Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У липні 2016 року, [PERSON] вирішив продати даний будинок, але при зверненні до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О. О. для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу вищевказаного будинку, виявилося, що на нього накладений арешт. Підставами обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON]. Окрім цього, підставою обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 листопада 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/1 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON]. При зверненні позивача до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було виявлено, що виконавчих проваджень де боржником виступає [PERSON] у відділі на примусовому виконанні немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Також просить зняти арешт з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати просить стягнути на свою користь. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] просив слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує про що надав до суду відповідну заяву. Представник відповідача Пирятинського районного центру зайнятості надав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Пирятинського районного ВДВС надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи Лубенського міськрайонного ВДВС в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 6). Вказане право позивача зареєстровано в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим [NUMBER], що підтверджено витягом №25805745 від 08.04.2010 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). 23 липня 2016 року при зверненні до приватного нотаріуса Запорожець О. О., [PERSON] дізнався, що на вищевказаний житловий будинок, який йому належить на праві власності, накладено арешт, а саме на підставі постанови в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON]. Окрім цього, підставою обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 листопада 2011 року, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О. М. Згідно даної постанови, об'єктом обтяження являється 1/1 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON] (а.с. 8-9). 25 липня 2016 року, Пирятинський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області надав позивачу довідку, що згідно даних з ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] у відділі на примусовому виконанні немає (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить в цілому [PERSON] про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року, а також інвентаризаційна справа №243 на вказаний житловий будинок (а.с. 38-51), суд приходить до висновку, що, арешт майна порушує право позивача, як власника, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача в частині визнання за ним права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], суд зазначає наступне. Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Отже, вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок, необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок за адресою [ADDRESS], зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] і як з'ясовано в ході судового розгляду, його право власності ніким не оспорюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial