Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа- Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Позивач з 2005 року почав проживати з Відповідачем [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство до лютого 2018 року. Від фактичних шлюбних відносин у сторін народилась дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №76. Однак, колишня співмешканка, Відповідач - [PERSON], з невідомих йому причин, позбавила Позивача можливості спільно з нею подати заяву в органи РАЦСу про реєстрацію батьківства, самостійно звернувшись до органів РАЦС, тому відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. В свідоцтві про народження дочки вказано та зареєстровано в Книзі реєстрації народжень наступна інформація про батька: «[PERSON]», тобто прізвище матері дитини, а ім'я та по - батькові Позивача, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. З моменту народження дочки и до лютого 2018 року Позивач проживав з Відповідачем та дочкою у квартирі Відповідача, а з лютого 2018 року , коли спільне життя не склалося, разом з дочкою переїхав, та за згодою матері, в квартиру своїх батьків, де проживає з дочкою та зі своїми батьками по даний час. Оскільки, Відповідач з власних переконань протягом всього часу не приймає у вихованні дитини жодної участі, Позивач вимушений був звернутися до суду для вирішення питання про визнання його батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні Позивач підтримав заявлені вимоги, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.19, 40). В судове засідання представник третьої особи - Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.42). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що знає Позивача з 2006 року, працює разом з ним у Палаці культури, керівником Позивача. У 2009 році він повідомив їй, що його дружина вагітна, а [INFO] повідомив, що дитина народилася. Дитина проводить багато часу з батьком. Зараз дитина відвідує танцювальну та театральну студії. Позивач бере активну участь у житті дитини, і він є батьком. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що працює разом з Позивачем у палаці культури. Знає Позивача з травня 2005 року. Він є батьком дочки [PERSON], опікується нею, вона живе зараз разом з ним у квартирі яка належить матері Позивача. Знає про народження дитини з самого дня її народження, Позивач без сумніву її батько. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. По справі встановлено, що Позивач проживав з Відповідачем [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу по лютий 2018 року. Від фактичних шлюбних відносин у сторін народилась дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №76 (а.с.6). Відповідно до актового запису про народження №76 від 14 січня 2010 року відомості про дитину [PERSON], [INFO], вказано та зареєстровано в Книзі реєстрації народжень, інформація про батька, ім'я та по батькові записані Позивача - «[PERSON]», а прізвище матері Відповідача - [PERSON] - «[PERSON]» (а.с.31). Згідно ст. 7 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування за нею. У відповідності до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно ст.127 СК України чоловік, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, може подати до державного органу реєстрації актівцивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, у разі відмови держаним органом реєстрації актів цивільного стану у визнання особи батьком особи батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Умовами прийняття такої заяви є запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. Разом із тим, відповідно до ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як вбачається зі ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що Позивач надав достатньо доводів свого батьківства щодо малолітньої [PERSON], [INFO], а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved