Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом вказуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрований в належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS] з 2010 року, але фактично в будинку ніколи не мешкав та не мешкає. На даний час місце його проживання невідоме. В зазначеному будинку він проживає зі своїми близькими родичами. З відповідачем він стосунки не підтримує, до нього відповідач не приходить. Оскільки відповідач не мешкає в будинку більш ніж 6 місяців на підставі ст. 72 ЖК України просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на реєстрацію та користування належним йому на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився вдвічі. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність нез'явившихся сторін. Ознайомившись з позовною заявою, розглянувши письмову заяву позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2357 від 02.11.2004 року належить у цілому будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське БТІ» від 17.12.2004 року Згідно копії домової книги в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] з 02.11.2010 року. Відповідно до довідки виконкому Володарської селищної ради Володарського району Донецької області № 4153 від 10.12.2014 року до складу прописаних осіб за адресою [ADDRESS] згідно домової книги становить сім осіб: позивач [PERSON], [PERSON], 1973 року народження, [PERSON], 1974 року народження, [PERSON], 1998 року народження, [PERSON], 1993 року народження, [PERSON], 1991 року народження та [PERSON], 1982 року народження. Актами встановлення факту проживання від 01.07.2014 року, 07.10.2014 року та 09.12.2014 року, складених депутатом Володарської селищної ради з участю сусідів, встановлено, що в будинку [ADDRESS] з 2010 року зареєстрований, але не проживає [PERSON], місцезнаходження його не відоме, зі слів власника будинку [PERSON] особистого майна [PERSON] в будинку не має. Згідно правового змісту ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу наймачі житлового приміщення або члени їх сімей можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 Житлового Кодексу користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином на ім'я якого видано ордер. Позивач просить задовольнити позовні вимоги на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу, а саме на підставі того, що відповідач прописаний, але не проживає у його будинку понад 6 місяців, однак оскільки позивач є власником будинку, а не наймачем, а відповідач також не є членом сім'ї позивача, то дані норми ЖК суд не може застосувати до спірних правовідносин, оскільки вони регулюють інші правовідносини, які не є предметом розгляду даної справи, а тому враховуючи, що позивачам обрано невірний спосіб захисту свого права, суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог вважає, що позовні вимоги, саме з підстав на які посилається позивач задоволенню не підлягають. Крім цього, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України сплачений ним судовий збір при зверненні до суду відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed