Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду завдану злочином 25079, 53грн. та моральну шкоду в розмірі 40 тис .грн. У судовому засіданні позивач особисто, та його представник [PERSON] підтримала позовні вимоги , та викладене у позові, та просила суд звернути увагу, що вироком Будьоннівського райсуду м. Донецька [PERSON] засуджений за ст. 122 ч. 1 КК України за нанесення 13 січня 2013 року ушкоджень її сину, та покарання призначене судом першої інстанції [PERSON] залишено без змін. Відповідач [PERSON] за час знаходження сина у лікарні не надав допомоги, а вона особисто займалася збиранням та займанням коштів , оплатою лікування, придбанням ліків, слухового апарату , який був у день скоєння злочину у її сина , та на жаль не може представити усіх чеків підтверджуючих фактично понесених витрат , а тому просить стягнути уточнену суму матеріальних витрат у повному обсязі . Наполягає на задоволенні моральної шкоди в розмірі 40 тис .грн. не зважаючи на те, що визначену вироком Будьоннівського райсуду м. Донецька суму моральної шкоди в розмірі 4 тис .грн. судом апеляційної інстанції залишено без змін. Відповідач [PERSON] позов визнав частково , та дав пояснення що він вибачився за скоєння злочину перед позивачем, телефонував його матері під час знаходження позивача у лікарні , але йому не відповідали. Він визнає частково позов тому, як не згоден сплачувати суми витрат на проїзд до м. Києва , та гроші займу в сумі 8700 грн . у підприємства на якому працював позивач . На його думку необхідність поїздки до Києва , та витрати займаних грошей не підтверджені. Він визнає позов в сумі визначеної судом при розгляді кримінальної справи в розмірі 1685, 13 грн. Він не працює , та в нього не має грошей для добровільного відшкодування збитків [PERSON], який спровокував його на завдання ушкоджень. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає , що позов [PERSON] варто задовольнити частково. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суду надана копія вироку Будьоннівського райсуду м. Донецька з якого вбачається що відповідач [PERSON] засуджений за ст. 122 ч. 1 КК України за нанесення 13 січня 2013 року ушкоджень [PERSON] та покарання призначене судом першої інстанції [PERSON] залишено без змін, тобто його провина є встановленою . Позивач та його представник переконали суд у тому , що матеріальна шкода завдана злочином в розмірі 25079, 53грн., ця сума є обґрунтованою , та підтвердженою документально медичними документами , копіями товарних чеків, проїзних білетів . Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача , як поважні , а факт довготривалого , затратного лікування позивача у суду не визиває сумніву. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі цієї норми у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 40 тис .грн. [PERSON] слід відмовити тому, як визначену вироком Будьоннівського райсуду м. Донецька суму моральної шкоди в розмірі 4 тис .грн. суд апеляційної інстанції визнав правильною , згідно з вимогами діючого законодавства.

Outcome: partial