Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], яка являється матір'ю їхнього сина [PERSON] [INFO]. Позов мотивує тим, що дитина проживає біля нього тривалий час, він самостійно утримує, виховує та опікується сином. Матір не навідує сина ні за місцем проживання, ні в дитячому садочку, також коштів на його утримання не надає та не цікавиться станом здоров'я дитини. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити з наведених в заяві підстав. Прокурор та представник органу опіки та піклування також просили даний позов задовольнити. Відповідач в призначені судові засідання не з'являлась, з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується письмовими повідомленнями при матеріалах справи. Подала до суду письмове заперечення в якому зазначила, що все зазначене в позові про неї є надуманим, а вона не зустрічається із сином, оскільки позивач перешкоджає їй у цьому, намовляє вихователів у садочку, не бере подарунків та інших речей які вона дає для дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування, прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що: Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] стверджено, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). В Рішенні Городенківського районного суду від 09.04.2013 року, яке було залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.06.2013 року, в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] зазначено, що їхньому сину [PERSON] визначено місце проживання разом із батьком [PERSON], оскільки дитина з грудня 2011 року проживала разом із батьком, матір не цікавилась життям дитини, та не бере участі у його вихованні. [PERSON], отримуючи допомогу на дитину, витрачає її для власних потреб, а не на потреби дитини. Також в даному Рішенні встановлено, що згідно показань свідка [PERSON], батько приводить дитину в садочок та забирає її, що дитина доглянута, батько постійно приходить на свята, бере участь в батьківських зборах. Мама на святкування не приходить. Згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням в цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ в яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено за доцільне позбавити її батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] В ньому також зазначено, що сім'я [PERSON], з якою проживає двоє неповнолітніх дітей 2000 та 2009 року народжень, перебуває на обліку як неблагополучна сім'я. Вона часто залишає дітей без нагляду, не цікавиться життям та здоров'ям сина [PERSON], неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Також судом встановлено, що [PERSON] жодного разу не зверталась до органу опіки та піклування з приводу того, що їй перешкоджають бачитись із сином [PERSON], чи брати участь в його вихованні, а коли вона була присутньою на комісії, то не виявляла особливого бажання, щоб бачитись з сином чи утримувати його. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Крім того, за час розгляду справи відповідачка, неодноразово безпідставно не з'являлась, в судові засідання, доказів про поважність причин неявки до суду не подала. З чого вбачається, що вона не має наміру налагодити стосунки з дитиною, брати в подальшому участь у вихованні дитини та її утриманні. Також суд критично оцінює твердження відповідача, зазначені в запереченні на позов, що вона не ухиляється від виховання та утримання сина [PERSON], що батько дитини їй забороняє бачитись з ним, не бере речі які вона приносить для дитини, оскільки дані твердження не підтверджені жодними доказами та спростовані іншими доказами у справі. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що протягом тривалого часу відповідач не цікавиться вихованням дитини, матеріальної допомоги не надає, дитина постійно проживає із батьком, перебуває на повному його утриманні, тобто відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків. При таких обставинах суд вважає, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved