Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача - [PERSON], в якому просять суд визнати за ними право власності на 1/3 частину квартири за [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивуються тим, що після смерті його рідної бабці [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за [ADDRESS]. Зазначене вище спадкове майно належить померлій спадкодавці [PERSON] на: 2/3 частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1993 року, виданого відділом житлово-комунального господарства Бердичівського міськвиконкому, та на 1/3 частину квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1, спадкова справа № 1085. Позивач у своєму позові зазначає, що є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину у встановлений законом спосіб та час. На 2/3 частини вказаної квартири позивач вже оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.06.2014 року, спадкова справа № 33/2014, зареєстровано в реєстрі за № 573. Проте на сьогоднішній день позивач не має можливості зареєструвати 1/3 частину зазначеної квартири, що підтверджується відмовою державної реєстраційної служби Бердичівського МУЮ від 04.06.2014 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] від 04.06.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судове засідання представник позивача [PERSON] на підставі довіреності від 14.03.2014 року не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] померла [INFO] року (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за [ADDRESS] (а.с.12-13). Зазначене вище спадкове майно належить померлій спадкодавці [PERSON] на: 2/3 частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1993 року, виданого відділом житлово-комунального господарства Бердичівського міськвиконкому, та на 1/3 частину квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1, спадкова справа № 1085 (а.с.10-11). Позивач у своєму позові зазначає, що є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину у встановлений законом спосіб та час. На 2/3 частини вказаної квартири позивач вже оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.06.2014 року, спадкова справа № 33/2014, зареєстровано в реєстрі за № 573 (а.с.16-18). Проте на сьогоднішній день позивач не має можливості зареєструвати 1/3 частину зазначеної квартири, що підтверджується відмовою державної реєстраційної служби Бердичівського МУЮ від 04.06.2014 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] від 04.06.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.14-15). Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності на 1/3 частину квартири за [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved