Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк « ПриватБанк » ( далі ПАТ КБ « ПриватБанк» ) з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він у березні 2006 року перебував на медичному обстеженні в науково - дослідному Інституті очних захворювань в м.Одеса. Повертаючись додому в м. Володимир Волинський , Волинської області виявив втрату особистих документів , в тому числі і паспорта громадянина України . В березні 2006 року позивач звернувся з заявою до лінійного відділення міліції залізничної станції Одеса Головна в якій повідомив про втрату паспорта. Позивачу було видано інший паспорт взамін втраченого . 08 листопада 2006 року йому надійшло повідомлення з Одеської філії ПАТ КБ « ПриватБанк» про те , що за ним рахується заборгованість по кредитному договору на суму 2536,14 грн ., та попереджено , що в разі несплати боргу, на майно позивача буде накладено арешт і відшкодування боргу буде проведено за рахунок його майна . В цей же день [PERSON] повідомив Одеську філію ПАТ КБ « ПриватБанк» про те , що ним кредитний договір з відповідачем не укладався і коштів в банку він не отримував . Позивач звернувся до Володимир - Волинського МВ УМВС України у Волинській області , і у своєму зверненні виклав суть ситуації . На протязі тривалого часу [PERSON] звертався в органи прокуратури м. Одеса з проханням відкрити кримінальне провадження у звязку з крадіжкою його паспорта та інших речей . Кредитного договору на отримання грошей з відповідачем ПАТ КБ « ПриватБанк» не укладав і дану грошову суму не отримував . В травні 2009 року ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулося з заявою до Володимир - Волинського міського суду про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в розмірі 14\~957 грн . 46 коп . Судом було видано судовий наказ ,однак за його заявою судовий наказ був скасований . З позовом ПАТ КБ « ПриватБанк» до суду про стягнення з нього кредитної заборгованості не звертається . Це є ще одним підтвердженням того , що кредитний договір між ним та ПАТ КБ « ПриватБанк » не укладався . Вважає, що дії банку є неправомірними ,оскільки він з ПАТ КБ « ПриватБанк» договору на отримання кредитних коштів не укладав . Грошових коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримував . Посилаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві позивач та його представник просять задовольнити його вимоги , визнати недійсним та скасувати кредитний договір № DNH 4КР87410017 від 25.04. 2006 року на отримання ним кредиту в ПАТ КБ « ПриватБанк ». Представник ПАТ КБ « ПриватБанк » в судове засідання не зявився , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому порядку . До суду не надіслав заяви про слухання справи у його відсутність або ж не слухати справи за його відсутності . Суд вважає, що представник ПАТ КБ « ПриватБанк» в судове засідання не зявився без поважних причин , а тому справу можливо розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача , його представника , перевіривши інші матеріали справи суд вважає , що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено , що в березні 2006 року позивач перебував на медичному обстеженні в науково - дослідному інституті очних захворювань в м. Одеса. Повертаючись додому в м. Володимир Волинський , Волинської області виявив втрату особистих документів , в тому числі і паспорта громадянина України . 28 .04. 2006 року позивач звернувся з заявою до лінійного відділення міліції залізничної станції Одеса Головна в якій повідомив про втрату паспорта. Позивачу було видано інший паспорт взамін втраченого . 08 листопада 2006 року йому надійшло повідомлення з Одеської філії ПАТ КБ « ПриватБанк» про те , що за ним рахується заборгованість по кредитному договору на суму 2\~536,14 грн ., та попереджено , що в разі несплати боргу , на майно позивача буде накладено арешт і відшкодування боргу буде проведено за рахунок його майна. В цей же день [PERSON] повідомив Одеську філію ПАТ КБ « ПриватБанк» про те , що ним кредитний договір з відповідачем не укладався і коштів в банку він не отримував . Позивач звернувся до Володимир - Волинського МВ УМВС України у Волинській області , і у своєму зверненні виклав суть ситуації. На протязі тривалого часу [PERSON] звертався в органи прокуратури м. Одеса з проханням відкрити кримінальне провадження у звязку з крадіжкою його паспорта та інших речей . Кредитного договору на отримання грошей з відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав і дану грошову суму не отримував . В травні 2009 року ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся з заявою до Володимир - Волинського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в розмірі 14\~957 грн. 46 коп. Судом було видано судовий наказ , однак за його заявою 02.06. 2009 року цей судовий наказ було скасовано . З позовом ПАТ КБ « ПриватБанк» до суду про стягнення з нього кредитної заборгованості не звертається . Рішенням Жовтневського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03. 2010 року позовом [PERSON] до ПАТ КБ « ПриватБанк » про стягнення матеріальної та моральної шкоди встановлений факт згуби ним паспорта , а також не укладення ним договору кредиту . Дане рішення набрало законної сили . Крім того , дана обставина також підтверджена рішенням Володимир - Волинського міського суду від 09 грудня 2015 року за позовом [PERSON] до ПАТ КБ « ПриватБанк» про стягнення незаконно набутих грошових коштів . Дане рішення набрало законної сили . Після скасування судового наказу банк з позовом про стягнення з [PERSON] грошової суми за договором позики в позовному порядку до суду не звертався . Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при пригляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . Згідно вимог ст.ст.202 ч.1, 203 ч.ч.1-5, 215 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З врахуванням вищенаведених обставин , суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи , а тому відповідно до п. 9 ст.5 Закону України « Про судовий збір » звільнений від сплати судового збору , а відтак з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 грн . 20 коп. судового збору .

Outcome: approved