Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 01.08.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2388 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» коштів у розмірі 59\~097,38 доларів США, що станом на 01.08.2017 становить 1527950,29 грн. та 6500 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обгронтування позову покликається на те, що 07.07.2008 між ПАТ «ВіЕс Банк» та ним було укладено кредитний договір №KF50627 на суму коштів 64 000,00 дол.США. Також з метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, 01.02.2011 між ними був додатково укладений договір застави (іпотеки) нерухомого майна №1800/123, відповідно до умов якого на забезпечення основного зобовязання ним передано в іпотеку банку належне на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. 18.09.2017 було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №54625759, згідно якого вказано про предявлення до виконання виконавчого напису №2388 виданого 01.08.2017 відносно стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» коштів у розмірі 59097,38 дол.США, що станом на 01.08.2017 становить 1527950,29 грн. та 6500,00 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку сума заборгованості не є безспірною, так як перш за все банк не повідомив його про намір звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, жодного повідомлення з даного приводу він не отримував. Відповідно не було встановлено наявність відсутності заперечень боржника щодо суми заборгованості та не дотримано вимог п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває на розгляді справа №464/5303/17 за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № KF50627 від 07.07.2008, що підтверджує наявність спору між сторонами. Також, потрібно врахувати, що право вимоги у банку виникло ще у 2011 році з огляду на надсилання повідомлення-вимоги 29.06.2011 за вих.№09-3/17902, що вказує на відсутність підстав для вчинення виконавчого напису з огляду на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Окрім цього, виконавчий напис вчинено щодо стягнення коштів, а не звернення стягнення на предмет застави, що не відповідає вище вказаним вимогам так як кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Також, у виконавчому написі не вказано у супереч вимогам п.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строк, за який провадиться стягнення. Оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає наявність обґрунтованих підстав для визнання виконавчого напису №2388 виданого 01.08.2017 таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 29.09.2017 заява прийнята і відкрито провадження. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 29.09.2017 заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №2388, виданого 01.08.2017 приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕс Банк» коштів у розмірі 59\~097,38 дол.США, що станом на 01.08.2017 становить 1\~527\~950,29 грн. та 6500 грн., що здійснюється в порядку примусового виконання виконавчого провадження №54625759. 21.11.2017 від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого позов заперечує з тих підстав, що вважає такий необґрунтованим, оскільки виконавчий напис було вчинено 01.08.2017 на підставі Закону України «Про нотаріат» та відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» від 29.06.1999 №1172. Так, стягувач ПАТ «ВіЕс Банк» 01.08.2017 надіслав їй лист (заяву) про вчинення виконавчого напису за №10-3/11243. Право стягнення, безспірне право, виникло у звязку з невиконанням напису за п.п.5.2.1., 5.2.2. кредитного договору № KF 50627 від 07.07.2008, а саме у звязку з виникненням простроченої заборгованості за процентами. Стверджує, що нею, приватним нотаріусом, було дотримано всіх вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, а саме: отримано документи, що підтверджують невиконання [PERSON] своїх зобовязань, розрахунок загальної заборгованості за кредитним договором № KF 50627 від 07.07.2008, станом на 01.08.2017, поданий стягувачем ПАТ «ВіЕс Банк», кредитний договір № KF 50627 від 07.07.2008. Додатково вказує, що відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно, поданий кредитний договір № KF 50627 від 07.07.2008 є дійсним. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково вказала на наявність ухвали Галицького районного суду м.Львова про відкриття провадження від 04.08.2017, просила позов задоволити. Представник відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» в судове засідання повторно не зявився, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи: приватний нотаріус ЛМНО [PERSON] та представник Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не прибули, хоча належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між відповідачем ПАТ «ВіЕс Банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір №KF50627, згідно якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 64 000,00 доларів США строком на 25 років зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 12,50% річних. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором, 01.02.2011 між відповідачем ПАТ «ВіЕс Банк» та позивачем [PERSON] був укладений договір застави (іпотеки) нерухомого майна №1800/123, відповідно до умов якого на забезпечення основного зобовязання позивач передає в іпотеку відповідачу належне йому на праві власності майно: квартиру №10 в будинку №27, що знаходиться по вул.Івана Франка у м.Львові. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом положень п.п.5.3.1. кредитного договору, банк, окрім іншого, має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) інше забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Встановлено, що державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів 05.09.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54625759 за виконавчим написом №2388 виданого 01.08.2017 щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» коштів у розмірі 59097,38 доларів США, що станом на 01.08.2017 становить 1\~527 950,29 грн. та 6500,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідним відзивом третьої особи, приватний нотаріус ЛМНО [PERSON] вчинила виконавчий напис 01.08.2017 на підставі листа-заяви стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» про вчинення виконавчого напису за №10-3/11243 від 01.08.2017. В додаток до даної заяви стягувачем було подано розрахунок загальної заборгованості за кредитним договором № KF 50627 від 07.07.2008, станом на 01.08.2017 на суму 59097,38 доларів США, що станом на 01.08.2017 становить 1\~527 950,29 грн. та 6500,00 грн., та відповідно сам кредитний договір № KF 50627 від 07.07.2008. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. У відповідності до пункту 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, імя, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк предявлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 172 (п.3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою КМУ; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою КМУ, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобовязання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, зокрема, відсутні будь-які відомості про те, що відповідач повідомляв позивача про свій намір звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Відповідно не було встановлено наявність відсутності заперечень позивача щодо суми заборгованості та не дотримано вимог п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Крім того, слід взяти до уваги те, що в провадженні Сихівського районного суду м.Львова на даний час перебуває на розгляді справа №464/5303/17 за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № KF50627 від 07.07.2008 року, в якій ухвалою суду від 04.08.2017 відкрито провадження. Розгляд даної справи станом на день винесення даного рішення не завершений. Відповідно до п.10 витягу із узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 виконавчий напис на договорі іпотеки/застави може бути вчинений лише у випадку, коли вимоги кредитора є безспірними і з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору минуло не більше трьох років (строк позовної давності). При цьому сам факт подання нотаріусу заперечень боржника чи іпотеко/заставодавця щодо зобовязання, забезпеченого іпотекою/заставою, а також наявність судової справи про стягнення кредитної заборгованості свідчить про наявність спору між кредитором/заставодержателем і заставодавцем. У звязку з цим вчинення нотаріусом виконавчого напису може слугувати підставою для його оскарження. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-141цс14 та № 6-27цс15 та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, спростовує безспірність заборгованості боржника. Окремо слід звернути увагу на те, що ціна позову по судовій справі №464/5303/17 визначена у розмірі 59459,25 доларів США станом на 02.08.2017, а у виконавчому написі вказано про наявність заборгованості у позивача перед відповідачем станом на 01.08.2017 на суму 59097,38 доларів США. При цьому, в оскаржуваному виконавчому написі, в супереч вимогам п.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не вказано строк, за який провадиться стягнення, а сам виконавчий напис вчинено щодо стягнення коштів, а не звернення стягнення на предмет застави, що також не відповідає вище вказаним вимогам, так як кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Також, потрібно врахувати, що право вимоги у відповідача виникло ще у 2011 році з огляду на надсилання позивачу відповідного повідомлення-вимоги 29.06.2011 за вих.№09-3/17902, що вказує на відсутність підстав для вчинення виконавчого напису з огляду на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що свідчить про сплив позовної давність встановленої ст.257 ЦК України. З врахуванням усіх вищенаведених обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для здійснення виконавчого напису не було, а відтак виконавчий напис від 01.08.2017 вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2388 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову та заяви про забезпечення позову. На підставі ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та

Outcome: approved