Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та просив стягнути з відповідачів на його користь відшкодування завданої йому шкоди у розмірі 69129,82 грн. та судові витрати. У клопотанні від 06.06.2014 р. уточнив вимоги та просив суд віднести усі його вимоги до відповідача [PERSON]. Вимоги мотивував тим, що 27.08.2013 р. він, керуючи автомобілем TOYOTA AVENSIS, належним йому на праві власності, рухався по автомобільній дорозі в напрямку м. Донецьк. На 459 км. автомобільної дороги Знам'янка-Луганськ-Ізварине перед пішохідним переходом, коли він зупинився для того, щоб пропустити пішохода, з його автомобілем зітнувся автомобіль HYUNDAI GETZ, яким керувала відповідач [PERSON] Зазначає, що зіткнення сталось внаслідок недотримання відповідачем безпечної дистанції руху, чим відповідач порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується Постановою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2013 р. Посилається на те, що відповідно до висновку № 20/03 від 19.03.2014 р. сума матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля складає 58242,82 грн., 680,00 грн. складають витрати на експертне товарознавче дослідження, 207,00 грн. - діагностичне обстеження автомобіля. Також зазначає, що у зв'язку з погіршенням здоров'я, перенесеним шоком, неможливістю використання власного транспортного засобу, а також впливом на його власні і ділові наміри вважає, що йому було завдано моральну шкоду, яку оцінює у 10000,00 грн. Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» подані заперечення на позов, де відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Заперечення мотивовані тим, що 21.09.2012 р. між АТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9852108, за яким застраховано відповідальність водія автомобіля HYUNDAI GETZ, номерний знак [NUMBER]. Предметом розгляду даної справи є заподіяння матеріальної шкоди в результаті ДТП за участі автомобіля відповідача HYUNDAI GETZ, номерний знак [NUMBER]. Зазначає про те, що згідно п. 19.2. ст. 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чинної на момент укладання договору, договір страхування припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу. Тобто відповідальність [PERSON] не застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». У судове засідання позивач не з'явився. В клопотанні від 06.06.2014 р. просив розглянути справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явились - про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в телефонному режимі перед судовим засіданням повідомила про її знаходження у командировці, документів, що підтверджує поважність її неявки суду не надала, при цьому судову повістку, яка є підставою поважності причин відсутності на роботі, отримала 20 червня 2014 року. Крім того, починаючи з попереднього судового засідання від відповідача надходили заяви про відкладення розгляду справи з різних причин (необхідність отримання юридичної допомоги, криміногенна ситуація тощо), внаслідок чого суд вважає неявку відповідача зловживанням своїми процесуальними правами з метою зволікання розгляду справи у встановлені судом строки. В зв'язку з цим суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З постанови Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2013 р. вбачається, що 27.08.2013 р. о 07 годині 30 хвилин на 459 км. а/д Знам'янка-Луганськ-Ізварине [PERSON], керуючи транспортним засобом HYUNDAI GETZ, номерний знак [NUMBER], не дотрималася безпечної дистанції, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, та скоїла ДТП, вчинивши при цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] вину визнала в повному обсязі та була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 08.10.2013 р. За приписами ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно полісу № АВ/9852108 забезпеченим транспортним засобом виступає автомобіль HYUNDAI GETZ, номерний знак [NUMBER], а страхувальником - [PERSON] Згідно п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чинної на момент укладання договору якщо забезпечений транспортний засіб відчужується і власник не подав заяву про припинення договору страхування, договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль HYUNDAI GETZ належить [PERSON], але зареєстрований за нею зі зміненим номерним знаком - [NUMBER]. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір страхування, формалізований полісом № АВ/9852108 є припиненим, а відповідальність [PERSON] не застрахована. Зазначену подію кваліфікувати як страховий випадок законних підстав у суду немає. З Висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартості матеріальної шкоди у зв'язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю марки TOYOTA AVENSIS ЗГН, реєстраційний номер [NUMBER] № 20/03 від 19.03.2014 р. вбачається, що власнику зазначеного автомобіля завдана шкода у розмірі 58242,82 грн. Заперечень від відповідача щодо зазначеного висновку не надійшло. Дослідивши Висновок № 20/03, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 58242,82 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з [PERSON] Також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 680,00 грн., підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 14.03.2014 р. Разом з тим, суд вважає, що витрати на проведення діагностичного обстеження автомобіля у розмірі 207,00 грн. не підлягають стягненню, оскільки вони не є вимушеними, понесені позивачем на власний розсуд, адже для визначення обґрунтованої суми шкоди достатньо було провести лише автотоварознавче дослідження уповноваженою на те особою. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню складає: 58242,82 грн. + 680,00 грн. = 58922,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності вини. Диспозиція ч. 2 ст. 23 ЦК України визначила, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В результаті ДТП позивач зазнав певний обсяг душевних страждань, оскільки в результаті ДТП він був позбавлений можливості використовувати транспортний засіб, що також вплинуло на його власні і ділові наміри. Таким чином, порушився його звичайний життєвий уклад. Водночас позивач не надав суду доказів погіршення стану здоров'я. Враховуючи, що доводи позивача знайшли часткове підтвердження, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди обчислений ним не відповідає принципам розумності та справедливості. Суд вважає справедливою сатисфакцією грошову компенсацію в сумі 2000,00 гривень, яка підлягає стягненню з [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати позивача складають витрати на оплату судового збору. Враховуючи, що вимоги позивача задоволені частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 637,95 грн. (589,23 грн. - матеріальна шкода та 48,72 моральна шкода). На підставі викладеного,

Outcome: partial