Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати такими, що втратили право користування квартирою № 101 по вул.Зубарєва, 49 в м.Харкові його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та зобов»язати 3-ю особу зняти їх з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що його колишня дружина [PERSON] після розірвання шлюбу, знялась з реєстрації за спірною адресою і поїхала проживати до [INFO]. Рішенням суду дітей було передано на виховання та утримання матері. Діти залишились зареєстровані у квартирі позивача, яка є його власністю і [PERSON] не бажає добровільно зняти їх з реєстрації. Оскільки позивач сплачує комунальні послуги за квартиру у значних розмірах, він вважає за необхідне звернутись з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, та пояснивши, що діти разом з матір»ю мешкають у м.Красноград Харківської області. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представник 3- особи - Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що діти можуть бути зареєстрованими та проживати як разом з матір»ю, так і разом з батьком. На даний час достовірно не встановлено місце проживання та можливість реєстрації дітей разом з матір»ю. Представник 3-ї особи - Орджонікідзевський РВ ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно до вимог ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтей 72 Житлового Кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Як вбачається з довідки № 1614, виданої 14.10.2014р. КП «Жилкомсервіс» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON] та його сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно до пояснень представника позивача, після розірвання шлюбу колишня дружина [PERSON] [PERSON] переїхала проживати разом з дітьми до м.Красноград Харківської області. Відповідно до вимог діючого законодавства України та Закону України «Про вільне пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» малолітні та неповнолітні діти можуть бути зареєстровані за місцем реєстрації одного із батьків і не мають можливості вільного вибору місця проживання. Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що мати дітей [PERSON] має власне жиле приміщення та взагалі зареєстрована за будь-якою адресою. Посилання представника позивача на те, що мати дітей проживає на даний час у м.Красноград Харківської області не підтверджено жодними належними доказами та є лише припущенням. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed