Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачкою [PERSON] позивач [PERSON] зареєстрував шлюб 02 травня 2009 року у Хустському РВ ДРАЦСу ГТУЮ в Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Згідно рішенням Хустського районного суду від 23 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з ним. На сьогоднішній день він та відповідачка разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Неповнолітні діти знаходяться на його повному утриманні та вихованні. Він самостійно несе всі витрати по їх утриманню, оскільки відповідачка у добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Відповідачка [PERSON] є працездатною людиною, інших утриманців немає, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , 2010 р.н. та синів [PERSON] , 2013 р.н. і [PERSON] , 2018 р.н.. в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повнолітнього віку. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Від представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 08 червня 2021 року на поштову електронну адресу Хустського районного суду представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 09.06.2021 року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено. Клопотань від відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] щодо відкладення судового засідання, призначеного на 09.06.2021 року не надходило. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності сторони відповідачки [PERSON] . При цьому суд зауважує, що відповідачка скористалася наданим їй правом на подання відзиву на позовну заяву та на подання заперечення на відповідь на відзив, а також на подання доказів на обґрунтування заперечень щодо позову. 08.04.2021 року до суду від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідачка [PERSON] не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони 02 травня 2009 року уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 80, що стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 02.05.2009 року. (а.с. 13). Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23.11.2020 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. (а.с. 5-7). За час спільного проживання з відповідачем у них народилося троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серія [NUMBER] від 05.03.2010 року, серія [NUMBER] від 22.11.2018 року, серія [NUMBER] від 03.12.2013 року (а.с. 10 - 12). Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. Неповнолітні діти сторін: донька [PERSON] , 2010 р.н. та сини: [PERSON] , 2013 р.н. і [PERSON] , 2018 р.н. проживають разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на його утриманні, оскільки відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Дана обставина підтверджена в судовому засіданні довідкою Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 400 від 15.03.2021 року (а.с. 16). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною та молодою за віком, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Outcome: partial