Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] ,який помер [INFO] , видане 29 січня 2013 року державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №86. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], спадкоємцями якого є позивач [PERSON], треті особи [PERSON] та [PERSON] ,які є спадкоємцями першої черги . Відповідачка [PERSON] проживала разом із спадкодавцем і згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 30.11.2012 року було встановлено факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини ,а значить вона відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом. Незважаючи на це державний нотаріус Другої Артемівської державної нотаріальної контори 29 січня 2013 року видала відповідачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] у складі трьох одиниць мисливської гладко ствольної зброї, однієї одиниці газового пістолету і грошових та компенсаційних внесків в АТ «Ощадбанк» залишком в сумі 5475 грн.87 коп. . Позивач послався, що договір про зміну черговості права на спадкування не укладався ,від спадщини спадкоємці першої черги не відмовлялись та їх не було усунуто від спадкування. Оскільки, як зазначає позивач, відповідачка порушує його законне право на спадщину , то він вимушений звернутись до суду із вимогою про визнання такого свідоцтва недійсним на підставі ст. 1301 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач подав суду заяву у якій просив слухати справу у його відсутності за участі його представника (а.с.84,зворот). Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що спадкове майно було поділене між спадкоємцями добровільно, про це спадкоємці писали заяви і спадкова зброя була за цими заявами продана через магазин. Відповідачка м ешкала з спадкодавцем як дружина, тому подала заяву до нотаріуса і там її прийняли і про це було відомо також і іншим спадкоємцям- дітям померлого,в тому числі і позивачеві.На підставі вказаного просили в позові відмовити повністю. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] вважав заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню. Третя особа державний нотаріус Другої Артемівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву ,у якій просить провести розгляд справи у її відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа - представник Артемівського МВ з обслуговування м. Артемівська та Артемівського р-ну подав до суду заяву, у якій вказав ,що просить суд слухати справу у його відсутності та винести рішення на розсуд суду. Окрім цього він суду пояснив, що зброя передавалась на реалізацію за письмовими заявами спадкоємців,які він надає суду. Третя особа - відділ ДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області також надав суду заяву у якій просив суд слухати справу у їх відсутності. Третя особа - Акціонерне товариство «Ощадбанк» звернулося до суду із заявою, у якій просить суд слухати справу у їхню відсутність та вказує, що повністю довіряє суду в прийнятті рішення по справі. Третя особа - [PERSON] неодноразово повідомлялася судом про місце, день та час слухання справи,про що є відповідні повідомлення у справі ,але до суду не з ' явилася і не просила суд відкласти слухання по справі, тому її неявка не є перешкодою для розгляду справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку та її представника, представника третьої особи [PERSON] та представника Артемівського МВ з обслуговування м. Артемівська та Артемівського р-ну, дослідивши спадкову справу та матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON], та треті особи [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми спадкодавця [PERSON] ,який помер [INFO] і є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідачка [PERSON] проживала разом із спадкодавцем і згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 30.11.2012 року було встановлено факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини ,а значить вона відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом. (а.с.14-16). [PERSON] помер [INFO] і заповіт не складав. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином спадкоємцями першої черги за законом в даному випадку після смерті [PERSON] є його діти [PERSON],[PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідачка помилково вважає, що вона визнана судом дружиною померлого, а тому відносить себе до спадкоємців першої черги. В той же час права саме дружини як спадкоємиці відповідачка могла мати лише після реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку за життя спадкодавця, а після його смерті встановлення такого факту не передбачене чинним законодавством ,а питання щодо зміни черговості при спадкуванні нею при поданні до суду позову не ставилось. З матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді мисливської гладкоствольної зброї ,що належала за життя спадкодавцеві (на підставі довідки МВС) та грошових та компенсаційних внесків на підставі ощадних книжок АТ «Ощадбанк» . Таким чином на кожного із вказаних вище спадкоємців першої черги має припадати по 1/3 частині зазначеної спадщини. Як встановлено з матеріалів спадкової справи, спадкоємці першої черги і відповідачка, спадкоємиця четвертої черги звернулися у встановленому законом порядку до Другої Артемівської державної нотаріальної контори і жоден із спадкоємців першої черги не відмовився від належної йому частки на спадщину на користь відповідачки. На підставі вказаних заяв та правовстановлюючих документів, 29.01.2013 року державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори було видано відповідачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 17), за яким вона успадкувала 1/4 частину спадщини у вигляді мисливської гладкоствольної зброї ,що належала за життя спадкодавцеві (на підставі довідки МВС) та грошових та компенсаційних внесків на підставі ощадних книжок АТ «Ощадбанк» . Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] фактично не мала права на спадкування на момент отримання свідоцтва про спадщину, оскільки рішенням Артемівського міськрайонного суду було встановлено факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини і нею не ставилось питання про зміну черговості спадкування ,така черговість не була змінена. При цьому суд критично оцінює та не може брати до уваги посилання представника відповідача про те, що була домовленість про розподіл спадкоємного майна та згода на це з боку спадкоємців першої черги,оскільки в спадковій справі відсутні заяви спадкоємців першої черги про відмову від спадщини на користь відповідачки. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає правильним їх задовольнити та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори за №86 29.01.2013 року. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved