Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками: житловий будинок загальною площею- 57,9 кв.м., житловою площею - 23,90 кв.м., допоміжною площею - 34,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, веранда, літня кухня, убиральня, сарай, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа, розташований в [ADDRESS] , оціночна вартість якого становить 75745,00 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.08.2018 року та яка проживала та була зареєстрована в с. Іванівка , Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема і на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами). У зв`язку з тим, що за життя спадкодавця [PERSON] , нею було складено заповіт від 12.05.2008 року за реєстровим № 594 який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця, то спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є [PERSON] .. Житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за № 02-37/116 від 27.03.2019 року. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області за № 02-31/108 від 22.03.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цей будинок. Оскільки, позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому він звернувся із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Іванівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER] від 09.08.2028 року, копією заповіту, посвідченого 12.05.2008 року секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Дошки Л.А. № 02-31/108 від 22.03.2019 року. Постановою нотаріуса від 22.03.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] після смерті спадкодавця у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю з дня смерті спадкодавця, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , будинок має наступні технічні характеристики: житловий будинок загальною площею- 57,9 кв.м., житловою площею - 23,90 кв.м., допоміжною площею - 34,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, веранда, літня кухня, убиральня, сарай, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа, розташований [ADDRESS] , оціночна вартість якого становить 75745,00 грн.. Належність спадкодавцю житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за № 02-37/116 від 27.03.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Іванівської сільської ради, набула право власності на вказаний будинок. Відповідно до технічного звіту експерта з технічного обстеження будівель і спорудРобака С.О.5 № 294/21.03.19 будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок, що залишилися після смерті спадкодавця під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн.. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved