Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 травня 2000 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Глиннівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу мають четверо дітей, з яких троє неповнолітні: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, як наслідок сім`я розпалася. Все це призвело до того, що подружжя втратило почуття поваги і любові один до одного, сім`я існує лише формально. Спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків. Шлюб остаточно розпався і подальше примирення неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить шлюб розірвати. 2 вересня 2020 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, судовий збір залишає за собою. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Не повідомила про причину неявки та не надіслала відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 18 травня 2000 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Глиннівської сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №19 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи , що відповідач не висловила бажання відновити дошлюбне прізвище, прізвище відповідачу суд залишає [PERSON] .

Outcome: approved