Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він 10 січня 1983 року був прийнятий на посаду електрослюсаря ІІІ-го розряду ДП Дублянський спиртовий завод, про що був виданий відповідний наказ та укладено трудовий договір, а з 27 січня 2003 року переведений на посаду інженера-енергетика І-ї категорії. З січня 2015 року по березень 2015 року без повідомлення причин, відповідач не здійснює виплату заробітної плати, тому [PERSON] за захистом своїх прав був вимушений звернутися до суду. У відкрите судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи і письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 10 січня 1983 року був прийнятий на посаду електрослюсаря ІІІ-го розряду Державного підприємства Дублянський спиртовий завод, а з 27 січня 2003 року переведений на посаду інженера-енергетика . Заборгованість відповідача Державного підприємства Дублянський спиртовий завод по заробітній платі за період січень березень 2015 року перед позивачем становить 2228,52 грн., що підтверджується довідкою Державного підприємства Дублянський спиртовий завод від 15 квітня 2015 року №175. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення заробітної плати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави. Поряд з тим, згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved