Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначив, що вони з відповідачем є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач, місце проживання якої зареєстровано за адресою даної квартири, у наведеному житлі понад 18 років не проживає, речей не зберігає. Відповідач не оплачує комунальні послуги, не бере участі у витратах на утримання житла. Тому позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила. Відзиву на позов відповідач не подала. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 листопада 1996 року Відділом приватизації житла Полтавської КЕЧ району, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: Полтава-4[ADDRESS] (а.с.7). На даний час прізвище співвласника квартири [PERSON]. У звязку зі зміною адреса квартири на даний час: [ADDRESS]. За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] ( а.с.8). Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому відповідачу [PERSON], яка є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном разом з іншими співвласниками. У здійсненні свого права власності відповідач не може бути обмежена незалежно від того проживає вона у квартирі, співвласником якої є, чи ні. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] має правовий статус співвласника квартири, а не члена сімї власника. Тому вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з не проживанням у ньому понад один рік. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що [PERSON] понад один рік за адресою вказаної квартири не проживає, речей не зберігає. Але, враховуючи, що відповідач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], вона не може бути визнана такою, що втратила право користування належним їй на праві спільної сумісної власності житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову [PERSON] У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed