Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В його квартирі значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] Відповідач з дня реєстрації по даний час в квартирі не проживає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, комунальні послуги не сплачує, чим перешкоджає йому як власнику квартири здійснювати право користування цим майном. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON]В.у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.22,27). Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі. 21.11.2016р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7-8,9). Згідно розпорядження міського голови м.Рубіжне №36 від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць м.Рубіжне» проспект Кірова перейменовано на проспект Переможців. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 14.07.2016 року №34782, довідки адресно-довідкового підрозділу у квартирі за адресою: Луганська обл., м.Рубіжне, проспект Переможців ( колишній проспект Кірова )[ADDRESS], значиться зареєстрованим син колишнього власника [PERSON], [INFO] (а.с.11,18). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишається зареєстрованим відповідач, який не є його членом сім,ї, а є членом сім,ї колишнього власника житла і який тривалий час вквартирі не проживає. Відповідачем доказів щодо збереження за ним права користування жилим приміщенням, належним позивачу, суду не надано. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником квартири за адресою: м.Рубіжне, проспект Переможців (колишній проспект Кірова)[ADDRESS], чи членом сім,ї власника квартири, але будучи зареєстрованим у ній, позбавляє власника даної квартири [PERSON] права вільно користуватися належною йому власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м.Рубіжне Луганської області, проспект Переможців ( колишній проспект Кірова) [ADDRESS], підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування жилим приміщенням. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial