Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка проживала в [INFO] та померла 16 липня 2003 року. 05 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Пилипковецької сільської ради, згідно якого вона заповіла позивачу майно, зокрема право на земельні частки (пай) на території Пилипковецької сільської ради, посвідчені сертифікатами ХМ №064202 та ХМ №064203. 04 березня 2003 року на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації №-4 від 31 січня 2003 року на імя померлої взамін зазначених сертифікатів видано державні акти ХМ №112960, ХМ №112966, ХМ №107249, ХМ №082001 на право власності на земельні ділянки, розташовані на території Пилипковецької сільської ради. Позивач спадщину прийняв, подавши у шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке визначено в у змісті заповіту, тому вимушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, уточнивши позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельні частки (пай) посвідчені сертифікатами ХМ №064202 та ХМ №064203 на території Пилипковецької сільської ради. Відповідач Територіальна громада Пилипковецької сільської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 16 липня 2003 року, про що зроблено актовий запис № 71 та видано 18 липня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області свідоцтво серії І-БВ № 217666. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 16 липня 2003 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Із копії спадкової справи №1/2004 від 15 січня 2004, яка заведена після смерті [PERSON], судом встановлено, що позивач [PERSON], спадщину прийняв шляхом звернення в нотаріальну контору із відповідною заявавою. Із повідомлення відділу Держземагенства у Новоушицькому районі від 26 лютого 2015 року вбачається, що на підставі сертифікатів ХМ №064202 та ХМ №064203 [PERSON] видані державні акти на право власності на земельні ділянки ХМ №112960, ХМ №112966, ХМ №107249, ХМ №082001 від 04.03.2003 року. Відповідно до довідок відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області про кількісні характеристики земельних ділянок, які виділені [PERSON], згідно державного акта серії ХМ №112960 [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6823388000:06:001:0316, площею 0,6000 га, вартість становить 9888,75грн.; державного акта серії ХМ №112966 [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6823388000:06:001:0315, площею 0,5700 га, вартість становить 9888,75 грн.; державного акта серії ХМ №107249 [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6823388000:06:001:0010, площею 1,0200 га, вартість становить 28248,91 грн.; державного акта серії ХМ №082001 [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6823388000:06:001:0009, площею 1,0100 га, вартість становить 28248,91 грн. Згідно свідоцтва про народження ІІ-БВ № 258613 від 07 липня 1979 року виданого Новоушицьким райвідділом ЗАГС Хмельницької області [PERSON] народився 05 травня 1979 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту від 05 лютого 2001 року, посвідченого секретарем Пилипковецької сільської ради та зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 10, [PERSON] заповіла право на земельні частки (пай) посвідчені сертифікатами ХМ №064202 та ХМ №064203 на території Пилипковецької сільської ради позивачу. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 08 травня 2015 року № 371/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке визначено в у змісті заповіту. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна,\~\~відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із заповіту від 05 лютого 2001 року суд вбачає, що [PERSON] заповіла право на земельні частки (пай) посвідчені сертифікатами ХМ №064202 та ХМ №064203 на території Пилипковецької сільської ради позивачу, проте 04 березня 2003 року на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації №-4 від 31 січня 2003 року на імя померлої взамін зазначених сертифікатів видано державні акти ХМ №112960, ХМ №112966, ХМ №107249, ХМ №082001 на право власності на земельні ділянки, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON], на успадкування права на земельну частку (пай).

Outcome: approved