Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом в якому вказує, що з 13 грудня 2003 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. За час спільного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Відповідач з травня 2014 року проживає окремо від сім'ї разом зі своїм сином від першого шлюбу на території Росії. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що в сім'ї безпричинно виникали сварки та суперечки. На протязі тривалого часу шлюбні стосунки між сторонами припинені повністю, вважає, що сім'я розпалася остаточно та подальше спільне проживання стало неможливим. Крім того просить суд визначити місцем проживання його малолітньої дочки [PERSON], місце свого проживання, оскільки вважає, що зможе краще забезпечити останній належні умови проживання. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги за підставами, вказаними у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти їх задоволення не заперечує. Представник зацікавленої особи Коваленко І.І. позовні вимоги позивача підтримав повністю та зазначив, що згідно з актом обстеження умов проживання дитини в сім'ї позивача, останній створив належні умови для проживання дитини. Згідно висновку від 09.02.2015 року за №300/-09/01-11 визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком відповідатиме інтересам дитини та є доцільним. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені слідуючі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 13 грудня 2003 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 31.01.2008 року серії [NUMBER] за час спільного життя сторін у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено поясненнями сторін з травня 2014 року сосунки між сторонами погіршилися та починаючи з вказаної дати вони проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, до примирення не націлені і збереження сім'ї стало неможливим. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Крім того як вбачається з пояснень позивача з травня 2014 року відповідач, будучи громадянкою Росії більшу частину року проживає на території Російської Федерації разом з її сином від першого шлюбу [PERSON], що також визнано відповідачем. При цьому їхня неповнолітня дочка [PERSON] у вказаний проміжок часу проживає разом з позивачем, знаходиться на його утриманні. Ч.1 ст.161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини Служби у справах дітей Генічеської РДА від 09.02.2015 року за №300/-09/01-11 доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини буде визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з її батьком. При цьому як вбачається з пояснень сторін, добровільного вирішення спору з приводу визначення місця проживання дитини між ним не досягнуто та час від часу між сторонами виникає питання з приводу проживання малолітньої дитини, що в свою чергу негативно впливає на її розвиток. Станом на теперішній час малолітня [PERSON] проживає разом з батьком та знаходиться на повному забезпеченні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні дочки та від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, оскільки більшу частину року знаходиться за межами України. Судом при розгляді вказаної справи також береться до уваги той факт, що позивач проживає у житловому будинку з усіма зручностями та належними умовами проживання, має постійний заробіток, оскільки працює в ПП «МП Стаер»» та має позитивну характеристику, як за місцем роботи так і за місцем проживання, спиртними напоями не зловживає. Крім того суд враховує той факт, що між дочкою та позивачем склалися дружні стосунки, що дає змогу суду вважати, що проживання [PERSON] в сім'ї позивача позитивно вплине на її розвиток. У відповідності до ст.60 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, щодо визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved