Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказував, що 11 лютого 1999 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися різними людьми із своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. З червня 2018 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Вважає, що їхня сім`я перестала існувати, а тому прохав суд розірвати шлюб. Примирення між ними не можливе. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Київ під актовим записом №67. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя у них не склалось, з червня 2018 року вони проживають окремо і на даний час їх сім`я фактично перестала існувати. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved