Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів у розмірі 26\~973,25 грн. та зміну розміру аліментів, шляхом стягнення з нього в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/7 (однієї сьомої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на даний час він не працює, а також, на його утриманні перебуває матір, що потребує постійного догляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 10 серпня 2004 року, який був розірваний 23 січня 2008 року, про що зроблений актовий запис № 05 відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 05 від 19.02.2004 р. Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015 року, вирішено стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 20.10.2015 р. та до досягнення ним повноліття. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 08.12.2015 р. рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015 року змінено та вирішено зменшити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та замість 1/2 частини усіх видів заробітку, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 20.10.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки від 05.12.2018 р. за № 274 Мар`янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в с [ADDRESS] Мар`янівка Тернопільського району Тернопільської області із своєю матір`ю гр. [PERSON] (пенсіонеркою) 1942 р.н. та здійснює за нею догляд. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181\~СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181\~СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу позивача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також, що на утриманні у позивача перебуває мати [PERSON] , 1942 р.н., яка є пенсіонеркою, вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно вимоги позивача щодо звільнення від сплати аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої\~статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за\~аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Вказані позивачем у позові обставини, які мають істотне значення у розумінні частини другої\~статті 197 СК України, а саме, що він на даний час не працює та на його утриманні перебуває матір, що потребує постійного догляду, є на його думку підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 26\~973,25 грн., оскільки з червня 2016 року по липень 2017 року він працював та відповідно сплачував аліменти і на момент його звільнення з роботи, боргу по аліментах не було. Однак, після звільнення державним виконавцем було нараховані аліменти, виходячи із середньомісячного заробітку на місцевості, у зв`язку із чим виникла дана заборгованість. Із наданих позивачем розрахунків щодо заборгованості по аліментах вбачається, що останній сплачував частково аліменти. У той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт неможливості сплати аліментів у повному обсязі, а тому, сплата аліментів не в повному обсязі не є підставою для звільнення позивача від обов`язку сплачувати заборгованості з аліментів. Крім того, позивач знав про свій обов`язок сплачувати аліменти у визначеному розмірі, встановленому вищевказаним рішенням суду. З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не мають істотне значення у розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~та не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами за вказаний у позові період у розмірі 26\~973,25 грн. та не підлягають до задоволення.

Outcome: partial