Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 25 вересня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені в грудні місяці 2014 року. Добровільно вирішити це питання відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 вересня 2014 року. 12.12.2016 позивач [PERSON] надав суду письмову заяву (вх.№7311), в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. 19.01.2017 відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву (вх.№364 від 19.01.2017), в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу залишити їй «Зайко». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із свідоцтва про шлюб, серії І-АМ №146025, виданого 25 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 25 вересня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія І-АМ №298668, виданого виконавим комітетом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Сторони сімейних стосунків не підтримують з грудня місяця 2014 року. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-АМ №146025, виданого 25 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Сукманова» змінила на прізвище чоловіка «Зайко». Відповідач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «Зайко». Враховуючи ці обставини суд вважає залишити відповідачеві [PERSON] прізвище «Зайко». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved