Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року померла його тітка по лінії батька, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка на час відкриття спадщини мала у власності земельну ділянку площею 1,36 га, що розташована на території Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №666288. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишала. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач звернувся до Чорнухинської державної нотаріальної контори (по місцю відкриття спадщини), але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подання відповідної заяви. Просить визначити йому [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої 11.11.2013 року [PERSON]. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, надавши суду заяву, в якій просили позов розглянути без їхньої участі у підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що обставини, викладені у позовній заяві, визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. 11 листопада 2013 року померла тітка позивача, [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 252751 (а.с.7). Померла [PERSON] була тіткою позивача по лінії батька [PERSON], а саме, спадкодавець [PERSON] (родове прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом. Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується витягом з ДРАЦС №00019095997 про народження [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №266614 [PERSON]; витягом з ДРАЦС №00019096743 про одруження [PERSON]; свідоцтвом про народження серії І-КЕ №198807 [PERSON]; свідоцтвом про народження серії ІІ-КЕ №331831 [PERSON] (а.с.10-15). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] на час відкриття спадщини мала у власності земельну ділянку площею 1,36 га, яка розташована на території Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №666288 (а.с.8). У відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач звернувся до Чорнухинської державної нотаріальної контори, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Ці обставини підтверджені письмовою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії №78/02-14 від 05.02.2018. Окрім позивача, спадкоємцем попередньої черги є рідний брат спадкодавця [PERSON], який спадщину не приймав, але не заперечує проти прийняття спадщини [PERSON], що підтверджено поданим ним відзивом. Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява №10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Outcome: approved