Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним у порядку спадкування за законом, після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,70 га (яка складається з земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822382600:02:000:0197 - площею 1,89 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822382600:02:000:0205 - площею 2,81 га.), розташованої в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Обґрунтовує вимоги тим, що при зверненні до приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М., його представнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з відсутню документів, які б посвідчували право спадкодавця на вказану земельну ділянку, а саме оригіналу державного акту, який він не має можливості надати через його втрату. Отримати дублікат вказаного державного акту також не виявляється можливим бо друк бланків акті припинено, власник акту - помер. З цих підстав позивач не може захистити свої невизнані права, в іншому порядку крім судового, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявами (вх. № 1605 від 23.04.2021р., № 1773 від 06.05.2021р.) про проведення розгляду справи по суті в його відсутність. Пославшись в них, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить прийняти до уваги усі обставини, викладені в позовній заяві, та винести рішення про задоволення його вимог. Відповідач - [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання 26.07.2021р., не з`явилася, звернулась до суду з заявами (вх. № 1604 від 23.04.2021р., № 1774 від 06.05.2021р.) про проведення розгляду справи в її відсутність. Пославшись в них, що користуючись своїм правом, передбаченим ст. 49 ЦПК України, повністю визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову [PERSON] . Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідач - [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання 26.07.2021р., не з`явилася, звернулась до суду з заявою (вх. № 1603 від 23.04.2021р.) про розгляд справи по суті в її відсутність. Пославшись в них, що користуючись своїм правом, передбаченим ст. 49 ЦПК України, повністю визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову [PERSON] . Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідач - [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання 26.07.2021р., не з`явився, звернувся до суду з заявою (вх. № 1602 від 23.04.2021р.) про розгляд справи по суті в його відсутність. Пославшись в ній, що користуючись своїм правом, передбаченим ст. 49 ЦПК України, повністю визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову [PERSON] . Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд вирішив проводити розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачами по справі пред`явленного до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 209 ЦПК України, виконано завдання розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та прийняти рішення за результатами проведення розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Судом встановлені факти: - [PERSON] за життя, набула право приватної власності на землю, загальною площею 4,70 га (яка складається з земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822382600:02:000:0197 - площею 1,89 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822382600:02:000:0205 - площею 2,81 га.), розташованої в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що було посвідчено (копія державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 4846, виданий на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області від 21.09.2001р. № 4, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 120, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 223877448 від 14.09.2020р.); - [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 04.05.2018р. виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області); - позивач [PERSON] є чоловіком спадкодавці [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 27.09.2004р.); - спадкодавиця [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком (позивачем по справі) [PERSON] , доньками - [PERSON] , [PERSON] та сином [PERSON] , які є відповідачами по справі (довідки, видані Краснопільською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області за вих. № 97 від 10.02.2020р., № 421 від 13.11.2020р.); - після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 66/2020, заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON] , діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імені позивача (чоловіка спадкодавці) [PERSON] , заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 202 від 14.09.2020 року (спадкова справа № 66/2020, заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 202 від 14.09.2020 року, довіреність від 20.08.2020р., зареєстровано в реєстрі за № 2822, повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей) № 42748040 від 14.09.2020р.); - 02.11.2020 року приватним нотаріусом Демченко Т.М. Врадіївського районного нотаріального округу відмовлено представнику позивача [PERSON] - [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, на підставі п. 4.1, п. 4.15 гл. 10 р. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - не подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2020 року). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. При прийнятті рішення, суд керується: У відповідності до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У той же час, за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Відповідно до чинної на час видачі державного акту - інструкції «Про порядок складання, видачі … державних акті на право приватної власності на землю…» від 04.05.1999 № 43 відділ держкомзему міг видавати дублікат зазначеного документу лише власникам або уповноваженій ним особі за довіреністю, а тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] , та в іншому порядку крім судового, не може захистити своє невизнане право на спадкування права на земельну ділянку, що належало спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю, а тому, з врахуванням визнання позову відповідачами, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, думку позивача, судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved