Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею приміщень 48,5 кв.м., в тому числі житловою площею 25,7 кв.м., що складається з житлового будинку ( літ. А-1), навіс ( літ.Б), погреба ( літ.В), сараю ( літ. Г) сараю ( літ. Д), сараю ( літ. д) , який розташований за адресою: [ADDRESS] , і до дня смерті належав [PERSON] ( 1/2 частка будинку), яка померла [INFO] та [PERSON] ( 1/2 частка будинку), яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] відкрилася спадщина за законом, яка складається із житлового будинку, з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Він звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О. із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після померлих матері та бабусі, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавців на домоволодіння, приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. У відкрите судове засідання позивач - [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням провести розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду лист № 118 від 22 березня 2016 року, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі.( а.с. 35) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О., в судове засідання не з'явилась, до суду надала лист № 215/01-16 від 22 березня 2016 року, в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, письмові докази, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], яке видане Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області [INFO] та зроблено відповідний актовий запис за № 4 (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], яке видане повторно 01 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, актовий запис № 12 від [INFO]. ( а.с. 12) Відповідно до довідки виданої Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 03 серпня 2015 року за № 402, [PERSON] , яка померла [INFO], мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. При цьому на час відкриття спадщини /[INFO]/ з гр. [PERSON] за вищевказаною адресою постійно проживали: мати - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON], онук - [PERSON] ( а.с. 19). Відповідно до довідки виданої Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 03 серпня 2015 року за № 403, [PERSON], яка померла [INFO], мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. При цьому на час відкриття спадщини /[INFO]/ з гр. [PERSON] за вищевказаною адресою постійно проживали: онук - [PERSON], дружина онука - [PERSON], правнук - [PERSON]. ( а.с. 20) До складу спадкового майна померлих увійшли по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 26 січня 2016 року № 92, з якої вбачається, що домоволодіння, в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 12 особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року є [PERSON], - голова колгоспного двору, [PERSON]. ( а.с. 21) Як вбачається з довідки Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 20 квітня 2016 року № 233, в домоволодінні, яке рахується за померлою [INFO] [PERSON], змінювалася адреса: з [ADDRESS] , а на даний час має адресу: [ADDRESS] Зміна адреси підтверджується копією рішення Більської сільської ради від 18.02.2016 року «Про перейменування назв вулиць Більської сільської ради ( а.с. 37) Як вбачається зі змісту технічного паспорту житлового будинку [ADDRESS] домоволодіння складається з житлового будинку А1 загальною площею 48,5 кв.м., в тому числі житловою площею 25.7 кв.м., навісу літ. - Б, погребу літ. - В, сарай літ. - Г, сарай літ. - Д, сарай літ. -д. Інвентаризаційна вартість становить 57680 грн. ( а.с. 15-17 ). У відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], не проводилася, що стверджується довідкою Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17 лютого 2016 року № 1075 ( а.с. 18). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач, як спадкоємець за законом, бажає прийняти спадщину, після померлої бабусі - [PERSON], яка померла [INFO] та після померлої матері - [PERSON], [INFO], ступінь споріднення стверджується: - копією свідоцтва про народження [NUMBER], відповідно до якого, [PERSON] народився [INFO], батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с. 8); - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого [PERSON] [INFO] при укладенні шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]; ( а.с. 9); - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, відповідно до якого [PERSON] , яка народилася [INFO], актовий запис № 250 від 25 травня 1949 року , батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с. 10). Як вбачається з листів про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 136/02-14 та 137/02-14 від 23 лютого 2016 року, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Раїса Олексіївна позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я позивача, як спадкоємця померлої [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] по 1/2 частці житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавців на вищезазначене спадкове майно, окрім цього відповідно до довідки виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 17 лютого 2016 року за № 1075, право власності на вищезазначений житловий будинок за [PERSON] не проводилася, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 13,14). На запит суду, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Раїса Олексіївна надала повідомлення № 216/01-16 від 22 березня 2016 року, відповідно до якого 21 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Лапочкою Р.О. було заведено спадкову справу № 151/2015 після померлої [INFO] [PERSON], на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданої [PERSON], представником на підставі довіреності [PERSON], сина померлої, спадкоємця за законом на підставі ст. 529 ЦК УРСР, зареєстрованої приватним нотаріусом 21 жовтня 2015 року за порядком № 385. Окрім цього в спадковій справі містяться: - заява про видачу свідоцтва про право на спадщину ( додаткова до основної заяви від 21.10.2015 року № 385), зареєстрована приватним нотаріусом 09 листопада 2015 року за порядковим № 414, подана [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON]. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Іншим спадкоємцем, передбаченим ст. 529 ЦК УРСР , який прийняв спадщину відповідно до статті 549 ЦК УРСР шляхом вступу та управління спадковим майном, є мати померлої - [PERSON], яка померла [INFO]. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. 09 листопада 2015 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за порядковим № 414, приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку права власності на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах на ім'я [PERSON] за реєстровим № 1027. ( а.с. 23) Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. ( а.с. 33) На запит суду, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Раїса Олексіївна надала повідомлення № 217/01-16 від 22 березня 2016 року, відповідно до якого 21 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Лапочкою Р.О. було заведено спадкову справу № 152/2015 після померлої [INFO] [PERSON], на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданої [PERSON], представником на підставі довіреності [PERSON], онука померлої, спадкоємця за законом на підставі ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР, зареєстрованої приватним нотаріусом 21 жовтня 2015 року за порядком № 386. Окрім цього в спадковій справі містяться: - заява про видачу свідоцтва про право на спадщину ( додаткова до основної заяви від 21.10.2015 року № 386), зареєстрована приватним нотаріусом 09 листопада 2015 року за порядковим № 415, подана [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON]. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. 09 листопада 2015 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за порядковим № 415, приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку права власності на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах на ім'я [PERSON] за реєстровим № 1029. ( а.с. 22) Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. ( а.с. 34) Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 529 ЦК УРСР , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Тобто записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, а тому є всі законні підстави у суду для задоволення позовної заяви щодо визнання права власності на нерухоме майно за даним позовом. Виходячи із наведеного, [PERSON] та [PERSON] набули в рівних частках по 1/2 частці право власності на будинок що розташований в [ADDRESS] як члени колгоспного двору, відповідно до вимог статтей 120, 123 ЦК УРСР (станом на 15.04.1991 р.) Отже суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків ( за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає, що визнання позову відповідачем відповідає закону, не суперечить його інтересам та не порушує його прав та прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому суд приймає визнання позову, а позов є обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється. Позивачем правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 576,80 грн., що становить 1% ціни позову ( а.с. 1). На підставі викладеного та статтей 328, 392, 1216-1222, ч. 5 статті 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123, 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved