Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України, Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 5 червня 1985 року він отримав згідно ордеру № 21/23 квартиру [ADDRESS] та проживає в ній згідно договору найму житла з того часу й по теперішній час. Власником квартири є Міністерство оборони України та вона знаходиться на балансі Будинкоуправління №9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району. В квартирі позивач проживає сам, втім зареєстрованих осіб значиться 4, з них колишня дружина [PERSON] , донька та онука. При цьому позивач одноособово здійснює догляд за вказаною квартирою та сплачує за квартирні послуги та квартирну плату. Зазначив, що з дружиною [PERSON] він розлучений з 2015 року, яка після розлучення переїхала проживати в с. Радівці Дзержинського району Хмельницької області, де і проживає на даний час. Оскільки відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сім`ї, позивач вважає, що відповідач втратила право користування даною квартирою. Просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2017 р. у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання. Розпорядженням голови Радомишльського районного суду Житомирської області № 5 від 21.08.2018р. вказану цивільну справу на підставі ст. 31 ЦПК України передано до Брусилівського районного суду Житомирської області. Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.09.2018р. вказану цивільну справу прийнято до провадження суду та її розгляд з врахуванням ст. 274 ЦПК України продовжено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.11.2018р. підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду; крім того, за заявою позивача [PERSON] залишено без розгляду його позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідачка [PERSON] добровільно залишила після їх розлучення у 2015 році спірну квартиру, оскільки створила нову родину з іншим чоловіком та на даний час мешкає в с. Радівці Дзержинського району Хмельницької області. При цьому вона повністю вивезла всі свої особисті речі, а також практично всі спільні придбані за період шлюбу побутові речі. Йому відомо, що відповідачка після переїзду навідувалась до смт. Городок до своїх подруг, втім, жодного разу вона не приходила до спірної квартири та особисто з ним спілкуватись не намагалась. Заперечував, що будь-коли перешкоджав у будь-який спосіб відповідачці користуватись спірною квартирою або вчиняв насильство щодо неї. Зазначив, що дійсно у 2017 році змінив вхідний замок у квартирі через його поламку, втім, ключа від нового замка віддав дочці, яка спілкується з відповідачкою. Пояснив, що сплачує комунальні послуги з врахуванням всіх зареєстрованих в квартирі осіб, через що вимушений витрачати значну частину своїх доходів. Просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, надіслала до суду виписки з медичної картки амбулаторного хворого про свою хворобу, що підтверджує поважність причин її неявки до суду, втім, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідач до суду не подавала. З огляду на таке, суд вважає можливим розглядати справу в її відсутність з врахуванням поданого ще до Радомишльського районного суду Житомирської області відзиву на позовну заяву. Так, з відзиву на позовну заяву відповідача [PERSON] вбачається, що позовні вимоги [PERSON] остання не визнає та заперечує щодо їх задоволення, оскільки, на її думку, позивачем не було наведено жодного його права, яке порушено її реєстрацією у спірній квартирі, а посилання на те, що останній позбавлений права розпоряджатися квартирою, вона вважає надуманими, враховуючи, що квартира перебуває у державній власності, і позивач має право лише володіти та користуватися нею. Щодо сплати комунальних послуг і утримання квартири зазначила, що в квартирі ще підчас шлюбу було проведено капітальний ремонт, а комунальними послугами позивач користується сам. Відносно її відсутності за місцем реєстрації пояснила лише те, що вона фактично позбавлена можливості проживати в квартирі через фізичне насилля, яке до неї вчиняв позивач та через те, що останній у 2017 року змінив замки та вона не може потрапити до квартири. Таким чином, відповідач стверджує, що позивач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, у який знаходиться майже все нажите за час спільного подружнього життя майно. Просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник третьої\~особи Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району Міністерства Оборони України Швець Р.Г. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, пояснивши, що спірна квартира це службове житло, яке було надано позивачу у користування у зв`язку з його роботою у військовій частині. Договір найму вказаного житла також укладався саме з позивачем [PERSON] . При цьому відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача та більше шести місяців у вказаній квартирі не проживає, а тому втратила право користування вказаним приміщенням. Зазначив, що доказів, які б свідчили, що позивач [PERSON] чинив або чинить перешкоди відповідачці [PERSON] в користуванні спірною квартирою, відсутні. Просив позов [PERSON] задовольнити. Допитані в судовому засіданні і свідок [PERSON] , і свідок [PERSON] суду підтвердили, що дійсно відповідачка [PERSON] з власної ініціативи після розірвання шлюбу з позивачем виїхала зі спірної квартири, її особистих речей у квартирі після цього вони не бачили. Вказали, що [PERSON] переїхала в Хмельницьку область проживати до іншого чоловіка. Також вказували, що відповідач вивезла з квартири багато побутових речей, навіть гардини з вікон. Стверджували, що позивач ніколи не перешкоджав її проживанню в спірній квартирі, а замок змінив лише в 2017 року, оскільки той зламався. Суд, вислухавши позивача [PERSON] , представника третьої особи Швеця Р.Г., свідків, дослідивши матеріали вказаної справи, вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] на підставі ордеру № 21/23, виданого Міністерством оборони СРСР 05.06.1985 року (а.с. 10). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.12.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Згідно довідки № 679 від 28.09.2017 р., виданої Будинкоуправлінням [ADDRESS] , проживає один [PERSON] , зареєстровані [PERSON] , 1954 р.н., його колишня дружина [PERSON] , 1955 р.н., дочка [PERSON] , 1986 р.н., онука [PERSON] , 2008 р.н. (а.с. 8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 02.10.2017р. депутатом Городецької селищної ради Радомишльського району Житомирської області Скляровим В.В., в квартирі [ADDRESS] проживає один [PERSON] з 1 січня 2016 року, заборгованості за комунальні послуги не має (а.с. 14). Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного 28.11.2018р., [PERSON] , 1955 р.н., за місцем реєстрації в кв. [ADDRESS] не проживає з грудня 2015 року (а.с. 95). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше, ніж шість місяців, без поважних причин не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування вказаним житловим приміщенням. При цьому доказів того, що відповідачці чинились або чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, суду надано не було. Та обставина, що відповідач [PERSON] відвідувала смт. Городок протягом 2016-2017 років, що випливає з доданих до її відзиву на позовну заяву письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-42), не підтверджують ту обставину, що вона відвідувала спірну квартиру та користувалась нею. На підставі викладеного, ст. 71 ЖК України та

Outcome: approved