Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки, яка перебуває у колективній власності КСП «Іванівське» розміром 6,60 га. Він фактично прийняв спадщину, оскільки фактично проживав разом зі спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] . Проте, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджено факт родинних відносин між ним та [PERSON] Позивач просить встановити факт родинних відносин, зокрема той факт, що він, [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Гродівка Красноармійського району; визнати за ним право на отримання земельної частки ( паю) в порядку спадкування за законом на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Іванівське» розміром 6,60 га. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 3). Представник відповідача Гродівської селищної ради Покровського району в судове засідання не з`явився, просили справу слухати у їх відсутність ( а. с. 24). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 6). Згідно довідки виконкому Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області № 806 від 14.06.2018 року [PERSON] , 1909 року народження, яка померла [INFO] по день смерті була зареєстрована і постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] з 1976 року. Разом з нею у спадковому будинку мешкав та був зареєстрований [PERSON] з 11.02.1988 року по 21.02.2003 року. ( а.с. 10). Згідно акту від 12.04.2019 року , складеного Гродівською селищною радою, [PERSON] дійсно проживав та вів підсобне господарство разом зі своєю бабцею [PERSON] з 1980 року по 20.02.2003 року. ( а.с. 12). До позовної заяви надано свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с. 11), проте не надано на підтвердження позовних вимог доказів, які б свідчили зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] . Також не надано доказів на підтвердження факту родинних відносин між матір`ю позивача [PERSON] та його бабкою [PERSON] , зокрема витягу з актового запису про народження його матері [PERSON] , або неможливість надати такий витяг, а в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії взагалі зазначено, що дочкою спадкодавця [PERSON] є [PERSON] ( а. с. 14). Акт та довідка з місця проживання, надані позивачем, не підтверджують факт родинних відносин між позивачем , [PERSON] та [PERSON] Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 .01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Враховуючи те, що [PERSON] померла [INFO] , до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила ЦК УРСР. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України, який діє з 01.01.2004 року, визначено, що для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) строк для прийняття спадщини встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01.01.2004 року тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, померлої [INFO] подав 21.01.2019 року ( а.с. 14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 року вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] є неможливість встановлення родинних відносин. Згідно листа Другої покровської державної нотаріальної контори спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась, тому надати копію спадкової справи не має можливості. Дані про спадкоємців не відомі.( а.с. 4). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилається на норми ЦК України,а не на норми ЦК УРСР, не ставить питання про встановлення факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця, як того вимагають норми ЦК УРСР, а звертається з вимогами про визнання права на отримання паю. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачем не доведено в судовому засіданні родинні відносини між ним, [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , неправильним застосуванням норм права, а також приймаючи до уваги той факт, що вимога про визнання права на спадщину є похідною від вимоги про встановлення факту родинних відносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed