Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON]. В позові вказав, що 31 січня 1999 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, що складається із земельної частки (паю) члена КСП в с.Загнітків Кодимського району Одеської області, розміром 2.29 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0566935, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини баби за законом, однак через постійне проживання у сільській місцевості, де відсутнє регулярне транспортне сполучення та юридичну необізнаність, своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без нього. Представник Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 31 січня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №159640, виданого Загнітківською сільською радою 01 лютого 1999 року. Після її смерті залишилась спадщина на земельну частку (паю) члена КСП с.Загнітків Кодимського району Одеської області, розміром 2.29 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0566935, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до статті 1265 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги є її внук - [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], як між бабою та внуком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №301582, виданого 01 червня 1972 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, з якого вбачається, що його матірю є [PERSON]; копією свідоцтва про одруження матері позивача [PERSON] серії ІІ-ЯР №708453, виданого 10 жовтня 1958 року, з якого вбачається її дошлюбне прізвище «Степчишена»; свідоцтва про народження матері позивача серії ІІІ-ЯР №188416 від 25 лютого 1958 року, в якому її матірю, відповідно бабою позивача, вказано [PERSON]. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через проживання у сільській місцевості, де відсутнє регулярне транспортне сполучення та юридичну необізнаність, своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений ним термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved