Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом М.В. Кошман, зареєстрованого в реєстрі за № 5251, він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була придбана до повноліття власника, в зв`язку з чим в його інтересах діяв [PERSON] , який є батьком позивача. З 1999 року, після фактичного розлучення батьків позивача, останній постійно мешкав з матір`ю та із бабусею по материній лінії. Батько фактично перестав бути членом сім`ї власника квартири за адресою : [ADDRESS] , враховуючи поняття сім`ї, яке закріплено у Сімейному кодексі України. А саме, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В даному випадку позивач та відповідач спільно не проживають з 1999 року, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків. Враховуючи той факт, що позивач не мав можливості сам мешкати до повноліття в квартирі, власником якої він є, в квартирі мешкав відповідач до моменту, коли [PERSON] зможе розпоряджатись своїм майном в повному обсязі. В січні 2020 року, позивач, якому виповнилось 24 роки, виявив бажання самостійно мешкати в квартирі за адресою: [ADDRESS] , та на власний розсуд розпорядитись своєю власністю. В зв`язку із чим він звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру. У відповідача є інше житло, де він і зареєстрований, а саме трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідач відмовився звільнити квартиру та більш того, почав погрожувати позивачу. Крім того, під час проживання в даній квартирі відповідачем не сплачувались комунальні платежі, що призвело до утворення заборгованості в сумі 38184,16 грн. На даний час вказану суму за виконавчими провадженнями сплачує позивач. Крім додаткових витрат, пов`язаних із сплатою боргу відповідача, позивач обмежений у праві виїзду за кордон до повного погашення суми заборгованості. 20 січня 2020 року позивач звернувся до Сумського відділу поліції із заявою про безпідставне проживання в його власній квартирі [PERSON] . Листом від 13 лютого 2020 року позивачу надійшла відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях [PERSON] , в зв`язку з чим він може звернутись до суду за захистом своїх цивільних прав в судовому порядку. 25 лютого2020 року позивачем була направлена письмова вимога про звільнення відповідачем його помешкання, яку відповідач залишив без уваги. Посилаючись на вказані обставини, просить суд виселити [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2020 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20 травня 2020 року. 20 травня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 13 серпня 2020 року в зв`язку з неявкою в судове засіданні відповідача та відсутністю відомостей щодо його належного сповіщення про дату та час судового засідання. 13 серпня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 16 грудня 2020 року в зв`язку з клопотанням представника позивача. 16 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 09 березня 2021 року за клопотанням відповідача. 09 березня 2021 року підготовче засідання відкладене до 09 год. 00 хв. 30 червня 2021 року у зв`язку із знаходженням судді Сидоренко А.П. у відрядженні. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 24 вересня 2021 року. 24 вересня 2021 року у зв`язку з клопотанням відповідача про відкладення у зв`язку з хворобою, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 14 грудня 2021 року. В дане судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Від представника позивача адвоката Мельниченко І.З. надійшла заява про розгляд заяви без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з- тим, що перебуває у лікарні, однак підтверджуючих документів ніяких не надав. Суд приходить до висновку, що враховуючи час знаходження справи в суді, вимоги п. 2 ч. 2\~ст. 223 ЦПК України, згідно яких передбачено можливість відкладення розгляду справи саме в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважним, а також те, що процесуальні права учасників судового розгляду не є абсолютними, заявлене клопотання п відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~\~ В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Нормою ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 316 ЦК України закріплює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших ociб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадянин, який має у приватній власності квартиру, користується нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і має право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника житлового будинку, квартири, які проживають разом з ним у квартирі (будинку), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом М.В. Кошман, зареєстрованого в реєстрі за № 5251 (а.с.6-7). Вказана квартира була придбана до повноліття власника, в зв`язку з чим в інтересах [PERSON] діяв [PERSON] , який є батьком позивача. Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 серпня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.14). Згідно довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру №348/13012020-30121899 за адресою [ADDRESS] значиться зареєстрованим лише [PERSON] (а.с. 12). З довідки Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 10 березня 2020 року вбачається, що відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). 25 лютого 2020 року позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про виселення, в якій пропонував відповідачу самостійно залишити квартиру по причині незаконного перебування в ній (а.с.8). Позивач вказує, що під час проживання в спірній квартирі, відповідачем не сплачувались комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості, яку сплачує позивач. З копії постанови Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми від 06 листопада 2017 року вбачається, що відносно боржника [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП 54878008 за судовим наказом №591/3364/17 виданий 26 серпня 2017 року про стягнення на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» боргу за надані послуги у розмірі 18418,52 грн. та судового збору у розмірі 800 грн. (а.с.10). З копії постанови Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми від 12 квітня 2017 року вбачається, що відносно боржника [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП 53739648 за судовим наказом №591/4687/16 виданий 12 листопада 2016 року про стягнення на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» 19765, 64 грн. заборгованості та судовий збір 689 грн. (а.с.11). З довідки Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області від 31 січня 2020 року вбачається, що у період з 20 січня 2020 року по 30 січня 2020 року розглянуто звернення [PERSON] , в якому просив провести профілактичну бесіду з батьком [PERSON] , який відмовляється покидати квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій не прописаний та відмовляється сплачувати платежі за комунальні послуги (а.с.9). 25 лютого 2020 року позивачем [PERSON] направлялася письмова вимога на ім`я відповідача [PERSON] про звільнення відповідачем його помешкання (а.с.8). Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Виходячи з викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, та [PERSON] підлягає виселенню з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved