Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна (автомобіля), посилаючись на те, що 02 листопада 2015 року [PERSON] приблизно о 10 годині 45 хвили, керуючи автомобілем Оpel Vektra (Опель), реєстраційний номер [NUMBER], рухався в м.Полтаві по вул.Харківське Шосе в напрямку виїзду з м.Полтави до вул.Фрунзе і на перехресті вул.Харківське Шосе,6 з вул.Баумана недотримався небезпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який йому належить та під його керуванням, що рухався попереду та включивши лівий покажчик повороту виконував поворот ліворуч по вул.Харківське Шосе,6. Внаслідок цієї ДТП автомобіль під його керування отримав механічні пошкодження, перелік яких визначений в протоколі огляду транспортного засобу від 04 листопада 2015 року, складеного страхувальником. Сума страхового відшкодування складає 10594 грн. 77 коп., і вона компенсує вартість пошкоджених деталей, які підлягають заміні. Вартість послуг (робіт) з відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика і франшизу складає: 19500 грн. 50 коп. без ПДВ, 3900 грн. 10 коп. ПДВ. Загальна сума вартості послуг (робіт) з відновлювального ремонту (з ПДВ) складає 23400 грн. 60 коп. Вартість деталей, які підлягають заміні складає 9409 грн. Отже, з урахуванням витрат на оплату вартості деталей від страхової виплати залишається сума 1185 грн. 11 коп. для оплати вартості робіт (послуг) з відновлювального ремонту. За таких обставинах сума 22214 грн. 83 коп. не компенсується страховою виплатою, а тому на підставі вимог законодавства підлягає компенсації відповідачем. Відповідач порушив вимоги п.п.12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП і постановою від 03 грудня 2015 року судді Полтавського районного суду Полтавської області у справі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Крім того відповідач зобовязаний нести відповідальність за завдання шкоди йому. Вважає, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що під час ДТП він пережив психологічний стрес, що негативно впливає на його подальше життя та на його сприйняття різних ситуацій; сприйняття керування автомобілем, що переноситься ним болісно. Враховуючи вказане, просив стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 22214 грн. 83 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути без його участі. \~\~\~\~ Представник відповідача адвокат [PERSON] в письмових поясненням, направлених до суду проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що відповідач керуючи на законних підставах автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з легковим автомобілем [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ3860566, період якої становить з 13 грудня 2014 року по 12 грудня 2015 року, з лімітом відповідальності страховика по вказаному транспортному засобу за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. Вважає, що власник джерела підвищеної безпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату товарної вартості автомобіля у разі її наявності. Страховик НАСК «Оранта» вирахував понесені потерпілою стороною внаслідок ДТП [PERSON] прямі матеріальні збитки в сумі 10594 грн. 77 коп. в повному обсязі (страхове відшкодування), з якими позивач погодився, оскільки відсутні дані щодо його претензій до СК. Відповідач по даній справі зобовязаний відшкодувати позивачу лише франшизу і втрату товарної вартості автомобіля у разі її наявності. Франшиза згідно полісу №АІ 3860566 становить 510 грн., а втрата товарного виду вартості автомобіля ВАЗ позивачем належним чином не визначена, докази суду з цього приводу не надані, а тому не підлягають відшкодуванню. Доказів про заподіяння позивачу моральної шкоди останнім не надано, а тому не можуть відшкодовуватись. В направлений до суду заяві справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Оранта» [PERSON] зазначив, що вимоги, заявлені за цим позовом не в повній мірі є обґрунтованими та у значній своїй частині є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. У направленій до суду заяві справу просив розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року приблизно о 10 годині 45 хвилин в м.Полтаві по вул.Харківське Шосе в напрямку виїзду з м.Полтави до вул.Фрунзе і на перехресті вул.Харківське Шосе,6 з вул.Баумана сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Оpel Vektra (Опель), реєстраційний номер В І0090 АО під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Транспортний засіб ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року, яка набрала чинності, [PERSON] був визнаний винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02 листопада 2015 року в м.Полтаві по вул.Харківське Шосе і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.16). \~\~\~\~\~\~\~\~ В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Внаслідок цієї ДТП автомобіль, належний [PERSON] отримав механічні пошкодження, перелік яких визначений в протоколі огляду транспортного засобу від 04 листопада 2015 року, складеного страхувальником (а.с.11). Відповідно до встановлених судом обставин на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Оpel Vektra (Опель), реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ВАТ НАСК «Оранта» (а.с.5). \~\~\~\~\~\~\~ Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані статтями 979-990 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. На підставі ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. 11 лютого 2016 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило на користь потерпілої особи [PERSON] виплату страхового відшкодування шкоди, повязану з пошкодженням належного йому транспортного засобу «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер [NUMBER], за страховим випадком, який стався 02 листопада 2015 року за страховим полісом №АІ/3860566. За вказаним страховим полісом, забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль [NUMBER], і дія цього страхового полісу на момент ДТП поширювалася на водія [PERSON] (застрахована особа) за умови керування ним забезпеченим транспортним засобом на законних підставах. Виплату страхового відшкодування здійснено на користь власника пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ-21099» реєстраційний номер [NUMBER] (позивача) [PERSON] за страховим актом №ОЦВ-15-7756/1 від 11 січня 2016 року у розмірі 10594 грн. 77 коп. Страхове відшкодування було здійснено у межах страхової суми, яка за цим полісом визначена у розмірі 50000 грн. за умови 510 грн. франшизи. Дані обставини визнаються сторонами і не потребують доказування. Згідно ч. 1 ст.990 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Відповідно розяснень Верховного Суду України, наданих в аналізі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» (розділ «Визначення розмірі страхової виплати та шкоди, заподіяної застрахованому майну») страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Відповідно до умов страхування, зокрема, положень п.22.1 ст.22, п.34.4 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення розміру матеріального збитку, завданого потерпілій особі (позивачу), страховиком було замовлено відповідну оцінку шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілої третьої особи (позивача), повязаної з пошкодженням належного йому транспортного засобу «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Оцінку шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу «ВАЗ-21099» д.р.н. ВІ 1672 ВА (визначення розміру матеріального збитку), було здійснено за автотоварознавчим Дослідженням №ВІ1672ВА-29.12/5 від 29 грудня 2015 року, проведеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» на підставі технічного огляду та ремонтної калькуляції, одержаної за допомогою програми «Аudatex» на підставі даних технічного огляду та відповідно умов страхування, зокрема положень ст.29, п.32.7 ст.32, п.36.2 ст.36 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, визначення розміру матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту) вказаним субєктом оціночної діяльності здійснювалося на замовлення Страховика відповідно до вищезазначених умов страхування, а саме: з урахуванням фізичного зносу досліджувального транспортного засобу (відповідно до положень ст.29 Закону України №1961-ІV; без визначення втрати товарної вартості (відповідно до положень п.32.3 ст.32 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»); без врахування ПДВ (відповідно положень п.36.2 ст.36 вказаного вище Закону). При цьому, під час проведення технічного огляду встановлено, що досліджуваний транспортний засіб «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент його огляду вже мав сліди відновлювального ремонту та низку пошкоджень (11 позицій), які не відносяться до ДТП, яке сталася 02 листопада 2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу і які визнані особисто потерпілим (позивачем); перепробіг (різниця між нормативним пробігом, який для КТЗ даного класу складає 16,60 тис. км, та фактичним середньорічним пробігом, який складає 42,90 тис. км.), складає 26,30 тис. км. Дані обставини були враховані під час проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження при визначенні ринкової вартості досліджуваного транспортного засобу на момент настання події та розміру коефіцієнту фізичного зносу досліджуваного транспортного засобу. Згідно вказаного висновку №ВІ1672ВА-29.12/5 від 29 грудня 2015 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 11104 грн. 77 коп. даний висновок був прийнятий Страховиком до розрахунку розміру страхового відшкодування, який був визначений у розмірі оціненої шкоди (матеріального збитку) за вирахуванням франшизи, а саме: 11104 грн. 77 коп. 510 грн. = 10594 грн. 77 коп. При цьому, згідно п.36.6 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, у даному випадку на відповідача [PERSON] покладається обовязок компенсувати відповідачу [PERSON] 510 грн. франшизи. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивача 22214 грн. 83 коп. в рахунок різниці між страховим відшкодуванням, сплаченого ПАТ «НАСК «Оранта» та витратами позивача з відновлювального ремонту транспортного засобу. Дійсно, згідно вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з розясненнями, викладеними в постанові пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості страченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (п.14). При цьому в постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації (п.9). Калькуляція відновлювального ремонту одержана за допомогою компютерної програми «Аudatex», на підставі якої було оцінено розмір шкоди, завданої майну потерпілої особи/позивача (визначено розмір завданого матеріального збитку), і яка містить дані заводу-виробника та офіційних дилерів в Україні, зазначає рідні деталі/не зняті з виробництва, що використовуються для відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, що, у свою чергу, доводить безпідставність та необґрунтованість вимог позивача у частині стягнення з відповідача вартості саме нових деталей. З урахуванням умов зберігання позивачем транспортного засобу «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер [NUMBER] (наявності слідів попереднього відновлювального ремонту) та строку його експлуатації, коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля за висновком проведеного автотоварознавчого дослідження визначено у розмірі 0,70 (70%). Обґрунтованість такого висновку повною мірою відповідає положенням п.7.38 Методики товарознавчих експертиз та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №145/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №13335/5/1159. Враховуючи, що реальна вартість втраченого майна у даному випадку обраховується з урахуванням наявного фізичного зношення автомобіля, що належить позивачу, безпідставним є посилання позивача на вимоги ст.1194 ЦК України. Отже, оцінюючі реальні збитки, завдані внаслідок ДТП позивачу, з урахуванням вищезазначених обставин, слід врахувати, що витрати, понесені позивачем з відновлювального ремонту, не відносяться повною мірою до необхідних витрат про відновленням транспортного засобу після дорожньо-транспортної події, яка сталась 02 листопада 2015 року по вині [PERSON] При визначенні суми заподіяної шкоди, позивачем не надано документального підтвердження придбання деталей, що підлягають заміні та оплати робіт відновлювального ремонту. Закупівля нових деталей, що замінювалися від час ремонту автомобіля, здійснювалися не у офіційного дилера; відновлювальні роботи проводилися не спеціалізованим СТО, тобто не платником ПДВ. Таким чином, позовні вимоги у частині заявлених про стягнення з відповідача 22214 грн. 83 коп. не підлягають задоволенню із-за недоведеності. В той час, франшиза, яка згідно полісу №АІ 3860566 становить 510 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає зазначені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Оскільки судом встановлено винність у спричиненні ДТП відповідача [PERSON] внаслідок події пошкоджено майно позивача, суд вважає, що неправомірними діями цього відповідача, які полягали в порушенні ПДР України, позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в переживаннях та хвилюваннях, повязаних з ДТП та пошкодженням майна, зміні звичайного способу життя позивача. Сума відшкодування моральної шкоди, визначена позивачем не відповідає обставинам ДТП, ступеня вини відповідача, принципам розумності та справедливості.\~ Оцінюючи вищевикладені обставини та обґрунтування моральної шкоди позивачем, суд вважає, що сума в 1000 грн. буде достатньою для відшкодування моральних страждань позивача. Задовольняючи частково позов щодо відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження\~\~здоровя\~\~під\~\~час дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ушкодження здоровя позивача внаслідок ДТП не було, відшкодувати моральну шкоду повинна особа, винна у ДТП - відповідач у справі. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені при зверненні до суду пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial