Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 150000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.2015 близько 09.30 год. на перехресті вулиць Козельницької Луганської у м.Львові відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», виїхав на перехрестя з другорядної дороги, створив перешкоду в русі мотоциклу «Yamaha» н.з. ВС 4368 АА під керуванням [PERSON],, що рухався по головній дорозі , чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 (б), 2.3 (д), 16.3, 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого між ними відбулося зіткнення, внаслідок якого водій мотоцикла потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а пасажир мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Дані обставини встановлені вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28.09.2017р., яким [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Зазначив, що під час ДТП йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, моральні страждання в результаті ДТП позначили негативні зміни у його житті, зокрема, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності. Щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба уникнути аналогічних обставин, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні. В момент вчинення ДТП з вини засудженого, він пережив емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров»я та життя. Впродовж всього періоду лікування він почував себе незручно, дискомфортно, постійно змушений був пристосовуватися до негативних умов існування, а саме, ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовило необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Вважає, що розмір моральної шкоди має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які йому довелося перенести у зв»язку з ушкодженням здоров»я, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характер його немайнових втрат, яку просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді від 11.04.2018 позовну заяву прийнято та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить такі задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, в яких зазначив, що під час розгляду кримінальної справи відносно [PERSON] представник потерпілого позивача [PERSON] дав усні пояснення суду, з яких вбачається, що матеріальних та/або моральних претензій до підсудного [PERSON] немає. Сам потерпілий [PERSON] таких пояснень і правової позиції свого представника не заперечив, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Крім того, вважає розмір моральної шкоди не обґрунтованим, позивачем не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такого відшкодування та в чому конкретно полягає така шкода. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28.09.2017 [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання. Із змісту вироку вбачається, що відповідач [PERSON] 07.08.2015 близько 09.30 год., керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті вулиць Козельницької Луганської у м.Львові, порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3 (б), 2.3 (д), 16.3, 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, створивши загрозу безпеці дорожнього руху, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», виїхав на перехрестя з другорядної дороги і зупинився в крайній правій смузі, створивши перешкоду в русі мотоциклу «Yamaha» н.з. ВС 4368 АА, під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі , в результаті чого між ними відбулося зіткнення, внаслідок якого водій мотоцикла потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10-го ребра справа і забій легень з поступленням повітря у плевральні порожнини та під шкіру, відкриті переломи обидвох кісток лівої гомілки у верхній третині, закритий перелом обидвох променевих кісток та рани на голові, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а пасажир мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я. Із висновку експерта №379/15, зробленого в результаті судово-медичної експертизи, вбачається, що у позивача [PERSON] було виявлено закритий перелом 10-го ребра справа і забій легень з поступленням повітря у плевральні порожнини та під шкіру, відкриті переломи обидвох кісток лівої гомілки у верхній третині, закритий перелом обидвох променевих кісток та рани на голові. Вказані тілесні ушкодження заподіяні могли утворитись 07.08.2015 року у момент ДТП, були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Вина відповідача [PERSON] у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому позивачу [PERSON] підтверджується вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28.09.2017р. та висновком експерта №379/15. Відтак протиправними діями відповідача потерпілому позивачу [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у звязку із ушкодженням здоровя, зокрема відкритий перелом кінцівки ноги, перелом ребра, рани на голові, що потребувало тривалого лікування; страху та побоювання за власне життя в момент зіткнення, яке відбулось внаслідок ДТП; переживань, тривалого клопоту, незручностей внаслідок відвідування медичних закладів; втрати психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих звязків. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. На думку суду безспірним є той факт, що внаслідок протиправних дій позивачу була заподіяна моральна шкода, однак враховуючи характер та глибину душевних страждань [PERSON], характер правопорушення, внаслідок, якого йому було завдано фізичного болю та страждань, ступінь вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити на користь [PERSON] 30 000,00 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджені відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та

Outcome: partial