Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 02.11.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем, згідно актового запису № 2, виданого Тетерівською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Причиною їхнього розлучення являється те, що не зійшлися характерами, в сімї часто виникали сварки, порозуміння у їхніх відносинах не досягнуто. Сторони спільно не проживають. Тому [PERSON] звернувся із вказаною позовною заявою до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, при цьому подав заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує повністю та просить задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, при цьому подала заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити їй «Михайлівська». Оскільки учасники справи в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 02.11.2012 року у Тетерівській сільській раді Жашківського району Черкаської області, зроблено відповідний актовий запис за № 2, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СР № 090801 (а.с. 5). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки, взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Від сплати судового збору [PERSON] звільнено на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved