Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського району Запорізької області, актовий запис № 63. Вимоги позову обґрунтовує тим, що подружнє життя у них не склалося. Відносини поступово погіршувалися, усе частіше стали сварки, непорозуміння, свідком з`ясування відносин часто ставала дитина, що також негативно впливає й на взаємовідносини і на психічний стан сина. Приблизно з листопада 2020 року їхні відносини припинилися зовсім. Відновити шлюб неможливо, оскільки відсутня між ними любов, взаємна довіра та повага. Продовжувати сімейне життя з відповідачкою стало для нього неможливим. На сьогоднішній день вони фактично є чужими один для одного, а отже за таких обставин є неможливим і збереження їхнього шлюбу. На теперішній час він самостійно облаштовує своє життя і вважає, що збереження їхнього шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам. Шлюб у нього та у відповідачки перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Він приймає активну участь у його вихованні, займається його розвитком та по можливості забезпечує усім, що необхідно для повноцінного життя й розвитку. В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17), відповідач проти позову не заперечує (а.с.16). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 07 жовтня 2000 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського району Запорізької області, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved