Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі: Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», третя особа: Структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтований тим, що\~01 серпня 2002 року позивач [PERSON] , був прийнятий на роботу в Мелітопольське локомотивне депо «Придніпровської залізниці» в якості слюсаря з ремонту рухомого складу в цех ТРЗ тепловозів. Потім він був переведений на посаду помічника машиніста, машиніста електровоза. 19 червня 2015 року він був переведений на посаду машиніста тепловоза цеху експлуатації. У березні 2016 року йому була присвоєна кваліфікація машиніста тепловоза 3 класу. 01 грудня 2015 року внаслідок реорганізації Мелітопольське локомотивне депо «Придніпровської залізниці» було перетворено в Структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця». З 27 грудня 2018 року регіональну філію «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейменовано в регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом № 66/ОС від 03 квітня 2019 року його було звільнено з роботи з посади машиніста тепловоза цеха експлуатації Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» згідно п.3\~ст.40 КЗпП України\~за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року визнано незаконним та скасовано наказ структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» від 03 квітня 2019 року № 66/ОС про його звільнення з посади машиніста тепловоза 3 класу цеху експлуатації структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин, відповідно до пункту 3\~статті 40 КЗпП України, та поновлено позивача на зазначеній посаді із 03 квітня 2019 року. Наказом структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 96/ОС від 27 травня 2020 року його було поновлено на роботі. Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року задоволено апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця». Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позову. На підставі цієї Постанови суду, наказом структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 245/ОС від 26 листопада 2020 року запис про поновлення позивача на роботі був скасований, і його знову було звільнено з роботи. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20) була задоволена касаційна скарга позивача на Постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року. Постанова Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року скасована, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року\~залишено в силі. Після отримання копії Постанови Верховного Суду, а саме 23 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача і до третьої особи з заявою про виконання рішення суду в якій також просив нарахувати та виплатити йому заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно. За наслідками розгляду цієї заяви наказом № 69/06 від 23 березня 2021 року був скасований наказ № 245/ОС від 26 листопада 2020 року про звільнення позивача та скасування наказу від 27 травня 2020 року за № 96/ОС про його поновлення на роботі. Але, в нарахуванні та виплаті заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року позивачу було відмовлено, тому він звернувся до суду з позовом про примусове стягнення. 31 травня 2021 року від представника АТ «Укрзалізниця» - Савлука О.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за участі третьої особи Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування відзиву зазначив, що повторне звільнення позивача з роботи відбулося 26 листопада 2020 року не внаслідок трудових правовідносин з позивачем, а на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 (провадження 22-ц/807/2886/20С), яка була ухвалена на підставі апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця». На підставі ст.384 ЦПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Отримана постанова засобами поштового зв`язку 12.11.2020, тому норми КЗпП України у даному випадку не підлягають застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин, і позивач не має право ставити питання про стягнення середньої заробітної плати за цей період. Також вважають, що позивач [PERSON] пропустив строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява ппро розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника позивача адвоката Лапшиної Г.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача та третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до наступих висновків. У відповідності до положень ст.4 ч.1, ст. 5 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.\~3\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за участю третьої особи: Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця», про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» за №66/ОС від 03 квітня 2019 року про звільнення [PERSON] з посади машиніста тепловоза 3 класу цеху експлуатації Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» за\~систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин,\~у відповідності до п.3 ст.40 КЗпП України, та поновити [PERSON] [INFO] (і.н. [NUMBER] ), який зареєстрований: [ADDRESS] , мешкає: [ADDRESS] , на зазначеній посаді з 03 квітня 2019 року. Рішення в частині поновлення на роботі, незаконно звільненого [PERSON] , підлягає негайному виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (код ЄДРПОУ 40075815, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська б.5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (код ЄДРПОУ 40081237, МФО 305482, місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького б.108) на користь [PERSON] [INFO] (і.н. [NUMBER] ), який зареєстрований: [ADDRESS] , мешкає: [ADDRESS] , заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2019 року по 26 травня 2020 року включно в розмірі 231 061 (двісті тридцять одна тисяча шістдесят одна) гривень 11 коп. з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством. Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу\~Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця»,\~задовольнено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року у цій справі\~скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за участю третьої особи: Структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у цій справі\~відмовлено/а.с.8-26/. Наказом структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 245/ОС від 26 листопада 2020 року скасовано наказ № 96/ОС від 27 травня 2020 року про поновлення [PERSON] на посаді машиніста тепловоза третього класу цеху експлуатації структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та вважати його звільненим з роботи за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин у відповідності до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України 03 квітня 2019 року на підставі наказу від 03.04.2019 року № 66/ОС. Підстава: Постанова Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 року (провадження 22-ц/807/2886/20С)/а.с.55/. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року касаційну скаргу\~ [PERSON] \~задоволено. Постанову\~Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року\~скасовано, рішення\~Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року\~залишено в силі/а.с.27-35/. 23 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача і до третьої особи з заявою про виконання Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20), в якій він також просив нарахувати та виплатити йому заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року включно/а.с.36-38/. Наказом структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 69/0С від 23 березня 2021 року був скасований наказ № 245/ОС від 26 листопада 2020 року про звільнення позивача [PERSON] з посади машиніста тепловоза третього класу цеху експлуатації структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та скасування наказу від 27.05.2020 року за № 96/ОС про його поновлення на роботі. Вважати [PERSON] поновленим на роботі на підставі наказу від 27.05.2020 року за № 96/ОС. Здійснити виплату [PERSON] всіх належних йому сум відповідно до чинного законодавства України. Підстава: Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року (справа № 320/2987/19, провадження № 61-17190св20)/а.с.40/. Але, незважаючи на звернення позивача з такою заявою і виданням наказу, в якому передбачено здійснити виплату [PERSON] всіх належних йому сум відповідно до чинного законодавства України, позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 листопада 2020 року по 23 березня 2021 року. Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає, що права позивача [PERSON] були порушені саме після видання наказу № 69/0С від 23 березня 2021 року, і твердження відповідача про пропуск строку звернення до суду не відповідають дійсності, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ж до ст.89\~ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved