Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.2008 року позивач уклав шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 194. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, часто виникають непорозуміння та сварки. Розлади в сімї тривають більше 3 років. Вони припинили спільне проживання майже 2 роки тому. У звязку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд постановити рішення, яким шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 194. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини майже два роки тому, проживають окремо. Позивач настоює на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач згідна на розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved