Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1683. Зазначає, що за період спільного проживання однією сім'єю з відповідачем в сім»ї народився син - [PERSON], [INFO]. Крім наведеного, мотивує заявлені вимоги тим, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть з лютого 2017 року. Збереження сім'ї вважає не можливим. Просить, поданий нею позов задовольнити. Сторони в судове засідання повторно не з'явилися, будучи відповідно належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не представили. Згідно вимог ст. 158 ч. 2 ЦПК України позивачем, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, відповідач проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1683 (а.с.4). У відповідності до свідоцтва про зміну імені (а.с.16), відповідач [PERSON] , [INFO], 04.12.2015 року змінила прізвище на «[PERSON]», що зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №192. За період спільного проживання однією сім'єю з відповідачем в сім»ї народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом також встановлено, що останні не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення

Outcome: approved