Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому вказав, що проживає та зареєстрований у [INFO], яка знаходиться у комунальній власності. Відповідачі по справі, його колишня дружина та її донька від попереднього шлюбу також зареєстровані у вказаній квартирі, але з 1992 року не проживають в квартирі без поважних причин, відповідачі виїхали з квартири добровільно, забравши всі свої речі, перешкод у користуванні квартирою їм ніхто не чинив. Реєстрація відповідачів в квартирі вимушує позивача сплачувати за них комунальні послуги та перешкоджає їй оформити приватизацію житла, оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею у спірній квартирі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи сповіщались належним чином за останнім відомим місцем реєстрації та через засобі масової інформації ( а.с.29)про причини неявки суду не повідомили, свої заперечення проти позову не надали. Представник 3-ї особи до суду не з»явився з невідомих причин, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та представника 3-ї особи. Суд, вислухавши представника позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною, малогабаритною квартирою, житловою площею 12,7 кв. метрів та перебуває у комунальній власності. В квартирі зареєстровані наймач [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON] Викладене підтверджується довідкою дільниці № 60 КП « Жилкомсервіс» ( а.с.28). Згідно наданої суду копії свідоцтва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.04.1992 року ( а.с. 11). Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу відповідачка зі своєю неповнолітньою дочкою припинили проживання у спірній квартирі, забрали всі свої речі та виїхали з квартири добровільно, місце їх проживання йому не відоме, участі у утриманні квартири вони не приймають. Викладене підтверджується актами від 12.04.2016 року та від 14.05.2016 року, складеними сусідами позивача та свідками у справі, про не проживання відповідачів у квартирі ( а.с. 26-27). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили в суді, що проживають неподалік від позивача, знайомі з ним з близько п»яти років, часто, 2-3 рази не тиждень, відвідують позивача за його місцем проживання. [PERSON] проживає один, присутності жінок у квартирі не спостерігається, вони ніколи не бачили у квартирі позивача будь-яку жінку, зі слід позивача їм відомо, що багато років тому він розірвав шлюб з дружиною, після чого вона зі своєю донькою поїхала з квартири. З оглянутих в судовому засіданні квитанцій вбачається, що позивач до тепер оплачує комунальні платежі за трьох осіб. Відповідно до ст.. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі не проживають у [INFO] більше шести місяців без поважних причин, їх право на проживання у спірній квартирі ніким порушено не було, спірну житлову площу вони залишили добровільно, участі у утриманні квартири не приймають, майно відповідачів у квартирі відсутнє, тому відповідачі втратили право на користування спірною житловою площею. Будь-яких доказів, які б спростовували позивні вимоги [PERSON], відповідачами суду не надано. На підставі викладеного й

Outcome: approved