Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02.10.2013 року було розірвано, однак колишнє подружжя продовжує проживати у спільно придбаному будинку [ADDRESS]. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 29.10.2013 року вказаний житловий будинок та господарські споруди було поділено і за кожним з них було визнане право власності на ? їх частину, однак в натурі будинок розділений між ними не був. Між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, від цього стан здоров'я позивача погіршується, він є інвалідом І групи. Позивач та відповідач не можуть прийти до згоди стосовно порядку користування будинком. Загальна площа будинку складає 59,7м2, житлова - 40,3м2, вартість всього будинку складає 101156грн. У зв'язку з цим позивач просить розділити в натурі між ним та відповідачкою належний їм будинок [ADDRESS], виділивши йому тамбур площею 5,2м2, кімнати площею 11,8м2 та 7,6м2, кухню площею 7,3м2, загальною площею 31,8м2 (з урахуванням площі тамбуру) і 26,6м2 без урахування площі тамбуру, погодившись з їх вартістю в сумі 50578грн.; виділити відповідачу кімнати площею 16,2м2, 10,1м2 та 6,4м2, вартістю 50578грн.; визнати за ними право власності на вказане майно. Позивач обґрунтовує даний варіант поділу вказаного житлового будинку тим, що в цьому випадку будинок буде розділено практично навпіл, відповідачці буде необхідно тільки влаштувати вхід на свою половину і обладнати опалення, яке позивач бажає залишити собі, так же як і тамбур з входом на його половину, оскільки він фізично не в змозі зробити перепланування в будинку і в нього не вистачить на це коштів, що складаються з пенсії, яка майже вся йде на придбання ліків, натомість відповідач хоч і є пенсіонером та отримує пенсію, однак продовжує працювати і отримує заробітну плату. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники підтримавши позов та виклавши мотиви його пред'явлення, просять поданий позов задовольнити і розділити житловий будинок згідно першого варіанту його поділу, визначеному у висновку експертизи №06/14 від 31.03.2014 року (а.с.69-98). Відповідач [PERSON] та її представник заперечують проти задоволення позову і просять встановити порядок користування житловим будинком згідно другого варіанту встановлення порядку користування ним, визначеному у висновку експертизи №06/14 від 31.03.2014 року (а.с.69-98). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було зареєстровано 01.11.1969 року у відділі РАЦС Мелітопольського РУЮ Запорізької області, актовий запис №1260. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02.10.2013 року, яке набрало чинності 15.10.2013 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. В період шлюбу подружжям було придбано у власність житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 29.10.2013 року, яке набрало чинності 09.11.2013 року, було поділено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в рівних частках та визнано право власності на ? частину за [PERSON] та на ? частину за [PERSON] В натурі вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами між позивачем та відповідачем розділений не був. За змістом ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Із наведеної норми права вбачається, що кожен із подружжя має право на поділ в натурі об'єктів їх спільної власності, за відсутності домовленості щодо порядку поділу такого майна, спір вирішується судом. У зв'язку з відсутністю домовленості з відповідачем щодо поділу в натурі їх сумісного майна, позивач звернувся до суду щодо вирішення даного спору. На вимогу сторін у даній справі було призначено і проведено судову будівельно-технічну експертизу, на розгляд якої були поставлені питання щодо можливості поділу житлового будинку [ADDRESS] згідно варіантів, запропонованих як позивачем, так і відповідачем, а також щодо визначення всіх інших можливих варіантів його поділу в натурі, а у разі неможливості поділу - встановлення порядку користування ним. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №06/14 від 31.03.2014 року (а.с.69-98) було визначено тільки один варіант розділу в натурі житлового будинку [ADDRESS], згідно якого І співвласнику виділяється квартира №1 з наступними приміщеннями в житловому будинку: прихожа №1 площею 11,8м2, житлова кімната №5 площею 7,6м2, кухня №6 площею 7,3м2, шафа №7 площею 0,3м2, тамбур літ.«а» загальною площею 5,2м2, а також сарай-гараж літ.«В», сарай літ.«Г», навіс літ.«Д», ? частина паркану №1, ? частина воріт №2, ? частина брукування І; ІІ співвласнику виділяється квартира №2 з наступними приміщеннями в житловому будинку: житлова кімната №2 площею 16,2м2, житлова кімната №3 площею 10,1м2, житлова кімната №4 площею 6,4м2, а також літня кухня літ.«Б», басейн літ.«К», ? частина паркану №1, ? частина воріт №2, ? частина брукування І. Вартість квартири №1 в житловому будинку з господарчими будівлями та спорудами складає 70282,64грн., що на 964,64грн. більше ідеальної частки, а вартість квартири №2 в житловому будинку з господарчими будівлями та спорудами складає 68353,36грн., що на 964,64грн. менше ідеальної частки, дана сума може бути покладена судом як грошова компенсація на користь ІІ співвласника. Передбачено також, що інженерні комунікації необхідно обладнати для кожного із співвласників квартир №1 та №2 окремо, закласти дверний проріз між кімнатою №1 та кімнатою №4, закласти дверний проріз між кімнатою №1 та кімнатою №2, а співвласнику квартири №2 необхідно в кімнаті №3 переобладнати віконний пройом в дверний, пробити дверний проріз між житловою кімнатою №3 та житловою кімнатою №4. Згідно даного варіанту поділу житлового будинку частки у праві власності на нього прийняли наступний вигляд: І-й співвласник - 51/100 частина замість ідеальної ? частини, ІІ-й співвласник - 49/100 частини замість ідеальної ? частини. Даний висновок судової будівельно-технічної експертизи об'єктивно доводить можливість поділу між позивачем та відповідачем житлового будинку [ADDRESS] згідно варіанту, запропонованого позивачем в своїх позовних вимогах. З даним висновком погоджується позивач та його представники. Згідно цього ж висновку експертизи варіант розділу в натурі житлового будинку [ADDRESS], запропонований відповідачем, з технічної точки зору не можливий. Даним висновком експертизи також запропонований другий варіант встановлення порядку користування житловим будинком, який і просить застосувати відповідач, однак дані вимоги відповідача не можуть бути задоволені виходячи з наступного. За змістом ст. ст. 69-71 СК України та ст. ст. 367-370 ЦК України співвласник має право на поділ в натурі об'єкта спільної власності. Позивач, звернувшись до суду, в своїх позовних вимогах просить саме розділити в натурі житловий будинок [ADDRESS], який є об'єктом їх з відповідачем спільної власності і за кожним з них визнано право власності на нього по ? частині. Запропонований позивачем варіант поділу житлового будинку [ADDRESS] з технічної точки зору можливий, що підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи №06/14 від 31.03.2014 року (а.с.69-98). Будь-яких належних та допустимих доказів щодо неможливості застосування варіанту поділу вказаного житлового будинку, визначеного позивачем в своїх позовних вимогах, відповідачем до суду надано не було, як і не було надано ніяких доказів щодо наявності будь-яких інших варіантів поділу цього майна. З огляду на це, суд у випадку вирішення питання щодо встановлення порядку користування вказаним житловим будинком, який є об'єктом спільної власності сторін, замість його поділу, вийде за межі пред'явлених позивачем позовних вимог, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України не допускається. При вирішення питання щодо поділу спільного майна сторін, суд приймає до уваги інтереси позивача та відповідача, які є пенсіонерами, а тому є непрацездатними, неможливість їх спільного проживання через постійні сварки та скандали, відсутність у них неповнолітніх дітей та інших утриманців, а також той факт, позивач є інвалідом І групи, що має істотне значення. Таким чином, з огляду на викладені обставини, з урахуванням досліджених у справі доказів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення пред'явленого позову та поділу спільного майна колишнього подружжя відповідно до запропонованого варіанту. На підставі викладеного, ст. ст. 367-370, 372 ЦК України, ст. ст. 69-71 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 212, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved