Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аванс у розмірі 160\~020 грн. 00 коп. В обґрунтування позову вказав, що 26.09.2013 року маючи намір укласти в майбутньому з відповідачем договір купівлі - продажу автомобіля «Мерседес-Бенц», він, позивач, передав відповідачу завдаток в розмірі 6000,00 доларів США. Відповідно до домовленостей сторін, відповідач взяв на себе зобов'язання придбати у третіх осіб за кордоном України автомобіль марки «Мереседес-Бенц» у строк, що не перевищує 3 місяці, а позивач взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити даний товар, оформивши це письмовим договором у відповідності до чинного законодавства України. Передача коштів підтверджується розпискою, написаною власноручно відповідачем. Після отримання даних грошових коштів, зв'язок з відповідачем втрачено, місцезнаходження та перебування невідомо, так само як і невідомі причини невиконання своїх обов'язків. Коли пошуки відповідача виявилися безрезультатними, на підставі виниклих обставин, звернувся з заявою про притягнення до відповідальності відповідача, про що Центрально-Міським РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження № 12014040770001652 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України «шахрайство». В ході досудового розслідування було встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини, в результаті чого, 12.01.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення, на підставі чого звертається до суду за захистом. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання, завдаток підлягає поверненню. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів. Частиною другою ст. 570 ЦК України встановлено презумпцію авансу, згідно з якою якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс є способом платежу, він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення у випадку невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, не може бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі. Аналіз змісту вказаних норм свідчить, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише при наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. На підставі викладеного можна прийти до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу рухомого майна, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонам укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передані відповідачу кошти у сумі 6 000 доларів США є авансом, а тому мають бути повернуті у такому ж розмірі, в якому вони передавалися. Згідно офіційного курсу НБУ від 12.09.2016 року, 100 доларів США коштує 2667,4886 грн., тому відповідно 2667,4886 грн. / 100 доларів США = 26,67 грн. за 1 долар США, згідно чого, 26,67 грн. х 6000 доларів США = 160 020 грн. На підставі вищевикладених розрахунків, сума що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 160\~020 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: копія розписки (а.с.8), вимога (а.с.9), квитанція (а.с.10), витяг (а.с.11), постанова (а.с.12), офіційний курс гривні (а.с.13-14). Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, дослідженні наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 26 вересня 2013 року позивач [PERSON], маючи намір укласти в майбутньому з відповідачем [PERSON] договір купівлі - продажу автомобіля «Мерседес-Бенц», передав останньому завдаток в розмірі 6000,00 доларів США, про що була складена розписка. Відповідно до домовленостей сторін, відповідач взяв на себе зобов'язання придбати у третіх осіб за кордоном України автомобіль марки «Мереседес-Бенц» у строк, що не перевищує 3 місяці, а позивач взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити даний товар, оформивши це письмовим договором у відповідності до чинного законодавства України. Взяте на себе зобовязання відповідач не виконав, причини невиконання відповідачем своїх обов'язків позивачу невідомо, отримані в якості авансу грошові кошти відповідач не повернув. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі копії розписки (а.с.8), вимоги (а.с.9), квитанції (а.с.10). Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до вимог ст. 570 ч.1 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до вимог ст. 570 ч.2 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Судом встановлено, що між сторонами з приводу їхньої домовленості щодо зобовязання відповідача придбати позивачу у третіх осіб за кордоном України автомобіль марки «Мереседес-Бенц», ніякого договору не укладалося, а тому передана 26 вересня 2013 року позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] грошова сума у розмірі 6000,00 доларів США (що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ від 12.09.2016 року - 2667,4886 грн. 160 020 грн. 00 коп.), є авансом, яка підлягає стягненню з відповідача у звязку з невиконанням останнім взятого на себе перед позивачем вищеназваного зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду. Дослідивши письмові докази, суд, на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн. 20 коп.

Outcome: approved