Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб із відповідачем не склався по причині суперечок і сварок, що виникали між ними, що призвело до неприязних відносин та припинення шлюбних стосунків. На протязі десяти років сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарства не ведуть, зберегти сім`ю та примиритися із відповідачем позивач не бажає, оскільки відповідач проживає з іншим чоловіком. В підготовче судове засідання позивач не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розгляди у її відсутності, позовні вимоги визнає і також просить шлюб розірвати, з тих підстав, що на протязі тривалого часу із відповідачем шлюбні відносини не підтримує, спільне господарства вони не ведуть, зберегти сім`ю та примиритися із позивачем не бажає. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 81. Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Між сторонами склалися неприязні стосунки, що призвело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі, а тому вони на протязі десяти років проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть та миритися не бажають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як слідує із змісту ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки між собою не бажають, що суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved