Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Західне регіональне управління з участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору від 04.03.2008 року, який укладений між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 12 філії «Західне регіональне управління ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Король О.Д. та посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2008, реєстраційний номер 6719778, контрольна сума 8669ДВ8В26 про передачу в іпотеку нерухомого майна, а саме: трикімнатної житлової квартири [ADDRESS] загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що 04.03.2008 року між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено іпотечний договір про передачу в іпотеку трикімнатної житлової квартири [ADDRESS] в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 12-310/29 від 29.02.2008 року, який укладений між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідно до умов якого Банк надав позивачу [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 407787 гривень з оплатою по процентній ставці 16,5 % річних з цільовим призначенням: для придбання трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач вказав, що вважає вказаний іпотечний договір недійсним, оскільки він суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки ним було передано в іпотеку нерухоме майно, котре на момент укладення договору іпотеки йому не належало. Обґрунтуванням такого висновку, на думку позивача, слугують наступні обставини. Як вбачається з договору купівлі-продажу, спірну квартиру позивач придбав 04.03.2008 року у її попереднього власника [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 5544731 від 04.03.2008 року вказаний договір купівлі-продажу від 04.03.2008 року було посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 04.03.2008 року 0 16 год. 23 хв., а тому на думку позивача, починаючи із 16 години 23 хвилини 04.03.2008 року він набув право власності на спірну квартиру. Як вбачається із витягу з Державного реєстру іпотек № 17326352 від 04.03.2008 року - реєстрація іпотечного договору відбулась 04.03.2008 року о 15 год. 51 хв. тобто на пів годи раніше, ніж реєстрація самого договору купівлі-продажу спірної квартири. Позивач вказав, що наведені факти свідчать про те, що ним було здійснено розпорядження чужою власністю (спірною квартирою) без надання жодних на те повноважень з боку законного на момент укладення іпотечного договору її власника. Більше того, після укладення договору іпотеки одразу була накладена заборона на відчуження спірної квартири що унеможливлювало проводити будь-які дії щодо спірної квартири. Із вказаних підстав позивач просить визнати недійсним вказаний іпотечний договір від 04.03.2008 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі. Вказав, що на момент укладення як кредитного так і іпотечного договору мав намір взяти у відповідача кредит для придбання квартири [ADDRESS] та мав намір в якості забезпечення покладених на нього згідно кредитного договору зобов'язань передати в іпотеку вказану квартиру, яку придбав згідно договору купівлі-продажу у [PERSON] Додав, що звернувся в суд із зазначеним позовом з метою захисту своїх прав, а саме з метою уникнення підстав для можливого визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири зі сторони продавця [PERSON] Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Подала клопотання в якому просила розглянути справу у її відсутності. Також, пояснила, що спірний договір іпотеки посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства, сторони по договору іпотеки були ознайомлені з вимогами пунктів договору іпотеки, добровільно підписали договір, погоджуючи при цьому усі умови договору. Невідповідність у годинах, хвилинах та секундах у реєстрації права власності на куплену позивачем квартиру у єдиному реєстрі правочинів та реєстрації заборони і реєстрації іпотеки на вказану квартиру пояснила як технічну помилку внаслідок збою роботи в системі та серверного збою, що не може бути підставою для визнання недійсним іпотечного договору. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що вважає позовні вимоги [PERSON] підставними та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки з наведених ним підстав до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Підставою визнання недійсним укладеного між сторонами 04.03.2008 року іпотечного договору позивачем наведену ту обставину, що у першу чергу між сторонами був укладений (зареєстрований) іпотечний договір, а в подальшому було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], тобто позивач [PERSON] стверджує що на момент укладення іпотечного договору він не був власником квартири яка надавалась в іпотеку, а тому не мав права розпоряджатись вказаною квартирою, оскільки це суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про іпотеку» та є підставою для визнання спірного іпотечного договору недійсним. Суд погоджується із твердженням позивача про те, що згідно витягів із Державного реєстру правочинів та витягу із Державного реєстру іпотек в першу чергу відбулась реєстрація спірного іпотечного договору ( 15 год. 51 хв. 04.03.2008 року), а в подальшому відбулась реєстрація договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( 16 год. 24 хв. 04.03.2008 року ) однак, на думку суду, ця обставина не можу слугувати законної підставою для визнання спірного іпотечного договору недійсним, оскільки позивач в судовому засіданні вказав, що в момент укладення як договору купівлі-продажу так і спірного іпотечного договору він мав намір придбати квартиру [ADDRESS] та мав намір передати в іпотеку вказану квартиру, яка є предметом оспорюваного іпотечного договору. Отже, суд вважає, що волевиявлення позивача на укладення вказаних договорів було вільним та відповідало його внутрішній волі, яка була спрямована на настання юридичних наслідків обумовлених вказаними договорами. Суд вважає, що здійснення первинної державної реєстрації іпотечного договору, а в подальшому реєстрації договору купівлі-продажу - жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача, який звернувся із позовом з метою отримати судовий захист, оскільки позивач вказав, що бажав придбати квартиру та бажав передати вказану квартиру в іпотеку. Більше того, суд бере до уваги той факт, що у п. 2 Іпотечного договору його сторонами обумовлено, що право іпотеки за цим Договором виникає одночасно з виникненням у Іпотекодавця права власності на квартиру. Твердження позивача про те, що звернення в суд із зазначеним позовом обумовлене захистом порушених його прав, а саме уникнення підстав для можливого визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири зі сторони продавця [PERSON] суд вважає надуманими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed