] та [PERSON] не беруть ніякої участі у вихованні дітей, не спілкуються з ними, не цікавляться їхнім життям, здоров'ям, не надають матеріальної допомоги, ухиляються від сплати аліментів, діти весь час знаходяться з дідусем та бабусею - [PERSON] та [PERSON], Мати дітей, [PERSON] проживає окремо, останні чотири роки зовсім не з'являється, не виходить на будь-який контакт, телефонний зв'язок, не цікавиться життям дітей, не допомагає матеріально. Батько, [PERSON], також проживає окремо, протягом 6 років не бере участі у житті дітей, не з'являється і не цікавиться їхнім життям, не спілкується з ними, навіть у телефонному режимі, не допомагає матеріально. Згідно з характеристиками учнів гімназії «Гранд» - малолітніх [PERSON] та [PERSON], за весь час навчання дітей у гімназії ні батько ні мати не займалися вихованням дітей, не цікавились їх навчанням, жодного разу, не з'являлася у школі. Весь час вихованням дітей займалися тільки бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Вищезазначені факти також підтверджуються відповідними поясненнями та заявами на ім'я голови Красноградської комісії з питань захисту прав дитини - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ході розгляду справи було встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою, [ADDRESS], тобто [PERSON] має право на звернення до суду з відповідним позовом. Також згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з урахуванням вище наведеного, суд давши аналіз всім зібраним доказам по справі, приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] До такого висновку суд прийшов ретельно дослідивши всі докази по справі, надані сторонами, в тому числі враховуючи роз'яснення, які містяться в п.15 ППВСУ №3 від 30.03.2007р., а саме що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Всі вищеперелічені факти суд розцінює як ухилення від виховання дітей батьками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків, відсутність яких відповідно до ст.164 СК України, а також роз'яснень п.16 ППВСУ №3 від 30.03.2007р. є підставою для позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У зв'язку з викладеним суд також вирішує вказане питання та вважає, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/6 частини з усіх видів їх заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, оскільки розмір аліментів по 1/3 частини з усіх видів заробітку, як просив позивач, суд вважає надмірним, т.я. аліменти стягуються з обох відповідачів, тобто по 1/6 з кожного, що загальна сума складатиме 1/3. При задоволенні позовних вимог позивача, суд також приймає до уваги те, що відповідачі будь яких заперечень з приводу позову не надали та не з'явився в судове засідання. Таким чином, суд вважає що маються всі підстави для задоволення позову, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial