Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] 12 000 грн. боргу та 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в 2014 році він домовився з відповідачем про купівлю земельної ділянки та заплатив аванс в розмірі 12 000 грн., що підтверджується її розпискою від 02.07.2014 року. В розписці відповідачкою власноруч зазначено, що у разі неможливості продажу йому земельної ділянки, вона поверне вищевказану суму до 01.01.2016 року. [PERSON] не могла виконати домовленість, оскільки у неї ( як виявилось) на момент отримання авансу та здійснення домовленості, земельної ділянки у приватній власності не було. Повернути борг у вказаний в розписці термін вона відмовляється. У тексті розписки йдеться про завдаток, але, оскільки продаж землі вчиняється лише з нотаріальним посвідченням, то сплачена ним сума могла бути лише авансом. Оскільки свої зобов'язання відповідач не виконала, він був змушений звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що гроші не віддала, бо в неї їх немає. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Із оригіналу розписки вбачається, що 02.07.2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] завдаток коштів в розмірі 12 000 грн. за продаж земельної ділянки площею 0,06 га, що знаходяться за адресою: м. Конотоп, вул. Новоселиця, 8; взявши на себе зобов'язання по поверненню [PERSON] коштів в розмірі 12 000 грн. в разі невиконання договору, до 01.01.2016 року ( а.с. 16). Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За нормами ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За приписом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки не відбулося, відповідач не заперечує проти повернення грошових коштів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Outcome: approved