Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Мотивує заявлені вимоги тим, що з відповідачкою він проживав у зареєстрованому шлюбі з лютого 2002 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу вони проживали в його квартирі [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20.12.1995 року. На момент укладання договору дарування, він іменувався як [PERSON], але 14.03.1997 року, він змінив прізвище та ім'я на [PERSON]. В 2011 році він разом зі своєю сім'єю переїхали до його матері [PERSON], та проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS], де він проживав до недавнього часу. 25.10.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ним та його дружиною було розірваний, дружина перейшла на дівоче прізвище [PERSON], забрала дітей і переїхала проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS], хоча він їй вказував, що в інтересах її та дітей, дружина може проживати в його квартирі [ADDRESS], а він буде з матір'ю проживати в її помешканні; відповідач стала проживати окремо, хоча жодних перешкод у проживанні останній ніхто не чинив. При цьому, вказує, що пізніше йому стало відомо, про те, що колишня дружина проживає з іншим чоловіком в громадянському шлюбі, в квартирі [ADDRESS], де проживає і в даний час. Згідно актів від 07.03.2013 р., 07.05.2013 р., 17.06.2013 р., 19.12.2013 р., 13.01.2014 р. ПП «Ремжитлосервіс» комісією підтверджено факт не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS], з грудня 2012 року. На даний час, він бажає продати квартиру, але реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає йому розпорядитися своїм майном на власний розсуд. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і міцсе розгляду справи, захист своїх інтересів в суді доручив представнику [PERSON], який в судовому засіданні заявлені позовні вимоги довірителя підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічно викладеним обставинам в позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленим про день, час і міцсе розгляду справи, від останньої через канцелярію в суд поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність; не заперечувала проти заявлених позовних вимог позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті а межаз заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2002 року (а.с.7). Від шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.6А). Позивач з сім'єю проживали в [ADDRESS] (а.с.8). Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20.12.1995 року (а.с.10-11). На момент укладання договору дарування, позивач іменувався як [PERSON], але 14.03.1997 року, він змінив прізвище та ім'я на [PERSON] (а.с.12). 25.10.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, дружина перейшла на дівоче прізвище [PERSON] (а.с.22). На даний час відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], що підтверджується її заявою від 19.03.2014 року, в якій вона позовні вимоги визнала повністю та зазначила, що пропозиції від позивача про можливість проживання її з дітьми за адресою: [ADDRESS] не надходило і вона від такої пропозиції не відмовлялась (а.с. ??). Відповідач [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON], згідно актів ПП «Ремжитлосервіс» від 07.03.2013 р., 07.05.2013 р., 17.06.2013 р., 19.12.2013 р., 13.01.2014 р. в квартирі [ADDRESS], з грудня 2012 року не проживають (а.с.15-20). Крім того, судом також встановлено, що оплата по комунальним послугам проводилася позивачем [PERSON], що може слугувати підтвердженням не проживання в квартирі відповідача (а.с.25-26). На даний час, він бажає продати квартиру, але реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає йому розпорядидится своїм майном на власний розсуд. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності до ст. 72 ЖК України. Ст. 47 Конституції України гарантує кожному громадянину право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] не проживає в спірній квартирі в квартирі [ADDRESS] з грудня 2012 року, що підтверджується актами комісії ПП «Ремжитлосервіс» (а.с.15-20) та особистою заявою відповідача. Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем [PERSON] не надано суду доказів поважності причин не проживання в квартирі [ADDRESS] з грудня 2012 року, тобто понад один рік без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні докази по справі в їх сукупності, при системному аналізі суд вважає, що доводи викладені в позові знайшли своє підтвердження в обгрунтування заявлених позовних вимог. Таким чином, на підставі викладеного, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом грунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved