Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 серпня 2001 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Біловізькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сторони разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені. На протязі подружнього життя постійно виникали непорозуміння, так як мають різні погляди на життя. Шлюб носить лише формальний характер тому примирення між сторонами неможливе, так як суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з ним. Під час підготовчого судового засідання позивач [PERSON] , позовні вимоги підтримав просить шлюб розірвати, судові витрати залишає за собою. Зазначив, що спір відносно місця проживання дітей відсутній. Відповідач [PERSON] пояснила, що з позивачем проживають окремо, зберегти шлюб не можливо. Зазначила, що спору щодо місця проживання дітей немає. Просить залишити їй прізвище [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, суд ухвалює рішення відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 14 серпня 2001 року зареєстрували шлюб у Біловізькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №9 (а.с. 5). Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу вимог до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення відповідача, прізвище відповідачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved