Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі з 15.11.2014. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка за згодою батьків проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позову. Ухвалою від 05.01.2020 відкрите провадження у справі. Ухвалою від 24.03.2020 за заявою позивача вимога про стягнення аліментів залишена без розгляду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 листопада 2014 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] , виданим Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 листопада 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина [PERSON] проживає з відповідачем, що визнається сторонами. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, що визнано сторонами. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позов, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне залишити відповідачу [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки нею не надана заява про зміну прізвища. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу та з урахуванням відмови позивача від позову в частині стягнення аліментів, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved