Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~Дергачівського районного\~суду Харківської\~області з\~позовом в\~якому просить\~стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 147400,00 гривень, суму судового збору у розмірі 1474,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6600,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.11.2020 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно п.1 договору позики Позикодавець передає Позичальнику у власність грошову суму у розмірі 147400,00 грн. на строк, вказаний в п.2 даного договору, а Позичальник зобов`язується повернути вказану суму в обумовлений строк. Відповідно до п.2. договору позики Позичальник зобов`язаний не пізніше 01.01.2021 повернути Позикодавцю суму займа. Згідно розписки від 04.11.2020 відповідачка отримала від позивача грошову суму у розмірі 147400,00 грн. на умовах, визначених договором позики від 04.11.2020, яку відповідачка зобов`язалася повернути до 01.01.2021. Відповідач по справі добровільно не виконує прийняті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позов визнала. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами, у її відсутність. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 04.11.2020 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно п.1 договору позики Позикодавець передає Позичальнику у власність грошову суму у розмірі 147400,00 грн. на строк, вказаний в п.2 даного договору, а Позичальник зобов`язується повернути вказану суму в обумовлений строк. Відповідно до п.2. договору позики Позичальник зобов`язаний не пізніше 01.01.2021 повернути Позикодавцю суму займа. Згідно розписки від 04.11.2020 відповідачка отримала від позивача грошову суму у розмірі 147400,00 грн. на умовах, визначених договором позики від 04.11.2020, яку відповідачка зобов`язалася повернути до 01.01.2021. Відповідач по справі добровільно не виконує прийняті на себе зобов`язання. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 1047\~ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.\~530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, сума боргу у розмірі 147400,00 грн підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, була заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6600,00 гривень. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1474,00 грн., враховуючи, що позовні вимоги задовольняються, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved