Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 11948,01 гривень та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 грудня 2019 року у нічний час близько 03 години ночі відповідачкою було затоплено його квартиру : кухню, туалет. На прохання позивача [PERSON] не відкрила двері квартири. Внаслідок затоплення позивачу було спричинено матеріальну шкоду в сумі 112948,01 гривня. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року було відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до підготовчого судового засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, просила розглянути позов без її участі, позовних вимог не визнала, надала відзив , в якому просила в позові відмовити, так затоплення сталося не з її вини. Суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання (або холодного постачання) , який складений 06.12.2019 року комісією у складі: голови комісії - майстра технічної дільниці [PERSON] , головного інженера [PERSON] , майстра ремонтної дільниці [PERSON] , внаслідок підтоплення квартири [ADDRESS] на кухні -6,4 кв.м.; на стіні по по емульсіоновому фарбуванню видно жовту пляму - 0,3 кв.м., у ванній кімнаті - 2,6 кв.м.; на стелі тече вода. Відповідно до висновку комісії (а.с.9) причиною залиття квартири є халатне відношення до сантехобладнання власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] . Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 20.02.2020 року (а.с.15) розмір відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири становить 11338,01 гривень. За змістом статей 322, 323 ЦК України зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що внутрішньо будинкові системи багатоквартирного будинку це механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Разом з тим, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2015 р. №76 визначено, що внутрішньо будинковою системою є мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту. Точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. Відповідно до п.п.4,5 Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньо будинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Право на відшкодування шкоди, згідно з вимогами ч.3 ст.386 ЦК України має власник, права якого порушені. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Суд приходить до висновку, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). За правилом ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем надано докази : акт, висновок експерта, які відповідачем не спростовані. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, витрати на правничу допомогу складають 500 гривень та сплачений судовий збір в сумі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved