Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.04.2016 року між ним та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі провідного фахівця із залучення клієнтів [PERSON] укладено Договір №980-032-000219627, тип договору «Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за яким ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» прийняв від позивача у власність суму коштів у розмірі 30000, 00 гривень на строк не більше 182 дні, крім цього 26.04.2016 року між ним та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі провідного фахівця із залучення клієнтів [PERSON] укладено Договір №980-032-000228632, тип договору «Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за яким ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» прийняв від позивача у власність суму коштів у розмірі 13000, 00 гривень на строк не більше 182 дні. Також на виконання вказаних договорів у ПАТ «Банк Михайлівський» відкрито поточні рахунки №26201515992702 та №26202515992701, які використовувалися для поповнення та зняття готівкових коштів через касу банку, для безготівкових зарахувань та повернення коштів позивачу. Позивач вказує, що 24.01.2017 року листом за №301/10367 уповноважена особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] повідомив його про переказ (транзакцію) ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 30000, 00 гривень з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-032-000219627 від 11.04.2016» на рахунок №26202515992701 та про переказ (транзакцію) ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 13000, 00 гривень з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-032-000228632 від 26.04.2016» на рахунок №26202515992701, що належить йому, також цим листом повідомлено позивача про нікчемність вказаних договорів. Позивач вказує, що звертався до відповідача з листами з проханням включити його до переліку вкладників, на яку Уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила про відсутність правових підстав для включення інформації до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Позивач вказує, що відповідач безпідставно не вніс інформацію про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки на момент віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних з 19.05.2016 року на його розрахунковому рахунку відкритому у ПАТ «Банк Михайлівський» знаходилися грошові кошти, що належать йому. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати його право на отримання відповідно до\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №26202515992701 на суму 13\~000, 00 гривень та 30 000, 00 гривень, зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №26202515992701 на суму 13\~000, 00 гривень та 30 000, 00 гривень та стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 640, 00 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявися, надав письмові заперечення на позов, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність дій Уповноваженої особи Фонду, нікчемність правочинів та обрання позивачем невірного способу захисту через неможливість розгляду позовних вимог в порядку цивільного судочинства. За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 11.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі провідного фахівця із залучення клієнтів [PERSON] укладено Договір №980-032-000219627, тип договору «Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за яким ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» прийняв від позивача у власність суму коштів у розмірі 30000, 00 гривень на строк не більше 182 дні. Крім цього 26.04.2016 року між ним та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі провідного фахівця із залучення клієнтів [PERSON] укладено Договір №980-032-000228632, тип договору «Суперкапітал (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за яким ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» прийняв від позивача у власність суму коштів у розмірі 13000, 00 гривень на строк не більше 182 дні. На виконання вказаних договорів у ПАТ «Банк Михайлівський» позивачем відкрито поточні рахунки №26201515992702 та №26202515992701, які використовувалися для поповнення та зняття готівкових коштів через касу банку, для безготівкових зарахувань та повернення коштів позивачу Також відповідно до вказаних договорі позичальник - ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», зобов'язався повернути кошти позивачеві на рахунки №26201515992702 та №26202515992701 відкриті у відповідача, а також сплатити проценти за їх використання. На виконання вказаних договорів на вказані рахунки позивача [PERSON] перераховано кошти на загальну суму 43000, 00 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку позивача №26202515992701 з 19.05.2016 року по 31.10.2016 року наданої відповідачем. 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації Банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду: [PERSON] з 25.01.2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», [PERSON] з 25.01.2017 року визначені статтями 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Позивач звернувся до відповідача з вимогами включити його до переліку вкладників та відшкодувати кошти у сумі 13\~000, 00 гривень та 30 000, 00 гривень, однак листом від 04.07.2017 року №ЗГ/21321 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] повідомила про відсутність правових підстав для включення інформації до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Згідно ч. 1, 2\~ст. 27 Закону\~Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього\~Закону\~та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4-6 ч. 4\~ст. 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до\~ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені\~ст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених\~ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Як вбачається з положень ч. 3 ст. 27 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Згідно п. 3 ч. 1\~ст. Закону\~вклад, це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; Вкладником, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 2 Закону, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Підстави нікчемності правочинів неплатоспроможного банку перелічені в ч. 3 ст. 38 Закону. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені\~законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та «Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті» (далі Інструкція), затвердженої\~постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004\~відповідно до п.1.4 глави 1 якої розрахунковий документ, це документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Згідно п. 1.9 глави 1 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках. Аналогічне положення закріплене в п. 3.6. глави № Інструкції. Згідно з п. 1.24\~ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~переказ коштів, це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. У відповідності до правових висновків, викладених у Постановах Верховного суду України від 19.08.2014 у справах № 3-47гс14, № 3-48, від 02.09.2014 у справі № 3-80гс14, від 09.09.2014 у справах № 3-45гс14, № 3-49гс14, від 21.10.2014 у справі № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінні\~ст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку\~ст. 38 Закону України, оскільки Уповноважена особа Фонду не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів. Крім того, слід зазначити, що згідно п. 1 ч. 4\~ст. 38 Закону Фонд\~протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2\~ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. З погляду на положення п. 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~вимоги про застосування наслідків нікчемності застосовуються виключно за рішенням суду. Відомості про заявлення таких вимог Банком, чи Уповноваженою особою Фонду відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами не є правомірними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до положень статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 640, 00 гривень.

Outcome: approved