Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [PERSON] Максимовича [INFO], який проживає з ним, та доньку [PERSON] Крістіну Максимівну, [INFO], яка проживає з матірю. Рішенням суду від 07 липня 2016 р. з нього стягуються аліменти на утримання дітей на користь відповідачки в розмірі 1/3 частки його доходу, щомісячно. Однак всупереч попередньої домовленості його з відповідачкою щодо визначення місця проживання дітей, їх син проживав лише два тижні у матері та повернувся жити до нього, поступивши на навчання до коледжу за місцем проживання батька. Незважаючи на це, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання двох дітей, відповідачка лише у вересні та жовтні 2017 р, повернула старшій дитині половину їх розміру, до цього повертала лише частково по 300-400 грн. на місяць, мотивуючи це тим, що їм з донькою не вистачає коштів на життя. Просить суд припинити стягнення аліментів відповідно до рішення суду від 07 липня 2016 р. в частині стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON] з дня подачі позову, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частки її доходу та стягнути з відповідачки понесені ним витрати на оплату судового збору та правничу допомогу. В судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його з позивачем відсутності, вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області письмових пояснень не надав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та інші докази, дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] серпня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2011 року між ними розірвано (а.с. 18,20 копії свідоцтва про одруження, рішення суду). Сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [PERSON] Максимовича [INFO] та доньки [PERSON] Крістіни Максимівни, [INFO] (а.с.19 копії свідоцтв про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року стягнуто з [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [PERSON] Максимовича, [INFO] та [PERSON] Крістіни Максимівни, [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням ними повноліття на користь матері [PERSON], починаючи з 25 травня 2016 року (а.с.28 копія рішення суду). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецбуд» за місцем роботи [PERSON], з його заробітної плати стягуються аліменти на утримання двох дітей на користь [PERSON] згідно постанови ВП 51930555(В9) від 11.08.2016 р., заборгованості по аліментам станом на 31.08.2017 р. немає (а.с. 27). Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до положень ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] [PERSON] проживає разом зі своїм батьком, а отже знаходиться на його утриманні. Так, згідно акту перевірки та підтвердження фактичного проживання особи (певних осіб) у відповідному місці від 12 вересня 2017 р.,посвідченого депутатом Широківської селищної ради [PERSON] та сусідами позивача, [PERSON] дійсно зареєстрований [INFO] та разом з ним зареєстрований та постійно мешкає з 2010 року його син [PERSON] [PERSON] Максимович, [INFO] (а.с.24 копія акту). Враховуючи надані суду письмові докази та відсутність заперечень з боку відповідачки, належним чином повідомленої про дату слухання справи, суд вважає, що наявні законні підстави для звільнення [PERSON] від сплати аліментів, стягнутих з нього рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховую положення частин 1,5 статті 183 СК України, відповідно до яких частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби дитини, те, що відповідачка є працездатною особою, зобовязана нести витрати по утриманню неповнолітнього сина, тому суд приходить до висновку про обов'язок відповідачки надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до його повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам як дитини, так і обох батьків. Ст. 191 СК України\~визначено, що\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 23 листопада 2017 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним та документально підтверджений (а.с.1) судовий збір в сумі 640,00 грн. Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 640,00 грн. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Так, згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано договір на представництво адвокатом інтересів (а.с. 8), договір-доручення № 014-ІХ/2017 від 01.09.2017 р. (а.с.31), розрахунок № 014-ІХ/2017 розміру витрат на правову допомогу (а.с.32), квитанцію про сплату гонорару (а.с.33), ордер (а.с.43). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», від 20.12.2011 № 4191-VI, що був чинний на час оплати за договором про надання правової допомоги та подачі позову до суду, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року становив 1600 грн., 40% за годину часу участі особи складає 640,00 грн. Таким чином, 0 годин 38 хвилин за послуги адвоката можуть бути оцінені в 243 грн. 20 коп. (0,38 хв. * 640,00 грн.), а 3 години 08 хвилин часу за послуги адвоката можуть бути оцінені в 1971,20 грн. (640,00 грн. за годину * 3 години 08 хвилин), тому суд вважає заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу співмірним, а отже вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved