Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на свою користь суму франшизи в розмірі 1000 гривень, моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 600,00 гривень, оскільки саме з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода 19.04.2013 р. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, відповідно до яких він визнає позов в частині стягнення з нього на користь позивача франшизи в сумі 1000 гривень. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 19 квітня 2013 року о 12 год. 30 хв. в Ворошиловському районі м.Донецька по вул.Артема буд. №88, [PERSON], керуючи автомобілем Форд, н/з ZSL [NUMBER], при зміні напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], в наслідок чого вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, за що наступає відповідальність, передбачена статтею 124 КУпАП. Постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 24.05.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєні ДТП, що сталась 19 квітня 2013 року о 12 год. 30 хв. (а.с.10). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як зазначає позивач, страхова компанія виплатила йому матеріальну шкоду, що була спричинена автомобілю ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], за вирахуванням суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідач визнав позов в частині стягнення з нього франшизи саме в сумі 1000,00 гривень, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза в розмірі 1000,00 гривень. В той же час суд відмовляє позивачу в задоволенні інших позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], власником автомобіля ВАЗ 21101, д/н [NUMBER], є [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В зв'язку із тим, що позивач не є власником пошкодженого майна, йому не було спричинено фізичний біль та страждання, яких би він зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що ним були сплачені кошти за отримання правової допомоги. Суд не приймає до уваги в якості доказу сплати послуг адвоката довідку від 01.11.2013 р., оскільки з неї не вбачається, що саме з приводу ДТП, що мало місце 19.04.2013 р. була надана позивачу консультація. Таким чином, підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не має. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 229,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial