Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з названим цивільним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.03.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1217. На даний момент в квартирі зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які були 25.06.2015 року вселені до його квартири МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ, згідно виконавчого листа № 2/357/4097/14. Позивач вказує, що після вселення відповідачів у квартиру, вони не жили в ній ані дня. Відповідач [PERSON] не завозила до квартири своїх речей, а де відповідачі фактично проживають зараз позивачу не відомо. Позивач зазначає, що йому самостійно тяжко сплачувати комунальні послуги за квартиру, а реєстрація в ній відповідачів порушує його права як власника. Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою № 56, в будинку № 6 по вулиці Академіка Вула в м. Біла Церква, Київської області. В судове засідання позивач не зявився, однак, від позивача та представника позивача, від кожного окремо, надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, через оголошення в пресі, причини неявки суду не відомі. Треті особи своїх представників в судове засідання не направили, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири № 56, яка розташована в будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква, Київської області, що підтверджується копією договору-купівлі продажу квартири від 09.03.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] який зареєстровано в реєстрі за № 1-1217. Та обставина, що позивач є одноосібним власником названої квартири підтверджується і копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 09.03.2005 року. Крім того, судом встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2014 року у цивільній справі № 357/13722/14-ц, 2/357/4097/14 відповідачів вселено у квартиру [PERSON] № 56, в будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква Київської області. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2015 року у ВП № 47159289, [PERSON] та [PERSON] вселено в квартиру № 56, яка розташована в будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква, Київської області. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Рішенням суду від 17.12.2014 року у справі № 357/13722/14-ц, 2/357/4097/14 судом встановлено, що допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON], які є сусідами родини [PERSON], суду ствердили відсутність останнім часом [PERSON] в квартирі № 56 в буд .6 по вул. Ак.Вула. У тому ж рішенні вказано, що [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2012 року по 24.12.2013 року. Тобто шлюб між ними на даний час розірвано. Вказані обставини не підлягають доказуванню на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України. Разом з тим, судом враховано, що вказане вище рішення суду було ухвалено ще в грудні 2014 року, отже минув тривалий час, і за цей період в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі фактично проживали чи робили спроби проживати у квартирі позивача. [PERSON] від 22.09.2015 року, затвердженого начальником КП БМР ЖЕК № 6 [PERSON], встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з червня 2015 року не проживають у квартирі № 56, яка розташована в будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква, Київської області. Крім того, в даній квартирі на момент огляду були відсутні будь-які меблі. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Відповідачі по справі не входять до числа членів сімї позивача, і тому норми ст.405 ЦК України, на правовідносини, що виникли, не розповсюджуються. Доказів того, що відповідачі на даний час входять до числа членів сімї позивача до суду не надано. [PERSON] ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.158 ЖК УРСР, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Як передбачено законодавцем у ст.162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. До суду не надано докази того, що між сторонами було укладено договір найму вказаного житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідачі фактично понад шість місяців у квартирі позивача не проживають. Особистих речей відповідачів у квартирі немає, кореспонденцію на своє імя відповідачі не отримують. Суд не володіє жодним доказом, який би свідчив про проживання відповідачів у квартирі № 56, яка розташована в будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква, Київської області. Судом встановлено, що особовий рахунок на вказане домоволодіння відкрито на позивача [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та реєстрацію № 221 від 20.04.2016 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області. Крім того, копіями квитанцій за оплату комунальних послуг, позивач підтвердив ту обставину, що саме на нього покладено тягар утримання квартири. Матеріали справи не містять доказів тієї обставини, що відповідачі беруть участь в утриманні квартири, як це передбачено ст.168 ЖК УРСР, як і не надано доказів того, що між сторонами досягалась угода щодо безоплатного користування відповідачами житловим приміщенням позивача. Оцінивши надані суду докази кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявлених вимог. Реєстрація відповідачів у названій квартирі порушує права позивача [PERSON], як власника житла, оскільки чинить йому перешкоди у його утриманні та розпорядженні, і тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved