Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.1990 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З листопада 2014 року подружні відносини припинені, проживають окремо. [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вказала, що в присутності обох сторін за їх взаємною згодою комісією був складений акт перепису спільного майна подружжя, право на ? частину якого належить їй, в тому числі і на ? частину вартості невід'ємних поліпшень в будинку № 82 по вул. Калініна в с. Володимирівка Знам'янського району, який належить праві особистої власності відповідачу. Таким чином просила суд стягнути з відповідача ? частину вартості поліпшень в розмірі 18000 грн., залишивши відповідачу такі поліпшення у виді газового котла, батарей 5 шт., газового лічильника, газової плити, металопластикових вікон 9 шт., металопластикових дверей, робіт з газифікації будинку. Рухоме майно з урахуванням уточнення позовних вимог просила поділити наступним чином: виділити їй у власність телевізор LG вартістю 700 грн., тумба під телевізор вартістю 450 грн., диван-ліжко вартістю 3000 грн., сервант вартістю 500 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., килим вартістю 1000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., диван вартістю 300 грн., стільці два шт. вартістю 100 грн., шафа трьохдверна вартістю 500 грн., пральна машина Liberty вартістю 2400 грн., кухонний куточок вартістю 800 грн., мікрохвильова піч Saturn вартістю 600 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., дві чашки вартістю 30 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., одна пательня вартістю 100 грн., кухонний набір ножів вартістю 400 грн., міксер вартістю 300 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., чайник вартістю 200 грн., дві подушки вартістю 200 грн., дві ковдри вартістю 400 грн., два покривала вартістю 333,33 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., дві салатниці вартістю 40 грн., чашка для кави вартістю 10 грн.; залишити у власності [PERSON] наступне майно: DVD-плеєр Pioneer вартістю 500 грн., TV-тюнер Т2 вартістю 500 грн., дві шафи вартістю 2000 грн., два крісла вартістю 1500 грн., журнальний стіл вартістю 300 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., два килими вартістю 2000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., два стільця вартістю 100 грн., стіл вартістю 200 грн., ліжко вартістю 400 грн., електромясорубка вартістю 900 грн., духовка електрична вартістю 300 грн., три полиці вартістю 300 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., три чашки вартістю 45 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., холодильник «Nord» вартістю 2000 грн., полиця для взуття вартістю 100 грн., комод вартістю 100 грн., дві подушки вартістю 200 грн., ковдра вартістю 200 грн., покривало вартістю 166,66 грн., дві накидки на крісло вартістю 200 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., три салатниці вартістю 60 грн., чашка для кави вартістю 10 грн., телевізор LG42 дюйма (поламаний) вартістю 200 грн. У судовому засіданні позивач та його представник власний позов про розірвання шлюбу підтримали, зустрічний позов визнали частково, не заперечили проти поділу рухомого майна у запропонованому [PERSON] варіанті. При цьому, позивач не визнав зустрічний позов в частині стягнення з нього ? частини компенсації вартості невід'ємних поліпшень у будинку, разом з цим, не заперечуючи наявності таких поліпшень, їх обсягу і належності будинку, в якому їх здійснено йому на праві особистої приватної власності. Не визнаючи зустрічний позов в цій частині, позивач посилався на те, що кошти, за які було здійснено відповідні поліпшення взято ним у борг у родичів, який наразі ще не повернуто. Відповідач [PERSON] та її представник первісний позов про розірвання шлюбу визнали, власний зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON] (брата позивача), [PERSON] (матері позивача), [PERSON] (члена комісії перепису майна) та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 серпня 1990 року Володимирівською сільською радою Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 10. Дошлюбне прізвище відповідача Ткачук. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Статтею 24 СК України визначено принцип добровільності шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У судовому засіданні з'ясовано, що за час шлюбу сторонами набуто наступне рухоме майно: телевізор LG вартістю 700 грн., тумба під телевізор вартістю 450 грн., диван-ліжко вартістю 3000 грн., сервант вартістю 500 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., килим вартістю 1000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., диван вартістю 300 грн., стільці два шт. вартістю 100 грн., шафа трьохдверна вартістю 500 грн., пральна машина Liberty вартістю 2400 грн., кухонний куточок вартістю 800 грн., мікрохвильова піч Saturn вартістю 600 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., дві чашки вартістю 30 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., одна пательня вартістю 100 грн., кухонний набір ножів вартістю 400 грн., міксер вартістю 300 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., чайник вартістю 200 грн., дві подушки вартістю 200 грн., дві ковдри вартістю 400 грн., два покривала вартістю 333,33 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., дві салатниці вартістю 40 грн., чашка для кави вартістю 10 грн., DVD-плеєр Pioneer вартістю 500 грн., TV-тюнер Т2 вартістю 500 грн., дві шафи вартістю 2000 грн., два крісла вартістю 1500 грн., журнальний стіл вартістю 300 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., два килими вартістю 2000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., два стільця вартістю 100 грн., стіл вартістю 200 грн., ліжко вартістю 400 грн., електромясорубка вартістю 900 грн., духовка електрична вартістю 300 грн., три полиці вартістю 300 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., три чашки вартістю 45 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., холодильник «Nord» вартістю 2000 грн., полиця для взуття вартістю 100 грн., комод вартістю 100 грн., дві подушки вартістю 200 грн., ковдра вартістю 200 грн., покривало вартістю 166,66 грн., дві накидки на крісло вартістю 200 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., три салатниці вартістю 60 грн., чашка для кави вартістю 10 грн., телевізор LG42 дюйма (поламаний) вартістю 200 грн. Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 70\~СК України\~передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Із запропонованим [PERSON] порядком поділу рухомого майна [PERSON] погодився, не оспорюючи при цьому його обсяг та вартість. Таким чином суд вважає за можливе зустрічний позов в частині поділу рухомого майна задовольнити та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити у власність [PERSON] наступне майно: телевізор LG вартістю 700 грн., тумба під телевізор вартістю 450 грн., диван-ліжко вартістю 3000 грн., сервант вартістю 500 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., килим вартістю 1000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., диван вартістю 300 грн., стільці два шт. вартістю 100 грн., шафа трьохдверна вартістю 500 грн., пральна машина Liberty вартістю 2400 грн., кухонний куточок вартістю 800 грн., мікрохвильова піч Saturn вартістю 600 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., дві чашки вартістю 30 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., одна пательня вартістю 100 грн., кухонний набір ножів вартістю 400 грн., міксер вартістю 300 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., чайник вартістю 200 грн., дві подушки вартістю 200 грн., дві ковдри вартістю 400 грн., два покривала вартістю 333,33 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., дві салатниці вартістю 40 грн., чашка для кави вартістю 10 грн.; залишити у власності [PERSON] наступне майно: DVD-плеєр Pioneer вартістю 500 грн., TV-тюнер Т2 вартістю 500 грн., дві шафи вартістю 2000 грн., два крісла вартістю 1500 грн., журнальний стіл вартістю 300 грн., люстра вартістю 150 грн., карниз три шт. вартістю 250 грн., два килими вартістю 2000 грн., тюль чотири шт. вартістю 650 грн., два стільця вартістю 100 грн., стіл вартістю 200 грн., ліжко вартістю 400 грн., електромясорубка вартістю 900 грн., духовка електрична вартістю 300 грн., три полиці вартістю 300 грн., вісімнадцять тарілок вартістю 360 грн., три чашки вартістю 45 грн., сім ложок вартістю 50 грн., пять виделок вартістю 25 грн., дві каструлі вартістю 400 грн., відро оцинковане вартістю 35 грн., холодильник «Nord» вартістю 2000 грн., полиця для взуття вартістю 100 грн., комод вартістю 100 грн., дві подушки вартістю 200 грн., ковдра вартістю 200 грн., покривало вартістю 166,66 грн., дві накидки на крісло вартістю 200 грн., спальний комплект вартістю 400 грн., три портьєри вартістю 200 грн., три кришталеві стакани вартістю 150 грн., три салатниці вартістю 60 грн., чашка для кави вартістю 10 грн., телевізор LG42 дюйма (поламаний) вартістю 200 грн. У судовому засіданні також з'ясовано, що за час шлюбу у будинку, належному позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності, здійснено наступні невід'ємні поліпшення: встановлено газовий котел, батареї у кількості 5 шт., газовий лічильник, газову плиту, металопластикові вікна у кількості 9 шт., металопластикові двері, проведено роботи з газифікації будинку. [PERSON], не заперечуючи факту наявності таких поліпшень, їх обсягу та часу здійснення їх в період шлюбу, водночас вказав, що такі поліпшення були проведені за рахунок позичених коштів у його батьків. Мати останнього [PERSON], допитана у судовому засіданні в якості свідка, підтвердила те, що кошти на газифікацію будинку, установку вікон позичали сину, борг до цих пір не повернуто. Згідно з ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними доказами відповідно до\~ст.58 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.59 ЦПК України). Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином суд звертає увагу позивача [PERSON] на те, що по-перше належними та допустимими доказами факт придбання робіт і матеріалів з метою поліпшення будинку за рахунок коштів, взятих ним у позику, не доведено як і факт укладення договору позики з батьками, внесення в подальшому особистих коштів на погашення такого боргу. Відповідач [PERSON] вказані обставини взагалі заперечує. Покази матері позивача суд піддає сумніву з огляду на їх тісні родинні звязки. По-друге, кошти на поліпшення будинку, які за ствердженням позивача він взяв у позику у батьків, внаслідок чого між ними виникли правовідносини, що витікають із договору позики, все одно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, як і майно придбане за рахунок таких коштів. Водночас, борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, так само як і майно підлягають поділу між ними. Разом з цим, згідно з ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Поділ майна полягає в розподілі речей між сторонами в натурі відповідно до їх частки у спільній сумісній власності. Враховуючи, що визнання права власності на газовий котел, батареї у кількості 5 шт., газовий лічильник, газову плиту, металопластикові вікна у кількості 9 шт., металопластикові двері, роботи по газифікації будинку як на окремі речі є неможливим, так як будучи використаними в процесі ремонтних робіт будинку, належному [PERSON], вони стали невіддільними і не можуть бути індивідуалізованими, що не оспорює і позивач [PERSON], відповідач має право на відшкодування ? частини витрат, понесених на придбання відповідних матеріалів та виконання робіт і компенсації невід'ємних поліпшень у будинку, як таких, що не можливо відокремити. Водночас, [PERSON], предявляючи вказані позовні вимоги, просить суд стягнути на її користь з [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості вказаних невідємних поліпшень будинку в сумі 18\~000 грн. Належними і допустимими доказами вартість невідємних поліпшень будинку доведена на суму 12\~340 грн. Зокрема, роботи по газифікації будинку на суму 3281,83 грн., що оплачені до Знамянського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз», належність вказаних доказів у виді відповідних квитанцій не заперечив і позивач. Також вартість встановлених у будинку металопластикових вікон на суму 5\~838 грн., що підтверджено квитанцією від 14.05.2009 року, договором підряду, укладеним між [PERSON] та ПП [PERSON] від 09.08.2009 року, а також вартість металопластикових дверей в сумі 3260 грн., що засвідчено квитанцією від 21.06.2012 року та договором підряду від 26.07.2012 року укладеним між [PERSON] та ПП [PERSON] Що стосується квитанцій до прибуткових касових ордерів за № 140 від 10.09.2008 року та № 181 від 22.10.2008 року виданих ФОП [PERSON] на посвідчення придбання [PERSON] матеріалів та виконання робіт, то суд не приймає їх як належні та допустимі докази на підтвердження вимог даного спору, оскільки такі квитанції не містять конкретного зазначення відповідних робіт і матеріалів, внаслідок чого встановити їх відношення до вимог по даному спору не вбачається можливим. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню компенсація ? частини вартості невід'ємних поліпшень будинку № 82 по вул. Калініна в с. Володимирівка Знам'янського району Кіровоградської області в сумі 6190 грн., невід'ємні поліпшення будинку № 82 по вул. Калініна в с. Володимирівка Знам'янського району Кіровоградської області, а саме: газовий котел, батареї п'ять шт., газовий лічильник, газова плита, металопластикові вікна дев'ять шт., металопластикові двері, матеріали по газифікації будинку мають бути залишені у власності [PERSON]. З урахуванням того, що сторони не наполягали на розподілі судових витрат, суд вважає за необхідне залишити їх по фактично понесеним сторонами.

Outcome: partial