Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що 25.12.2014 року - [PERSON] , залишила заповіт, посвідчений виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що Виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області видано Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 29.01.2020 року, актовий запис №6. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - Земельну ділянку площею 3,283 га, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 017 550, кадастровий номер 322 408 1500:03:001:0022. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті за заповітом, шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду. Тому, позивач звертається з даним позовом та просить суд: Визнати за ним, [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 3,283 га, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 017 550, кадастровий номер 322 408 1500:03:001:0022, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує та просить не проводити фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.37). Представник відповідача Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у відсутності представника відповідача, позов визнає, заперечень не має та просить не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.33). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200, 206,211 ЦПК України. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25.12.2014 року - [PERSON] , залишила заповіт, посвідчений виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу - [PERSON] (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла, про що Виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області видано Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 29.01.2020 року, актовий запис №6 (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - Земельну ділянку площею 3,283 га, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 017 550, кадастровий номер 322 408 1500:03:001:0022 (а.с.14). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті за заповітом шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, що підтверджується його заявою (а.с.19), однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується листом №727/01-16 надісланий Сквирською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 21.08.2020 року (а.с.34). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved