Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що судовим наказом, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда 18.06.2018 року стягнуто з нього ([PERSON]В.) на користь [PERSON] (відповідача) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.12.2019 року. Проте із часу ухвалення судового рішення його (позивача) матеріальне та сімейне становище змінилось, що дає йому правові підстави звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, 08 травня 2018 року він (позивач) зареєстрував шлюб з [PERSON] та від спільного проживання з останньою у них 22 серпня 2018 року народилася донька [PERSON]. Також позивач зазначив, що оскільки його дружина не працює та здійснює догляд за малолітньою донькою, він зобовязаний їх утримувати. При цьому обовязок щодо їх матеріального утримання він (позивач) виконує добровільно та належним чином. З огляду на зазначені вище обставини та з посиланням на ст. 192 СК України, посилаючись на зміну матеріального та сімейного стану, позивач просив розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом від 18.06.2018 року ,виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/3059/18 (провадження 2-н/405/109/18) з нього, [PERSON], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], зменшити із розміру1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку щомісячно до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.02.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 6267 від 12 березня 2019 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, заперечила щодо задоволення позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що позивачем [PERSON] не надано достатніх доказів, які б унеможливлювали позивачу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі, зазначеному в судовому наказі від 18 червня 2018 року. Також зазначила, що неповнолітній син з травня 2018 року дійсно проживає разом з нею, та позивач припинив надання дитині будь-якої матеріальної допомоги, що стали підставою для звернення її до суду та стягнення аліментів з позивача в примусовому порядку. Окрім того, зазначила, що вона має статус багатодітної сімї, на її утриманні знаходиться троє дітей, які проживають разом з нею. Вказала також, що сину необхідно періодично проходити курс лікування та хірургічного втручання з приводу наявного у нього діагнозу: хронічний полінозний риносинусит. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, письмові пояснення на позов, - відсутні. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоровя,\~\~ зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому, правове\~ значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що судовим наказом, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда 18.06.2018 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 16.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.12.2019 року. Поруч з цим, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач як на підстави позовних вимог зазначив про зміну його (позивача) сімейного стану укладення шлюбу 08 травня 2018 року та наявність у нього (позивача) на утриманні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також дружини [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів. З огляду на зазначене, судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 071671, виданим 05 лютого 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, [PERSON], народився 04 грудня 2001 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 202 та батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON], та в графі «Мати» - [PERSON]. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] 08 травня 2018 року зареєстрував шлюб з [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 312 та про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 115306. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ 228207, [PERSON] народилася 22 серпня 2018 року, про що 23 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 1294, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - позивач [PERSON] та в графі «Мати» - [PERSON] Відповідно до наказу закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 72 «Гномик» комбінованого типу № 204-к від 11.10.2018 року «Про надання відпустки [PERSON]О.», [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років з 14.10.2018 року по 22.08.2021 року. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст.77, 78 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, судом відзначається, що переконливих та безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов'язуються матеріально-правові вимоги позивачем не надано, а ті обставини, на які позивач посилався, як на підстави для зменшення розміру аліментів, зокрема, зміна його (позивача) сімейного стану після винесення судом судового рішення про стягнення з нього аліментів, а саме: укладення шлюбу 08.05.2018 року та народження доньки 22.08.2018 року та перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку,\~за відсутності, зокрема, належних доказів зміни матеріального (фінансового) стану позивача, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для зменшення розміру аліментів. Крім того, судом також відзначається, що посилання позивача, як на обґрунтування позовних вимог на погіршення його матеріального стану та надання ним (позивачем) матеріальної допомоги на утримання другої дитини малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, враховуючи, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині зміни матеріального стану, тим самим, за відсутності іншого, судом відзначається, що матеріальний стан позивача не погіршився, позивач є молодою особою,\~ працездатним за віком і станом здоровя. Іншого обґрунтування позовних вимог позивачем в позові не зазначено. З огляду на викладене вище та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом під час судового розгляду справи встановлено відсутність юридично значимих обставин, які б унеможливлювали позивачу сплачувати аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його (позивача) доходів (заробітку), які присуджені за судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2018 року, у\~ зв'язку з чим у задоволенні предявлених позовних вимог про зменшення розміру аліментів позивачу [PERSON] слід відмовити за недоведеністю позивачем визначених законом підстав для зменшення розміру аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 192 СК України,

Outcome: dismissed