Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] являється його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З12 грудня 2017 [INFO] син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач не бажає добровільно відкликати виконавчий лист. Вважає, оскільки син проживає з ним, то відпали підстави для стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина. Також просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним та знаходиться на його утриманні, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те , що відповідачка працездатна, інших утриманців не має, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає \~ Відповідачка\~ подала\~суду відзив\~в якому\~вказала,\~що рішенням\~Козятинського міськрайонного\~суду від\~17.08.2016 малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з нею. 16.12.2017 [PERSON] , не пояснюючи своїх дій, без будь-якого попередження про свої наміри, викрав зі школи сина та до теперішнього часу безпідставно утримує його у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , деморалізує його, незаконно позбавив його вільного спілкування зі мною, його бабусею та рідною сестрою, психологічно накручує його проти неї, його матері, з якою суд визначив його проживання. Вона звернулась з позовом до [PERSON] про відібрання дитини та повернення її тому. Таким чином поки не вирішиться питання про зміну місця проживання дитини та встановлення його перебування у батька або залишення його проживання з нею, вважає розгляд справи про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів передчасним. Позивач подав відповідь на відзив де зазначив , що 12.12.2017 року після заслухання дитини, співробітниками органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів, про відмову його сина повертатися до [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , в присутності: [PERSON] , адвоката Сича С.М, практичного психолога ЗОШ №2 [PERSON] І. [PERSON] за бажанням [PERSON] він забрав дитину під свій захист за адресою [ADDRESS] , про що ним надані у відповідні органи заяви. Дитина проживає та знаходиться на його утримання по теперішній час. Таким чином, відповідачка привласнює аліменти, які ним сплочуються дитині, сама ухиляється від надання будь-якої допомоги, чим навмисно створює економічне насильство (ст. 1 ч.3) Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству». З відзовом відповідачки не погоджується , так як він містить неправдиву інформацію стосовно викрадення ним дитини. Вимоги та дії Пантєлєєвої [PERSON] . суперечать ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 ратифікованої постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.91 . З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову . Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 200 року, який було розірвано відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 17.08.2016. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7,9) Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2015 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016 малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.9-10) [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету №8 виконавчого комітету міської ради (а.с.14). Правовідносини, пов`язані із виконанням обов`язку матері, батька утримувати дитину, регламентуються Главою 15 СК України. В даній Главі СК України не міститься положень, які б передбачали підстави звільнення особи від сплати аліментів на утримання дітей. Разом із цим, можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена статтею 273 СК України, яка знаходиться в Главі 22 СК України. Згідно із ч.1 ст.10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Ураховуючи те, що спірні правовідносини в даній справі є подібними до тих, які регулюються Главою 22 СК України, то норми ст.273 СК України можуть бути застосовані до них за аналогією закону. Згідно із ч.2 ст.18 СК України одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також його анулювання. Крім того, в силу ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2\~ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3\~ст.181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підставою даного позову стало те, що син постійно проживає з батьком і перебуваєь на його утриманні, відповідно змінилися обставини, щодо стягнення аліментів , однак в провадженні Козятинського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та повернення її тому, з ким вона проживала, третя особа : орган опіки та піклування в особі Козятинської міської ради Вінницької області, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зміну місця проживання малолітньої дитини, третя особа - орган опіки та піклування в особі Козятинської міської ради Вінницької області. Тобто на даний час існує спір про місце проживання дитини. Нормами статті 181 СК України передбачено , що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з наведеного, оскільки між сторонами існує спір про місце проживання дитини , а на час розгляду справи рішенням суду від 17.08.2016, яке набрало законної сили, визначено місце проживання дитини з матір`ю, необхідно відмовити в задоволенні позову про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з відповідачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з позивача судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави . На підставі наведеного та

Outcome: approved