Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані його батьки - [PERSON] та [PERSON]. Будинок належав сім'ї на праві спільної власності в майні колгоспного двору по ? частині кожному. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла дружина померлого та мати позивача - [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане будинковолодіння. Позивач прийняв спадщину після її смерті шляхом постійного проживання з померлою на день її смерті. Позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на будинковолодіння по [ADDRESS], але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері. У судове засідання позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно запису № 81 Погосподарської книги № 2 с. Каплинці Пирятинського району на 1991-1995 роки, у житловому будинку за адресою: с. Каплинці Пирятинського району зареєстровані дві особи - [PERSON], [INFO], (голова домогосподарства) та [PERSON], [INFO] (дружина) (а.с.10). Будинок належав останнім на праві спільної власності в майні колгоспного двору по ? частині кожному. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло в тому числі і належна померлому ? частина житлового будинку по [ADDRESS], яку прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління майном (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4272 гектарів, що розташована на території Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.51), земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5494 гектарів, що розташована на території Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.55), та житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, а також батьки. У встановлений законом строк позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки (а.с.21-22). У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] позивачу було відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.23). Відсутність даного документа перешкоджає позивачу володіти та розпоряджатись спадковим майном. Згідно довідки КП Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації №145-Т від 20.07.2017 об'єкт нерухомості, що знаходиться по [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований (а.с.15). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Як вказано в технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна, житловий будинок збудовано в 1971 році (а.с.14). Приписами Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР, яка діяла на час будівництва вказаного домоволодіння, реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші об'єкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась. Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Питання набуття права власності регулювались також Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13. Згідно ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Отже з указаних норм права слідує, що [PERSON] та [PERSON] набули право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності з обов'язковою державною реєстрацією об'єкту нерухомості. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує та він бажає її прийняти, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на будинковолодіння по [ADDRESS].

Outcome: approved