Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ ТРАСТМОТОРС», у якому просив розірвати попередній договір №0121 купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai Tucson 2015 року, укладений між сторонами від 14 червня 2018 року; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений аванс в сумі 77998 грн. 00 коп., а також витрати під час поїздок 1500 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що між ним та TOB «ТРАСТМОТОРС» 14 червня 2018 року був укладений попередній договір купівлі-продажу №0121 автомобіля, згідно з яким позивач придбав автомобіль Hyundai Tucson, 2015 року випуску та згідно з квитанцією з банку від 14.06.2018 №16526606 сплатив грошові кошти в сумі 77998 грн. 00 коп. у якості авансу. Предметом вказаного договору є автомобіль. У разі відмови продавця передати автомобіль покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу. В ході виконання укладеного договору відповідач грубо порушив договір, повідомивши позивачу, що автомобіль не є справним, але акт поломки транстпортного засобу надано не було. Позивачем умови договору були виконані у повному обсязі, однак внаслідок невиконання зобов`язання відповідачем [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він переносить переживання через те, що заплатив гроші і не має можливості отримати ні своє замовлення, ні повернути гроші. У позивача змінився нормальний образ життя, порушився нормальний режим сну, він зазнав значних душевних страждань. Більше того, такі страждання є триваючими. Для позивача це завдало непоправної шкоди, адже внаслідок неправомірний дій відповідача, він відчуває погіршення самопочуття. Крім того, для відновлення своїх порушених прав позивач змушений прикладати додаткові зусилля відстоювати свою правоту в суді і звертатись в правоохоронні органи, що потягло за собою додаткові витрати в сумі 1500 грн, які виникли як наслідок невиконання договору та вимушених поїздок в м. Дніпро до офісу, де було укладено договір (м. Дніпро, вул Проспект Слобожанскій 93) щоб отримати акт несправності авто і повернути свої кошти. Відповідачу 18 червня 2018 року було направлено письмову заяву про розірвання договору і повернення коштів які позивач сплатив, однак письмової відповіді останній так і не отримав. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року дана справа передана до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю та розподілена судді Сенаторову В.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 справу прийнято до провадження на призначено до розгляду у спрощеному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2019 зза клопотаннямпозивача замінено первісного відповідача у цивільній справі TOB «ТРАСТМОТОРС» на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «Півісенс Плюс». У судовому засіданні позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності. Представник ТОВ «Півісенс Плюс» у судове засідання не з`явився. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 14.06.2018 між [PERSON] та ТОВ «Трастмоторс» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0121 (далі- Договір), за умовами п.п.1.1,1.2 якого сторони зобов`язуються у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу, на умовах встановлених у цьому попередньому договорі. Транспортний засіб, який Продавець зобов`язується придбати у третіх осіб для його відчудження Покупцеві за Основним договором та який являтиметься предметом Основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка Hyundai Tucson, 2015 року випуску, інші характеристики (колір, пробіг тощо): чорний, ГБО 2,0 6AT 4WD TOP. / а.с. 6 / Пунктом 1.5 Договору, сторони зобов`язуються укласти Основний договір 21 червня 2018 року за умови повного виконання п.п.2.1 цього Попереднього договору. Якщо на зазначену дату Майно не буде придбано Продавцем з метою його відчудження Покупцеві, то Сторони визначили, що Основний договір буде укладено на 5 день після придбання Продавцем Майна, про що останній зобов`язується повідомити Покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення Основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторонни визначили 31.12.2019. Пунктом 2.1 договору передбачено, що на підтвердження дійсних намірів Сторін на укладення Основного договору в момент укладення попереднього договору Покупець перераховує на поточний рахунок Продавця грошові кошти в розмірі 77998 грн. 00 коп., а Продавець своїм підписом під цим Попереднім договором підтверджує отримання даних коштів. / а.с. 7 / Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виконав умови попереднього договору, зазначені у п.2.1 та сплатив грошові кошти у розмірі 77998 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 14.06.2018 №16526606. / а.с. 9 / [PERSON] звернувся із заявою від 18.06.2018 до ТОВ «Трастмоторс» з проханням розірвати договір №0121 та повернути кошти в розмірі 77998 грн. 00 коп. / а.с.10 / З повідомлення Інтернет порталу «Опендатабот» та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАСТМОТОРС» 11 жовтня 2018 року змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВІСЕНС ПЛЮС» та адресу місцезнаходження, натомість код ЄДРПОУ не змінився. Таким чином ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» є правонаступником у правовідносинах. Відповідно до положень статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений у попередньому договорі строк, сторони основний договір так і не уклали, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі позивачу на адресу позивача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виконання умов попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 14.06.2018 та відсутність у нього дійсного наміру на укладення основного договору. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошових коштів. За ч. 2 ст. 635 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В порушення зазначених норм закону відповідач на час розгляду справи добровільно не повернув позивачу безпідставно набуті ним грошові кошти. Враховуючи те, що зобов`язання між позивачем і відповідачем за попереднім договором на день розгляду справи є невиконаним через винну поведінку відповідача, суд вважає, що попередній договір купівлі-продажу підлягає розірванню, а грошові кошти в сумі 77998 грн. 00 коп., сплачені позивачем на користь відповідача в якості авансу за попереднім договором, є такими, що набуті без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню позивачу. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми моральної шкоди в розмірі 1500 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач вказує, що моральна шкода виражається в моральних переживаннях у душевних стражданнях, які проявляються у перебуванні позивача до цього часу в нервовому стані, що проявляється у порушенні режиму сну та нормального способу життя, а також неможливості позивача отримати автомобіль, або кошти, а також неодноразові поїздки до офісу відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А тому суд,

Outcome: approved