Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] згідно якого прохав суд визнати за ним право власності на приміщення магазину загальною площею 58, 5 кв. м, що складається з приміщення магазину 2-1 площею 24,9 кв. м, приміщення магазину 2-2 площею 26,4 кв. м, входу в магазин 2-3 площею 7,2 кв. м та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказав, що 24 січня 1995 року ним було придбано житловий будинок не закінчений будівництвом, розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за № 1-179 від 24.01.1995р. зареєстрованим Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1996 року за № 9425. У 1996 році вказаний житловий будинок був введений в експлуатацію з загальною площею 240 кв. м. Рішенням виконкому Крюківської райради за № 119 від 28.02.1998 року йому надано дозвіл на використання частини вказаного житлового будинку для розміщення магазину. У 2000 році, частину житлового будинку переобладнаного під магазин площею 24, 9 кв. м було введено в експлуатацію. З метою поліпшення житлових умов у 2000-2005 роках ним було самовільно побудовані прибудови до будинку та вже існуючого на той момент магазину, право власності на які за ним було визнано рішенням Крюківського районного суду від 30 листопада 2007 року, зокрема визнано за ним право власності на приміщення цокольного поверху: сарай /Ш/ площею 3,5 кв. м, вхід у гараж /У/ площею 21 кв. м, сарай /У/ площею 7, 6 кв. м, та в тому числі магазин на першому поверсі /2-2/ площею 26,4 кв. м та вхід у магазин /2-3/ площею 7, 2 кв. м. Приміщення магазину всього склало 58,5 кв. м, враховуючи площу введену в експлуатацію Актом від 22 травня 2000 р. та площу на яку визнано право власності за рішенням Крюківського районного суду. Магазину присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] про що Управлінням містобудування та архітектури виконкому Кременчуцької міської ради видано Свідоцтво за № 1937. Земельна ділянка площею 0,0041 га, розташована під приміщенням магазину належить йому на праві приватної власності. Все належне йому нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в Кременчуці, було зареєстроване КП «Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом від 18.11.2011 року, згідно якого нерухоме майно складає житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS]. Загальна площа будинку складає 318,9 кв. м. Підтвердженням реєстрації з є також відповідь КП «КМБТІ», згідно якої за даними інвентаризаційної та реєстрової справи житловий будинок з вбудованим магазином складає 318, 9 кв. з житловою площею 72, 2 кв. м. Загальна площа вбудованого магазину складає 58, 5 кв. м. Такі дані відповідають даним технічного паспорту від 25.01.2002 року зі змінами станом на 16.11.2011р. (дата замовлення витягу). Влітку 2013 року, між ним та відповідачем відбулася усна домовленість про купівлю [PERSON] належного йому майна, зокрема житлового будинку та приміщення магазину, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 21 червня 2013 року. На виконання усної домовленості, 23 серпня 2014 року, між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідовичем М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1435, відповідно до якого відповідач придбала житловий будинок, з господарськими будівлями [ADDRESS], загальною площею 260, 4 кв. м. Разом з будинком, окремим договором відповідач придбала й земельну ділянку, що знаходиться під ним. Іншу частину будинку площею 58,5 кв. м, що складає приміщення магазину відповідач відмовилася купувати обґрунтовуючи свою відмову відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дана відмова вважає порушенням належного йому права власності, шляхом його не визнання. З метою підтвердження свого права власності на приміщення магазину площею 58, 5 кв. м, він звернувся до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, з заявою про реєстрацію приміщення магазину. Однак було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 18239075 від 23.12.2014р. з підстав відсутності документів необхідних для реєстрації речового права. Вважає що факт наявності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстрованого за ним нерухомого майна, включаючи площу приміщення магазину, свідчить про належність йому на праві власності цього майна. Однак розпорядитися належним йому майном він не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно. В судовому засіданні представник позивача адвокат за угодою Байдуж Ю.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та прохала їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа - КП «Кременчуцьке МБТІ» до суду свого представника не направила, направила клопотання про розгляд справи без участі її представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа Кременчуцьке міське управління юстиції у Полтавській області до суду свого представника не направила, направила клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Позивач 24 січня 1995 року придбав житловий будинок не закінчений будівництвом, розташований за адресою: [ADDRESS] 4, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за № 1-179 від 24.01.1995р., зареєстрованого Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1996 року за № 9425. 06 вересня 1996 року Актом приймання в експлуатацію індивідуального житлового будинку, виданого виконавчим комітетом Крюківської районної ради народних депутатів, житловий будинок за адресою [ADDRESS] був введений в експлуатацію з загальною площею 240 кв. м. 28.02.1998 року Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області за № 119 позивачу було надано дозвіл використовувати частину житлового будинку по [ADDRESS] для розміщення магазину. Згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 22 травня 2000 року, частину житлового будинку переобладнаного під магазин площею 24, 9 кв. м було введено в експлуатацію. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 листопада 2007 року, за позивачем визнано право власності на самовільно переобладнані приміщення цокольного поверху /літера А/ - сарай /Ш/ площею 3.5 кв. м, вхід у гараж /У/ площею 21 кв. м, сарай /У/ площею 7, 6 кв. м, на першому поверсі магазин 2-2/ площею 26,4 кв. м та вхід у магазин /2-3/ площею 7,2 кв. м за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.11.2011 року за №32103801, за позивачем було зареєстровано нерухоме майно (на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.1995 року та рішення Крюківського районного суду від 30.11.2007 року), яке складає житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. [ADDRESS]. Загальна площа будинку складає 318, 9 кв. м. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], виданого КП «Кременчуцьким МБТІ» від 25.01.2002 року, інвентарний № 8675, зареєстрований в реєстрі за № 63/9425, зі змінами внесеними від 31.08.2007 року загальна площа будівлі складала 318,9 кв. м з яких 260,4 кв.м площа будинку та 58,5 кв.м використовується під магазин. 16.11.2011 року КП «Кременчуцьким МБТІ» було виготовлено новий технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], інвентарний № 8675, зареєстрований в реєстрі за № 63/9425, (яким погашено т/п від 2002 року) згідно якого загальна площа житлового будинку складає 260,4 кв. м, без урахування приміщення будівлі магазину який становить 58,5 кв.м. Згідно свідоцтва Управління містобудування та архітектури виконкому Кременчуцької міської ради за № 1937 виданого на підставі розпорядження № 37-Р від 11.02.2014 року, магазину присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS]. Згідно відповіді КП «КМБТІ» за вих. № 61/1609 від 28.04.2015 року за даними інвентаризаційної та реєстрової справи житловий будинок з вбудованим магазином по [ADDRESS] в м. Кременчуці складає 318, 9 кв. м з житловою площею 72, 2 кв. м. Загальна площа вбудованого магазину складає 58, 5 кв. м. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.08.2013 року ін..№7676880 виданого Реєстраційною службою Кременчуцького МУЮ і Полтавській області, земельна ділянка площею 0,0041 га, за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі належить позивачу на праві приватної власності. 23 серпня 2014 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідовичем М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1435, відповідно до якого відповідач придбала у позивача житловий будинок, з господарськими будівлями [ADDRESS], загальною площею 260, 4 кв. м. Згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідовичем М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1437, відповідач придбала у позивача земельну ділянку загальною площею 0,0954 кв.м. розташовану за адресою : [ADDRESS]. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з метою підтвердження свого права власності на приміщення магазину площею 58, 5 кв. м, який позивач мав намір відчужити, позивач звернувся до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, з заявою про реєстрацію права власності на приміщення магазину. Однак рішенням від 23.12.2014 року за № 18239075 йому було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав відсутності документів що підтверджують виникнення права власності на нерухоме майно та документу що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Вивчивши та проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить до висновку, що право власності позивача на приміщення магазину якому у 2014 році присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] та яке складає 58,5 кв. м, враховуючи площу введену в експлуатацію Актом від 22 травня 2000 р. та площу на яку визнано право власності за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2007 року підтверджується наявністю в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію за позивачем нерухомого майна за адресою [ADDRESS], включаючи площу приміщення магазину, що складає 58, 5 кв. м. яке здійснювало КП «Кременчуцьке МБТІ» на підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 7/5 від 07.02.2002 року. Відповідно до пунктів 1.5,1.6,1.7 Тимчасового положення, яке діяло на той час, державній реєстрації підлягли право власності та інші речові права на нерухоме майно, зокрема будинки, споруди, приміщення та інше. Державній реєстрації підлягало право власності на закінчене будівництвом нерухоме майн, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законом порядку. Реєстр прав власності на нерухоме майно був єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, субєктів прав, обєкти нерухомого майна та незавершеного будівництва, право встановлювальні документи. Відповідно до п. 1.2 Тимчасового положення, на момент його дії, державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 328, 331 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.321 Цивільного Кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Згідно 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином суд вважає доведеним наявність у позивача права власності на приміщення магазину, що складає 58, 5 кв. м., а позов таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved