Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив: розірвати щлюб між ним та відповідачем, що зареєстрований Ценявською сільською радою, про що було складено відповідний актовий запис № 5; неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю; після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.2015 між сторонами укладено шлюб, що зареєстрований Ценявською сільською радою, про що було складено відповідний актовий запис № 5. У шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різне бачення сімейного життя та ведення спільного господарств. Як наслідок вони втартили почуття взаємної любові і підтримки. Шлюбні відносини сторін фактично припинилися з жовтня 2019 року і з того часу вони проживають порізно. Примирення та подальше спільне життя між сторонами неможливе, а продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам обох. Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області П`ятковського В.І. від 03.04.2020, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі. Згідно Ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, направлено за підсудністю до Городенківського району Івано-Франківської області. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 02.09.2020 прийнято дану справу до свого провадження та постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті та проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задоволити; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24.07.2015 року Ценявською сільською радою Коломийського району Івано-Фрнківської області, актовий запис за № 5 від 24.07.2015, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.07.2015 Ценявською сільською радою Коломийського району Івано-Фрнківської області. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 79 від 10.11.2015 року; серії [NUMBER] , актовий запис № 13 від 23.02.2017 року. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо: залишити малолітніх дітей проживати з матір`ю та після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище [PERSON] , то судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з даної статті вбачається, що право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить відповідачу, а не може бути позовною вимогою позивача. Отже, позивач не довів суду, що у двох останніх позовних вимогах порушені, невизнані або оспорювані його права, свободи чи законні інтереси, тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial