Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Із позовних вимог вбачається, що на початку двохтисячних років він придбав у [PERSON] невеликий трактор з двох корпусним плугом, марки Карпатець. Літом 2016 року сусід [PERSON] просив, щоб він позичив йому трактор з плугом на декілька годин, так як він має виорати город, на що він погодився. Вони не домовлялися про будь-яку оплату чи таке інше. Сам відповідач поклав плуг на кузов трактора і поїхав з його господарства. Будь-яких документів при цьому не оформляли, так як він повірив відповідачу на слово. Пройшов час, а трактор і плуг відповідач йому не повертав. Крім цього він не міг знайти самого [PERSON] Пізніше, йому стало відомо, що відповідач може проживати в с.Висла Рогатинського району. В лютому 2017 року він звернувся з відповідною заявою до поліції Косівського району, щоб йому допомогли повернути трактор. Висновком Косівського відділу поліції від 03.03.2017 року, йому було відмовлено і роз'яснено, що він може з цього приводу звернутися до суду. Просить позов задоволити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'являється, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв'язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2017 року до Косівського ВП ГУНП надійшла заява [PERSON] про те, що йому не повертає трактор гр. [PERSON], який він йому позичив в 2015 році. Відповідно до висновку по зверненню [PERSON] від 03.03.2017 року (а.с.4), позивачу рекомендовано по даному питанню звернутися до Косівського районного суду, оскільки в ході проведеної перевірки встановлено, що дійсно [PERSON] на добровільній основі позичив свій власний трактор гр. [PERSON], з умовою, що він його відремонтує і поверне. З пояснень брата [PERSON] вбачається, що [PERSON] відремонтував трактор за власні кошти та забезпечує [PERSON] дровами. Згідно ч.1, ч.2 ст.827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. Відповідно до ст.828 ЦК України, договір позички речі побутового призначення між фізичними особами може укладатися усно. Договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Стаття 831 ЦК України зазначає, що якщо сторони не встановили строку користування річчю, він визначається відповідно до мети користування нею. Згідно п.3 ч.2 ст.833 ЦК України, користувач зобов'язаний повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. Пунктом 2 ч.2 ст.834 ЦК України передбачено, що позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо користування річчю не відповідає її призначенню та умовам договору. Відповідно до ст.836 ЦК України, якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 827, 828, 831, 833, 834, 836 ЦК України та

Outcome: approved