Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 06 червня 2008 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. Від шлюбу є четверо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначив, що більше двох років вони з дружиною не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, спільне життя не склалось, оскільки у них різні характери та погляди на життя, немає спільних уподобань та інтересів. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, на даний час їх шлюб набув формального характеру. Просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 06 червня 2008 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити, на примирення не погоджувався. В підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, на примирення не погоджувалась, просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачкою, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER], повторно виданого 23.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, при розірванні шлюбу залишити відповідачці [PERSON] шлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80грн. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ перехідних положень цивільно-процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved