Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з приватного підприємства «Норма-Трак» на свою користь грошові кошти в сумі 651062,06 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2018 року [PERSON] та Приватне підприємство «Норма-Трак» уклали договір позики (поворотна фінансова допомога) № 1, за умовами якого відповідач отримав у борг у позивача грошові кошти в сумі 651062,06 грн, які зобов`язався повернути протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги щодо їх повернення позивачем. Після отримання вимоги позивача про повернення позики 17.04.2020 року відповідач надіслав гарантійний лист щодо повернення боргу, проте позику не повернув, тому позивач змушений звернутись до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, ним подано заяву, в якій він просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 6510,70 грн, сплачений ним при подачі позовної заяви. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні надав суду заяву про визнання позову, в якій директор ПП «Норма-Трак» зазначила, що повністю визнає заявлені [PERSON] вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав заяву відповідача про визнання позову, не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 02.01.2018 року між [PERSON] , як позикодавцем та приватним підприємством «Норма-Трак», як позичальником укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) на суму 1 000 000 грн. Пунктом 4 договору сторони обумовили, що у разі, якщо фактичний розмір позики, наданої позичальнику за цим договором, виявиться меншим, сумою позики вважається фактично надана сума коштів. За умовами договору ПП «Норма-Трак», як позичальник, отримані у борг грошові кошти зобов`язався повернути [PERSON] протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги (а.с.3). Згідно квитанцій, виданих АТ КБ «Приватбанк», вбачається, що в рахунок надання фінансової поворотної допомоги за договором № 1 від 02.01.2018 року [PERSON] здійснені наступні перерахування грошових коштів отримувачу ПП «Норма-Трак»: - 05.01.2018 року на суму 20000 грн; - 15.01.2018 року на суму 10000 грн; - 06.02.2018 року на суму 14000 грн; - 20.02.2018 року на суму 5000 грн; - 03.03.2018 року на суму 13000 грн; - 07.03.2018 року на суму 1000 грн; - 20.03.2018 року на суму 4000 грн; - 03.04.2018 року на суму 15000 грн; - 12.04.2018 року на суму 7000 грн; - 04.05.2018 року на суму 15000 грн; - 21.05.2018 року на суму 5000 грн; - 06.06.2018 року на суму 19970 грн; - 02.07.2018 року на суму 20000 грн; - 02.08.2018 року на суму 20000 грн; - 05.09.2018 року на суму 20000 грн; - 03.10.2018 року на суму 20000 грн; - 06.11.2018 року на суму 20000 грн; - 29.11.2018 року на суму 24000грн; - 29.01.2019 року на суму 5000 грн; - 12.02.2019 року на суму 25000 грн; - 07.03.2019 року на суму 20000 грн; - 22.03.2019 року на суму 7000 грн; - 02.04.2019 року на суму 27972, 06 грн; - 03.05.2019 року на суму 23600 грн; - 03.06.2019 року на суму 20000 грн; - 05.07.2019 року на суму 16000 грн; - 15.07.2019 року на суму 9000 грн; - 05.08.2019 року на суму 24000 грн; - 04.09.2019 року на суму 20000 грн; - 02.10.2019 року на суму 20000 грн; - 04.11.2019 року на суму 20000 грн; Крім того, [PERSON] здійснив перерахування грошових коштів отримувачу ПП «Норма-Трак» в рахунок надання фінансової поворотної допомоги за договором № 1 від 02.01.2018 року, що підтверджується документами щодо проведення фінансової операції, виданими АТ «МТБ Банк»: - 05.02.2019 року на суму 2000 грн; - 26.02.2019 року на суму 1650 грн; - 22.05.2019 року на суму 500 грн; - 22.11.2019 року на суму 2000 грн; - 04.12.2019 року на суму 10000 грн; - 05.12.2019 року на суму 10000 грн; - 10.12.2019 року на суму 2500 грн; - 18.12.2019 року на суму 3200 грн; - 23.12.2019 року на суму 5000 грн; - 09.01.2020 року на суму 13500 грн; - 11.01.2020 року на суму 20300 грн; - 05.02.2020 року на суму 3000 грн; - 19.02.2020 року на суму 20000 грн; - 21.02.2020 року на суму 3000 грн; - 26.03.2020 року на суму 2000 грн; - 03.03.2020 року на суму 20000 грн; - 06.03.2020 року на суму 5000 грн; - 12.03.2020 року на суму 7200 грн; - 20.03.2020 року на суму 4700 грн; - 03.04.2020 року на суму 25000 грн. Таким чином сумарна сума грошових коштів, фактично наданих [PERSON] в позику ПП «Норма-Трак» за договором № 1 від 02.01.2018 року, складає 651062, 06 грн. 13.04.2020 року [PERSON] направив ПП «Норма-Трак» вимогу повернути борг в сумі 651062,06 грн. протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги (а.с.4). З гарантійного листа № 43 від 17.04.2020 року вбачається, що Приватне підприємство «Норма-Трак» визнає заборгованість в сумі 651062,06 грн за договором позики № 1 від 02.01.2018 року та гарантує, що в тридцятиденний строк з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України постановою № 211 від 11.03.2020 року, повністю погасить існуючі борги (а.с.5). Великою Палатою Верховного Суду у справі № 381/4019/18 зазначено, що поворотна фінансова допомога надається на підставі договорів, що передбачають передачу підприємству у користування на певний строк суми грошових коштів без нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плату за користування такими грошовими коштами. Операції з позики грошових коштів оформлюються згідно з вимогами статті 1046 «Договір позики» глави 71 Цивільного кодексу України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. З моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається укладеним. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на зміст наданих позивачем договору позики № 1 від 02.01.2018 року, та банківських квитанцій, суд приходить до висновку про наявність між сторонами грошових зобов`язань, які випливають із договору позики. Приписами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зважаючи, що відповідач у 30-денний строк, після отримання вимоги позикодавця [PERSON] , своє зобов`язання не виконав, тим самим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 651062,06 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 651062,06 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Вирішуючи позовні вимоги щодо розподілу судових витрат, суд виходить з положень, закріплених ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved