Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Великокунинецької сільської ради Збаразького району про встановлення права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, після померлої [INFO] року [PERSON], посилаючись на те, що у спадкодавця відсутній оригінал Державного Акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданий 10.10.2007 року, що є перешкодою у прийнятті спадщини за законом у нотаріальному порядку. В судове засідання позивач не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому Великокунинецька сільська рада просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позов визнає і не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка проживала в с. В.Кунинець Збаразького району Тернопільської області, померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. 10 жовтня 2007 року спадкодавцю [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER], відповідно до якого, вона є власником земельної ділянки площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який спадкодавцем втрачений. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із змісту ч.1 ст.1125 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Перешкодою позивачу у прийнятті спадщини за законом - земельної ділянки площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є відсутність правовстановлюючого документу - Державного Акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 10.10.2007 року в оригіналі, що є підставою для відмови нотаріуса в оформленні спадщини. Як вбачається із відповіді на заяву [PERSON], наданої відділом Держземагенства у Збаразькому районі від 12.12.2014 року, на ім`я [PERSON], 10.10.2007 року виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, один примірник оригіналу якого зберігається у відділі Держземагенства у Збаразькому районі. Проаналізувавши докази представлені позивачем суд вважає, що [PERSON] має право на спадкування земельної ділянки загальною площею 1,42 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району, по закону, в порядку ч.1 ст.1125 ЦК України, оскільки позивач прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, а тому за ним необхідно визнати право власності на земельну ділянку, площею 1,42 га, розташованої на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому суд враховує ті обставини, що спадкоємець по заповіту [PERSON], яка померла [INFO] року після смерті [INFO] року [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по заповіту, тобто не реалізувала своє право на спадкування по заповіту, складеного 02.02.2010 року [PERSON], а тому у даному випадку позивач має право на спадкування по закону, оскільки прийняв спадщину. На підставі наведеного та

Outcome: approved