Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в обґрунтування якого зазначив, що з 20 грудня 2012 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №664. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в своїй заяві зазначив те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, фактичні шлюбні відносини припинилися, проживають окремо, тому подальше перебування в шлюбі позивача та відповідача не має сенсу. Позивач на примирення не згоден, оскільки має намір створити сімю з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, в своєму позові зазначив про те, що просить суд справу розглянути за його відсутності, а також надав заяву у якій вказав про те, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.2, 50). Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області (а.с.45, 48). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 157347 від 20 грудня 2012 року, між позивачем та відповідачем, Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис №664 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ЕД №272876 від 14 червня 2013 року (а.с.26). В своєму позові позивач зазначив, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, фактичні шлюбні відносини припинилися, проживають окремо, тому подальше перебування в шлюбі позивача та відповідача не має сенсу. Позивач на примирення не згоден, оскільки має намір створити сімю з іншою жінкою. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved