Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача, [PERSON], про зміну розміру аліментів, стверджуючи, що з відповідачем по справі 17.09.2011 року було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2013 року вирішено стягувати з нього в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Оскільки його матеріальний стан погіршився, просить суд зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що позивач, будучи цілком здоровою людиною, має можливість працювати та утримувати дітей, просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебувають в шлюбі з 17 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7,8), які проживають матір'ю та знаходяться на її вихованні. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2013 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 500грн.00коп. на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із змісту позовних вимог та пояснень позивача в суді, його вимоги про зменшення розміру аліментів обґрунтовані тим, що він через тяжке матеріальне становище не спроможний сплачувати аліменти в розмірі, встановленому судом. Як вбачається з копії довідки №0901140615 від 27.03.2014 року позивач перебуває на обліку як безробітний в Калуському міськрайонному центрі зайнятості з 13.02.2014 року (а.с.5). Однак суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що йому слід визначити аліменти у розмірі по 350грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки запропонований ним розмір аліментів є меншим за передбачений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, що суперечить інтересам дитини і положенням чинного сімейного законодавства України про обов'язок позивача утримувати малолітніх дітей, який в свою чергу є працездатний, а, відповідно, повинен, і має можливість, докладати зусиль для надання повноцінного утримання своїм малолітнім дітям, які в силу свого віку не можуть забезпечити себе усім необхідним. Таким чином, позивач не надав доказів та не довів обставини, як це передбачено ст.60 ЦПК України, на підтвердження зміни його матеріального або сімейного стану, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed