Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право [PERSON] на користування квартирою № 29 у будинку № 27 по вул.. Біблика ( стара назва вул.. Другої Пятирічки) в м. Харкові, а саме припинити сервітут, встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.07.2013 року по справі № 2029/6264/12. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.01.2014 року, реєстраційний номер 40, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ( стара назва вул.. Другої Пятирічки) у м. Харкові. На момент набуття права власності на квартиру, будь-яких обмежень, у тому числі, будь-яких сервітутів, не існувало та зареєстровано не було. Після набуття у власність даної квартири, він вселився до неї мешкати, де і мешкає по сьогоднішній час. Всі особи, які були зареєстровані в квартирі, у тому числі і Відповідачка, були зняті з реєстраційного обліку. Користується квартирою лише позивач, сплачує комунальні послуги. Інші особи, у тому числі Відповідачка, в квартирі не проживає. Позивач самостійно утримує квартиру, сплачує комунальні послуги тобто утримує свою власність, відповідно до діючих норм. Будь-яких перешкод у користуванні майном позивач не чинить будь-кому, але Відповідачку він не бачив жодного разу. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить задовольнити позов. У судове засідання представник позивача не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та просила розглядати справу у її відсутність за наявними в матеріалах справи доказами, в разі неявки відповідача постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, на підставі доказів, що є у матеріалах цивільної справи та за заявою позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи з увагою на їх належність, допустимість і взаємний звязок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 29 у б. 57 по вул.. Біблика ( стара назва Другої Пятирічки) у м. Харкові, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.01.2014 року за р. № 20, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] На день звернення з даною позовною заявою, у вищезазначеній квартирі зареєстрований лише позивач [PERSON]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.07.2013 року у справі за № 2029/6264/12, Відповідачу [PERSON] було задоволено її позовні вимоги, а саме заборонено чинити перешкоди у користуванні та проживанні у кв. № 29 б. 57 по вул.. Другої Пятирічки у м. Харкові її колишнім чоловіком Марковим. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року у справі з тим же номером 2029/6264/12, було розяснено рішення та зазначене, що рішенням було встановлений сервітут, в розумінні ч. 1 ст. 395 ЦК України. Строк дії сервітуту-безстроковий. Відповідно до п.6 ст. 403 ЦК України, сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Також ч. 2 ст. 406 ЦК України передбачена можливість припинення сервітуту за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. П. 5. Ч. 1 ст. 406 ЦК України передбачає, що сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Судом встановлено, що Відповідач, більш ніж три роки ( з 20.06.2014 року по теперішній час) не використовує сервітут, а саме право користування чужим майном квартирою № 29 у б. 57 по вул.. Біблика (стара назва Другої Пятирічки) у м. Харкові, тому вимога Позивача є законною. Наявність сервітуту порушує право Позивача щодо здійснення ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved