Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Суворовського районного суду від 04.03.2020 (справа № 523/15142/19) позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальність «УЖФ» Євро-сервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про зобов`язання провести повірку приладу обліку теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок вартості за теплову енергію задоволено частково. Разом з цим, при ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, понесених позивачем по справі у розмірі: 768 грн. 40 коп., на підставі викладеного просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В судове засідання з розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення суду, сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Позивач звернувся до суду з заявою про проведення засідання за його відсутності, в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі. Фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється\~у відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у зв`язку\~з розглядом\~справи за\~відсутності учасників\~справи. Дослідивши заяву позивача про ухвалення додатково рішення, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Так, відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси, від 04.03.2020 року, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальність «УЖФ» Євро-сервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про зобов`язання провести повірку приладу обліку теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок вартості за теплову енергію задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальність «УЖФ» Євро-сервіс» провести повірку приладу обліку теплової енергії (лічильник теплової енергії № 34650667) за адресою: [ADDRESS] , за рахунок споживача [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання здійснити перерахунок вартості за теплову енергію залишено без задоволення. Також, судом встановлено, що при ухвалені даного судового рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені судові витрати в сумі 768 грн.40 коп., що підтверджуються квитанцією про сплату судового збору, та який відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (з врахуванням змін), перевірено та зараховано до Державного бюджету України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позов задоволено частково, відповідно положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 768 грн.40 коп. \~ \~ \~ \~Крім іншого, позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення суду також, просив встановити строк виконання рішення суду до 01.09.2020 року. \~ \~ \~ \~Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - додаткове рішення суду ухвалюється стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на викладене, судом відхиляються дані вимоги позивача, оскільки вони не були предметом розгляду справи, позовна заява не містила вимоги щодо встановлення строку виконання рішення суду, відтак суд позбавлений можливості вирішувати дані вимоги в порядку передбаченому ст. 270 ЦПК України. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial