Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей: доньки Олени, [INFO], доньки Ірини, [INFO], доньки Юлії, [INFO], доньки Тетяни, [INFO], доньки Діани, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по ? частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення повноліття доньки Діани, тобто до 04.08.2024 року, після чого, стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 1/3 частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття сина [PERSON], тобто до 11.01.2027 року, після чого, стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] по 1/4 частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 10.01.2030 року. Також позивач вказує, що з моменту ухвалення судом рішення його матеріальне становище змінилося, оскільки він ніде не працює, немає ніяких доходів, проживає в селі та харчується за рахунок власного господарства, роботу знайти не може, пенсії або іншої матеріальної допомоги не отримує. З настанням холодної пори року змушений нести додаткові розходи на закупівлю твердого палива, одежу та інше. [PERSON] також вказує на те, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений судом і він фактично залишився без засобів до існування. Він бажає всіма можливими способами допомагати своїм дітям матеріально і буде це робити по можливості. Враховуючи наведене, просить змінити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей по 100 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто 700 грн. в місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивач є працездатним, а розмір грошової суми, який просить визначити до стягнення позивач є вкрай малим та таким, що не відповідає інтересам їх спільних дітей. Заслухавши пояснення позивача, думку відповідача, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей: доньки Олени, [INFO], доньки Ірини, [INFO], доньки Юлії, [INFO], доньки Тетяни, [INFO], доньки Діани, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по ? частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення повноліття доньки Діани, тобто до 04.08.2024 року, після чого, стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 1/3 частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття сина [PERSON], тобто до 11.01.2027 року, після чого, стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] по 1/4 частині усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 10.01.2030 року. На підставі вище вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вище наведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища. У вказаному позові фактично ставиться питання про зменшення розміру аліментів обсяг яких визначено рішенням суду від 11.03.2015 року до 100 грн. щомісячно на кожну дитину. Та обставина, що позивач не працює, немає ніяких доходів, проживає в селі та харчується за рахунок власного господарства, роботу знайти не може, пенсії або іншої матеріальної допомоги не отримує, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі визначеному рішенням суду від 11.03.2015 р. не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки останній є працездатним і зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей, та враховуючи те, що позивач не мав доходів в період винесення рішення суду від 11.03.2015 р. згідно довідки Балтської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 24.11.2015 р. № 2173/Г, але позов [PERSON] визнав і рішення суду нее оскаржував. Крім того, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. являється значно менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач проти задоволення позову заперечує, позивачем не наведено підстав та доказів достатніх для задоволення позову, тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed