Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була його бабусею. Його батько [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті своєї матері. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 3,53 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та 2/3 частини земельної ділянки площею 3,5292 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. На сьогоднішній день територія Пологівської сільської ради відноситься до Пологівської об`єднаної громади, тобто Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області. Позивачу було відомо, що за життя [PERSON] склала заповіти, а саме: 03 січня 2013 року, яким на користь [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку площею 3,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області; 27 травня 2013 року, яким на користь [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] заповідала належну їй на праві власності 2/3 частини земельної ділянки площею 3,5292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Знаючи про наявність вказаних заповітів та відсутність заповіту відносно нього, він не подавав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Проживала та була зареєстрована [PERSON] у [ADDRESS] . З березня 2021 року позивач з дозволу [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми померлої, почав проживати у її будинку. В строк до шести місяців після відкриття спадщини [PERSON] подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом. Після спливу вказаного строку він звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини. Проте, під час оформлення спадщини було встановлено, що існує заповіт, складений [PERSON] , який складений пізніше попередніх і яким [PERSON] заповіла все своє майно йому, позивачу. Дізнавшись про це 29 квітня 2021 року [PERSON] повідомив його проте, що [PERSON] склала на нього заповіт на все своє майно. Саме у цей час він дізнався про наявність заповіту. Після цього він знайшов у будинку баби в її особистих речах оригінал заповіту. Даний заповіт було складено 05 липня 2018 року, тобто пізніше, ніж заповіт, складений на користь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (03 січня 2013 року та 27 березня 2017 року). У заповіті, який складено пізніше, йому заповідалось усе майно померлої. Таким чином, згідно вимог ст.1254 ЦК України, заповіт, який складний пізніше на користь позивача, є дійсним і скасовує попередні заповіти, складені на ім`я [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Для того, щоб з`ясувати, чи дійсно такий заповіт складався померлою, 30 квітня 2021 року він звернувся до державного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу. Нотаріус йому повідомила, що [PERSON] складала заповіт на його ім`я і даний заповіт скасовує попередні заповіти, проте видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може через те, що ним пропущений строк на прийняття спадщини, визначений ст.1270 ЦК України. За таких обставин постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що ним пропущений строк на прийняття спадщини, визначений ст.1270 ЦК України. Позивач знав, що його баба склала заповіт на користь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , проте він не знав, що вона склала заповіт на його ім`я. Нотаріусом не було вчинено дій щодо повідомлення його про наявність заповіту. З цих причин в строк до шести місяців після відкриття спадщини позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивачу навіть не було відомо про те, що його баба склала на його користь заповіт. Про наявність заповіту на його ім`я він дізнався лише 29 квітня 2021 року. Таким чином, враховуючи його родинні відносини з померлою, а також те, що після заведення спадкової справи нотаріусом не було вчинено дій щодо повідомлення його про наявність заповіту, необізнаність його як спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з зазначеним позивач [PERSON] просить суд постановити рішення, яким визнати причину пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , поважною та визначити йому додатковий строк у два місяці з дня набрання чинності рішенням суду, для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Учасники справи належним чином повідомлені про явку в судове засідання. У судовому засіданні 08 червня 2021 року позивач і його представник адвокат Богдан В.М. підтримали позовні вимоги [PERSON] , просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Міський голова Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області Ю.Коноваленко своєю заявою 02 червня 2021 року повідомив, що Пологівська міська рада позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнає у повному обсязі, проти позовної заяви не заперечує. Справу просить розглянути без участі представника міської ради. 02 червня 2021 року від міського голови Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області Ю.Коноваленка надійшов відзив, в якому міський голова зазначив, що Пологівська міська рада не заперечує щодо визнання судом поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини і, відповідно, задоволення позову. У зв`язку із зазначеним

Outcome: approved