Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолініх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всії видів прибутку щомісячно, посинаючи з 12 квітня 2012 року, та припинення стягнення з нього аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 серпня 2012 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] і дочки [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 12 квітня 2012 рокуі до повноліття старшою дитиною. Про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів по зазначеному рішенню він дізнався в листопаді 2015 року. Крім того, було розраховано заборгованість по аліментам в розмірі 53120,00 грн. Але копії постанови про відкриття виконавчого провадження йому не надходило. Із розміром заборгованоісті він не згодний, тому як син [PERSON] з листопада 2014 року проживає разом з ним та перебуває на його утриманні А тому, посилаючись на вказані обставин та ст. 197 СК України, він. вимушений був звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник наполягали на задоволенні заявлених вимог. Крім того, позивач надав, що він добровільно надає кошти на утримання дітей, фінансує навчання та розвиток сина. Відповідач [PERSON] та її представник позов визнали частково в межах суми заборгованості, яка виникла за період з листопада 2014 року по червень 2017 року включно, пояснивши, що саме в цей період часу син [PERSON] дійсно проживав разом з батьком - позивачем [PERSON], в іншій частині позовні вимоги не визнають посилаючись на їх безпідставність. Відповідач Московський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 серпня 2012 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу, починаючи з 12 квітня 2012 року і до досягнення старшою дитиною вісімнадцятирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.10). На підставі виконавчого листа, виданого 07.10.2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова, 28.11.2012 року державним виконавцем Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 41389198, відповідно до якої була зазначена адреса боржника [PERSON] - [ADDRESS]. Відповідно до постанови державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про виправлення поитлок від 01.07.2013 року, була вказано адресу боржника [PERSON] - [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Московським ВДВС ХМУЮ, заборгованість позивача станом на 01 березня 2015 року становить 53120,80 грн. Вказаний розрахунок зроблено з 12.04.2012 року ( а.с.12). Згідност. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зі змісту вказаної норми матеріального права вбачається, що повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»- суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. На підставі викладеного, та враховуючи те, що відповідачка визнала позов в частині звільнення від сплати заборгованості за період з листопада 2014 року по червень 2017 року включно, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з листопада 2014 року по по червень 2017 року включно. Дана обставина є суттєвою і такою, що має істотне значення, тому суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам за цей період. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частково задовольняючи вимоги позивача [PERSON], суд виходить із того, що належних та допустимих доказів, у розумінні положень ст.ст. 76, 77 ЦПК України, того, що заборгованість виникла у зв'язку з іншою обставиною, що має істотне значення та не з вини позивача, суду не надано.

Outcome: partial