Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання за ним право власності на реконструйоване домоволодіння за адресою: м. Одеса, вулиця Олександра Вронського, 17, розташованого на земельній ділянці, загальною площею 670,0 кв. м. та зобовязати відповідача [PERSON] усунути йому перешкоди у користуванні власністю, посилаючись на такі обставини. Відповідно до договору на право забудови, укладеного 28.08.1948 року між Управлінням Головного Архітектора м. Одеси Виконкому Одеської [PERSON] в особі [PERSON], з одної сторони, та [PERSON], з іншої сторони, а також Плану земельної ділянки в м. Одесі по вул. 3-я Пригородна ([PERSON]) та постанови Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 23 серпня 1948 року № 9/4, [PERSON] була передана під забудівлю земельна ділянка, яка знаходилась в м. Одесі, р-н [PERSON], по 3-й Пригородній вулиці за № 13 загальною площею 670,0 кв. м. 14 вересня 1948 року [PERSON] отримала Дозвіл № 307-48 на виконання будівельних робіт на зазначеній ділянці. На підставі вищевикладеного, на зазначеній земельній ділянці був збудований приватний житловий будинок, в якому проживали [PERSON] (померла 13.03.1982 року), її син та його батько - [PERSON], який помер 04.05.1996 року, а також його мати - [PERSON] до розлучення з батьком 20.05.1981 року. В цьому будинку позивач проживає з дня народження та по теперішній час із своєю дружиною - [PERSON], а також в будинку проживає відповідач, який є його сином - [PERSON] із своєю дружиною та двома дітьми, які зареєстровані за іншою адресою. [PERSON] була рідною бабою позивача, що було встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2008 року, яким був встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є онуком [PERSON], померлої 13 березня 1982 року. У зв'язку з тим, що будинок не був зданий остаточно в експлуатацію ще у п'ятдесяті роки, отримати на нього правовстановлюючі документи було неможливо. У наступні роки і [PERSON], батько позивача [PERSON] довго хворіли, та в зв'язку із тяжким фінансовим становищем так і не змогли отримати належні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач разом із сином [PERSON], користуючись своїм правом, здійснив реконструкцію домоволодіння, що не призвело до порушення несучих характеристик будинку. На даний час відповідач стверджує, що йому належить ? частина житлового будинку, перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю. Позивач, посилаючись на ст. ст. 319, 376, 392 ЦК України, просить визнати за ним право власності на реконструйований будинок, оскільки він відповідає всім нормам та стандартам, а також заборонити відповідачу перешкоджати позивачу будь-якими діями в користуванні зазначеним домоволодінням та земельною ділянкою. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, вважав його обґрунтованим. В подальшому у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення адвоката [PERSON] (який діє за ордером 36 від 17.03.2010 року), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень адвоката, представлених письмових доказів. Відповідно до договору на право забудови, укладеного 28.08.1948 року між Управлінням головного архітектора м. Одеси Виконкому Одеської міської ради в особі [PERSON], з одної сторони, та [PERSON], з іншої сторони, а також Плану земельної ділянки в м. Одесі по вул. 3-я Пригородна ([PERSON]) та постанови Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 23 серпня 1948 року № 9/4, [PERSON] була передана під забудову земельна ділянка, яка знаходилась в м. Одесі, р-н [PERSON], по 3-й Пригородній вулиці за № 13 загальною площею 670,0 кв. м. 14 вересня 1948 року [PERSON] отримала дозвіл № 307-48 на виконання будівельних робіт на зазначеній ділянці та на підставі вищевикладеного на зазначеній земельній ділянці був збудований житловий будинок, в якому проживали [PERSON], її син та батько позивача - [PERSON] (згідно свідоцтва про народження серії ЯШ № 0974109 від 27.10.1950 року, запис № 1606), а також мати позивача [PERSON] до розлучення з батьком (відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І ЖД № 429586 від 20.05.1981 року, запис № 324). 13.03.1982 року [PERSON] померла, що підтверджує свідоцтво про смерть серії ІІ-ЖД № 336604 від 15 березня 1982 року, запис № 2387. [PERSON] помер 04.05.1996 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 099735 від 05.05.1996 року, запис № 7386. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2008 року встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є онуком [PERSON], померлої 13 березня 1982 року. Згідно будинкової книги про реєстрацію громадян, які проживають в спірному будинку, [PERSON] проживає з дня народження і по теперішній час зі своєю дружиною [PERSON] (дошлюбне прізвище Абаніна) [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №281918 від 23.09.1972 року, запис № 2766), та своїм сином [PERSON]. [PERSON] одружився, від цього шлюбу народилися двоє дітей, які також проживають в спірному будинку, але зареєстровані за іншою адресою. У зв'язку з тим, що будинок не був зданий остаточно в експлуатацію ще у п'ятдесяті роки, отримати на нього правовстановлюючі документи є неможливим. За час проживання у вищезазначеному будинку, з метою поліпшення житлових умов своєї сімї позивач [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] користуючись своїм правом згідно ст. 319 ЦК України на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, здійснили реконструкцію належного їй будинку. Розташування цієї житлової споруди визначено технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вулиці Ол. Веронського, №17 кв-л 447, виданий КП „ОМБТІ та РОН 26.11.2009 року. Відповідно до довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 21.12.2009 року за № 125612.64, готовність недобудованого житлового будинку літера «А», який знаходиться у м. Одесі по вул. Олександра Вронського № 17 (колишня назва [PERSON], по 3-ій Пригородній вул. № 13) складає 100 %. Технічним висновком про стан конструкцій житлового будинку літ. „А та надвірних споруд по вулиці Вронського, 17 в Малиновському районі м. Одеси, виготовленого ПП „Відкриття (ліцензія АВ № 489452), визначено, що технічний стан основних несучих та огороджуючи конструктивних елементів одноповерхового житлового будинку на момент обстеження, згідно класифікації чинних норм, може бути охарактеризований як задовільний, що дозволяє зберегти його для подальшої експлуатації; цим висновком не встановлено порушень у питаннях архітектури, обраних конструктивних рішень, протипожежної безпеки та охорони навколишнього середовища. Згідно із Технічним паспортом на житловий будинок по вул. Олександра Вронського, № 17, виготовленого КП „ОМБТІ та РОН, та планом земельної ділянки, на якій будинок розташований, загальна площа земельної ділянки складає 670 кв. м. На зазначеній земельній ділянці розташовані такі будівлі: літ. „А - житловий будинок, літ. „Б - гараж, літ. „В, „З - убиральня, літ. „Д, „Е - бесідка, літ. „Ж - душова, №1-2 - огорожа, І - вимощення. Одноповерховий житловий будинок під літерою „А загальною площею 79,7 кв. м., житловою площею 46,8 кв. м., підсобною площею 32,9 кв. м., який складається із: 1) кухня - площею 6,8 кв. м., 2) санвузол - площею 6,3 кв. м., 3) житлова - площею 14,3 кв. м., 4) коридор - площею 3,3 кв. м., 5) житлова - площею 5,6 кв. м., 6) житлова - площею 9,7 кв. м., всього по кв. 1, загальна площа 46,0 кв. м., житлова площа 29,6 кв. м., підсобна площа 16,4 кв. м.; 1) кухня - площею 8,1 кв. м., 3) коридор - площею 8,4 кв. м., 4) житлова - площею 17,2 кв. м., всього по кв. 2, загальна площа 33,7 кв. м., житлова площа 17,2 кв. м., підсобна площа 16,5 кв. м. Згідно Конституції України позивач має право на поліпшення своїх житлових умов. Вказана реконструкція не тільки поліпшує житлові умови позивача, але й є необхідною для її особистого проживання та проживання членів його сімї. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Таким чином, суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. При спорудженні зазначених прибудов дотримано будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил, але враховуючи, що будівництво проведено без належним чином затвердженого проекту, ввести його в експлуатацію є неможливим. При цьому в результаті проведеного будівництва позивачем створено споруду, яка відповідає певним, що висуваються до подібного роду будівель, вимогам та може бути самостійним обєктом права власності, перебуває в особистому користуванні позивача. Враховуючи, що реконструйований будинок є ізольованим, річ, отримана після цих реконструкції та будівництва відповідає нормам та правилам, беручи до уваги обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом визнання за ним права власності на отримане реконструйоване житлове приміщення будинок із прибудовами. Позивач разом із дружиною мешкає у частині будинку, зазначеній у Технічному паспорті як квартира під № 1, а син із своєю сім'єю мешкає у частині будинку у квартирі під № 2. На даний час відповідач вважає, що йому належить ? частина спірного житлового будинку, та перешкоджає позивачу із дружиною користуватися всією площею житлового будинку та прилеглою земельною ділянкою, тобто своїми діями відповідач створює позивачу перешкоди в здійснені його права власності відносно спірного будинку. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не повязаних з позбавленням володіння). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, визнати за позивачем право власності на реконструйований житловий будинок та зобовязати відповідача усунути позивачу перешкоди у користуванні майном. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved