Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно, з саме на земельну ділянку площею 2,3892 га з кадастровим номером: 3220686600:02:006:0099, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері [PERSON], яка померла 24 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №219/2010. Після відкриття спадщини він як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці відсутні. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 2,3892 га з кадастровим номером 3220686600:02:006:0099, так як відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Саварська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про народження спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи №219/2010 вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги на майно [PERSON], яка померла 24.10.2003 року, являється [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки згідно довідок Саварської сільської ради Богуславського району Київської області № 130 від 26.04.2010 року та № 185 від 30.05.2017 року він фактично вступив в управління спадковим майном. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/1424 від 07.11.2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,389га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала спадкодавцю [PERSON], не може бути виданим, постільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу, а саме відсутній державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-КВ №057967, виданий Саварською сільською радою Богуславського району Київської області 21.05.2002 року. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №057967, виданого Саварською сільською радою Богуславського району Київської області 21.05.2002 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,389 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210582012017 від 06.12.2017 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,3892 га, з кадастровим номером: 3220686600:02:006:0099, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з відсутністю оригінального примірника правовстановлюючого документа, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 397 гривень 90 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved