Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.05.1999р. [PERSON] уклала з сестрою позивача [PERSON] договір довічного утримання, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] . [INFO] р. [PERSON] , яка є двоюрідною бабкою позивача та [PERSON] , померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, ні позивач ні [PERSON] не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї, у зв`язку з тим, що право власності на належну померлій квартиру, відповідно до договору довічного утримання набула [PERSON] . Про існування іншого спадково майна їм відомо не було. В подальшому [PERSON] , як власниця квартири в листопаді 2018р. здійснювала в квартирі ремонті роботи та знайшла заповіт, складений померлою [INFO] , відповідно до якого [PERSON] заповіла [PERSON] гараж [ADDRESS]. Разом з заповітом знаходився й оригінал свідоцтва про право власності на вказаний гараж. На підставі вказаного заповіту та свідоцтва позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав, однак 13.11.2018 р. йому було відмовлено, оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини. Позивач змушений звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, про існування заповіту він не знав, на момент смерті спадкодавця за заповітом позивач з нею не проживав, про існування заповіту позивачу стало відомо після шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючиь на те, що позивачем пропущено строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не надано належних доказів, які б підтверджували поважні причини пропуску цього строку. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова С.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.05.1999 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві особистої власності на квартиру [ADDRESS] . 18.05.2001р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй на праві власності гараж [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності, виданого Київською районною радою місто Харків від 10.08.2000 р., [PERSON] на праві власності належить гараж [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилової С.А. від 13.11.2018 р., позивачу [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] , що постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмову від неї від спадкоємців не надходили, на час відкриття спадщини [PERSON] не проживав постійно разом з спадкодавцем, строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] вичерпаний. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є двоюрідною бабкою позивача [PERSON] , ніхто не знав, що вона склала заповіт на позивача. Заповіт був знайдений випадково свідком [PERSON] . Оскільки позивач [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, строк на прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений у постанов Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справа №565/1145/17. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачу [PERSON] слід визначити додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved