Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, третя особа [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступні обставини. Із оголошення в інтернеті він дізнався про продаж [PERSON] автомобілю марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]. 18 жовтня 2008року він поїхав у м. Донецьк та зустрівся з відповідачем. Шляхом переговорів він та відповідач досягли згоди з приводу купівлі-продажу зазначеного автомобілю і 18 жовтня 2008 р. він придбав автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] у відповідача - [PERSON], сплативши йому за автомобіль кошти у розмірі 60 тисяч гривень. Відразу переоформити автомобіль на своє ім'я він не мав можливості, оскільки на той час не мав достатньої суми коштів для переоформлення у МРЕО. Вони оформили договір купівлі-продажу 18 жовтня 2008 року, шляхом підписання його сторонами угоди та відповідач на його ім'я оформив довіреність, яка була одразу завірена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 18 жовтня 2008 року. Згідно довіреності від 18 жовтня 2008року [PERSON] уповноважив його правом розпоряджатися, керувати належним йому автомобілем марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], а також укладати та підписувати договори купівлі-продажу і т.д. Довіреність видана з правом передоручення. Куплений автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] він перегнав до місця свого проживання і вважав своєю власністю. У другій половині вересня 2011р. він звернувся до МРЕВ з метою зняття автомобілю марки CHEVROLET, модель LACETT1, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] з реєстраційного обліку, але йому повідомили, що на придбаний автомобіль відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку накладено арешт. Підставою обтяження була постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №15233022 від 08.10.2009 року, об'єктом обтяження стало все майно [PERSON], тобто автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] придбаний ним у [PERSON] у 2008 році також став об'єктом обтяження. Даний факт підтверджується витягом № 25024640 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 16.10.2009 року. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Власник, [PERSON], надав йому довіреність з правом продажу автомобіля, підписав договір купівлі - продажу та отримав гроші за проданий йому автомобіль, чим вчинив дії, які свідчать про відмову від права власності на автомобіль. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно довіреності посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 18.10.2008 року, та підписаним між ними договором, право власності на автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] перейшло до нього з моменту укладення договору купівлі-продажу автомобіля, тобто з 18.10.2008 року, а арешт на боржника - [PERSON] накладений 16.10.2009 р. тобто через рік після того, як між ними був укладений договір купівлі - продажу вищезазначеного транспортного засобу. Рішенням Ворошилівського районного суду м. Донецька від 01.03.2012 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 18 жовтня 2008 року та за ним визнано право власності на автомобіль марки CHEVROLETT , модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1 799 куб.см. (В), шассі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип транспортного засобу - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак до теперішнього часу, арешт, який було накладено на вказаний автомобіль не знятий. Відповідно до ч, 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Просив суд зобов'язати ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт з автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08 січня 2014 року в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить судова розписка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Заочним рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 01 березня 2012 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про визнання права власності задоволено. Визнано договір купівлі-продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 18 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним. Визнано право власності на автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см (В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], за [PERSON]. Судові витрати залишено за позивачем. Вказане заочне рішення суду набуло законної сили 13.03.2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №15233022 від 08.10.2009 року, об'єктом обтяження стало все майно [PERSON], а також і автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний позивачем у [PERSON] у 2008 році. Оскільки, арешт з автомобіля до теперішнього часу не знятий, тим самим порушуються права позивача, як власника, то останній звернувся до суду з позовними вимогами про зобов»язання ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт з автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, об'єм двигуна 1799 куб.см В), шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип ТЗ Легковий Хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захищенням свого особистого майнового права. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Власник майна має право вчиняти що до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з п. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Оскільки, накладений арешт відповідачем на рухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, тим самим порушуються права останнього вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому з урахуванням вище встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, третя особа [PERSON] про звільнення майна з-під арешту є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з державного бюджету підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved