Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 66/100 частини домоволодіння №18, по вул.Піонерській, у м.Харкові, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач у справі є його рідною бабусею по лінії батька [PERSON], який помер 20 жовтня 2014 року. Предметом спору є 37/100 частин житлового будинку №8, по вул.Піонерській, у м.Харкові, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 26.12.2008 року. На час, коли батько позивача оформляв в нотаріальній конторі спадщину, зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом було чинним, однак, не було зареєстровано в КП «ХарківміськБТІ» заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02.11.2007 року, яким було припинено право спільної часткової власності між співвласниками домоволодіння №8 по вул.Піонерській, у м.Харкові Сєріковою [PERSON], [PERSON] та дідусем позивача [PERSON], за цим рішенням суду житловий будинок літ «Х-1» з надвірними будівлями та спорудами був реально виділений [PERSON] в окреме домоволодіння з присвоєнням нової юридичної адреси, у звязку з цим в спірному житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 71,8 кв.м., у тому числі жилою площею 31,7 кв.м. по вул.Піонерській, 8 у м.Харкові, судом були перерозподілені ідеальні частки наступним чином: [PERSON] 34/100 частин, [PERSON] 66/100 частин замість 37/100 частин. Фактично після смерті його дідуся [PERSON] його батько [PERSON] успадкував 66/100 частин замість 37/100 частин в домоволодінні №8, по вул.Піонерській, у м.Харкові, і став власником 66/100 частин домоволодіння. Після смерті [PERSON] фактично відкрилась спадщина на 66/100 частини домоволодінні №8, по вул.Пінерській, у м.Харкові, і позивач фактично успадкував 66/100 частин вказаного домоволодіння. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, звернувшись до 12-ї ХДНК з метою оформлення своїх спадкових прав, однак, нотаріус, ознайомившись з документами, заявила, що не може видати свідоцтво на 66/100 частини домоволодіння, оскільки за заочним рішенням від 02.11.2007 року право власності на нові частки у житловому будинку не було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно або в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на виконання рішення суду також не видавалось. Нотаріус 10.06.2015 року видала йому Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №1796/02-31. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що позивач є сином [PERSON] (свідоцтво про народження серія ІІІ-ВЛ№375855 від 29.09.1983 року). Відповідач [PERSON], [INFO], є рідною бабусею по лінії батька (свідоцтво пр. народження [PERSON], видане 01.03.1960 року Сталінським райбюро ЗАГС м.Харкова, актовий запис №357, свідоцтвом про народження позивача серія ІІІ-ВЛ№375855 від 29.09.1983 року) Батько позивача [PERSON] помер 20.10.2014 року, відповідний актовий запис №14829 від 21.10.2014 року (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №467564). [PERSON] на праві власності належить 37/100 частин житлового будинку №8, по вул.Пінерській, у м.Харкові, на підставі свідоцтва про визнання права на спадщину за законом, виданим 26.12.2008 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-622, що підтверджується також довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за №1501085 від 21.05.2015 року. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02.11.2007 року, припинено право спільної часткової власності між співвласниками домоволодіння №8 по вул.Піонерській, у м.Харкові Сєріковою [PERSON], [PERSON] та дідусем позивача [PERSON], за цим рішенням суду житловий будинок літ «Х-1» з надвірними будівлями та спорудами був реально виділений [PERSON] в окреме домоволодіння з присвоєнням нової юридичної адреси, у звязку з цим в спірному житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 71,8 кв.м., у тому числі жилою площею 31,7 кв.м. по вул.Піонерській, 8 у м.Харкові, судом були перерозподілені ідеальні частки наступним чином: [PERSON] 34/100 частин, [PERSON] 66/100 частин замість 37/100 частин. Фактично після смерті дідуся позивача [PERSON] його батько [PERSON] успадкував 66/100 частин замість 37/100 частин в домоволодінні №8, по вул.Піонерській, у м.Харкові, і став власником 66/100 частин домоволодіння. Після смерті [PERSON] фактично відкрилась спадщина на 66/100 частини домоволодінні №8, по вул.Пінерській, у м.Харкові, і позивач фактично успадкував 66/100 частин вказаного домоволодіння. Після смерті [PERSON] фактично відкрилась спадщина на 66/100 частини домоволодінні №8, по вул.Піонерській, у м.Харкові, і позивач фактично успадкував 66/100 частин вказаного домоволодіння. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті батьків є позивач [PERSON] та відповідач його бабуся [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини (повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 22.09.2015 року №2737/01-16). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10 червня 2015 року [PERSON] було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року визначено, «...якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди». п. З, 20, 23 зазначеної постанови також визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначаєтеся за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Спадкування за законом має здійснюватись почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, як підтверджені належними доказами, та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved