Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06.02.2009 року, який за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.08.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину\~сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2009 року відповідач [PERSON] був зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач аліменти не сплачував, тому станом на 24.06.2010 року утворилася заборгованість по аліментам за період з 2009 року по 2010 рік. 23.01.2014 року постановою державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області виконавче провадження закінчено на підставі заяви позивача. Тривалий час сторони не спілкуються, місце знаходження відповідача не відомо, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача, який за рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12.07.2016 року було задоволено. Відповідач не надає матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з лютого 2014 року та до повноліття дитини. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2019 року провадження по справі було відкрито. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою « про отримання судової повістки». У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.02.2009 року, який за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.08.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину\~сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Довідкою про склад сім`ї за № 12-13/1888 від 05.03.2019 року, виданою відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12.07.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Розрахунком заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа 2-2345 від 19.11.2009 року, заборгованість по аліментам за період з 12.10.2019 року по 01.06.2010 року станом на 24.06.2010 року складає 1600,00 грн.. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 39481107 від 23.01.2014 року на підставі заяви стягувача від 22.01.2014 року, [PERSON] просить повернути виконавчий документ без подальшого виконання, в зв`язку з добровільним вирішенням питання, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-2057/2009 р. виданий 02.11.2009 р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.4-11). Закон який регулює спірні правовідносини є ЦПК України, ЦК України, Сімейний Кодекс України та Закон України « Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст.\~ 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповдно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.. 37 ч. 1 п.1 ЗУ « Про виконавче провадження», виконавчий документ\~повертається стягувачу,\~якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ « Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Згідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ « Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих позивачкою письмових доказів вбачається про наявність рішення Куп`янського міськрайонного\~суду Харківської\~області від\~07.10.2009\~року про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, на підставі якого виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, яке за письмовою заявою позивачки було закрито, зазначене вище судове рішення на теперішній час не скасовано та не втратило законної сили і є обов`язковим для виконання. Щодо стягнення аліментів за минулий час, відповідно до частини 2 ст. 191 СК України, має місце тоді, коли особа мала право на аліменти відповідно до гл. 15 або гл. 16 СК, але сторонами не укладався договір про сплату аліментів, і особа, яка має право на них, не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів. Таким чином при присудженні аліментів за минулий час, мова може йти про виплату сум за період, що передував зверненню до суду. Враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстав для застосування положень ч. 2 ст.\~191\~СК України немає, оскільки позивачем не реалізовано свого права пред`явити виконавчий лист до виконання протягом усього періоду, на який присуджжений зазначений платіж на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2009 року, яке на теперішній час є обов`язковим для виконання, у зв`язку з чим суд вважає, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні рішення відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави.

Outcome: dismissed