Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 04 травня 2018 року рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2/5 частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 квітня 2018 року і до повноліття старшої дитини. Позивач зазначає, що він не заперечує проти сплати аліментів на утримання його дітей, але на час його звернення із даним позовом до суду він не має змоги сплачувати аліменти саме у такому розмірі, який визначений рішенням суду, оскільки йому з урахуванням витрат на оренду житла у м. Торецьк Донецької області, де він працює на шахті, залишається на проживання лише 2 000 грн., що є недостатнім для забезпечення всіх його потреб. На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2018 року, з 2/5 частки усіх його доходів на 1/3 частку всіх його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а справу розглянути в його відстуність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду відзив, в якому позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, ухваленим 04 травня 2018 року у справі № 243/3024/18, провадження 2/243/1398/2018 за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яке набуло законної сили 05 червня 2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2/5 частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 16 квітня 2018 року і до повноліття старшої дитини. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На виконання вказаного рішення суду 06 червня 2018 року [PERSON] було видано виконавчий лист, на підставі якого 12 червня 2018 року старшим державним виконавцем Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження № 56650768. В той же час, з чеків, долучених позивачем до своєї позовної заяви, слідує, що він і до ухвалення вищевказаного рішення суду переказував відповідачу грошові кошти на утримання дітей. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, який переїхав з м. Горлівка Донецької області до м. Торецьк Донецької області, працює у відокремленому підрозділі шахти «Центральна» у м. Торецьк Донецької області, в зв'язку з чим винаймає у цьому населеному пункті житло. За таких обставин, суд приходить до переконання, що сума доходу, яка залишається у позивача після відрахування з неї аліментів на утримання його дітей, є недостатньою для забезпечення його потреб протягом місяця. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, згідно з приписами ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже враховуючи погіршення матеріального стану позивача - платника аліментів, а також приймаючи до уваги згоду відповідача на зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved