Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 28.08.1987 року, виданого Старосинявською районною радою народних депутатів, належить житловий будинок по [ADDRESS] . У цьому ж будинку зареєстрований його син [PERSON] , однак він вже більше десяти років там не проживає, оскільки виїхав в Росію, де і проживає до даного часу. Він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає. На підставі наведеного, просить відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої погоджується на зняття його з реєстрації у будинку [ADDRESS] , власником якого є позивач. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником будинку, який розташований по [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 4793183 від 13.06.2013 року, згідно якого даний будинок йому належить на підставі свідоцтва про право власності від 28.08.1987 року, виданого Старосинявською районною радою народних депутатів. Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] у вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження місця проживання, складеного 09 серпня 2019 року комісією в складі жителів с. Залісся та сусідів, встановлено, що дійсно за адресою [ADDRESS] з 2008 року [PERSON] не проживає, оскільки проживає в м. Москва. Як вбачається з листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Старосинявської селищної ради № 396 від 23 липня 2019 року, позивачу повідомлено, що зняття з реєстрації [PERSON] можливе лише за рішенням суду або за його самостійного зняття з реєстрації. Факт не проживання та відсутності відповідача в будинку [ADDRESS] більше десяти років підтверджено поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні. Зокрема, свідок [PERSON] , який є сусідом позивача підтвердив факт непроживання відповідача [PERSON] у вищевказаному житлі більше десяти років та вказав, що він проживає у Росії. Свідок [PERSON] , яка є невісткою позивача, також підтвердила факт непроживання відповідача більше десяти років за адресою його місця реєстрації, а також те, що він виїхав з будинку добровільно і перешкод йому ніхто не чинив. Отже, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим в спірному будинку, не проживає у ньому без поважних на те причин більше десяти років, як і встановлено, що відповідач залишив спірне помешкання добровільно та перешкод у користуванні житлом за місцем реєстрації йому ніхто не чинив. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.321ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved