Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.12.2011р. зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON], який був розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2017 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені. На даний час відповідач мешкає з іншим чоловіком та не бажає спілкуватися, підтримувати стосунки, участі у вихованні дітей не приймає, матеріальну допомогу не надає. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не подала до суду відзив на позов за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який був зареєстрований 16 грудня 2011 року Червнозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №673. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.10.2017 року у справі № 646/4421/17 вказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Враховуючи потреби дітей, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, яка є працездатною особою і взмозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, суд вважає за необхідне в інтересах дітей стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст..141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved