Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON], у якому просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві позивач свої вимоги мотивує тим, що він із відповідачем є батьками дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір'ю, відповідачем. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області ухвалено стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожного, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стверджує, що він на даний час має постійне місце роботи та постійний дохід у вигляді заробітної плати, у зв'язку із зміною сімейного стану, а саме народження дочки [PERSON], [INFO], він немає змоги сплачувати аліменти за рішенням суду, у зв'язку з цим змушений звернутися в суд із цією позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю від 10.11.2014 року, в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві при цьому вказала, що позивач згідний щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеному у запереченні, заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON], який діє за довіреністю від 04.11.2014 року, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеному у запереченні, заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить у задоволенні позову відмовити. Також додав, що позивач має нормальний стан здоров'я, матеріальне становище не погіршилось, а тому вважає, що він не має права на зменшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів. Заочним рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2013 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] , в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.10.2013 року і до досягнення ними повноліття(а.с. 4). На виконання вказаного рішення 02.12.2013 року було видано виконавчий лист. Встановлено, що дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] проживають разом із своєю матір'ю [PERSON]. Також встановлено, що у позивача відбулись зміни в сімейному стані, а саме він проживає з жінкою [PERSON] без реєстрації шлюбу та у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідач та представник відповідача визнають факт того, що у позивача народилась дочка. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Крім того, згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей СК), позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову. Так, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач як на підставу позовних вимог посилається на те, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів змінився його сімейний стан та у нього на утриманні з'явилась дочка від іншої жінки, при цьому матеріальний стан відповідача поліпшився. Разом з тим, ураховуючи те, що доходи позивача мають регулярний дохід, спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та їх розмір, має бути змінений й відповідно підлягає визначенню у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Згідно довідки № 97 від 05.09.2014 року позивач [PERSON] працює у ТОВ «А.М.ІТРО» на посаді розкрійника та отримує заробітну плату(а.с. 7). Відповідач та представник відповідача визнають факт того, що позивач працює на даному підприємстві але вважають, що інформація про заробітну плату не дає можливості зробити висновок про постійний дохід позивача. За таких обставин, суд на підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права, а також положень ст. 182 СК України, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також виходячи з майнового та сімейного стану позивача, як платника аліментів, який має регулярний дохід, з часу присудження аліментів змінився його сімейний стан, на його утриманні знаходиться малолітня дочка, будь-яких договірних та кредитних зобов'язань не має, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом зміни способу присудження аліментів, стягнутих рішенням Теплицького районного суду Вінницької області у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дітей, з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved