Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа : служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, вказуючи, що між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб [INFO] р. від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області було розірвано шлюб між ним та відповідачем. Після розірвання шлюбу його донька [PERSON] стала проживати разом із відповідачем [PERSON] та його колишніми тещею, тестем та вітчимом, які чинять тиск та мають негативний вплив не тільки на його колишню дружину а й на його доньку. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування із донькою. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Весь цей час він намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Ситуація не покращилась, та майже останні півроку, він весь час тільки і намагається стабілізувати дану обстановку. Кожен раз коли йому вдається налагодити зв'язок та встановити певний графік відвідування доньки, відповідач втручається та своїми діями негативно впливає на стосунки батька та доньки. Він має з відповідачем рівні права і обов'язки щодо доньки, але відповідач нехтує його правами, порушуючи їх, у зв'язку з чим заявлений позов. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позов, просять задовольнити, пояснивши суду, що позивач бажає спілкуватися з дитиною, купляв дитині речі, , дочка добровільно бажає спілкуватися з ним, ніхто з родини позивача негативно не впливає на дитину. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її присутності за участю її представника адвоката Ляшева\~В.О., надіславши відзив в якому зазначив, що враховуючи стан здоров'я дочки, її інтереси, уклад життя, уклад життя позивача вона частково погоджується з вимогами позивача щодо приймання позивачем участі у вихованні дитини, дочки [PERSON], а саме: враховуючи на сьогодні вік дитини, якій 2 роки, можливо побачення позивача з дитиною в її присутності з 17 до 18 години в дні середу і четвер неділі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримавши відзив відповідача. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечував проти позову, надав суду висновок про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, зазначивши, що вважають за доцільне призначити наступні способи спілкування та виховання дитини : в середу та четвер неділі з 16.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та в її присутності; зобов'язати матір дитини [PERSON], у разі настання змін щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, ставити до відома батька дитини [PERSON] Суд, вислухавши думку сторін, представника третьої особи свідка, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Сторони перебували у шлюбі який був зареєстрований [INFO] року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 2016 р., виданого Куп'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, позивач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки № 826 від 21.06.2018 року, виданої завідуючим сектору по роботі з населенням ТОВ КК «КомЕнерго-Куп'янськ», позивач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с.12). На підставі побутової характеристики від 21.06.2018 року, виданої завідуючим сектором по роботі з населенням ТОВ КК «КомЕнерго-Куп'янськ», на [PERSON], 1989 р. народження, зареєстрованого за адресою : [ADDRESS] скарг від сусідів в ТОВ КК «КомЕнерго-Куп'янськ» не надходило (а.с.10). Відповідно довідки № 311 від 21.06.2018 р., виданої головою ОСББ «Наш дом-2», [PERSON], [INFO] зареєстрована та мешкає за адресою : [ADDRESS] (а.с.11). Згідно консультативного висновку спеціаліста комунального некомерційного підприємства (міська дитяча лікарня № 5) Харківської міської ради від 06.09.2018 р., [PERSON], [INFO] має синдром підвищеної чутливості. Порушення речового розвитку, порушення сну (а.с.41). Згідно висновку служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, [PERSON] не є батьком позбавленим батьківських прав, а тому має право, обов'язок та бажання більш активніше приймати участь у вихованні своєї доньки, [PERSON], [INFO]. Жодних підстав та обставин вважати, що спілкування батька з донькою спричиняє шкоду малолітній дитині, в матеріалах справи не існує. Побачення [PERSON] з дитиною не матимуть негативного впливу на неї та на її моральне виховання, і без сумніву, не завдадуть шкоди життю та здоров'ю дівчинки. Але обмеження спілкування батька з донькою, може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між батьками та дітьми. Вважають за доцільне призначити наступні способи спілкування та виховання дитини : в середу та четвер неділі з 16.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та в її присутності; зобов'язати матір дитини [PERSON], у разі настання змін щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, ставити до відома батька дитини [PERSON] (а.с.73). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач перешкоджає участі позивача - батька дитини у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батькові, який спроможний забезпечувати дитину, на день народження доньці купили велосипед, вона як бабуся дитини купила дитячу коляску, шапку, костюм. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно, тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 141 СК України «мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». Стаття 142 СК України зазначає, що «діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою». Згідно до ст. 150 СК України, «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя». У відповідності до ст. 157 СК України, «той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, «що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини». Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно ч.8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї». Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. Відповідно до положень ч.ч. 4 -6 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків тощо, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, [PERSON] не є батьком позбавленим батьківських прав, а тому має право, обов'язок та бажання більш активніше приймати участь у вихованні своєї доньки, [PERSON], [INFO]. Жодних підстав та обставин вважати, що спілкування батька з донькою спричиняє шкоду малолітній дитині, в матеріалах справи не існує. Побачення [PERSON] з дитиною не матимуть негативного впливу на неї та на її моральне виховання, і без сумніву, не завдадуть шкоди життю та здоров'ю дівчинки. Але обмеження спілкування батька з донькою, може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між батьками та дітьми. Вважають за доцільне призначити наступні способи спілкування та виховання дитини : в середу та четвер неділі з 16.00 год. до 18.00 год., місце зустрічі за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та в її присутності; зобов'язати матір дитини [PERSON], у разі настання змін щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, ставити до відома батька дитини [PERSON] (а.с.73) Суд вважає, що вищевказане висновок органу опіки та піклування підтверджує наявність спору між батьками щодо їх участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, але вказаний висновок не вирішує виникнення конфліктів та спірних ситуацій. Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи із системного аналізу ч.1ст.3,ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,15 Закону України«Про охорону дитинства» , ст.ст. 7,19,141,153,157,159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Отже, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст.157 СК України). Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага («Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992 року, п.90, «Хант проти України», п.54), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що має наслідком недостатню участь позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, судом не встановлено жодних перешкод для спілкування батька з дитиною. Суд із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі, відсутність обставин, які б перешкоджали спілкуванню батька і дитини,які б могли зашкодити дитині, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Враховуючи відносини, які на даний час склалися між сторонами, вважає, що необхідно встановити спосіб спілкування позивача із дитиною у постійній присутності відповідача, що позитивно вплине на психічне здоров'я дитини, її розуміння цінностей сім'ї, поваги до батьків,та не призведе до порушення права дитини на спілкування з батьком. Надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров'я, психоемоційний стан дитини, принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання Тому необхідно встановити такий порядок участі батька у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], визначивши час: середа та субота кожної неділі місяця з 16.00 години до 18.00 години за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та в її присутності. Рішення суду про встановлення режиму спілкування з дитиною тільки в зазначений судом час, обумовлено тим, що [PERSON] всього 2 роки, а спілкування батька з дитиною без присутності матері, може негативно вплинути на дитину. У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. Крім того, суд зобов'язує [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні і вихованні [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини доведені в судовому засіданні допитом свідка та доказами, встановленими у ході судового розгляду.

Outcome: partial