Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з первісним позовом посилаючись на ту обставину що, у неї з [PERSON] з липня 1995 року склались фактичні шлюбні стосунки і за спільні кошти вони придбали [ADDRESS] де вона проживає до теперішнього часу . 22 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , а [INFO] [PERSON] помер. Просила суд , визнати вказану квартиру їх , з [PERSON], сумісною власністю та визнати їх частки у вказаній власності кожному по ? частині. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом посилаючись на ту обставину що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який було розірвано 29 березня 2007 року. Оскільки в період шлюбу [PERSON] було придбано спірну квартиру , просила суд визнати за нею право власності на ? частину в спільному сумісному майні подружжя. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник , за довіреністю - [PERSON], в судовому засіданні підтримали вказаний позов і просили суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в ньому, в задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити за необґрунтованістю. Відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - [PERSON] до судового засідання не з'явилась про дату час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до положень ст.ст. 74-76 ЦПК України . Направила на адресу суду письмові пояснення за обставин справи , на виконання судового доручення в порядку ст. 132 ЦПК України Ізмаїльським міськрайоним судом Одеської області. Представник [PERSON] за договором -[PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав і просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, зустрічний позов підтримав і просив суд задовольнити його посилаючись на обставини викидані в ньому. Відповідачу за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору від Третьої Херсонської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явились про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином подали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши сторони ,їх представників , свідків та дослідивши матеріали цивільної справи судом встановлено , що [PERSON] з 24 лютого 1973 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який було розірвано заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 29 березня 2007 року та на підставі якого [PERSON] ВРАЦС по м. Ізмаіл Ізмаїльського МУЮ Одеської області 03 липня 2007 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідно до торгово-біржового контракту складеного на Херсонській товарно-сировинній біржі 13 липня 1995 року [PERSON] придбав [ADDRESS] . З 21 липня 2007 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] про що було зроблено актовий запис № 151 та видано свідоцтво про шлюб Комсомольським ВРАЦС Херсонського МУЮ . Як слідує з свідоцтва про смерть виданого ВДРАЦС РС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні [PERSON] помер [INFO] та після смерті якого з завами про прийняття спадщини за законом від 07 червня 2013 року звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 16 травня 2013 року [PERSON] За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону України «Про власність» , ст. 22 КпШС України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України «Про власність»); квартира (будинок), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено й учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності») від 22 грудня 1995 р. № 20. Таким чином, для визнання за особою, яка проживала з іншою особою без укладення шлюбу, права власності на частку у спірному майні, набутому до 1 січня 2004 р., вона має надати суду належні та допустимі докази про власну участь у набутті цього майна, оскільки сам по собі факт спільного проживання без реєстрації шлюбу, без визначення ступеня її участі працею і коштами у створенні спільної часткової власності не може бути підставою для визнання права власності на половину спірного майна. Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки докази на які посилалась позивач за первісним позовом , в обґрунтування заявлених нею позовних вимог , а саме копія заповіту складеного від імені особи з ініціалами НМІ 19 серпня 1996 року на борту теплоходу «Х.Пластов» , копія доручення від імені [PERSON] щодо переоформлення правовстановлюючих документів на [ADDRESS] на [PERSON] , а також копії заяв [PERSON] та [PERSON] датовані 05 липня 2007 року щодо переоформлення гаражу на [PERSON] в автокооперативі «Респект» так само як і покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] ,[PERSON], [PERSON] ,[PERSON] судом , в силу вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України визнаються не належними оскільки вони в собі не містять інформації щодо предмета доказування, на підставі чого суд вважає що позовні вимоги заявлені [PERSON] є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню . Вирішуючи питання в частині зустрічного позову , суд вважає що позовні вимоги заявлені [PERSON] є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню на підставі ст. 22 КпШС України , оскільки права й обов'язки щодо спірного майна виникають у момент його придбання, у зв'язку з чим правовий режим майна (квартири), придбаного у 1995 році , і правовідносини між сторонами із приводу нього повинні регулюватися нормами які діяли на той час , а так як згідно до положень ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, визнавалось його спільною сумісною власністю і кожен з подружжя мав рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.Подружжя користувалось рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. А відповідно до вимог ст. 28 КпШС України ,в разі поділу майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнавались рівними. Оскільки як встановлено судом спірна квартира була придбана на ім'я [PERSON] в період перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , належних та допустимих доказів того що [PERSON] визнавав спірну квартиру, у зв'язку з роздільним проживанням , його власністю суду не надано суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири. Доводи позивача за первісним позовом щодо застосування до позовних вимог заявлених [PERSON] строків позовної давності , судом визнаються не переконливими, оскільки , згідно до вимог ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права , а посилання позивача за первісним позовом про те , заяви [PERSON] та [PERSON] на ім'я голови автогаражного кооперативу датовані 05 липня 2007 року , підтверджують що поділ спільного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] фактично відбувся в липні 2007 року коли [PERSON] передав право власності в автогаражному кооперативі «Респект» на [PERSON] , і вона з цього часу не заверталась до суду за захистом її прав не доводять цієї обставини, оскільки вказані заяви свідчать лише про вихід [PERSON] з членів вказаного кооператив та прийняття замість нього [PERSON]

Outcome: approved