Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку значиться зареєстрованим його колишній власник [PERSON] Проте вже довгий час відповідач не проживає у будинку, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні, а його реєстрація в даному будинку не дозволяє йому розпоряджатися будинком на власний розсуд і обмежує його законні права. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі. 11.08.2016р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2016 р. між [PERSON] (представник продавця), діючою на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку, відповідно до якого продавець ([PERSON].) в особі представника передає, а покупець [PERSON] приймає у власність житловий будинок зі службовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.02.2016 року вбачається, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок зі службовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 02.06.2016 року №29370, довідки адресно-довідкового підрозділу у зазначеному вище житловому будинку значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO] (а.с.15,25). З акту, складеного 14.06.2016р. за участі сусідів позивача та депутата Рубіжанської міської ради [PERSON] вбачається, що на момент його складення за адресою: [ADDRESS] колишній власник зазначеного житла [PERSON], [INFO], фактично не проживає більше року (а.с.27). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником жилого будинку, в якому залишається зареєстрованим його колишній власник - відповідач [PERSON], який з моменту продажу будинку в ньому не проживає. Відповідач не є членом сім`ї теперішнього власника - позивача по справі. Відповідачем доказів щодо збереження за ним права користування жилим приміщенням, належного позивачу, суду не надано. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником будинку за адресою: [ADDRESS] чи членом сім,ї власника житла, але будучи зареєстрованим у ньому, позбавляє власника даного будинку [PERSON] права вільно користуватися належною йому власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved