Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, шляхом стягнення з нього в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на даний час він не отримує доходів, а тому, просить суд зменшити розмір аліментів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується актовим записом № 1977 від 19 серпня 2014 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 19 серпня 2014 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2014 року у цивільній справі № 607/11779/17 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи з 20 вересня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2018 р. вирішено змінити спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2017 року та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку , щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. Судом з`ясовано, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом із відповідачем по [ADDRESS] . Крім цього, згідно довідок щодо стану здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , лора та педіатра - реабілітолога, дитина потребує постійного лікування, дієтичного харчування. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтею 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Судом встановлено, що аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2 500 грн. щомісячно стягнуто з позивача на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2018 р. Пред`являючи позов про зменшення розміру аліментів 19.03.2019 р., позивач не надав доказів, що за період з 23.05.2018 р. у нього суттєво погіршився матеріальний стан чи змінився сімейний стан або погіршився стан здоров`я і ці зміни є підставою для зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Крім цього, згідно довідки з Державної служби зайнятості від 04.02.2019 р., [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний станом на 04.02.2019 р. Також, встановлено, що сімейний стан позивача не змінився, здоров`я не погіршилось. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд, встановивши відсутність підстав передбачених статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed