Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.01.2013 року до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу видане Івано- Франківським міським управлінням юстиції від 28 лютого 2006 року, актовий запис у книзі реєстрів за № 303. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 травня 2008 року, виданого Майданською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис №5. За рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2012року шлюб було розірвано. З 14.01.2013 року його донька [PERSON] проживає з ним, повністю перебуває на його утримані, (сплачує комунальні послуги за проживання, оплачує перебування в дошкільному закладі, оплачує лікування, оздоровлення дитини, харчування та всі інші потреби які необхідні для нормального розвитку доньки, тобто він повністю сам бере участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини). Також вказує на те, що його колишня дружина не має постійного місця роботи, не має самостійного доходу, немає постійного місця проживання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід частково задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі. З гідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2012року шлюб було розірвано. Від шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15 травня 2008 року, яка проживає та знаходяться на утриманні позивача (акт фактичного місця проживання від 06.03.2013 року Будинкоуправління Самбрської КЕЧ району, довідка дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 13 від 30.01.2013р.). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, тобто з врахуванням майнового стану сторін, а саме скрутне матеріальне становище відповідачки, про що в позовній заві вказує позивач, а також відповідачка в заяві від 24.02.2014 року, інших доказів суду не надано, та матеріальне становище відповідача, який є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, а також негативний стан здоров»я відповідачки (довідка Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансера від 10.02.2014 р. № 364 д), з відповідачки на користь позивачка підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач не надав суду доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не зміг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати, тому суд приходить до переконання, що аліменти на дитину слід призначити від дня пред'явлення позову до суду. Відповідно до п. 6 ст 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial