Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона уклала шлюб, який був зареєстрований 25.01.2003 року у відділі РАЦС Хустського РУЮ за а/з № 01-Ч. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя протягом останніх років поступово погіршувалося що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент ведення спільного господарства між ними припинено, і за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 25.01.2003 року у відділі за а/з №01-Ч розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності,позовні вимоги не визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25.01.2003 року у відділі РАЦС Хустського РУЮ за а/з №01-Ч. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя сторін протягом останніх років поступово погіршувалося що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент ведення спільного господарства між сторонами припинено, і за переконанням позивача подальший сенс підтримувати сімейні відносини немає. З метою збереження шлюбу за клопотанням відповідача ухвалою Хустського районного суду від 27 січня 2020 року. сторонам з метою збереження шлюбу надавався строк на примирення, однак сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved