Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.23) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заява, в якій просить справу розглянути в його відсутності, визнаючи позов (а.с.22). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2012 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку №109 (сто девять) загальною площею 41.6 кв.м., житловою площею 29.1 кв.м. з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «Б» - літня кухня, «б» - веранда, «В» - кладовка, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Е» - сарай, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа та з земельною ділянкою (присадибною) площею 0,2500 га, що знаходяться по вулиці Калініна в селі Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області, заплативши [PERSON] гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, що підтверджується копіює розписки про отримання грошей (а.с.3,4,6-12). За зазначений житловий будинок позивач зобовязався пізніше сплатити ще 20\~000 гривень. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як [PERSON] 15 лютого 2012 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №282930 (а.с.13). Другу частину плати за будинок отримав син померлого [PERSON], що підтверджується копією розписки від 26 січня 2013 року (а.с.15). З моменту придбання зазначеного житлового будинку і до теперішнього часу позивач володіє та користується будинком, сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонтні роботи та утримує будинок в належному стані. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved