Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської міської ради в особі Дніпропетровського міського голови [PERSON], Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради, третя особа [PERSON] про скасування розпорядження та поновлення на роботі. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд скасувати розпорядження Дніпропетровського міського голови [PERSON] від 27.01.2016 року №2-27/1рк «Про поновлення [PERSON]Л.»; поновити [PERSON], ДРФОПП [NUMBER] на посаді директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради ЄДРПОУ 37899055; стягнути з Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення на посаді. Представник Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю. Представник Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Представник [PERSON] у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 06.06.2012 р. №499-рк [PERSON] призначено на посаду директора вищевказаного комунального підприємства з 06.06.2012 р. за контрактом. Відповідний трудовий контракт між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] було укладено 06.06.2012 р., термін дії контракту встановлено до 06.06.2017 р. Розпорядженням в. о. міського голови [PERSON] №1059-ок від 16 листопада 2015 року [PERSON] звільнено з посади директора КП «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради. Після звільнення [PERSON] на підставі трудового контакту від 20 листопада 2015 року позивач на підставі розпорядження в.о. міського голови №1073-рк від 18 листопада 2015 року [PERSON] призначений за контрактом на посаду директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура». 15 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради, Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та легалізації громадських формувань Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправним і скасування розпорядження та поновлення на посаді. Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 січня 2016 року визнано противоправним та скасовано розпорядження в. о. міського голови [PERSON] про звільнення [PERSON] з посади директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради №1059-ок від 16 листопада 2015 року та поновлено [PERSON] на колишній посаді директора вказаного підприємства. На підставі ч.7 ст. 235 КЗпП України допущено негайне виконання постанови суду у частині поновлення [PERSON] на посаді директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпропетровської міської ради. Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до п. 1.2 статуту КП «Транспортна інфраструктура», власником підприємства є територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради. Згідно п. 4.2 статуту КП «Транспортна інфраструктура», керівник підприємства (директор) призначається та звільняється з посади розпорядженням міського голови. При наймі керівника підприємства (директора) з ним обов'язково укладається трудовий контракт, в якому визначаються строк найму, права, обов'язки та відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за згодою сторін. Статтею 43 Конституції України (що є нормою прямої дії) громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Як пояснив позивач та його представник у судовому засіданні, 08 лютого 2016 року позивача ознайомили з Розпорядженням Дніпропетровського міського голови [PERSON] від 27 січня 2016 року №2-27/1-рк «Про поновлення [PERSON]Л.». Згідно вказаного вище розпорядження №2-27/1-рк від 27 січня 2016 року на посаді директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» поновлено колишнього директора [PERSON] на підставі Постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська по справі №200/26696/15-а від 11 січня 2016 року. Цим же розпорядженням позивача звільнено з посади директора Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» з 21 січня 2016 року на підставі п.6 ст. 40 КЗпП України, що на думку позивача та його представника є незаконним. Так, згідно з п.6 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Звільнення з визначеної вище підстави, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. З огляду на вищевикладене, Розпорядження голови Дніпропетровської міської ради [PERSON] є законним, обґрунтованим та таким, що винесено на виконання вимог Постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 січня 2016 року, що набрала законної сили на момент винесення розпорядження про поновлення на посаді, що в даному випадку виключає можливість задоволення позовних вимог позивача та на даний момент відсутні підставі для поновлення [PERSON] на посаді. Ч.4 ст. 88 ЦПК України визначено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави, а тому на підставі вказаної норми судові витрати по даній справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок Держави.

Outcome: dismissed