Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], за участю третьої особи - Страхової компанії «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої злочином. Свій позов обгрунтовує тим, що в жовтні 2016 року він за 8000 гривень купив в свого односельчанина жителя [INFO] [PERSON] скутер «ХОНДА-ДІО» для використання його в повсякденному житті як засіб пересування. 23 жовтня 2016 року близько 19 години 30 хвилин він їхав за кермом вказаного скутера по вул.Грушевського с.Станеля по своїй правій смузі руху. В цей час назустріч йому на автомобілі «ШЕВРОЛЕ- АВЕО» рухався відповідач [PERSON], який вказаним автомобілем виїхав на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення, внаслідок чого він отримав тілесні пошкодження з якими був доправлений на лікування в Дрогобицьку міську лікарню, де лікувався стаціонарно з 23 жовтня 2016 року по 23 листопада 2016 року. Внаслідок ДТП йому було причинено забійну рану голови, відкритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням відломків та колотої рани стегна в нижній третині. В період з 12 січня 2017 року по 20 січня 2017 року його повторно було госпіталізовано в Дрогобицьку міську лікарню, де була проведена операція з видалення вільно лежачого кісткового відломку з передньої поверхні лівого стегна. За час перебування на стаціонарному лікуванні в лікарні він згідно медичних призначень, за власні кошти купував всі медичні препарати та лікарства. Згідно чеків та рахунків-фактур на придбані ним препарати та лікарства було витрачено 31819 грн 35 коп. Після ДТП скутер ремонту не підлягає. Відповідач [PERSON] як на досудовому слідстві так і під час слухання кримінального провадження в Дрогобицькому міськрайонному суді свою вину у вчиненні ДТП визнав повністю. Судом кримінальне провадження стосовно [PERSON] було закрите у зв»язку із примиренням, однак коли він звернувся із заявою до страхової компанії про відшкодування причиненої шкоди,то йому листом в цьому було відмовлено. Так як ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], який визнав свою вину, то у відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи-відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Крім матеріальної шкоди, йому причинено суттєву моральну шкоду. Вона виразилася в тому, що внаслідок дій відповідача йому були причинені тілесні пошкодження в виді забійної рани голови відкритого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням відломків, колотої рани правого стегна в верхній треті. На початку його лікування в лікарні мені під наркозом було проведено операцію: відкрита репозиція, МОС відламків лівої стегнової кістки з імплантацією набору імплантатів для остеосинтезу стегна. Після операційний період супроводжувався нервовим навантаженням, стресами та нестерпним болем на протязі місяця часу. Був постійний біль, часткові запаморочення, страх, що він назавжди буде калікою. Ночами через те він не міг спати, не було апетиту. Як результат схуднення і втрата ваги. Такі ж симптоми були в під час проведення другої операції по видаленню відломків стегна. За час перебування в лікарні він не міг самостійно ходити, не міг самостійно справляти природні потреби, особливо в присутності інших хворих в палаті та відвідувачів. Вимушеним лікуванням він завдав страждань та створив певний дискомфорт для своїх рідних, які постійно змушені були перебувати біля нього. По даний час він не може нормально пересуватися, пересувається при допомозі ціпка, є непрацездатним. Зараз його ліва нога набагато коротша від правої. Лікарі його попередили, що приблизно через два роки з лівої стегнової кістки будуть вилучати імплантат/ штир з гайками. Фактично ще не відомо, чи буде він нормально пересуватися на своїх ногах, така думка постійно утримує його в стресі, в постійних нервових розладах,що негативно впливає на обстановку в його сім»ї, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду із позовом про відшкодування йому моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 30000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 76089,35 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просить їх задоволити. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги свого довірителя, вважає їх підставними та такими, що підлягають до задоволення, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, оскільки відповідачем [PERSON] відшкодовано завдані збитки, що зазначено в ухвалі Дрогобицького міськрайонного суду від 01.03.2017р., претензій до останнього зі сторони позивача по справі (потерпілого) немає, а тому вважає, що встановлено факт відшкодування шкоди винною особою, а саме [PERSON] Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа представник Страхової компанії «Уніка» в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Страхової компанії «Уніка» на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити з таких міркувань. Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обовязковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Відповідно до ч.6 ст.82 чинного ЦПК, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із копії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2017р., [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілим. Стаття 46 КК України є закріпленням відомого зарубіжному законодавству інституту медіації як альтернативного способу врегулювання кримінально-правових конфліктів, в основу якого покладено посередництво у примиренні сторін. Звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного з потерпілим, втілюючи ідею відновлювального правосуддя, дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - уникнути кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси для боротьби зі злочинністю. Для застосування аналізованого виду звільнення від кримінальної відповідальності необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості (при цьому не вимагається, щоб ними були так звані злочини приватного обвинувачення); 3) особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим; 4) вона відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Встановивши сукупність вказаних умов, суд зобовязаний звільнити особу від кримінальної відповідальності. Відшкодування завданої шкоди в плані ст.46 КК України може бути і неповним (на відміну від ст.45 КК України, але у будь-якому разі воно має бути достатнім. Цей критерій визначається за угодою потерпілого, який пропонує конкретні форми та механізми відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, та особи, яка вчинила злочин. Так, усунення негативних наслідків вчиненого злочину може повязуватись учасниками конфлікту з укладенням або виконанням відповідного цивільно-правового договору. Винна особа, прагнучи до примирення, може домовитися із потерпілим про передачу йому матеріальних благ понад шкоду, заподіяну злочином. Крім того, судом взято до уваги той факт, що факт примирення потребує відповідного процесуального закріплення у матеріалах справи - заяви потерпілого, яка повинна містити: відмову потерпілого від своїх попередніх претензій та вимог до особи, яка вчинила правопорушення; відмову від вимоги притягнути цю особу до кримінальної відповідальності; клопотання потерпілого щодо закриття кримінального провадження, розпочатого за його заявою або в його інтересах, а оскільки в судовому засіданні не оспорюється факт, що позивачем було подано заяву про відсутність претензій позивача до винної особи [PERSON], що містися а матеріалах кримінального провадження №12016140110002387, що вбачає факт відшкодування шкоди винною особою. Крім того, відповідно до пункту 4 Постанови пленуму Верховного суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005року примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у звязку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, судом враховано ту обставину, що доказами здебільшого є аптечні касові чеки на ліки, зокрема зміст чеків щодо дат і назв ліків має відповідати змісту виписки з історії хвороби, в якій зазначено яке саме лікування було призначене, однак позивачем не було представлено підтверджуючих доказів щодо витрат на лікування, тощо. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами факт заподіяння моральних та матеріальних страждань, а відтак в задоволенні заявлених позовних вимогах слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed