Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай). У позові вказав, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.03.1997 року виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 102 від 03.03.1997 року, йому належить земельна частка ( пай ) загальною площею 3,82 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі , розташованої на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області. На даний час позивач не може посвідчити своє право на дану земельну частку( пай), оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, при спробі його відновити йому це не вдалося, що унеможливлює в подальшому розпоряджатися даним нерухомим майном на власний розсуд, що спонукало його звернутися до суду з даним позовом. Позивач прохає суд визнати за ним право на земельну частку (пай) загальною площею 3,82 в умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі, розташований на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належав йому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.03.1997 року, виготовлений на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації № 102 від 03.03.1997 року , який ним втрачений. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої не заперечує проти задоволення позову . Представники третіх осіб - управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області , Лубенської РДА в судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, покладається на розсуд суду. Дослідивши обставини, докази справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець с.Кочаскер Казахського району , Азербайджан , мешканець [ADDRESS] згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) управління Держземагенства у Лубенському районі отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) загальною площею 3,82 в умовних кадастрових га, розташований на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області серії [NUMBER] від 10.03.1997 року, виготовлений на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації № 102 від 03.03.1997 року, який ним втрачений, що підтверджується повідомленням з управління Держземагенства у Лубенському районі від 05.08.2015 року за № 31-1602-0.6-2958/2-15. Позивачем надавалось оголошення в засобах масової інформації про втрату даного сертифікату на землю. На даний час позивач не може посвідчити своє право на дану земельну частку(пай), оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку(пай) був втрачений, при спробі його відновити йому це не вдалося, що унеможливлює в подальшому розпоряджатися даним нерухомим майном на власний розсуд, що спонукало його звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 3,82 в умовних кадастрових га , розташованої на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області на підставі наданих суду доказів. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. У відповідності зі ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги [PERSON] правомірними, відповідаючими закону які підлягають задоволенню. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини , відсутність спору, неможливість оформлення права на земельну частку (пай) у визначеному законом порядку , що іншого шляху для захисту права позивача немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги . Судові витрати позивач а взяла на себе, прохає їх не стягувати.

Outcome: approved