Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГУТА-Україна» (далі ПрАТ «СК «ГУТА- Україна» страхову виплату за випадкову шкоду життю та здоровю відповідно до догоору № 11-107-04-01/13 від 19 грудня 2012 року та з авіакомпанії «Південні авіалінії» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ - «Південні авіалінії») моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Позовні вимоги Позивач обґрунтував тим, що він придбав авіаквиток авіакомпанії у ТОВ «Південні авіалінії» на 13 лютого 2013 року за маршрутом «Одеса-Донецьк». 13 лютого 2013 року під час здійснення посадки в аеропорту м. Донецька о 16 год. 09 хв. літак АН-24РВ, реєстраційний номер UR-WRA, який виконував зазначений рейс, втратив швидкість та керованість, внаслідок чого лівим напівкрилом зіткнувся із землею та впав на поверхню аеродрому із повним зруйнуванням середньої частини літака. Катастрофа літака сталась через втрату швидкості під час заходу на посадку при метеорологічних умовах, до яких командир цього повітряного судна не був підготовлений та допущений. Згідно авіаквитка і посадочного талону він знаходився у кріслі № 8b, розташованому у середній частині зазначеного літака. Позивач самостійно залишив літак через розлом, який утворився в корпусі та зазнав внаслідок авіакатастрофи тілесних ушкоджень, які підтверджуються проведеною у справі судово-медичною експертизою. Відповідальність Перевізника перед пасажирами було застраховано ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» відповідно до договору № 11-107-04-01/13 від 19 грудня 2012 року. Після катастрофи Перевізник визнав факт завдання шкоди пасажирам літака та виплатив йому передплату завданої шкоди у розмірі 15 000 грн. З огляду на виключність та неординарність зазначеного страхового випадку, реальну загрозу його життю під час авіакатастрофи, відмову ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» у добровільній виплаті страхового відшкодування, відповідно до Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735, а також умов укладеного між Перевізником та страховою компанією договору, на його користь підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» страхова виплата у розмірі 2\~463\~183,30 гривень. Моральну шкоду завдану внаслідок зазначеної авіаційної події Позивач оцінює сумою в 10 000 грн. та просить стягнути її з ТОВ «Південні авіалінії». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням уточнень. Представник ПрАТ «СК «Гута-Україна» в судовому засіданні пояснила, що договірні зобовязання із відповідачем щодо відповідальності експлуатанта за шкоду, заподіяну третім особам, пасажирам і багажу були обмежені лімітом 20 000 долларів США перед одним пасажиром на підтвердження чого представила оригінал договору страхування, видану з матеріалів кримінальної справи копію страхового сертифікату, а також документи щодо стану взаємних розрахунків з Відповідачем та копію договору перестрахування. Водночас представник ПрАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» зауважила, що відповідно до Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури № 735 від 30.11.2012 (розділ XXVII глава 1) за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира відповідає перевізник і сума спеціальних прав запозичень не є тотожньою ліміту страхового відшкодування, питання кваліфікації авіаційної події має вирішуватись за умов дотримання перевізником договірних зобовязань, які відповідачем належним чином досі не виконані, що обумовило відмову у виплаті страхового відшкодування, і виключно в порядку, передбаченому договором страхування, до суду надані письмові заперечення. Представник ТОВ «Південні авіалінії» в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про слухання справи за його відсутності із постановленням рішння відповідно до чинного законодавства та з врахуванням практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Суд, заслухавши пояснення представників Позивача та ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 19 грудня 2012 року між Перевізником ТОВ «Південні авіалінії» та ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» укладено договір № 11-107-04-01/13 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна/повітряного перевізника за шкоду перед третіми особами, пасажирами, за багаж та ручну поклажу строком із 1 січня 2013 року до 31 грудня 2013 року (далі - Договір страхування). 13 лютого 2013 року під час заходження на посадку в міжнародному аеропорту м. Донецьк о 16 год. 09 хв. належний Перевізнику літак АН-24 РВ, реєстраційний № UR-WRA, який здійснював чартерний рейс ОТL 8971 маршрутом «Одеса-Донецьк-Одеса», втратив швидкість та керованість, внаслідок чого лівим напівкрилом зіткнувся із землею та впав на поверхню аеродрому. Відповідно до придбаного квитка та посадочного талону Позивач 13 лютого 2013 року був пасажиром літака АН-24 РВ, реєстраційний № UR-WRA, та під час авіакатастрофи перебував у кріслі 8b. Внаслідок авіакатастрофи Позивач зазнав тілесних ушкоджень, які відповідно до висновку експерта № 417 від 27.03.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Після авіакатастрофи Перевізник ТОВ «Південні авіалінії» виплатив Позивачу 15 000 грн. авансового платежу із виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» авіаційне страхування цивільної авіації є одним із видів обов'язкового страхування в Україні. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 100 Повітряного кодексу України авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Пунктом 1 глави 1 розділу XXVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30 листопада 2012 (чинних на час авіакатастрофи, далі - Правила), передбачено, що перевізник відповідає за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, тільки за умови, що подія, яка стала причиною загибелі або ушкодження, відбулася на борту повітряного судна або під час посадки чи висадки пасажира. Згідно із пунктом 1 глави 4 розділу XXVII Правил перевізник не може виключити чи обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, за умов, зазначених у главі 1 цього розділу, сумою у розмірі 113 100 СПЗ для кожного пасажира. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 1 розділу XXVIII Правил будь-який позов щодо відповідальності перевізника стосовно заподіяної шкоди при перевезенні може бути поданий відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Монреальською конвенцією та чинним законодавством України, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їх відповідних прав. Загальна сума відшкодування, яка може бути одержана від фактичного перевізника, який здійснював перевезення, не може перевищувати максимального відшкодування, яке на підставі цих Правил може бути стягнуто з перевізника за договором або з фактичного перевізника, при цьому жодна із зазначених сторін не відповідає в розмірі, більшому, ніж межа відшкодування, що застосовується до цієї особи. Згідно із пунктом 3 глави 2 розділу XXVIII Правил позов про відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті загибелі або тілесного ушкодження пасажира, може бути подано до відповідного суду на території держави-сторони, що приєдналася до Монреальської конвенції, в якій пасажир на момент події має основне й постійне місце проживання й до/із якої перевізник надає послуги, пов'язані з повітряним перевезенням пасажирів на власних повітряних суднах чи на повітряних суднах іншого перевізника на підставі комерційної угоди, і в якій цей перевізник здійснює діяльність. Системний аналіз положень ст. 100 Повітряного кодексу України та розділів XXVII та XXVIII Правил дає підстави дійти висновку про те, що відповідальність за завдання шкоди пасажиру, який перебував на борту повітряного судна, внаслідок події, яка стала причиною завдання шкоди, покладено на перевізника. Згідно із ч. 3 статті 118 Повітряного кодексу України авіаперевізник зобов'язаний страхувати свою відповідальність за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, вантажу і пошті. Відповідно до ст. 117 Повітряного кодексу України в Україні здійснюється обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації. Обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації здійснюється страховиками-резидентами, які отримали в установленому порядку ліцензію на здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації. Порядок і правила здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 5 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2002 року № 1535, у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний протягом двох робочих днів після повідомлення його про настання страхового випадку письмово повідомити про такий випадок страховика. Згідно із п. 7 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації страховик має право відмовити у страховому відшкодуванні (страховій виплаті) у разі: вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, навмисних дій, спрямованих на настання страхового випадку; надання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; несвоєчасного повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних причин або перешкоджання страховикові у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (страхової виплати), якщо це не суперечить законодавству. Згідно із п. 1.1 ст. 1 Договору страхування, укладеного між Перевізником ТОВ «Південні авіалінії» та ПрАТ «СК «ГУТА-Україна», останнє на умовах цього договору за обумовлену ним плату (страхову премію) бере на себе ризики, пов'язані із використанням повітряних суден, та зобов'язується надати страхове покриття у випадку завдання шкоди зазначеними в специфікації повітряними суднами третім особам та пасажирам (їх речам, багажу) у межах, строки, на умовах і способом, що визначені цим договором. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 ст. 3 Договору страхування предметом страхування є майнові інтереси застрахованих осіб, які виникають внаслідок зобов'язань відшкодувати шкоду в порядку, встановленому законодавством, третім особам та пасажирам (їх правонаступникам), пов'язану з експлуатацією літака АН-24 РВ, реєстраційний № UR-WRA. Згідно із п. 2.1 секції ІІ ст. 5 Договору страхування страховик визнає страховим випадком виникнення у застрахованої особи (на підставі рішення суду чи господарського суду, яке набрало законної сили, чи відповідно до іншої процедури врегулювання спору, на яку надав письмову згоду страховик) обов'язку сплатити всі суми, які є законною компенсацією шкоди щодо, зокрема, випадкової шкоди життю та здоров'ю (включаючи смерть), завданих пасажирам під час перебування їх під відповідальністю страхувальника внаслідок події із застрахованим повітряним судном. Відповідно до п. п. 8.1 - 8.3 ст. 8 Договору страхування розрахунок та виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі заяви страхувальника із доданими до неї документами відповідно до п. 7.5.2, а також страхового акта, складеного страховиком на підставі звіту аварійного комісара, спеціально уповноваженого страховиком, за результатами розслідування події, а також інформації, отриманої страховиком від компетентних органів та органів авіаційної влади. Після отримання від страхувальника заяви про страхове відшкодування разом із документами, визначеними у п. 7.5.2 цього договору, страховик проводить розслідування страхового випадку. Строк розслідування не повинен перевищувати 30 діб після отримання заяви страхувальника про страхове відшкодування. Якщо обставини розслідування вимагають отримання додаткової інформації від державних органів чи інших організацій, страховик може продовжити строк розслідування ще на 60 діб. Після завершення розслідування страхового випадку страховик протягом 15 днів приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування та його розмір. Це рішення оформлюється у вигляді страхового акта, затвердженого страховиком. Таким чином, Договором страхування визначено порядок взаємодії Перевізника та страхової компанії у разі настання події, яка призвела до завдання шкоди пасажирам під час їх перебування на застрахованому літаку, визнання такої події страховим випадком та наступні дії страховика та страхувальника після цього, зокрема, й щодо виплати страхового відшкодування пасажирам літака. Як вбачається із матеріалів справи, 16 жовтня 2014 року ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» повідомила Перевізника про те, що наглядовою радою ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» 7 жовтня 2014 року вирішено відмовити у виплаті страхового відшкодування та не розглядати як страховий випадок за Договором страхування ніякий збиток, завданий внаслідок авіаційної катастрофи з повітряним судном АН-24 РВ, реєстраційний № UR-WRA, що сталася 13 лютого 2013 року. Таким чином, суд доходить висновку про те, що Перевізник несе відповідальність перед позивачем відповідно до Договору страхування від 19 грудня 2012 року, а у страховика виникає обов'язок виплатити страхове відшкодування лише на умовах і способом, що передбачені цим договором. Пунктом 3.12. статті 3 Договору страхування передбачено, що застрахованими особами є страхувальник - ТОВ АК «Південні Авіалінії» та інші особи, якщо вони вказані як інші застраховані особи. В пункті 3.13. статті 3 Договору страхування зазначено, що інших застрахованих осіб за договором страхування немає. Специфікації щодо визначення інших застрахованих осіб, ніж страхувальник, не підписувалися. Окрім того, в абзаці 1 секції II (Цивільна відповідальність повітряного перевізника перед пасажирами) Договору страхування вживаються окремо такі терміни як «пасажир» та «застрахована особа», що призводить до висновку про їх не тотожність. У відповідності до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Одним із основних принципів належного виконання зобов'язання є виконання зобов'язанням належними сторонами (стаття 527 ЦК України). У відповідності до частини 2 статті 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Як обґрунтовано вище, у правовідносинах страхування згідно договору страхування, в частині отримання страхового відшкодування, за наявності для цього правових підстав, кредитором є ТОВ АК «Південні Авіалінії», що прямо походить з вищеназваних умов договором страхування. Враховуючи викладене, у ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» обов'язку щодо сплати сум на користь позивача у справі немає, рівно як позивача у справі не має правових підстав вимагати такої сплати, тому суд вважає, що в частині заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» слід відмовити. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За змістом статті 1167 Цивільного кодексу України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно із частинами 1,2,5 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В результаті зазначеної катастрофи [PERSON] зазнав моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, в порушені звичного ритму життя, які негативно позначились на його загальному психологічному стані. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відтак, виходячи з засад розумності, виваженості та оцінюючи сукупність обставин, що призвели до моральної шкоди,

Outcome: partial