Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просять визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. На обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помела його бабуся- [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ,в якій проживає та зареєстрований позивач та якому належить 1/2 частина вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.2017 року. На момент смерті [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом термін позивач не подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі через те, що не знав, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] належить померлій [PERSON] . Крім того, про смерть бабусі позивач дізнався від свого батька [PERSON] , який і повідомив йому про необхідність звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись 11 грудня 2020 року до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Сухопаровою С.Г. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Також, нотаріус повідомила, що після померлої [PERSON] є інші спадкоємці: дочка - [PERSON] , яка 26 листопада 2020 року подала до нотаріальної контори заяву про те, що в установлений законом строк вона не подавала заяву про прийняття спадщини, на спадщину не претендує і в подальшому звертатися до суду для поновлення строків не буде та онук [PERSON] . Вважає, що його необізнаність про смерть бабусі та необізнаність про належність їй на праві власності 1/2 частини квартири [ADDRESS] є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини за законом. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 43). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року було виключено у якості третьої особи по справі [PERSON] залучивши його до участі у справі в якості належного відповідача замінивши первісного відповідача Кам`янське міську громаду в особі Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (а.с.60). Кам`янська міська громада в особі Кам`янської міської ради Дніпропетровської області надавала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що Кам`янська міська рада є неналежним відповідачем по справі та просила відмовити в задоволенні позову ( а.с.53-57). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 116). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, відзив на позовну заяву не надав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини підтримала. Третя особа - Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сухопарова С.Г. надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2021 року надала копію спадкової справи № 41/2020 після померлої [PERSON] (а.с.79-108). Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11 лютого 2020 року, виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) (а.с. 15). Позивач [PERSON] є онуком померлої, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії ІV від 16 березня 1984 року, виданим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, а/з № 889 (а.с. 91), відповідно якого його батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу між батьками позивача, серії [NUMBER] від 27 серпня 1983 року а/з 10, виданого Кам`янська с. Рада Новомиргородського району Кіровоградської області (оберт а.с.91) мати позивача змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження матері позивача - [PERSON] серії [NUMBER] від 26 березня 1962 року а/з № 299, виданий Дніпровським рай РАЦС м.Дніпродзержинська (а.с.92) підтверджується, що матір`ю [PERSON] є померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05 серпня 2019 року, виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області мати позивача [PERSON] померла [INFO] (оберт а.с.92). Після смерті бабусі позивача [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1995 року, виданого на підставі розпорядження № 0277 від 10 лютого 1995 року керівника АО «Дніпровагонмаш»(а.с.93). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії HMX від 27 грудня 2017 року позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с.94). Відповідно до заяви [PERSON] (оберт а.с.82) яка надійшла до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сухопаровою С.Г. 11 грудня 2020 року була відкрита спадкова справа № 41/2020 після померлої [PERSON] (а.с. 80) У встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно заяви № 125 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені [PERSON] , останній звернувся до нотаріальної контори 11 грудня 2020 року, тобто після спливу шестимісячного строку (оберт а.с.82). 15 грудня 2020 року приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сухопарова С.Г. винесла постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 106-107). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст. ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, здійснення особою права на прийняття спадщини закон пов`язує із вчиненням нею відповідних дій протягом встановленого законом строку, у тому числі поданням відповідної заяви про прийняття спадщини. Пропуск такого строку позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, строк який пропущений з поважних причин, потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/170, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20). Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Також, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За правилами, встановленими ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, з огляду на доводи позовної заяви, процесуальним завданням позивача було доведення належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що він з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його баби [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, заявлені позивачем позові вимоги необхідно задовольнити, та надати йому додатковий строк протягом двох місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved