Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд зняти арешт, накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції від 01.02.2002 та зареєстрований 13.08.2004 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1235904 реєстратором Української міської державної нотаріальної контори, додаткові дані: архівний номер: 4450378КІЕV478, Архівна дата: 17.06.2002, дата виникнення: 06.02.2002, № реєстру: 3, внутр. № 89010Е3227F35В325549, коментарій: с. 19 Українська ДНК, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що Обухівським районним судом розглянуто цивільну справу та винесено рішення суду від 13 березня 1998 року, відповідно до якого з батька позивача на користь [PERSON] ( матері позивача) були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] та сестри [PERSON] в розмірі 1/3 частині від усіх видів заробітку щомісячно. За виданим виконавчим листом відділом ДВС Обухівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження та в процесі примусового виконання рішення суду постановою державного виконавця відділу ДВС Обухівського РУЮ від 01.02.2002 накладено арешт на майно, що належало [PERSON] . У подальшому, 13.08.2004 реєстратором Української міської державної нотаріальної контори внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт всього майна за адресою: [ADDRESS] , власником якої був [PERSON] . Позивач звернувся до відповідача з проханням про зняття\~\~арешту з майна в зв`язку з тим що при оформлення спадщини нотаріус відмовив\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~квартиру батька\~по тій\~причині,\~що на\~квартиру було\~накладено арешт\~з 01.02.2002\~року. З огляду на викладені обставини просять позов задовольнити. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2019 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач та представник відповідача позовні вимоги підтримали, просили задоволити в повному обсязі. Відповідач, в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних.. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується, свідоцтвом про право власності на житло. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17). Згідно довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [PERSON] за адресою [ADDRESS] ,\~накладено обтяження, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження: 1235904, зареєстровано: 13.08.2004 року Українською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови 01.02.2002 року Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ. 19.10.2016 року [PERSON] звернулась із заявою до Обухівського ВДВС про повернення їй виконавчого листа. Згідно постанови головного державного виконавця ДВС в Обухівському районі Долгіх Тетяні Вікторівні був повернутий виконавчий лист, але державний виконавець не зняв арешту з квартири [PERSON] , так як було знищено архівні справи. Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовлено у знятті арешту у зв`язку з тим, що станом на 20.10.2016 року виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває, а матеріали виконавчих проваджень зберігаються не більше трьох років після чого знищуються , тому було рекомендовано звернутись для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту до суду. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. В\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі\~ст.321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт і заборона відчуження, накладений на майно боржника [PERSON] державним виконавцем не знято. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений квартиру за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , порушує можливості реалізації позивачу своїх прав власності на вищезазначене нерухоме майно та унеможливлює прийняти спадщину після смерті батька, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved