Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на квартиру [ADDRESS] яка належала померлому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1994, посвідченого Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 699. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. За життя йому належала на праві власності квартира [ADDRESS] придбана ним за договором купівлі-продажу від 22.04.1994. [PERSON] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS]. На день його смерті разом із ним були зареєстровані, але не проживали сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які зареєстровані по теперішній час в цьому будинку, але не проживають. [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька не звертались, на час відкриття спадщини фактично з спадкодавцем не проживали, а тому позивач вважає їх такими, що не прийняли спадщину. 12.01.2012 позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто у встановлений законом строк, а 29.05.2013 він звернувся до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право власності на спадщину за законом на квартиру. Однак державний нотаріус Кіровоградської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі зазначеного свідоцтва у зв'язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючий документ на вищезазначену квартиру. Позивач та його представник в судове засідання з'явились, позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку: судовими повістками за відомим місцем реєстрації і через оголошення у пресі. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком - [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 63) та відповіддю в.о. державного нотаріуса Кіровоградської районної нотаріальної контори - державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори Бикова С.Є. (а.с.35). За життя [PERSON] уклав договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого КВО «КІРОВОГРАДСІЛЬБУДІНДУСТРІЯ» продало, а [PERSON] купив квартиру за [ADDRESS] Вказаний договір був посвідчений 22 квітня 1994 року держаним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Панасюк Л.С. за реєстровим №699 (а.с.72 на звороті). З копії архівної довідки № 95764 від 10.04.2013, виданої начальником ОКП «Кіровоградське ООБТІ» [PERSON], вбачається, що згідно з архівних даних реєстрових книг ОКП «Кіровоградське ООБТІ» квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] - ціле (приватна), договір купівлі-продажу від 22.04.1994 №699/Кіровоградська районна державна нотаріальна контора (а.с.8). В копії довідки Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 780 від 08.04.2013 зазначено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] згідно із погосподарською книгою № 26, особового рахунку [NUMBER] числилась за померлим [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії технічного паспорта складеного 22 березня 1994 року вищезазначена квартира знаходиться у власності [PERSON] (а.с.71 на звороті). Копія довідки № 779 від 08.04.2013, яка видана виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, вказує, що [PERSON] з 1984 року та до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані, але не проживали сини: [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані по теперішній час за вказаною адресою, але на проживають (а.с.13). З відповіді в.о. державного нотаріуса Кіровоградської районної нотаріальної контори - державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори Бикова С.Є. та копії спадкової справи слідує, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №2/2012 від 12.01.2012, щодо майна померлого. За матеріалами спадкової справи №2/2012 спадкоємцями, які прийняти спадщину є: син - [PERSON], 1974 року народження, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (заяву подано 12.01.2012); син - [PERSON], 1988 року народження, шляхом реєстрації за однією адресою із спадкодавцем на момент відкриття спадщини; син - [PERSON], 1990 року народження, шляхом реєстрації за однією адресою із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, заяв про прийняття або про відмову до нотаріальної контори не подавали. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.35-43). З метою належно оформити спадщину та отримати свідоцтва про право власності на спадщину за законом позивач подав заяву до вказаної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Тесленко О.М. за вих. № 543/02-3 від 29.05.2013 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.15). Згідно з висновком про вартість майна - однокімнатна квартира загальною площею 41,73 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 93 900,00 грн. (а.с.18). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними, а тому у цьому випадку [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належить по 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] кожному в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив відмову від неї. Враховуючи те, що на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем були зареєстровані відповідачі, які зареєстровані за цією адресою і по теперішній, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, який бажає прийняти спадщину, однак позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на 1/3 спірної квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 15, 16, 392, 1261, 1268, 1278 ЦК України,

Outcome: partial