Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] до 500,00 грн. щомісячно та зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання до 400,00 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року розірвано шлюб між ним та відповідачем та стягнуто з позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1300,00 грн. щомісячно. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2016 року збільшено розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Згідно з рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року позивачу належить сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1500,00 грн. Таким чином, загальний розмір аліментів, які зобовязаний сплачувати позивач становить 2750,00 грн. щомісячно. На думку позивача, обставини за яких суд визначав такий розмір аліментів змінилися, оскільки позивач втратив роботу, на даний час є безробітним, погіршився стан його здоровя, у звязку з чим [PERSON] не має змоги працювати за попередньою спеціальністю на будівництві, крім того позивач потребує тривалого та дорогого лікування через проблеми із спиною. Враховуючи перелічені обставини, в силу приписів ст. 192,199 СК України позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки та аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. Позивач пояснив, що тривалий час проживав в Королівстві Іспанія, де має зареєстроване місце проживання, однак через проблеми із здоровям та працевлаштуванням перебуває близько трьох місяців на території України. На даний час ніде не працює, не отримує жодних доходів та допомоги. Також позивач вказав, що потребує тривалого лікування через проблеми із спиною, про що свідчать долучені довідки з відповідних медичних закладів. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову та пояснив, що розмір аліментів, визначених судом на двох дітей складає лише пяту частину витрат, які його довірителька, а в даному спорі відповідач по справі тратить на утримання дітей, що підтверджено належними доказами, які досліджував суд при визначенні розмірів аліментів. Позивач як не надавав, так і надалі не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, про що свідчить заборгованість по аліментах, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми. [PERSON] того, представник позивача зазначив, що довідки які долучені до матеріалів справи на підтвердження статусу [PERSON] як безробітного в Королівстві Іспанія не можуть братися до уваги, оскільки вони не мають офіційного апостиля. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Теребовлянського районного суду від 20.10.2014 р. Під час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зареєстрована та проживає разом із дітьми. Дані обставини встановленні та не потребують в силу ст. 61 ЦПК України повторного доказування рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.10.2014 року по цивільній справі №606/1013/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким шлюб між сторонами розірвано, із [PERSON] в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в сумі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 29 травня 2014 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2016 року збільншено розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 2500,00 грн. щомісячноі до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], що продовжує навчання у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року і до закінчення навчання. Відповідно до довідки від 28.09.2016 року виданої Теребовлянськийм районним центром зайнятості, [PERSON], як безробітний в центрах зайнятості України не перебуває. Згідно з довідки від 10.10.2016 року, виданої Теребовлянським відділенням Бучацької обєднаної ДПІ, відомостей стосовно доходів фізичної особи - [PERSON] за період з 01.01.2010 року по 30.06.2016 року не має. Як вбачається з довідки № 56 від 17.10.2016 року [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 19.09. по 23.09.2016 року та відповідно до виписки від 09.06.2016 року [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 06.06.2016 року по 09.06.2016 року. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом встановлено, що позивач є особа працездатного віку, інших дітей крім [PERSON] та [PERSON] та непрацездатних осіб на його утриманні не має, медичних показань стосовно працевлаштування та заняття певними видами діяльності позивачу не встановлено, доказів щодо непрацездатності чи обмеженої працездатності [PERSON] за станом здоров'я суду не надано, довідки які долучені до матеріалів справи свідчать про короткочасне амбулаторне лікування позивача, тому позивач не позбавлений можливості знайти роботу для отримання доходів. Крім того суд критично оцінює твердження позивача про відсутність у нього доходів з 01.01.2010 року по 30. 06. 2016 року, оскільки як зазначає в своїй позовній заяві позивач та й підтверджено ним в судовому засіданні, останній має постійне зареєстроване місце проживання в Королівстві Іспанія, протягом тривалого часу там працював, заробляв кошти, на які будував з дружиною будинок. Суд не приймає до уваги переклади довідок про те, що станом на 26 травня 2016 року [PERSON] перебував в статусі безробітного в Королівстві Іспанія та не отримував там допомоги, оскільки вказані довідки не підтверджують статус позивача станом на час розгляду справи. З урахуванням викладеного, щоденну потребу доньок у забезпеченні їх необхідним харчуванням і предметами вжитку, забезпечення належного процесу навчання, а також тих обставин, що на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано будь яких доказів того, що він не має змоги здійснювати сплату аліментів у визначеному рішенням суду розмірі, позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed