Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рокитнівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Рокитнівська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, Реєстраційна служба Рокитнівського районного управління юстиції, приватний нотаріус Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, згідно якого просив визнати недійсними договір дарування земельної ділянки площею 0,0245 га, кадастровий номер 5625055100:01:001:0402, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON] 16 травня 2013 року, реєстрований №645 та договір купівля-продажу земельної ділянки площею 0,0245 га, кадастровий номер 5625055100:01:001:0402, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON] 17 січня 2014 року, реєстрований №61; застосувати наслідки недійсності до договору дарування земельної ділянки, укладеного [PERSON] та [PERSON], що посвідчений 16.05.2013 року приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстрований №645 та до договору купівля-продажу земельної ділянки, укладеного [PERSON] та [PERSON], що посвідчений 17.01.2014 року приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстрований №61; стягнути з відповідачів судові витрати. Під час судового розгляду справи представника позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що укладання зазначених договорів здійснено відповідачами за межами цивільної дієздатності. Відповідно до положень ст.13 ЦК України особа, при здійсненні своїх прав, зобов'язана утримуватися від дій, які можуть порушити права інших осіб. Відповідач [PERSON], недобросовісно скористалась своїм процесуальним правом, при наявності судового спору щодо земельної ділянки, уклала договір дарування з дочкою [PERSON], яка в свою чергу уклала договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки з братом [PERSON]. Однак, в судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу грошові кошти не передавались. Коло осіб, між якими укладались правочини, є близькими родичами: мати подарувала дочці, дочка - брату. Тобто, земельна ділянка з володіння сім'ї [PERSON] не вийшла. Крім того, станом на 17 січня 2014 року вже існувало рішення апеляційного суду Рівненської області згідно якого договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений [PERSON] та Рокитнівською селищною радою, є нікчемним та застосовано наслідки нікчемності, відповідач [PERSON] не повідомила сторони та нотаріуса про припинення її права на земельну ділянку, що спонукало укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Представника відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що під час укладення договору дарування [PERSON] жодним чином не була обтяжена щодо свого майна, а тому як законний власник мала право і розпорядилася земельною ділянкою, 16 травня 2013 року подарувала її дочці, яка в свою чергу 17 січня 2014 року продала її брату [PERSON]. На момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачі [PERSON] та [PERSON] сторонами будь-яких справ в суді не були. Скасування рішень селищної ради та акту про право власності на земельну ділянку дає підстави для повернення земельної ділянки, яка перебуває у добросовісного володільця [PERSON], а позову про витребування майна у [PERSON] не заявлено. Вважає позов безпідставним, просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Рокитнівської селищної ради [PERSON] пояснила, що 01.06.2009 року Рокитнівською селищною радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в [ADDRESS]. Станом на 16.05.2013 року існував спір щодо вказаної земельної ділянки, але заборона чи обтяження на земельну ділянку не накладались, тому відповідач [PERSON] мала право розпорядитися земельною ділянкою. Після ухвалення рішення апеляційного суду Рівненської області, Рокитнівська селищна ради жодних заходів щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність селищної ради не вживала. Також зазначив, що позивачем не доведено, яке право його порушено. Просить позов вирішити згідно вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] пояснив, що 16 травня 2013 року до нього звернулася [PERSON] про посвідчення договору дарування земельної ділянки. Ним було зроблено витяг з Державного реєстру обтяжень та встановлено, що інформація про обтяження чи заборону вчинення будь яких дій щодо земельної ділянки відсутня, тому договір дарування було посвідчено. Договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 17.01.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], також посвідчував він. Інформація про обтяження чи заборону була відсутня, про наявність судового спору сторони не повідомляли. У договорі купівлі-продажу зазначена вартість земельної ділянки, але грошові кошти в його присутності не передавались. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник третьої особи Реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції в судове засідання повторно не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені згідно закону, суд вважає, що справа може бути розглянути у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 11 квітня 2013 року ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Рокитнівської селищної ради, [PERSON] про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та застосування наслідків нікчемності до договору купівлі-продажу, предметом якого була земельна ділянка площею 0,0245 га в [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 02 грудня 2013 року рішення Рокитнівської селищної ради №692 від 19 березня 2009 року та рішення цієї ж ради №714 від 20.05.2009 року, а також державний акт серії ЯЕ №234305 на право власності на земельну ділянку площею 0,0245 га, яка розташована в [ADDRESS], виданий 21 листопада 2009 року [PERSON] визнано незаконними та скасовано (а.с.4-8). В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений 1 червня 2009 року укладений як такий, що спрямований на незаконне відчуження з корисливою метою земельної ділянки (яка є об'єктом права власності українського народу, що перебуває під особливою охороною держави) всупереч вимогам закону та на шкоду інтересам інших співвласників квартир багатоквартирного будинку, на порушення гарантованого ст.14 Конституції України права громадян на набуття і реалізацію прав на земельну ділянку виключно відповідно до закону, згідно з правилами ст.228 ЦК є нікчемним, а виданий 21 листопада 2009 року [PERSON] згідно з цією угодою державний акт серії ЯЕ №234305 на право власності на земельну ділянку площею 0,0245 га, яка розташована в [ADDRESS] - незаконним (а.с.7). В силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, 16 травня 2013 року відповідач [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0245 га в [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №645. Згідно пункту 2.2 договору дарування відчужувана земельна ділянка на момент укладення договору в спорі не перебуває, судового спору щодо неї немає (а.с. ). Крім того, 17 січня 2014 року відповідач [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу відчужила спірну земельну ділянку [PERSON]. Вказаний договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 61. Таким чином, відповідач [PERSON] не набувши права власності на спірну земельну ділянку, оскільки договір купівлі-продажу від 1 червня 2009 року згідно ст.228 ЦК є нікчемним, не повідомивши приватного нотаріуса про наявні судового спору щодо земельної ділянки, свідомо незаконно відчужила спірну земельну ділянку своїй дочці - відповідачу [PERSON], яка в свою чергу відчужила її брату [PERSON] З огляду на викладене, договір дарування земельної ділянки від 16.05.20913 року та договір купівлі-продажу від 17.01.2014 року є такими, що укладені з порушенням вимог закону. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача [PERSON], що відповідач [PERSON] мала право розпорядитися земельною ділянкою, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] не знали про наявність спору щодо вказаної земельної ділянки, оскільки на час відчуження земельної ділянки вже існував судовий спір, стороною якого була [PERSON], а відчуження відбувалося між членами однієї родини(мати, дочка, син), які знали і могли знати про наявність перешкод до вчинення вказаних правочинів. Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненням третьої особа приватного нотаріуса [PERSON], що грошові кошти при укладенні та посвідченні договору купівлі-продажу 17.01.2014 року не передавались, інших доказів у підтвердження зазначеного суду не надано. Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди не дійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до статей 215,216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією із сторін так і іншою заінтересованою особою, право та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником суміжної квартири [ADDRESS], отже оскаржувані правочини порушують права позивача на земельну ділянку, на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, визнаючи оскаржувані договори недійсними, є підстави для застосування наслідків недійсності, шляхом повернення земельної ділянки площею 0,0245 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у попередній стан, тобто у комунальну власність Рокитнівської селищної ради. В той же час, суд не вбачає підстав для повернення [PERSON] [PERSON] грошових коштів в сумі 8144 гривень, оскільки в судовому засіданні встановлено, що під час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки грошові кошти не передавались, чи мав місце факт передачі таких коштів судом не встановлено. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі в сумі 1680,20 гривень.

Outcome: approved