Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], визначивши місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], залишивши останнього на його вихованні та утриманні. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що уклав шлюб з відповідачкою 15.11.2008 року, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Верховинобистрянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Однак він і відповідачка мають різні характери, постійно сперечаються, а тому близько трьох місяців разом не проживають і не ведуть спільне господарство. Кожен з них має свій життєвий шлях. За наведеного, вважає, що їх шлюб існує тільки формально й подальше збереження сімї суперечить його інтересам і намірам. Вони втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. Майнові суперечки між ним відсутні, примиритися і проживати з відповідачкою він не бажає, а тому просить не надавати їм строк на примирення. Щодо місця проживання дітей, вони прийняли єдине спільне рішення, а саме, що донька залишиться проживати з матірю (відповідачкою), а син з ним, про що й просить суд. Сторони в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. При цьому, позивач у своїй заяві позов підтримав повністю, а відповідачка у своїй заяві позов визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 листопада 2008 року у Верховино-Бистрянській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 01 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 051701 від 15.11.2008 року). У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 339995 від 04.02.2016 року), який проживає із позивачем, та донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 339914 від 21.01.2016 року), яка проживає із відповідачкою. - 2 - Спільне сімейне життя подружжя не склалося через різні характери та постійні суперечки. Як результат вони втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові й фактичні шлюбні відносини припинилися. Близько трьох місяців сторони разом не проживають і не ведуть спільне господарство. Поновлювати сімейні стосунки вони не мають наміру, а тому їх шлюб існує лише формально. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін суд констатує, що останні самостійно дійшли згоди щодо місця проживання їх спільного сина з позивачем. Відтак суд, враховуючи інтереси дитини, вважає, що позов в цій частині також підлягає до задоволення. Згідно висновку Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА про визначення місця проживання дітей за вих. № 01-09/103 від 09.03.2017 року, Служба у справах дітей, вказавши, що батки згідно СК України мають рівноцінні права у вихованні дітей, не мають суперечок щодо поданого до суду позову, проаналізувавши всі факти, думки батьків, вважає доцільним визначити місце проживання дітей: доньки [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO], за адресою: с. Верховина Бистра, 199, Великоберезнянського району; сина [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: с. Верховина Бистра, 179, Великоберезнянського району. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved