Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 серпня 1993 року міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2022. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 серпня 1993 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Головною причиною розпаду сім'ї стало те, що він втратив до [PERSON] почуття поваги та любові. Між ними постійно виникали сварки, що призвело до взаємної неприязні. Близько десяти років між ними припинені подружні стосунки, близько семи років вони не ведуть спільне господарство. Вважає, що примирення між ними неможливе, розлад в сім'ї носить стійкий характер. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують та поновлювати наміру не мають. Вони давно перестали розуміти один одного, внаслідок чого сім'я розпалась остаточно, існує формально. Враховуючи вищенаведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, таке суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, остання подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у їхній відсутності, позов підтримують та просять задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне - «[PERSON]». У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 серпня 1993 року у міському відділі РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2022. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 1993 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сім'ї. На протязі тривалого часу не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини. Враховуючи те, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, а також переконання позивача, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу, наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, відновлення сімейних стосунків неможливе, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, зокрема, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачу [PERSON] після розірвання шлюбу слід змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved