Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] та просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 січня 2011 року на користь відповідача [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини від всіх доходів на 1/6 частину від всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2018 року на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини від всіх доходів на 1/6 частину від всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2011 року з нього, на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі ј частини від всіх видів доходів щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO] . Також, згідно до судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2018 року з нього на користь відповідача стягнуті аліменти в розмірі ј частини із всіх видів доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Таким чином,\~за вищевказаними\~судовими рішеннями\~з нього\~на утримання\~двох неповнолітніх\~дітей стягуються\~аліменти в\~розмірі Ѕ\~частини від\~доходів,\~тобто 50%.Проте, йому необхідно оплачувати комунальні послуги, купувати собі харчові продукти, медикаменти, одяг, тощо. Посилаючись на діюче законодавство вважає такий розмір аліментів завищеним та просить зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 на 1/6 частку на кожну дитину. Ухвалою суду від 22.07.2020 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засідання представник позивача, адвокат Осокін С.Ю. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачки адвокат Кресюн В.А. позовні вимоги не визнав просив у задоволенні відмовити у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2011 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частини від всіх видів доходів щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO] . Згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2018 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі ј частини із всіх видів доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Виходячи із вказаних рішень судів на теперішній час з позивача на утримання двох дітей стягується 50% розміру його заробітку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан платника аліментів та наявність у нього двох малолітніх дітей на утримання яких він сплачує половину свого заробітку. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів суд враховує інтереси обох дітей позивача, батьком яких він є, вважає, що діти повинні бути в однакових та рівних умовах, а тому в даному випадку зменшення розміру аліментів не буде суперечити їх інтересам, є справедливим та достатнім для забезпечення розвитку дітей, виходячи з норми закону, що на двох дітей стягується 1/3 частина всього доходу щомісячно платника аліментів. Суд вважає, що стягнення аліментів на двох дітей в загальному розмірі 50% від розміру заробітку позивача є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] , а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Згідно абз. 4 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved