Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що він з 20 травня 1993 року є власником житлового будинку № 26 по вул. Горького в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку були зареєстровані з 06 серпня 2011 року, але в ньому з моменту реєстрації не мешкали, тобто, відповідачі [PERSON] та [PERSON] у буд. № 26 по вул. Горького в с. Тимошівка безперервно не проживають, але за усною домовленістю, вони повинні були виписатися з його будинку самостійно, одразу після належного оформлення ними будинку, який дістався їм у спадок, проте самостійно так і не знялися з реєстрації. Відповідачі не є родичами позивача, та, наскільки йому відомо, наразі вони постійно мешкають у м. Дніпрорудне Василівського району, Запорізької області. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування його житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але від нього надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, [PERSON] є власником житлового будинку №26 по вул. Горького в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 травня 1993 року (а.с. 6). Згідно довідки №595 від 15 березня 2017 року, виданої Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, у вказаному будинку 06 серпня 2011 року дійсно були зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов у житловому приміщенні, розташованому по вул. Горького, 26, що у с. Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, виданого [PERSON] 10 березня 2017 року депутатом Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON], за вказаною адресою зареєстровані але ніколи не проживали та не проживають ані [PERSON], [INFO], ані [PERSON], [INFO], що підтверджують свідки: [PERSON], яка мешкає за адресою: вул. Горького, 17, в с. Тимошівка, та [PERSON], який мешкає за адресою: вул. Горького, 36, у с. Тимошівка. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] та [PERSON] не проживають з моменту реєстрації, а саме: з 06 серпня 2011 року, тобто вони були відсутні у спірному жилому приміщення понад рік, причиною не проживання стало те, що [PERSON] та [PERSON] знайшли інше житло. Таким чином, відсутні підстави для залишення за [PERSON] та [PERSON] прав користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved