Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на термін навчання, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. В обгрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що на даний час він навчається в 11 класі з вечірньою формою навчання Жовтоводської середньої загальноосвітньої школи №10 з профільними класами та потребує допомоги з боку своїх батьків. Зараз він знаходиться на повному утриманні матері, а батько такої допомоги на його утримання не надає, у зв'язку з чим він змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 21.03.2018 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ст. 274 ЦПК України. Крім того, було встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 17.09.2018 року відповідач, [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні його позову посилаючись на те, що навчання у школі позивача з вечірньою формою навчання не позбавляє його можливості влаштуватись на роботу та забезпечувати себе усім необхідним, також він вважає, що позивачем не доведено наявність або відсутність у нього доходів, місце його фактичного проживання, не надано відомостей про його утримання матір'ю. До того ж відповідач не погоджується з обраною позивачем формою навчання. Вважає, що наданими доказами не підтверджено його потребу в матеріальній допомозі з його боку. Також, відповідач у своєму відзиві повідомляє, що на сьогоднішній день він є здоровою працездатною особою, однак після участі в антитерористичній операції потребує психологічної реабілітації. Офіційно працевлаштований на ДП «СхідГЗК», на даний час одружений, проживає разом зі своєю дружиною та двома її неповнолітніми дітьми, купує харчі, одяг дітям, сплачує комунальні послуги. Позивач разом з ним не проживає. Позивач, [PERSON], у відповіді на відзив зазначає, що обрав заклад для отримання освіти на свій власний розсуд так як є повнолітньою особою. Оскільки він не закінчив середню освіту, то на даний час працевлаштуватись він не може. Проживає він разом з матір'ю, яка його забезпечує матеріально, та на даний час потребує допомоги з боку батька. Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що мати позивача на теперішній час перебуває у шлюбі, який теж працює та має доходи, також повідомляє, що його дружина також працює та отримує стабільний заробіток. По відношенню до старшого сина вона має статус матері-одиначки і аліментів не отримує. Щодо молодшого сина, то батько цієї дитини не сплачує аліменти на його утримання та має борг по їх сплаті, а тому він особисто утримує малолітніх дітей своєї дружини. З позивачем у нього були добрі стосунки до подачі ним позову до суду, він надавав йому матеріальну допомогу, але розписок не брав. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. /а.с.3/ Згідно довідки Комунального закладу освіти Жовтоводська середня загальноосвітня школа №10 з профільними класами від 19.06.2018 року [PERSON], [INFO] навчається в 11 класі з вечірньою формою навчання./а.с.5/ Згідно з правилами навчання у середній загальноосвітній школі навчання відбувається з 14 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. кожного дня, окрім п'ятниці, що позбавляє позивача працевлаштуватись та отримувати власні доходи. На даний час позивач проживає разом з матір'ю [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] за рахунок матері. Відповідно до довідки про доходи мати позивача - [PERSON] офіційно працевлаштована на ДП СхідГЗК та її дохід за 6 місяців становить 78057 грн. 62 коп. Відповідач, являючись батьком повнолітнього [PERSON], належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча може і повинен надавати таку допомогу, а його потреба у допомозі з боку батька знайшла своє підтвердження дослідженими судом доказами. Так, [PERSON] є здоровою працездатною особою, офіційно працевлаштований на ДП СхідГЗК, його дохід за шість місяців складає 88821 грн. 98 коп. З 07 червня 2018 року відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON], яка з його пояснень теж офіційно працевлаштована та отримує стабільну заробітну плату, а тому твердження відповідача, що він один утримує свою дружину та її двох малолітніх дітей спростовуються наданими доказами. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, не заслуговує уваги твердження відповідача, що позивачем обрано невірну форму навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази з урахуванням можливості батька надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, вважає за доцільне стягнути аліменти на його утримання в частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку на час навчання сина, оскільки у нього є можливість надавати таку допомогу на час його навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки Законом України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, а відповідач є учасником бойових дій відповідно до наданого ним посвідчення серії АБ №346778 і теж звільнений від сплати судового збору, то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: approved