Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом , який обґрунтовує тим, 8 серпня 2012 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] вклали усний договір куплі-продажу За вказаним договором відповідач [PERSON] зобовязався продати та доставити позивачу [PERSON] метало черепицю для крівлі даху, а останній сплатити відповідачу 10000 грн. Серед умов вказаного договору сторони зазначили, що відповідач повинен доставити та передати товар позивачу на протязі 30 днів з часу отримання від останнього усієї суми договору. Діючи згідно домовленостей позивач перерахував через ПАТ КБ «Приватбанк» 08.08.2012 року відповідачу останні 4000 грн. з 10000 грн. Однак відповідач отримавши гроші не виконав своїх зобов'язань щодо поставки метало черепиці. Однак, 13 серпня 2014 року відповідач повернув позивачу через [PERSON] частину грошей, а саме8000 грн., але залишок заборгованості, який складає 2000 грн., відповідач так, і не повернув. Судове засідання відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду від 17.11.2015р. проводилось в режимі відео конференції. Позивач [PERSON] суду пояснив , в літку 2015р. відповідач [PERSON] повернув йому заборгованість в сумі 2000грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в якому зазначено, що судова повістка не вручена у зв»язку із закінченням терміну зберігання. Однак, згідно повідомлення Перемишлянського РС ГУ ДМСУ у Львівській області [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO]. А тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ч.4 ст169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини: Перевіривши розрахунки заборгованості, суд вважає їх вірними. Загальна сума інфляційного збільшення заборгованості відповідача складає: 1025.04 грн. +1023.52 грн. = 2048.56грн. Загальна сума заборгованості щодо 3% річних складає : 141,70грн.+ 462,25грн. = 603,95грн. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі- продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частина 2 статті 11 визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. В свою чергу положення статті 610 ЦК України визначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідки вказаного порушення згідно статті 611 ЦК України є : 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідач жодних заперечень та доказів на спростування позовних вимог позивача не надав, - суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково. Також з [PERSON] в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати пропорційні до частини задоволених позовних вимог.

Outcome: approved