overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області проживала його мати [PERSON], і їй на праві власності належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди в селі по вул. Ковалева, 5. 14.11.2014 року його мати [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя мати посвідчила на його ім'я заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, так як звернувся із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк. Однак йому відмовлено в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, оскільки відсутній документ, який би посвідчував право власності на дане нерухоме майно на імя померлої матері. А тому йому необхідно в судовому порядку визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що підтримує позов та просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо визнання позову. У відповідності із ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, таке становище має місце по даній справі, а тому суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. За результатами проведення судового засідання по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення визнаного відповідачем позову, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул. Ковалева, 5, в с. Палагичі Тлумацького району в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] На підставі ст.ст. 392, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третіх осіб [PERSON], ПАТ «Дельта Банк» про стягнення боргу в сумі 23 000 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 294 906 гривень. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року, вирішено: в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третіх осіб [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення боргу - відмовити за безпідставністю. При ухваленні рішення суду по вказаній вище справи, судом не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з»явились у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК суд вважає за можливе розглянути вказане питання судових витрат у їх відсутності. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення. Згідно з 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позовзадоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 1ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір стягується у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, ціна позову згідно позовних вимог становить 294 906 грн., тому сума судового збору в розмірі 1% ціни позову становить 2949, 06 грн. та підлягає стягненню з позивача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON],третіх осіб Сектору громадянства, міграції та реєстрації Личаківського РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуваня житловим приміщенням, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №138 в будинку на вул. Тракт Глинянський147 а в м.Львові. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «№507» про усунення перешкод в користуванні власністю. Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як третя особа з самостійними вимогами звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третіх осіб Львівського комунального підприємства «№507», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про приведення квартири до попереднього стану, демонтаж надбудови над квартирою. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про приведення горища до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні горищем, встановлення сервітуту на право користування приміщенням. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. Він є спадкоємцем за законом після смерті матері, однак, у встановлений діючим законодавством шестимісячний термін він не звернувся із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, у зв'язку з сімейними обставинами та не обізнаністю з діючим законодавством. Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Бюро запису актів громадянського стану виконкому Зборівської районної ради 18.05.1961 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] року в м.Тернопіль. Протягом шести місяців після смерті [PERSON] позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з сімейними обставинами та не обізнаністю з діючим цивільним законодавством. Як вбачається з листа державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 29.04.2015 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], однак приймати спадщину після смерті матері не бажає. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи, що позивачем [PERSON] не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин і не визначення судом додаткового строку для її прийняття порушуватиме його права, суд вважає, що позов слід задовольнити і визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Управління Державної міграційної служби у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи, що згідно з договором дарування від 15.01.2007 року він є власником домоволодіння [ADDRESS] в якому зареєстрована, на підставі укладеного 22.10.2008 року договору найму, його колишня співмешканка гр.. [PERSON] квітня 2012 року відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, її особистих речей в будинку немає, місце її фактичного перебування невідомо. Відповідачка у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим порушує його права власника. В судове засідання позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, відповідач [PERSON] не з'явилась на розгляд справи, про слухання справи повідомлена через публікацію оголошення про виклик в газету « Зоря Полтавщини» , представник Управління Державної міграційної служби у Полтавській області не з'явились, про слухання справи належним чином повідомлялися. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що згідно з договором дарування від 15.01.2007 року позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], де він зареєстрований та постійно проживає. В належному позивачу будинку також значаться зареєстрованою на підставі укладеного договору найму [PERSON], з якою він проживав у цивільному шлюбі, але з квітня 2012 року відповідачка в будинку позивача не проживає, але в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися власністю Згідно ст.ст. 328, 391 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Управління Державної міграційної служби у Полтавській області про визнання такою, що втратила право користування житловим будинком, мотивуючі, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], в якому з 08.12.2011 року зареєстрована дружина сина [PERSON], яка протягом року не живе в будинку та виїхала жити до своїх батьків в с. Барвінково Верховинського району Івано-Франківської області, однак з реєстрації добровільно знятись не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання в режимі відео конференції не з'явилась, надіслала заяву про згоду з позовом, проханням виписати її з будинку [ADDRESS], та розглянути справу у її відсутність. Представник Управління Державної міграційної служби у Полтавській області також не з'явився на розгляд справи, повідомлений належне, заперечень не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності серії ЕАІ №092871 від 11.09.2013 року [PERSON] має у власності житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], в якому з 08.12.2011 року зареєстрована дружина сина [PERSON] Згідно рішення Кременчуцького райсуду від 28.03.2013 року №536/285/13-ц [PERSON] в січні 2013 року виїхала в іншу область з постійного місця реєстрації, наведене також підтверджено актами Червонознам'янської сільради від 17.01. та 25.09.2013 року. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності членів сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, При таких обставинах, враховуючі, що відповідачка [PERSON], як член сім'ї власника будинку - невістка, відсутня без поважних причин за місцем реєстрації з січня 2013 року, тобто понад один рік, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Чортківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві він вказав, що 03 грудня 2012 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області помер його батько [PERSON]. Батько [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким все належне йому майно, в тому числі і земельну ділянку заповів [PERSON], який посвідчений 25 лютого 2000 року в Косівській сільраді Чортківського району. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай) в розмірі 2,02 га, яка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 га, яка розташована на території Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Проте, [PERSON] оформити спадкові права в Чортківській районній державній нотаріальній конторі на земельну ділянку після смерті батька виявилось неможливим, оскільки, відсутній оригінал Державного акту на право на земельну ділянку на імя спадкодавця. Оскільки документ, що посвідчують право власності на земельну ділянку видаються лише на живих громадян, а на померлих громадян не видаються, [PERSON] звернувся в суд за захистом свого права. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без неї, позовні вимоги викладені в заяві підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає. Представник Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутності представника нотаріальної контори, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 03 грудня 2012 року помер [PERSON], після смерті останнього позивач відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна за заповітом і спадщина належить йому з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] з вимогою про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що по [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок . Крім нього в житловому будинку проживає його дружина [PERSON] та онук [PERSON] . Однак [PERSON] вже понад 11 років проживає разом з батьками в Португалії, а його реєстрація створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, відзиву не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 14 жовтня 2002 року. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за місцем проживання [ADDRESS] ,згідно довідки про склад сім'ї. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї у житловому будинку, що по [ADDRESS] фактично проживають лише двоє осіб: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст, 29 ЦК Українимісцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 2006 року [PERSON] народився [INFO], місце народження: район Санта Маріа душ Олівайш, округ Томар, Португалія . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином сином [PERSON], який є студентом, постійно з 2006 року проживають в Португалії, де мають зареєстроване місце проживання, що засвідчує довідка муніципалітету Томар (Португалія) від 06 листопада 2018 року, яку надав суду позивач. Таким чином неповнолітній син відповідачки [PERSON] проживає разом з батьками, має зареєстроване місце проживання, навчається за місцем проживання. Враховуючи вказане вище, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає з неповнолітньою дитиною за місцем її реєстрації більше року. Оскільки надані докази свідчать, що дитина забезпечена житлом і її права не порушені, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку та майновий пай, які належали його батькові , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року [PERSON] - батько позивача, якому належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,86 га, а саме: площа пасовища - 0,69 га , площа ріллі -2,17 га на території Беримівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 007548, виданого Беримівською сільською радою 15 листопада 2000 року; майновий пай в КСС «Стрипа» (с. Беримівці Зборівського району Тернопільської області) згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР- VІІ №011149 від 03 грудня 2002 року, У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Однак встановлено, що позивач постійно проживав зі спадкодавцем в одній сім'ї, тобто він прийняв спадщину. Інший спадкоємець - [PERSON] мати позивача не має претензій на зазначене вище спадкове майно і не бажає його спадкувати. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved