Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що 21 січня 1999 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №2. В шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що з часом вони втратили почуття любові та поваги один до одного, зникло взаєморозуміння. Все це призвело до того, що вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що сімейне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 21.01.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №2. До початку розгляду справи від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, оскільки він виїжджає за межі України, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, на примирення не погоджувалась, не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 січня 1999 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданого 21.01.1999 року відділом РАГС Вижницького РУЮ Чернівецької області. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 10.08.1999 року виконкомом Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, відповідачці [PERSON] при розірванні шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved