Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 28 січня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилося двоє дітей, які проживають з відповідачем і на яких він сплачує аліменти відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Добровільно вирішити це питання відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 січня 2006 року. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву вх.№3301 від 29.05.2017, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Строку на примирення з відповідачем просив не надавати. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№4022 від 04.07.2017, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити їй «Соломко». Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії паспортів громадян України: [PERSON], серія АВ №555415, виданого 12.11.2003 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області та [PERSON], серія АВ №814356, виданого 10.07.2008 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, а також копії свідоцтва про шлюб, виданого 16.02.2017 Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, встановлено, що 28 січня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей, які проживають з відповідачем і на утримання яких позивач сплачує аліменти відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області, що підтверджено копією Постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2016, постановленою державним виконавцем Роздільнянського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області. Сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позов. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із копій паспортів громадян України: [PERSON], серія АВ №555415, виданого 12.11.2003 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області та [PERSON], серія АВ №814356, виданого 10.07.2008 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, а також копії свідоцтва про шлюб, виданого 16.02.2017 Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Дмітрієва» змінила на прізвище чоловіка «Соломко». Відповідач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «Соломко». Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити відповідачеві [PERSON] прізвище «Соломко». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved