Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

позивач [PERSON] - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 16.05.2016 між ним та відповідачем [PERSON] виникла домовленість про те, що [PERSON] надає (перераховує) [PERSON] кошти у розмірі 50\~000 грн., а [PERSON] зобовязується закупити [PERSON] лісопродукцію. Того ж дня, 16.05.2016 року, позивач перерахував відповідачу 50\~000 грн. Проте відповідач свої зобовязання не виконав. 02.08.2017 року відповідачу була направлена вимога щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 50\~000 грн. Просить позов на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України задоволити. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви з підстав, аналогічних наведеним у такій. Відповідач обставини, наведені позивачем у позовній заяві підтвердив, позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази у їх сукупності, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання домовленості про закупівлю відповідачем лісопродукції, перерахував [PERSON] 50000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18 від 16.05.2016 року (а.с.6). Відповідач не виконав свої зобовязання, не закупив лісопродукцію. Окрім того, вимога відповідача про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 50000 грн., отримана ним 05.08.2017 року, не виконана. Судом також встановлено, що жодний договір сторони не укладали. Отже, виходячи з вищезазначеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що обставини стосовно безпідставного отримання грошових коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до частин 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник, відповідно до\~ст. 387 ЦК України, має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової правої підстави заволоділа ним. В свою чергу, як передбачено положеннями\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.\~\~ Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. При цьому, зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають на наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст.11 ЦК України). Водночас, слід зазначити, що об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Поряд з цим, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відтак, аналіз наведеної норми закону дає підстави дійти висновку, що\~ст.1212 ЦК України\~застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Крім того, аналогічна позиція викладена і в правовому висновку Верховного Суду України по справі №6-122цс14 від 24.09.2014 року, де, окрім вищенаведеного, також зазначено, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1\~ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Так, існування належним чином оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України договірних відносин між сторонами, а відтак наявності у відповідача правових підстав для набуття, належних позивачу грошових коштів, судом не встановлено. В той же час, встановивши, що між сторонами у справі відсутній договірний характер правовідносин, спірні грошові кошти відповідачем отримані за рахунок позивача, а порушене право позивача не може бути усунуте за допомогою інших спеціальних способів захисту, суд приходить до висновку про застосування до спірних правовідносин положень\~Глави 83 ЦК України\~щодо набуття відповідачем спірних грошових коштів без достатньої правової підстави. Положеннями ч.1\~ст. 1213 ЦК України\~передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно. Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач не закупив лісопродукцію та безпідставно отримані грошові кошти власнику, позивачу по справі, не повернув по день розгляду справи в суді. Таким чином, враховуючи те, що на час розгляду даної справи безпідставне набуте майно грошові кошти в сумі 50000 грн. позивачу не повернуто, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 50000,00 грн. в рахунок відшкодування вартості безпідставно набутого майна підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання відповідачем у справі позову є безумовним, відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання позову відповідачем. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved