Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що позивачем [PERSON] було надано [PERSON] позику - грошові кошти в сумі 6500,00 грн. За умовами вказаного договору, відповідач зобов'язаний сплачувати 65 грн. за кожен день користування коштами та повернути суму позики з урахуванням плати за користування коштами до 31.07.2018 р. у розмірі 7475 грн. Крім цього вказаним договором було встановлено, що за кожен день після 31.07.2018 р. відповідач зобов'язується сплачувати пеню у розмірі 2% на залишок несплаченої суми позики. Позивач зазначає, що з метою врегулювання даного строку, 04.09.2018 р. ним була надіслана до відповідача досудова претензія, з проханням погасити борг з можливістю його зменшення, в разі сплати його певної частини. Вказаною претензією відповідачу було надано тридцятиденний строк для сплати частини боргу. Однак відповідачем була проігнорована вимога погашення боргу. Таким чином [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 30610,05 грн. яка складається із боргу - 6500 грн., відсотків у розмірі 975 грн.,пені у розмірі 22750 грн., витрат від інфляції в розмірі 385,05 грн. Також просить сягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до боргової розписки від 17.07.2018 р.(а.с. 10) судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] 6500 грн. Одночасно відповідно до вказаної розписки відповідач підтверджує, що зобов'язана сплачувати 1 % від суми позики, та зобов'язується повернути кошти в сумі 7475 грн. до 31.07.2018 р. Письмовою досудовою претензією від 04.09.2018 р. (а.с. 11) встановлено, що [PERSON] просить [PERSON] повернути йому позику. Відповідно до рекомендованого повідомлення (а.с. 12) судом встановлено, що [PERSON] отримала вимогу про повернення коштів 07.09.2018 р. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Дослідженою розпискою [PERSON] від 17.07.2018 р. судом встановлено, що відповідач засвідчив те, що позичив у борг у [PERSON] 6500 грн. (а.с. 10). Згідно даної розписки позичальник зобов'язується повернути в термін до 31.07.2018 р. і на умовах передбачених цим договором 7475 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved