Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на автомобіль VOLKSWAGEN Passat, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в МВ РЕР смт. Каланчак УДАІ УМВС України в Херсонській області 27 вересня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], виданого смт. Каланчак УДАІ УМВС України в Херсонській області 27 вересня 2008 року. Під час судового розгляду позивач доповнив позовні вимоги та просив в рахунок погашення заборгованості в розмірі 155074 грн. 09 коп. визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, який є предметом застави згідно кредитного договору від 30.09.2008 року № 010/04-02/2391 укладеного між [PERSON] і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» вартістю 127380 грн. та стягнути на його користь 27694 грн. 09 коп., що складає різницю в загальній вартості боргу 155074 грн. та вартістю автомобіля. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач уклав кредитний договірвід 30.09.2008 року № 010/04-02/2391 з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно якого отримав кредит в сумі 155164 грн. 30.09.2008 року він, [PERSON], уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» договір поруки № 12/04-02/2391/3 по зазначеному вище кредитному договору. В цей же день між відповідачем і банком було укладеного договір застави транспортного засобу № 12/04-02/2391/1/1 з метою забезпечення виконання умов кредитного договору. Предметом застави є автомобіль VOLKSWAGEN Passat, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 193955 грн. Протягом дії кредитного договору ним, як поручителем, на прохання відповідача, було здійснено погашення платежів на загальну суму 87799 грн. 47 коп. 13 вересня 2013 року він уклав з банком договір про відступлення права вимоги, згідно якого він здійснив погашення залишку боргу по кредиту в сумі 67274,62 грн. В зв'язку з цим має намір захистити свої цивільні права шляхом визнання права власності на предмет застави. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі просив їх задовольнити. Представник третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, надіславдо суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно вказаної заяви представник третьої особи пояснив, що заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю погашена новим кредитором [PERSON], а тому проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що спірний автомобіль арештовано відповідно до акту опису та арешту майна від 23.08.2013 року, що складний державним виконавцем відділу ДВС Каланчацького РУЮ Херсонської області Демиденко Т.О. по виконавчому провадженню по стягненню боргу в сумі 211060,20 грн. на користь [PERSON], що зачіплює його інтереси та виключає задоволення даного позову. Однак, 27.08.2014 року [PERSON] надіслав заяву згідно якої не заперечував проти задоволення позову, пояснюючи це тим, що [PERSON] повернув йому кошти і на даний час вирішено питання заборгованості відповідача. Представник третьої особи КС «Центр фінансових послуг» в судове засідання не з'явився,надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та надіслав до суду заперечення на позовну заяву згідно якого просив відмовити в задоволенні позову пояснюючи це тим, що позивач просить визнати право власності на майно, однак такий спосіб звернення стягнення на предмет застави не передбачений ні вищезазначеним договором, ні законодавством. Представник ВДВС Каланчацького РУЮ Погорецький К.І. проти задоволення позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що на виконанні ВДВС Каланчацького РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження у якому 7 проваджень на загальну суму заборгованості [PERSON] 245000 грн. На виконанні перебувають виконавчі листи простягнення боргу на користь [PERSON] та КС «Центр фінансових послуг». Виконавчій службі було відомо, що спірний автомобіль є предметом застави. ВДВС Каланчацького РУЮ оголосив про реалізацію майна з метою здійснення виконання по виконавчим провадженням. На даний час декілька виконавчих листів було повернуто третім особам за їх заявою, решта перебувають на виконанні. Судом встановленотакі обставини та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір № 010/04-02/2391. Згідно вказаного договору відповідач отримав в кредит 155164 грн. 30.09.2008 року між позивачем [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки № 12/04-02/2391/3 по вищезазначеному кредитному договору. На виконання кредитного договору 30.08.2008 року між відповідачем та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір застави транспортного засобу № 12/04-02/2391/1 за яким [PERSON] передав в заставу автомобіль VOLKSWAGEN Passat, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в МВ РЕР смт. Каланчак УДАІ УМВС України в Херсонській області 27 вересня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], виданого смт. Каланчак УДАІ УМВС України в Херсонській області 27 вересня 2008 року. Судом також встановлено, що 13 вересня 2013 року [PERSON] уклав з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», договір про відступлення права вимоги за яким первісний кредитор відступає новому кредитору [PERSON] право вимоги до ФОП [PERSON] за вказаним кредитним договором. На виконання умоввказаного договору, 13.09.2013 року позивачем було здійснено платіж в сумі 67274,62 грн. в рахунок погашення заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 62989 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 2948,24 грн., пені по кредиту в сумі 546,68грн. та пені по відсоткам в сумі 790,7 грн. 13.09.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладають договір про відступлення права вимоги до договору застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 13.09.2013 року за р. № 2874. За цим договором позивач набув право заставодержателя майна за договором застави від 30.09.2008 року в розмірі 67274,62 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов'язанні може бути виконання обов'язку боржника третьою особою. Статтею 516 ЦК України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При розгляді питання щодо визнання права власності суд враховує, як визначені в ч 2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів так і норми параграфа 6 гл. 16 ЦК України (Застава), Законів України «Про заставу», «Про іпотеку», якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за рахунок його вартості вимог іпотеко/заставодержателя. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Самим договором про заставу транспортного засобу № 12/04-02/2391/1, а саме пунктом 3.2.3 передбачено, що у разі порушення заставодавцем умов цього договору або кредитного договору заставодержатель має право достроково стягнути суму заборгованості або має право задовольнити свої вимоги в рахунок заставленого майна. Порядок звернення стягнення на заставлене майно здійснюється відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу». З викладеного вбачається, що позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна, а не отримати його у власність у випадку порушення основного зобов'язання забезпеченого заставою. Позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані, так як останній просить задовольнити вимоги у спосіб, який не передбачений законом та самим договором про заставу. Посилання представника позивача на неправомірність дій ВДВС Каланчацького РУЮ щодо накладення арешту на заставлене майно по виконавчим провадженням про стягнення боргу на користь третіх осіб, суд до уваги не приймає, так як позивач не звертався до суду з вимогою про зняття арешту із заставленого майна і даний спір не є предметом позову. Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed