Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 25.03.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд усунути перешкоди жилим приміщенням двокімнатної ізольованою квартирою № 18, яка розташована в будинку № 22 А по вул. Дерев`янка в м. Харкові, житловою площею 28, 7 кв. м., шляхом визнання втративши право користування громадянкою [PERSON], [INFO], двокімнатною ізольованою квартирою № 18, яка розташована в будинку № 22 А по вул. Дерев`янка в м. Харкові . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2015 року є власником двокімнатної квартири № 18 у будинку № 22-А по вул. Дерев`янка в м. Харкові. Загальною площею 43.7 кв. м., житловою площею 28.7 кв. м.. Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 1395 від 02.10.2015 року. Пунком 14 договору було передбачено, що колішні власники квартири звільнять та знімуться з реєстраційного обліку . Однак вказана умова договору була виконана не повністю, оскільки у зазначеній квартирі до теперішнього часу зареєстрованою значиться [PERSON], хоча фактично за зазначеною адресою вона не проживає. Позивач в судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Так із змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою № 18 у будинку № 22-А по вул. Дерев`янка в м. Харкові. Згідно з матеріалами справи, квартира за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 22 А, кв. 18 на праві власності належить [PERSON] Судом встановлено, що 02.10.2015 року гр. [PERSON] який діяв за себе особисто та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 1395 , згідно якого [PERSON] набув право власності на двокімнатну квартиру № 18 у будинку № 22-А по вул. Дерев`янка в м. Харкові. Загальною площею 43.7 кв. м., житловою площею 28.7 кв. м. Відповідно до договору продавець [PERSON] зобов`язалася звільнити від власного майна та майна третіх осіб, знятися з реєстрації місці проживання та звільнити квартиру. Також встановлено, що за вищезазначеною адресою зареєстрована відповідач - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП Жилкомсервіс дільниця № 8 від 11.11.2015 року за № 3588. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 02.10.2015 року. Проте жодних доказів, що саме з цієї дати відповідачка не мешкає за вказаною адресою позивачем не надано. Позивачем взагалі не надано жодних доказів необхідних для вирішення спарви по суті. Отже стверджувати, що відповідач не користується жилим приміщенням, де він зареєстрований, не проживає за цією адресою без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує суду не надано. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вимоги позивача в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 22 А, кв. 18 не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.04.1987 року №2 Про практику застосування судами житлового законодавства , за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що позивач не обґрунтовано та не правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою № 18 житлового будинку № 22-А по вул. Дерев`янка в м. Харкові, так як останній відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України не втратив право на користування приміщенням. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України та

Outcome: dismissed