Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом 24.10.2019 року, в якому просить стягнути з ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 34\~123,00 гривень. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 04.05.2018 року [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» та 04.09.2019 року звільнено було на підставі наказу №610-к від 04.09.2019 року на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно із розрахунковим листком за серпень 2019 року заборгованість по заробітній платі складає 34123,00 грн. 03.09.2019 року [PERSON] звертався до відповідача з вимогою надати письмовий розрахунок нарахованих та належних до сплати йому сум на день звільнення, однак відповідач відповіді не надав. Він мав право на отримання невиплаченої йому заробітної плати у день його звільнення, однак з вини відповідача не отримав свою заробітну плату в розмірі 34123,00 грн. Ухвалою суду від 30.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач, правом присутності не скористався, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та розглянути справу на підставі наявних матеріалів. Відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши пояснення сторін та враховуючи їх позицію по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] від 07.09.1976 року (а.с. 5-7), позивач з 03.05.2018 року був прийнятий за переведенням в ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» та 04.05.2018 року прийнятий за професією слюсара-ремонтника 5 розряду. На підставі заяви (а.с. 9) [PERSON] про звільнення його за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України 04.09.2019 року [PERSON] був звільнений, наказ №610-к від 04.09.2019 р.(а.с. 11). Згідно з розрахункового листка ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» за серпень вересень 2019 року сума заборгованості [PERSON] по заробітній платі складає 34\~123,00 грн. (а.с. 12), яка не оспорюється відповідачем. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на непроведення повного розрахунку при звільненні, що визначено вимогами ст.116 КЗпП України Перевіряючи обґрунтованість пред`явлених вимог, суд виходить з наступного. Конституційне право громадян на оплату праці розглядається як одне з найбільш важливих та пріоритетних засад становлення і розвитку суспільства, ефективний засіб стимулювання працівників та службовців до належного та якісного виконання службових обов`язків. Згідно зі ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно із ст.ст.21, 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до положень ч.5 ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно з ч.1\~ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно зі ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Матеріалами справи встановлено, що позивач звільнений з ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» 04.09.2019 року. Тобто в день звільнення підприємство зобов`язане було провести з ним повний розрахунок, однак на теперішній час так і не проведено та заборгованість із заробітної плати не виплачена. Доказів, які б свідчили про зворотне (первинної бухгалтерської документації про перерахування на рахунок позивача сум, що підлягали виплати йому при звільненні, виписок тощо), представником відповідача суду не надано. Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як слідує зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених законом випадках. Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення пред`явлених [PERSON] вимог у зв`язку із невиплатою заробітної плати при звільненні. Крім того, на виконання вимог частини 2\~статті 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне несплачену суму судового збору 768,40 грн. стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved