overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу з підстав припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 26.10.2018року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.01.2019року справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2003 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам позивача, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 01.04.2008 року в Маньківській сільській раді Бершадського району Вінницької області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 3. 24.04.2016 року він я змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від спільного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться біля матері. Спільно нажите майно він залишає відповідачці. Сім'я їхня розпадалась неодноразово, а в червні місяці 2015 року розпалась повністю по вині відповідачки. Причиною розпаду сім'ї є те, що по вині відповідачки виникали скандали сварки, не було сімейного взаєморозуміння, склались такі умови сімейного життя, що він вимушений був залишити сім'ю і піти жити в другий населений пункт. Зараз він проживаю з другою жінкою, а тому примирення між ними бути не може. Просить розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 07.08.2015 року він з відповідачкою уклав шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від цього шлюбу у нас народився син [PERSON], [INFO]. Їхня сім'я не склалася, однією сім'єю не проживають. Син проживає з ним, він займається його вихованням та утримує матеріально. Спільне життя підтвердило, що вони різні за характером люди, крім того у них кардинально різні погляди на життя та виховання їхньої дитини, через що у них неодноразово виникали конфлікти. Примирення між ними та збереження сім'ї вважає неможливим. Спільно нажите майно вони не розділили. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнаює. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідачі визнають позов у повному обсязі. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Позовні вимоги мотивує наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2006 року. Від шлюбу мають двох дітей: малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося, пять років тому відповідач пішла від позивача до іншого чоловіка, що призвело до припинення сімейно-шлюбних стосунків сторін. Спорів щодо визначення місця проживання дітей між сторонами не виникає, діти проживають разом з відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за викладених обставин, просив суд про їх задоволення, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не підтримують з літа 2013 року. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомила. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2006 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №560, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з літа 2013 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та в подальшому буде проживати з відповідачем. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини фактично припинені з березня 2017 року, а подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.04.2018 року надано сторонам строк для примирення терміном три місяці. Враховуючи те, що після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулось і позивач наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду клопотання про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини своєї неявки суду не повідомила. За даних обставин, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області складено актовий запис №483, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулось, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.03.1989 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, з серпня 2015 року не проживають разом, до примирення не прагнуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за викладених обставин та просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.03.1989 року, про що у Міському відділі ЗАГСу м. Ніжин Чернігівська область складено актовий запис №117, відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з серпня 2015 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1976 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, неприязні стосунки одне до одного у них почалися від 2000 року. Усі спроби позивача нормалізувати стосунки з відповідачем і налагодити спільне життя не зустріли розуміння і виявилися марними. На даний час спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки між ними давно припинені. Подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просив суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв чи клопотань з боку відповідача до суду не надходило. За даних обставин, заслухавши думку позивача, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами [PERSON] 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1976 року, про що у Канівщинській сільській раді Прилуцького району складено актовий запис №15, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо протягом останніх двох років, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2005 року, до примирення не прагнуть. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли письмові заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справи матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року, про що у Виконавчому комітеті Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області складено актовий запис №3, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3), від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить їх інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання дитини, внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, з листопада 2017 року не проживають разом, до примирення не прагнуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за викладених обставин та просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №1332, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з листопада 2017 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved