Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам та відповідно до уточненого позову від 19 червня 2018 року просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/6 частини із всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду (фіксовану) грошову суму в розмірі 400,00 грн., зменшити розмір аліментів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/4 частини із всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду (фіксовану) грошову суму в розмірі 400,00 грн., звільнити від сплати заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню №55921102 від 20.04.2018 року згідно судового наказу №426/23543/17 від 01.03.2018 року (стягувач [PERSON].) в сумі 3090,95 грн. та по аліментам по виконавчому провадженню №51957317 згідно виконавчого листа №426/5977/15-ц від 10.08.2016 року (стягувач [PERSON].) в сумі 657,16 грн., звільнити його від сплати судового збору, а всі судові витрати покласти на відповідачів. Позов обґрунтував тим, що згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 30.06.2016 року справа № 426/5977/15-ц за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів було стягнено на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від мого доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі виконавчого листа № 426/5977/15-ц від 10 серпня 2016 року Сватівським РВДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження № 51957317. Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 січня 2017 року справа № 426/23543/17 за заявою [PERSON] до нього про стягнення аліментів було стягнено на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від мого доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі судового наказу № 426/23543/17 від 01.03.2018 року Сватівським РВДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження № 55921102. Він є інвалідом І групи загального захворювання по опорно-руховому апарату. Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, яка за квітень 2018 року складає 837,47 грн. з утриманими аліментами. Загальний розмір пенсії складає приблизно 1631,09 грн. =837,47+803,54 (утримані аліменти). Враховуючи розрахунки державних виконавців сума аліментів, яка утримується з нього станом на 01 квітня 2018 року становить 447,60 грн. на доньку [PERSON] та 746,00 грн. на сина [PERSON] відповідно. Загальна сума аліментів становить 1193,60 грн., що складає 73,2 % від його пенсії по інвалідності. На суму пенсії, що буде залишається після утримання аліментів в розмірі 437,49 грн. прожити неможливо, враховуючи, що він є людиною з обмеженими фізичними можливостями. Крім того, йому необхідно проходити курси реабілітації, санаторне-курортне лікування, а на кошти, які він отримую, лікуватися, купляти необхідні медикаменти, проходити реабілітацію не можна, оскільки залишок коштів менший навіть від встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в сумі 1373,00 грн. В зв'язку з чим, він вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 травня 2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 23), ухвалою суду від 31 серпня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 жовтня 2018 року (а.с. 57). Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судових засіданнях надавали пояснення щодо предмету позову, просили позов задовольнити, відповідно до наданої представником позивача заяви просив завершити розгляд справи без його та позивача участі. Відповідач [PERSON] також брала участь в судових засіданнях, просила відмовити в задоволенні позову, повідомила в телефонному режимі про завершення розгляду справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях участі не брала та надала заяву про розгляд справи без її участі та ухвалення рішення на розсуд суду. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 30.06.2016 року справа № 426/5977/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було стягнено на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від мого доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9). На підставі виконавчого листа № 426/5977/15-ц від 10 серпня 2016 року Сватівським РВДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження №51957317. Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 січня 2017 року справа № 426/23543/17 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було стягнено на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від мого доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 10). На підставі судового наказу №426/23543/17 від 01.03.2018 року Сватівським РВДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження №55921102. [PERSON] є інвалідом І групи загального захворювання по опорно-руховому апарату, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] від 10.05.2012 року (а.с. 7) та довідкою МСЕ серії 2-20 ЛИ №034784 (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, яка за квітень 2018 року складає 837,47 грн., що підтверджується довідкою № 30/410 від 16.04.2018 року виданою Білокуракінським ОУ ПФУ Луганської області (а.с. 14). Ухвалою суду від 25 липня 2018 року з Відділу освіти Сватівської РДА витребувано довідку про розмір заробітної плати бухгалтера матеріального відділу центральної бухгалтерії Відділу освіти Сватівської РДА [PERSON] за період часу з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року, відповідно до якої загальна сума доходів відповідача [PERSON] за період з 01.12.2017 по 31.05.2018 складає 41509,99 грн. (а.с. 82) Станом на 01 квітня 2018 року сума аліментів становить 447,60 грн. на доньку [PERSON] з переплатою, яка складає 1498,76 грн. (а.с. 15) та 746,00 грн. на сина [PERSON] із заборгованістю станом на 01 травня 2018 року у сумі 3224,65 грн. (а.с. 16). Позивач просить зменшити розмір присуджених до сплати аліментів у зв'язку з тим, що він є людиною з обмеженими фізичними можливостями, про що вказує в позові та надає суду копію довідки № 34 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування (а.с. 11), його фізичний стан також підтверджується копією індивідувальної програми реабілітації інваліда № 718 (а.с. 12) У відзиві на позов відповідач [PERSON] заперечували проти позовних вимоги та вказала, що позивач неправильно обґрунтовує свої позовні вимоги до мене ст. 182 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 р. № 2947-ІІІ, оскільки розмір аліментів вже визначено рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30.06.2016 у справі № 426/5977/15-ц, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, позивач нічого не зазначає щодо індексації аліментів та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших доказів сторони не надавали, з іншими клопотаннями про витребування доказів не зверталися. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Однак, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доводи позивача щодо зміни способу стягнення аліментів із стягнення аліментів в частках на тверду грошову суму суперечать нормам Сімейного кодексу, оскільки право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків з ким проживає неповнолітня дитина, а не платнику аліментів (ст. 181 ч.3 СК України). Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вони не позбавлені права після зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України, звернутися з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Що стосується вимоги [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню №55921102 від 20.04.2018 року згідно судового наказу №426/23543/17 від 01.03.2018 року (стягувач [PERSON].) в сумі 3090,95 грн. та по аліментам по виконавчому провадженню №51957317 згідно виконавчого листа №426/5977/15-ц від 10.08.2016 року (стягувач [PERSON].) в сумі 657,16 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як свідчать матеріали справи, у якості обставини для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач вказує його стан здоров'я, а саме те, що він є інвалідом першої групи загального захворювання по опорно-руховому апарату, що мало місце ще на час ухвалення судових рішень від 30 червня 2016 року та 25 січня 2018 року, якими присуджено до стягнення аліменти з [PERSON] Таким чином суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню та звільняє позивача від заборгованості за аліментними платежами. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з тим що сторони звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial