Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд, визнати недійсним договір іпотеки №617 к-ф без оформлення заставної від 02.06.2009 року, посвідчений 02.06.2009 року Соляник А.В., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3228. Позов обґрунтовуючи тим, що 02.06.2009 року між ним та ПАТ «Укргазбанк» укладений договір іпотеки №617 к-ф без оформлення заставної, посвідчений 02.06.2009 року Соляник А.В., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, Зареєстровано в реєстрі за №3228. Згідно з пунктом 2.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є трикімнатна квартира, загальною площею 111,3 кв.м., житловою площею 73,1 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на підставі Рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2008 року. Право власності на нерухоме майно зареєстровано Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 04 лютого 2009 року, записано в книзі 152, номер запису 20955, реєстраційний номер 26395826, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 21 квітня 2009 року за №22529312. Підставою для укладення спірного договору та посвідчення його нотаріусом став правовстановлюючий документ - рішення Київського районного суду м. Полтави по справі №2-5038/2008, яке в подальшому скасоване за апеляційною скаргою [PERSON] , яка в рівних частинах надавала йому кошти на придбання даного майна. Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року по справі №2- 5034/2008, провадження №61-15743св18 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» задоволено частково, рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 грудня 2008 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року скасовано, провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВФ КОЛО» про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно (трикімнатна квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] та є предметом Договору іпотеки) закритим. Оскільки рішення суду, на підстав якого у нього виникло право власності на вищезазначену квартиру, не породило для нього жодних правових наслідків та на момент укладення спірного договору іпотеки, він не був власником предмета іпотеки, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат Білонучкіна Т.П. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Макєєв Є.Ю. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши представника позивача адвоката Білонучкіну Т.П., представника відповідача адвоката Макєєва Є.Ю., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.06.2009 року між [PERSON] та ПАТ «Укргазбанк» укладений договір іпотеки №617 к-ф без оформлення заставної, посвідчений 02.06.2009 року Соляник А.В., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, Зареєстровано в реєстрі за №3228. Згідно з пунктом 2.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є трикімнатна квартира, загальною площею 111,3 кв.м., житловою площею 73,1 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2008 року. Право власності на нерухоме майно зареєстровано Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 04 лютого 2009 року, записано в книзі 152, номер запису 20955, реєстраційний номер 26395826, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 21 квітня 2009 року за №22529312. Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року по справі №2- 5034/2008, провадження №61-15743св18 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» задоволено частково, рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 грудня 2008 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року скасовано, провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВФ КОЛО» про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно (трикімнатна квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] ), та є предметом Договору іпотеки) закрито. У відповідності до положень ч. 1, ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1, ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи станом на дату укладення договору іпотеки без оформлення заставної № [NUMBER] від 02.06.2009 року право власності на предмет іпотеки було зареєстроване за іпотекодавцем [PERSON] , а відповідно з вимогами ч. 1, ст. 5 Закону України «Про іпотеку» могло бути предметом іпотеки. Відповідно реєстрація припинення права власності після укладення договору іпотеки не може бути недодержанням сторонами вимог закону в момент вчинення правочину. Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, дана норма закону надає право сторонам у договорі врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами, і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. На підставі ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Зі статті 375 ЦК України вбачається, що іпотека є видом застави, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави припинення іпотеки, а саме іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, з інших підстав, передбачених цим законом. При цьому зміна основного зобов`язання не є підставою припинення відносин іпотеки. Водночас суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що договір про створення спільного майна укладений між [PERSON] та [PERSON] визнаний недійсним постановою апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2019 року по цивільній справі № 552/2660/16-ц, провадження № 22-ц/814/447/18, в зв`язку з чим зазначений правочин не породжує жодних прав та обов`язків, як для сторін договору, так і для третіх осіб, зокрема, відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК Україниу разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed