Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Одеська міська рада, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви в редакції заяви від 04.09.2014року, просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS], між ним - [PERSON] та відповідачем - [PERSON], згідно з фактично встановленим порядком користування, а саме: власнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 1 площею 296 кв.м., в тому числі 263 кв.м. по загальній площі та 33 кв.м. по залишкам, вхід на ділянку, яка виділяється зі сторони [ADDRESS], власнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 2 пл. 236 кв.м, вхід на ділянку, яка виділяється з [ADDRESS], встановити наступні межі поділу: від розділового паркану зі сторони [ADDRESS] на відстані 11,18 м від правої бокової межі 9 з ділянкою [ADDRESS] вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8,43м; поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12м; поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2,25м; по між квартальним перегородкам, які поділяють квартири власників; поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень « 2-3, 2-4,2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою [ADDRESS], встановити [PERSON] для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8» двохповерхової будови, літ. «А1», зведеної [PERSON], по [ADDRESS], безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8х2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.1996року, належить 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться на земельній ділянці площею 499 кв.м. Співвласником 14/25 частин вказаного будинку є відповідач [PERSON] на підставі договору довічного утримання. На теперішній час, як зазначає позивач, відповідно до дозвільних документів, ним побудований житловий будинок та гараж, і йому необхідно зробити зовнішні роботи, а саме: зовнішня стіна його будинку « 2-3, 2-4, 2-8» виходе на земельну ділянку якою користується відповідач, який добровільно не дає йому можливості її оштукатурити, обслуговувати та утримувати в належному технічному стані, у зв'язку з чим, позивач - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні 25.09.2014року представники позивача - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. У судовому засіданні 25.09.2014року представник відповідача - [PERSON] заперечував щодо задоволення позовних вимог, надавши при цьому заперечення на позов. В обґрунтування наданих заперечень представник відповідача посилається на те, що позивач у своїх вимогах просить суд визначити порядок користування та встановити кордон розділу, які вже існують, однак, до теперішнього часу вже склався порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного користування та встановлений кордон розділу, відповідно до якого встановлені забори. Представник відповідача зазначає, що відповідач - [PERSON] ніяким чином не оспорює існуючий порядок користування земельною ділянкою та встановлений кордон, а позивач - [PERSON] не надав суду жодного доказу, який свідчить про те, що [PERSON] будь-яким чином порушує фактично встановлений порядок користування ділянкою чи лінію розділу земельних ділянок, у зв'язку з чим, жодних порушень прав та законних інтересів позивача з боку відповідача не відбувалось, а тому предмет спору відсутній. Крім того, представник відповідача зазначає, що вимога [PERSON] про встановлення сервітуту обумовлена тією обставиною, що нібито [PERSON] перешкоджає йому в доступі до зовнішньої стіни приміщень « 2-3, 2-4, 2-8» для обслуговування та ремонту, але право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а тому в підтвердження того, що [PERSON] перешкоджає в доступі, позивач повинен надати докази того, що згода на користування земельною ділянкою відповідача для обслуговування та ремонту стіни відсутня. В матеріалах справи, як вказує представник відповідача, міститься акт від 13.07.2013pоку, який начебто був складений у присутності [PERSON] та підтверджує створення [PERSON] перепон в доступі позивача до стінки приміщення, однак, в даному акті відсутній підпис [PERSON], крім того [PERSON] взагалі не було відомо про існування зазначеного акту. Представник відповідача також вказує, що в порушення вимог ст. 402 ЦК України, позивачем не надано суду жодного доказу звернення до відповідача з питанням про становлення сервітуту, доказів звернення з пропозицією укласти договір сервітуту, не надано доказів того, які є істотні умови такого договору, не надано доказів того, що відповідач відмовився від укладення договору, або між сторонами не була досягнута домовленість щодо істотних умов зазначеного договору. Таким чином, представник відповідача вважає, що ніяких порушень прав та законних інтересів позивача - [PERSON] з боку відповідача - [PERSON] не відбувалось, а тому предмет спору відсутній. Крім того, представник відповідача зазначає, що землекористувачі, що не є власниками земельної ділянки, не можуть бути стороною у договорі про встановлення сервітутів, а позивачем не надано суду жодного доказу про визначення його права власності на земельну ділянку, доказу про зазначення його власником земельної ділянки, а також доказів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою. Тобто, представник відповідача вважає, що встановлення сервітуту судом буде неправильним, адже ст. 100 ЗК України визначає право на встановлення сервітуту лише з боку власника або належного користувача земельної ділянки. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Представник третьої особи - Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 25.09.2014року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням виконавчого комітету Одеської Міської Ради депутатів трудящихся від 07 травня 1949року за №489, було відведено ділянку комунальної землі площею 595кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 80). Рішенням народного суду Київського району м. Одеси від 10 травня 1977 року (справа № 2-1276/1977р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна, виділено [PERSON] на праві особистої власності з домоволодіння [ADDRESS] 11/25 домоволодіння, в яке входять кімнати 8 кв.м, 12,25 кв.м, кухня 7,7 кв.м та погріб на загальну суму 4085 руб. [PERSON] виділено на праві особистої власності домоволодіння [ADDRESS] кімнати 19 кв.м, 14,6 кв.м, коридор 4,1 кв.м, ганок, вбиральня - на загальну суму 5117 руб., що становить 14/25 частин домоволодіння (а.с. 9). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 1996 року, [PERSON] є власником 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2577. Зазначене свідоцтво було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 09.09.1996року під №10757 стр. 20 кн. 104доп. (а.с. 8 на звороті). На підставі розпорядження № 796 від 12 червня 2003 року Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про будівництво житлового будинку по [ADDRESS], гр. [PERSON]» було дозволено будівництво 2-х поверхового будинку, загальною площею 176,2 кв.м, житловою 46,2 кв.м, та гаражу, в частині домоволодіння по [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.07.1996року, також дозволено [PERSON] оформити дозвіл на початок будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю, зобов'язано [PERSON] при порушенні цілостності конструкцій збережених будівель, які примикають до нового будинку, ремонтні роботи виконати за його рахунок (а.с. 18). 08 грудня 2003 року [PERSON] отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №829/03 виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси Виконавчого комітету Одеської ради на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 19). 25 червня 2003 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 14/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та складається в цілому з одної житлової кам'яної будівлі житловою площею 54,1 кв.м. та надвірних споруд: «В,Г» - сараїв, І,ІІ - мостіння, № 1-6 огорожі, розташованих на земельній ділянці 494 кв.м. 31 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого, [PERSON] став власником 14/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці розміром 494 кв.м. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2013року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку № 2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014року на даний час склався наступний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON], який розташований по [ADDRESS]: в користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 296 кв.м, в тому числі 33 кв.м. надлишки, з існуючим входом зі сторони [ADDRESS]; в користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 236 кв.м. з існуючим входом зі сторони [ADDRESS]. Існуючий порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] в чатсині відсутності доступу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8» не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень». У зазначеному висновку експертом були запропоновані можливі варіанти поділу земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS], між сторонами з урахуванням розміру часток в загальному майні: власнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 1 площею 296 кв.м, в тому числі 263 кв.м. по основній площі та 33 кв.м. по надлишку. При цьому земельна ділянка шириною 1,0 м, розташований вдоль зовнішньої стіни « 2-3,2-4,2-8» виділяється в постійне користування [PERSON], при забезпеченні безперешкодного доступу [PERSON] до зовнішньої стіни вищеперерахованих приміщень на період обслуговування та ремонту. Вхід на виділяємо ділянку зберегти існуючий зі сторони [ADDRESS]; власнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 2 площею 236 кв.м Вхід на виділяємо ділянку зберегти існуючий зі сторони [ADDRESS]. При цьому, суд зазначає, що запропонований експертом варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає порядку користування, що фактично склався між співвласниками домоволодіння та в цілому відповідає розміру їх часток в домоволодінні. Межі поділу наступні: - від розділового паркану зі сторони [ADDRESS] на відстані 11,18 м від правої бокової межі (з ділянкою [ADDRESS]) вглиб ділянки по існуючому огородженню довжиною 8, 43 м; - поворот наліво по існуючому огородженню довжиною 1,12 м; - поворот направо по існуючому огородженню до зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А» довжиною 2, 25 м:, - по міжквартирним перегородкам, які поділяють квартири власників; - поворот направо вздовж зовнішньої стіни приміщень « 2-3, 2-4, 2-8» та лінії її продовження до кордону з ділянкою [ADDRESS]. На підставі проведених досліджень встановлено, що забезпечити доступ [PERSON] до зовнішньої стіни приміщень « 2-3, 2-4, 2-8» 2-ох поверхової будівлі, зведеної [PERSON] на період обслуговування та ремонту вищезазначених приміщень пропонується наступним чином: в стіні сараю літ. «В», встановити дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8». Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду до декількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб в вартості будівлі і споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до ч. 3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Право користування земельною ділянкою по [ADDRESS], площею 595кв.м., було надано згідно з рішенням Виконавчого комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих від 07.05.1949р. (а.с. 80). З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, який було запропоновано судовим експертом у висновку №2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014року, було визначено з урахуванням фактичного порядку користування, який склався між співвласниками домоволодіння та з урахуванням розміру часток в загальному майні, суд вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно експертного висновку №2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014року, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог [PERSON] про встановлення сервітуту на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Відповідно до ч. 1 ст. 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Ст. 404 ЦК України передбачає, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Суд зазначає, що власником земельною ділянки, за адресою: [ADDRESS], є Одеська міська рада, а відповідач - [PERSON] є її фактичним та добросовісним володільцем. Аналізуючи суб'єктний склад учасників процесів, суд зазначає, що позивачем правомірно визначено Одеську міську раду в якості третьої особи, оскільки ніяких вимог до неї, як власника земельної ділянки, заявлено не було, а вимоги пред'явлені до [PERSON] як володільця зазначеної земельної ділянки, відповідно до ст. 404 ЦК України. З акту обстеження за №77 від 13.07.2013року, завіреного органом самоорганізації населення - комітет мікрорайону «Дмитрівка» у місті Одесі, вбачається, що у бетонній підлозі двору [PERSON] у стіні будинку [PERSON] отвір зі стоячою водою, гниючої, темного кольору водою з поганим запахом. Там же складовані уздовж стіни будинку [PERSON] дошки, залишки виробів з дерева, інше сміття. У безпосередній близькості від будинку [PERSON] в сараї [PERSON] зберігають птахів перепелів. Стійкий запах екскрементів. Вікно ванної кімнати [PERSON] виходить у двір [PERSON], через поганий запах відкрити для провітрювання неможливо. Стіна будинку [PERSON] не відштукатурена, немає водовідводів для рідких і твердих осадків з покрівлі, що веде до замокання стіни будинку [PERSON] та потрапляння води у двір [PERSON] Внутри будинку [PERSON] стіна сира, зі слідами плісняви, темними плямами по всій площі. [PERSON] категорично заперечує дати можливість [PERSON] здійснити будівельні роботи, а саме: відштукатурити стіну свого будинку та відвести воду з покрівлі свого будинку на свою територію, з мінімальними для сім'ї [PERSON] незручностями (а.с. 148). З висновку № 2779 судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014року вбачається, що існуючий порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у відсутності доступу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8» не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що зовнішня стіна будинку « 2-3,2-4,2-8», яка належить [PERSON], виходить на земельну ділянку, якою користується [PERSON], який добровільно не надає згоду на її обслуговування та утримання в належному технічному стані, доступ до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8» відсутній. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 402 ЦК України, висновки судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2014року за № 2779, суд вважає за необхідне встановити [PERSON] для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8» двохповерхової будови, літ. «А1», зведеної [PERSON], по [ADDRESS], безстроковий, безоплатний сервітут на земельну ділянку, шириною 1,0 м, розташовану вздовж зовнішньої стіні приміщень « 2-3,2-4,2-8», та на земельну ділянку шириною 3,42 м, розташовану вздовж стіни сараю літ. «В», де експертизою пропонується влаштувати дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, навпроти існуючого, на кордоні з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], які знаходяться в користуванні [PERSON] шляхом влаштування в стіні сараю літ. «В», належного [PERSON], дверний проріз розмірами 0,8 х 2,0 м (h) з установкою дверного блоку, напроти існуючого для організації проходу до зовнішньої стіни приміщень « 2-3,2-4,2-8». Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не надано суду належних доказів того, що підтверджують його право власності або право користування земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим, встановлення сервітуту буде неправильним, оскільки право на встановлення сервітуту мають лише власник або належний землекористувач, не приймаються судом до уваги, оскільки, як було зазначено вище, право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] було надано згідно з рішенням Виконавчого комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих від 07.05.1949р. та договором про право на будівництво будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, укладеним 13.10.1950р. Також, не приймаються судом до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з питанням про становлення сервітуту, доказів звернення з пропозицією укласти договір сервітуту, не надано доказів того, які є істотні умови такого договору, не надано доказів того, що відповідач відмовився від укладення договору, або між сторонами не була досягнута домовленість щодо істотних умов зазначеного договору, оскільки спростовуються вищезазначеними встановленими судом обставинами. У судовому засіданні 25.09.2014року представник відповідача пояснив суду, що [PERSON] дійсно не надає доступу до стіни приміщень « 2-3, 2-4, 2-8», яка належить [PERSON], а тому судом встановлено наявність спору про право, у зв'язку з чим, звернення позивача до суду із відповідним позовом не є передчасним. Крім того, доказів підтвердження того, що акт, який підтверджує створення [PERSON] перепон в доступі позивача до стінки приміщення, не був складений у присутності [PERSON] та взагалі [PERSON] не було відомо про існування зазначеного акту, представником відповідача, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду надано не було. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування витрат по сплаті судового збору та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, відповідно до ст. 11 ЦПК України у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved