Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 23030,05 гривень та моральне шкоду в сумі 150000 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року його визнано потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні. В результаті нанесення йому відповідачем 08 липня 2011 року ударів в область голови та тулуба, він отримав легкі тілесні ушкодження , що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я . У зв`язку з нанесеними йому тілесними ушкодженнями він вимушений був придбавати ліки на лікування від злочину, а тому просив стягнути спричинену йому матеріальну шкоду. Крім того, оскільки внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень він терпів фізичний біль, переніс стрес, зазнав душевних страждань, змушений був змінити спосіб життя та повсякденну поведінку, то просив стягнути з відповідача ще й моральну шкоду . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його законний представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики до суду впродовж тривалого часу не з`являється посилаючись на зайнятість його та його представника, надав заперечення , в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомити цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача по справі про час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. За змістом Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства , принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого у статті 223 ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що в свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст..ст.7,8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у зв`язку з його заявою . Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи , суд приходить до наступного. Судом установлено та доведено матеріалами справи, що відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] закрито, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2сти.125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілим.Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України) Згідно із ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.Відповідно до ухвали суду 08 липня 2011 року близько 18 години [PERSON] , знаходячись поблизу будинку [ADDRESS] на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс декілька ударів предметом, схожим на металевий прут, в область голови та тулубу [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з субараноїдальним крововиливом та забійної рани в лівій тім`яній ділянці, ушкоджень кінцівок - синців в області лівого колінного суглобу, лівого плеча, передпліччя та кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. За змістом вимог ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За умовами пункту 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач [PERSON] , пред`являючи вимогу про відшкодування 23030,05 гривень витрат на купівлю медичних препаратів, на підтвердження понесення вказаних витрат надав чеки ( а.с. 6-32).Зважаючи на положення ч. 3 ст. 1193 та ч. 1 ст. 1195 ЦК України , позивач має право на відшкодування витрат на придбання ліків. Згідно із частинами 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України , суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на лікування на предмет їх належності та достовірності відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України, суд не може їх визнати достатніми, так як відсутні докази того, що ліки, вказані в чеках, наданих позивачем, були призначені йому лікарем. До того ж сума вартості ліків, указана в чеках не збігається з сумою пред`явленою позивачем, а на деяких чеках відсутня дата.Крім того, суд ураховує, що позивач є інвалідом внаслідок аварії на ЧАЕС (1 категорія) , унаслідок чого має право на безкоштовне медичне забезпечення відповідно до Закону України «Про статус громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За таких обставин, на переконання суду, відсутність доказів щодо призначення ліків, на які позивачем надано чеки, перешкоджає визнанню останніх достатніми для стягнення указаної суми. Разом з тим , суд вважає , що підлягає до часткового задоволення позов про відшкодування моральної шкоди .Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо до нього особисто. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «ПРО судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.Отже, при визначенні розміру моральної шкоди, суд повинен ураховувати й інші обставини справи, які мають істотне значення.Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Таким чином, враховуючи глибину душевних страждань, вимушені зміни в житті позивача, наслідки протиправної поведінки відповідача , суд вважає, що сума три тисячі гривень відповідає засадам виваженості і справедливості. На підставі викладеного та

Outcome: partial