Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач та у судовому засіданні його представник посилалися на те, що 10 вересня 2012 року позивач уклав договір позики, згідно з яким у той же день, 10 вересня 2012 року позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США, строком до 10 вересня 2012 року, однак до сьогоднішнього дня кошти не повернуті, що вимусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 10 вересня 2012 року у розмірі 15\~000 доларів США та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором позики від 10 вересня 2012 року за період з 11.09.2015 року по 19 жовтня 2015 року включно. Судові витрати покласти на відповідача. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем у письмовій формі було укладено договір позики, на виконання умов якого у той же день, тобто 10 вересня 2012 року позивачем передано відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США за курсом НБУ. Грошові кошти були передані відповідачу на строк до 10 вересня 2012 року. У встановлений у Договорі позики від 10 вересня 2012 року строк відповідач не повернув позивачу вказану суму позики. Ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов Договору позики від 10 вересня 2012 року та положень ст. 1049 ЦК України відповідач до цього часу не повернула позивачу суму позики та відсотки. Відповідно до вимог ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає поверненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу до 10 вересня 2012 року, але, як в погоджений строк повернення позики, так і на дату винесення рішення борг не сплатила, що дає право позивачу вимагати оплату три проценти річних від простроченої суми за період з 10.09.2012 року по день винесення судового рішення включно. Таким чином, загальна сума боргу відповідача за Договором позики від 10 вересня 2012 року складає 319\~350 грн., що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 21 грн. 29 коп. за один долар США еквівалентно 15\~000 доларів США та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором позики від 10 вересня 2012 року за період з 11.09.2015 року по 19 жовтня 2015 року включно у сумі 29\~763 грн. 42 коп., що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 21 грн. 29 коп. за один долар США еквівалентно 1 398 доларів США). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1 та 2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов 'язку в натурі. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу та 3 % річних є обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1685 грн. 20 коп. та на користь держави недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 1 805 грн. 93 коп.

Outcome: approved