Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 07 жовтня 2017 року між сторонами укладено договір позики (в присутності свідка [PERSON] ), за яким відповідач отримав від позивача у борг для купівлі екскаватора KUMATSU WB 97, 1998 року випуску, грошові кошти в сумі 245000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень, що на той час при курсі 26,3 грн. складає 9315 (дев`ять тисяч триста п`ятнадцять) доларів США та 10000 (десять тисяч) доларів США, які позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю або екскаватор до 20.01.2018 року. Пунктом 3 договору позики передбачено, що в разі неповернення в строк грошових коштів або екскаватора KUMATSU WB 97 1998 року випуску, боржник сплачує на користь позичальника штраф в розмірі 1 % за кожен день прострочки виконання зобов`язання та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідач частково виконав свої зобов`язання за договором позики, зокрема 20.02.2018 р. повернув позикодавцю частину боргу в сумі 99 995 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 3702 (три тисячі сімсот два) доларів США. З березня 2018 року відповідач уникає зустрачей з позивачм, борг не повертає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 149926 грн, 10000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 268300 грн та судові витрати. Сторони будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Ппозивач надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить сулїд такі задовольнити. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного кодексу України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України) За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 07 жовтня 2017 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, який був підписаний сторонами у присутності свідка [PERSON] . Відповідно з п.1 договору позики відповідач отримав від позивача у борг для купівлі екскаватора KUMATSU WB 97, 1998 року випуску, грошові кошти в сумі 245000 (двісті сорок п`ять тисяч) гривень, що на той час при курсі 26,3 грн. складає 9315 (дев`ять тисяч триста п`ятнадцять) доларів США та 10000 (десять тисяч) доларів США. Згідно з п.2 договору позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю вказану суму грошових коштів або екскаватор до 20.01.2018 року. Пунктом 3 договору позики передбачено, що в разі неповернення в строк грошових коштів або екскаватора KUMATSU WB 97 1998 року випуску, боржник сплачує на користь позичальника штраф в розмірі 1 % за кожен день прострочки виконання зобов`язання та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на договорі позики від 07 жовтня 2018 року. Відповідач частково виконав свої зобов`язання за договором позики, зокрема 20.02.2018 року повернув позикодавцю частину боргу в сумі 99 995 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 3702 (три тисячі сімсот два) доларів США. Факт повернення відповідачем частини боргу за договором позики підтверджується випискою AT КБ «Приватбанк» від 05.04.2019 р. № RKKUKIVLC7THBU1Р, згідно якої вбачається, що 20.02.2018 р. відповідачем поповнено на картку позивача [PERSON] готівкою в сумі 99 995 гривень на рахунок № [NUMBER] . Вказана операція проведена відповідачем у Виноградівському відділенні Закарпатського РУ. Оскільки в пункті 3 договору позики щодо сплати боржником на користь позичальника штрафу в розмірі 1 % за кожен день прострочки виконання зобов`язання та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення допущена помилка, а саме замість слів «на користь позикодавця» помилково написано слова «на користь позичальника», позивач відмовляється від стягнення з відповідача штрафу і пені за невиконання зобов`язання за договором позики. Починаючи з березня 2018 року і до цього часу відповідач уникає зустрічей з позивачем, на телефонні дзвінки не відповідає,частину боргу не повернув. У зв`язку з поверненням відповідачем частини боргу в сумі 99995 гривень, залишок неповернутого боргу на дату пред`явлення позову становить 149926 грн. (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 5587 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) доларів США, а також 10000 (десять тисяч) доларів США, що на дату пред`явлення позову (12.04.2019 р.) згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 268300 (двісті шістдесят вісім тисяч триста) гривень. Таким чином, сума заборгованості за договором позики з урахуванням частини повернутих відповідачем коштів, становить 149926 грн. (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 5587 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) доларів США, а також 10000 (десять тисяч) доларів США, що на дату пред`явлення позову (12.04.2019 р.) згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 268300 (двісті шістдесят вісім тисяч триста) гривень, а всього становить суму 418226 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч.3 ст. 1049 ЦК України випливає, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві коштів. Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 4182,27 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved