Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, посилаючись на наступні обставини. 22 червня 2015 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області з позивача на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини. 8 вересня 2015 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 31.03.2015 року. Після того, як обидва рішення набрали законної сили, він добровільно сплачував визначений судом розмір аліментів як на дитину, так і на відповідачку, і намагається не утворювати заборгованість по сплаті аліментів, незважаючи на те, що відповідачка не дає йому можливості спілкуватися з дитиною. На даний час змінився його сімейний та матеріальний стан. Данні обставини не дають йому можливості сплачувати аліменти на дитину в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно. В середньому кожного місяця на дитину і на [PERSON] він сплачує 4014 гривень. На теперішній час він працює в ПАТ «Енергомашспецсталь» на посаді економіста, інших доходів в нього немає. Його середній заробіток становить 11700 гривень на місяць. З зазначеної суми він щомісячно, самостійно, з власної ініціативи сплачує колишній дружині [PERSON] аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно. При цьому, оскільки він данні аліменти сплачує кожного місяця у вказаному розмірі, тому його колишня дружина [PERSON] не звертається до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. З листопада 2014 року він постійно проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 08.12.2015 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Разом з ними проживає донька його дружини [PERSON], [INFO]. Оскільки батько [PERSON] [PERSON], не сплачує аліментів на утримання своєї доньки, тому він щомісячно витрачає частку своєї заробітної плати (в середньому 1500 гривень на місяць) для забезпечення достатнього життєвого рівня неповнолітньої [PERSON], яка проживає разом з ним (покупка їжі та одягу). Також, оскільки він фактично постійно проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], тому він є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою і сплачує їх (в середньому приблизно 600 гривень). Крім того, згідно рішення Краматорського міського суду від 14.12.2016 року він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частки свого заробітку на утримання своєї непрацездатної матері [PERSON]. Певну частку своєї заробітної плати в розмірі 2300 гривень він щомісячно віддає матері для її забезпечення достатнього життєвого рівня. Також він сплачує комунальні послуги та опалення за місцем своєї реєстрації за адресою: м. Краматорськ, вул. Михайла Петренко, 72. Щомісяця на це він витрачає не менше ніж 700 гривень. Якщо порахувати, то щомісяця на всі зазначені виплати він витрачає не менше ніж 10100 гривень. Вважає, що зміна матеріального становища платника аліментів, зміна його сімейного стану є достатньо суттєвою обставиною для зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частку всіх видів доходів щомісячно. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Краматорського міського Донецької області від 22.06.2015 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.09.2015 року з позивача стягнуто аліменти на утримання відповідачки [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів щомісяця, до досягнення дитиною донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 12.12.2017 року, починаючи з 31.03.2015 року. На теперішній час виплати припинені, у звязку із досягненням дитиною трьохрічного віку. Також, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.12.2016 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], на її утримання у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на місяць, починаючи з 22.06.2016 року, та до зміни матеріального стану сторін. Зазначене рішення було змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 22 червня 2016 року, до зміни матеріального та сімейного стану сторін. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Таким чином, судом не встановлено обставин, які б давали підстави вирішувати питання про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON]. Посилання відповідача на те, що він сплачує комунальні послуги, допомагає матері та утримує іншу доньку, не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки: по-перше, існували і на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів; по-друге, не можуть вважатися обставинами, які свідчать про суттєву зміну матеріального стану позивача; по-третє, не мають впливати на матеріальне забезпечення дитини [PERSON]. Також слід зазначити, що з позивача не стягуються аліменти на утримання інших дітей. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. На підставі викладеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суд необхідно відмовити. На підставі статей 182, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed