Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою 46, в будинку 232, по Московському, у м.Харкові та зняття з реєстраційного обліку. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що позивач згідно ордеру №05756, виданого виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих міста Харкова від 12 січня 1982 року, на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих міста Харкова від 5 січня 1982 року №17, має право на зайняття жилої площі за адресою: м.Харків, пр.-т Московський, 232, кв.46, в якій є зареєстрований. Також відповідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку за зазначеною адресою також зареєстровані: [PERSON] дружина позивача, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] онук. Наприкінці 1997 року [PERSON] покинула квартиру та виїхала до Російської Федерації, у 1998 році [PERSON] з сином [PERSON] покинула квартиру за зазначеною адресою, забравши особисті речі та виїхали до РФ. Приблизно наприкінці 1999 року [PERSON] також виїхав до РФ. Відповідачі самостійно покинули квартиру, з 1999 року усі не проживають за місцем реєстрації, виїхавши до РФ, добровільно забравши свої речі. У звязку з тим, що комунальні платежі нараховуються з урахуванням всіх зареєстрованих осіб, позивач несе значні матеріальні збитки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у вирішенні позову поклався на розсуд суду. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON]. [PERSON] кожен окремо пояснили, що відповідачів не бачили в квартирі 46, в будинку 232, по Московському, у м.Харкові протягом тривалого часу, оскільки виїхали на проживання до Російської Федерації, позивач не чинив перешкод у їх проживанні за зазначеною адресою. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що позивач згідно ордеру №05756, виданого виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих міста Харкова від 12 січня 1982 року, на підставі рішення виконкому [PERSON] депутатів трудящих міста Харкова від 5 січня 1982 року №17, має право на зайняття жилої площі за адресою: м.Харків, пр.-т Московський, 232, кв.46. Згідно довідки з місця проживання, виданої дільницею №52 КП «Жилкомсервіс» від 11.10.2016 року, в квартирі №46, по пр.-ту Московському, 232, у м.Харкові, зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], наймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] онук. Як вбачається з повідомлення головного лікаря «Харківської міської поліклініки №3» від 21.06.2016 року, відповідачі, які зареєстровані в квартирі в квартирі №46, по пр.-ту Московському, 232, у м.Харкові, до поліклініки в період з 2013 року по теперішній час за медичною допомогою не звертались. Згідно повідомлення Харківської дирекції Поштамт-центр поштового звязку №1 від 09.06.2016 року, відповідачам за адресою: Московський пр.-т 232, кв.46, поштові перекази за період з червня 2015 року по червень 2016 року в надходженні та оплаті не значаться. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до вимог ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідачами не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідачів із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved