Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку 8 по вул. Свердлова в м. Маріуполі. Перед укладенням договору, між позивачем і відповідачем було досягнуто згоди, що відповідач повинен довічно утримувати його: купувати продукти, ліки, оплачувати комунальні послуги, супроводжувати його в лікувальні установи, в зв'язку з тим, що він в похилому віці, потребує забезпечення матеріальної і побутової допомоги, так як єдиним джерелом доходу у нього тільки пенсія. Матеріальну і побутову допомогу відповідач обіцяв надати йому у разі укладення з ним договору купівлі-продажу житлового будинку, який і до сьогоднішнього дня є його єдиним місцем проживання. Незважаючи на те, що в договорі купівлі-продажу будинку вказується, що вони домовилися про продаж будинку в розмірі 48 000грн., позивач ніяких коштів від відповідача ні до підписання договору, ні після підписання договору не отримував. Розписку про отримання грошових коштів від відповідача в результаті операції з продажу будинку не писав. Однак, після підписання договору, ніякої допомоги з боку відповідача він не отримував, за свої кошти купував собі продукти харчування, ліки та інші життєво необхідні речі, а також змушений оплачувати борги з комунальних послуг за себе і відповідача. Надалі відповідач, постійно живучи в смт Володарське, не виконав свої обіцянки. На даний час він дізнався, що відповідач збирається продати його житловий будинок, тим самим залишити його без місця проживання, а у нього немає будь-якої власності, де б він зміг проживати. Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.09.2013р. він помилявся щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо прав і обов'язків сторін, оскільки мав на увазі, що відповідач буде його утримувати, тобто мав на увазі договір довічного утримання. Вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 10.09.2013 року він підписав з відповідачем під впливом помилки та його необхідно визнати недійсним. Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в м. Маріуполі Донецької області по вул. Свердлова, будинок 8, укладений між [PERSON] і [PERSON], посвідчений 10.09.2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3380. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Він дійсно грошові кошти [PERSON] не передавав, згоден на розірвання договору та припинення права власності. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Згідно ст.224 ЦПК України, \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]О знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 632 ЦК України\~ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 691 ЦК України\~покупець зобов'язаний оплатити товар по ціні, яка встановлена в договорі купівлі-продажу. Відповідно до ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди за всіма суттєвими умовами договору. Згідно\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно\~ст.229 ЦК України\~правочин, якщо особа, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.. Судом встановлено, згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 10.09.2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3380, [PERSON] передав у власність [PERSON] будинок 8 по вул.Свердлова в м.Маріуполі (а.с.8, 9). Згідно довідки від 19.05.2015 року №65 КСН «Селище Слободка», [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] з 29.08.2011 року по теперішній час 19.05.2015 року (а.с.10). Відповідач визнав позов у повному обсязі, тим самим погодився з тим, що вводив в оману позивача, бо укладаючи договір купівлі-продажу будинку, гроші за будинок не передав, та згоден розірвати такий договір. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права відповідача чи третіх осіб, таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] та визнання укладеного між ним та відповідачем договору недійсним. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним, підлягають задоволенню тому що при укладанні договору в повному обсязі не додержані вимоги\~ст.203 ЦК України.

Outcome: approved