Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його брат [PERSON] Він був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті його брата відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], що у м. Києві. Дана частина квартири належала померлому на праві власності. Іншими співвласниками квартири є [PERSON] (донька померлого) та [PERSON] (колишня дружина померлого). Заповіту на спадкове майно [PERSON] складено не було. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були - їхня матір [PERSON] та його донька [PERSON] [INFO] року (тобто у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України) [PERSON] подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лаврентєвій Е.О. заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] Але, свідоцтво про право на спадщину його матір'ю отримано не було, в зв'язку з ненаданням відповідачкою правовстановлюючих документів на спірну квартиру. [INFO] року його мати [PERSON] померла. Після смерті його матері відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS], що у м. Києві, що була нею прийнята після смерті [PERSON] [INFO] року його матір'ю [PERSON] було складено заповіт. Відповідно до даного заповіту, [PERSON] все своє майно заповідала на його ім'я. 08 вересня 2009 року (тобто у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України) він подав до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] [INFO] року він звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але 13 серпня 2010 року державним нотаріусом Довбах Н.П. йому було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на квартиру [ADDRESS] та запропоновано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, за наявними в ній доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, представник відповідача подала до суду заяву, в якій повністю визнала заявлені позовні вимоги і не заперечувала проти ухвалення судом рішення про задоволення його позову. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу за відсутності представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, представник третьої особи подала до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, доводи, викладені у позовній заяві [PERSON] підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [INFO] року батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 110). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 1994 року, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], інша 1/3 частини належить - [PERSON], інша 1/3 - [PERSON] (а.с. 33). В подальшому, на підставі Розпорядження Київського міського голови № 125/1 від 19 лютого 2016 року, [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 15-16). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 124). 05 лютого 2009 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого сина - [PERSON] та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому. 19 лютого 2009 року [PERSON] подала до Сьомої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 123). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). За час свого життя [PERSON] склала заповіт від [INFO] року, згідно якого заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого сина - [PERSON], при цьому подавши відповідну заяву про прийняття спадщини. Статтею 1276 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, за спадковою трансмісією перехід права на спадкування здійснюється не за правом черговості, а за правом закликання до спадщини правонаступника померлого спадкоємця. Право на прийняття спадщини у разі його виникнення (за трансмісією) реалізується на загальних підставах. За своїм складом спадкова трансмісія включає в собі такі критерії: смерть закликаного спадкоємця після відкриття спадщини, тобто мають місце два спадкування - після спадкодавця та після спадкоємця; неприйняття спадщини спадкоємцем у зв'язку з його смертю; право спадкоємця на прийняття належної померлому частки спадщини - при цьому спадкувати можуть усі спадкоємці померлого, а не тільки визначена категорія; ці правила діють як при спадкуванні за законом, так і при спадкуванні за заповітом. З огляду на вищевикладене вбачається, що позивач, який являється сином померлої [PERSON] отримав право на спадкування, в тому числі на належну померлому [PERSON] частку квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], враховуючи той факт, що померла [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого сина [PERSON]. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved