Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок з спорудами, вказавши на те, що йому, належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: смт. Малокатеринівка, вул. Кірова, б. 109 на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.1988 року. За умовами даного договору у відповідності до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР цей договір підлягає реєстрації в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Зазначений об'єкт нерухомості належав продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою 06.06.1986 р. На теперішній час позивач має намір подарувати вищевказаний житловий будинок своїм дітям, але при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено в здійсненні угоди, тому що даний договір купівлі-продажу будинку не зареєстрований в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, у зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглядати справу за її відсутністю Представник відповідача Територіальної громади в особі Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи ТОВ «ЗМБТІ» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до договору купівлі-продажу [PERSON], як продавець, передала позивачу будинок за адресою: смт. Малокатеринівка, вул. Кірова, б. 109, у власність, а [PERSON], як покупець, прийняв дане майно і сплатив за нього визначену грошову суму. Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.1988 року, за реєстровим № 78, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області продаж житлового будинку за адресою: смт. Малокатеринівка, вул. Кірова, б. 109, було вчинено за сім тисяч карбованців, які [PERSON] сплатив повністю [PERSON] до підписання договору. На час укладення угоди продавець свідчив, що вказаний будинок нікому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває. Зміст ст. 101 і 220 Цивільного Кодексу УРСР сторонам розяснено. Таким чином, фактично сторони за договором купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.1988 року, за реєстровим № 78, не тільки уклали договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: смт. Малокатеринівка, вул. Кірова, б. 109, але й виконали усі зобов'язання за договором купівлі-продажу. [PERSON] виплатив указану в договорі суму за куплений житловий будинок, заселився в будинок і користується ним разом з дружиною та донькою та повністю виконує всі обов'язки власника будинку. Таким чином, договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.1988 року, за реєстровим № 78, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, був укладений при дотриманні домовленості сторін із приводу всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору та у відповідності зі ст. ст. 227 Цивільного Кодексу УРСР угода пройшла державну реєстрацію у виконавчому комітеті Малокатеринівської селищної ради. Факт належності позивачу на праві власності житлового будинку за адресою: смт. Малокатеринівка, вул. Кірова, б. 109, підтверджується технічним паспортом на житловий будинок № 109 по вул. Кірова в смт. Малокатеринівкі Запорізького району Запорізької області, виготовленим станом на 20.03.2015 року, в якому [PERSON] зазначений замовником та користувачем вказаного житлового будинку. У відповідності до довідки виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 218 від 11.06.2015 року підтверджено, що [PERSON], дійсно проживає в [INFO]. Вказаний житловий будинок дійсно належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.1988 року, за реєстровим № 78, посвідченого секретарем виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області. У відповідності до довідки виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 219 від 11.06.2015 року підтверджено, що [PERSON], дійсно проживає в [INFO] та має склад сімї дружину [PERSON], [INFO] Таким чином, фактично сторони за договором не тільки оформили договір купівлі-продажу будинку, але й виконали усі зобов'язання за договором купівлі-продажу. Позивач виплатив указану в договорі суму за будинок, заселився зі своєю родиною в будинок і користуються ним. Згідно зі до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. В силу ст. 319 ЦК України передбачено, що власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України діючої редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України, права власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна. Вказаний житловий будинок знаходиться в Ленінському районі міста Запоріжжя. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності а нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 зі змінами, реєстрація прав власності на нерухоме майно це внесення запису до Реєстру прав власності у звязку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження обєктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на ці обєкти. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обмежень рішення суду про визнання права власності є правовстановлюючим документом. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведені ті обставини на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved