Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/2 домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 02.08.2006 р., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.08.2006 р. Співвласником позивача та власниця 1/2 домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування від 19.05.2003 р., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.07.2006 р. Разом з позивачем у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , законний представник та батько [PERSON] , [INFO] , Дані зареєстровані особи (відповідачі) не є родичами позивача, ніколи не проживали та не користувалися будинком [ADDRESS] , що підтверджується Актом, складеним сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких завірено головою ОСОН KM «Крива Балка» Іордановим Ю.І. , відповідачі не сплачують комунальні послуги та не підтримують житло у належному стані, чим спричиняють обмеження для власників будинку у користуванні та розпорядженні власним майном. Відповідачі не члени сім`ї власника будинку, не проживають разом з ним та не мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону, що є перепоною в розпорядженні належним майном, тому зазначене і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи зазначене в позовній заяві, позивач просив його позов задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , окрім того просив примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2018 року, було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 36). Відповідачам направлялись повістки за адресою реєстрації, однак останні в судове засідання не прибули, причин неявки суду не сповістили та з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Позивач в судове засідання не прибув та представником позивача надано клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 54). Відповідачі у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін в загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надали. Окрім того, відповідачів про розгляд справи було повідомлено на офіційному веб-сайті суду. Треті особи в судове засідання не прибули, про розгляд спарви повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили, пояснень щодо позовної заяви не надали та з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів та третіх осіб. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/2 домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 02.08.2006 р., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.08.2006 р. Співвласником позивача та власниця 1/2 домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування від 19.05.2003 р., право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.07.2006 р. (13-19). Разом з позивачем у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , законний представник та батько [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-24). Дані зареєстровані особи (відповідачі) не є родичами позивача, ніколи не проживали та не користувалися будинком [ADDRESS] , що підтверджується Актом, складеним сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких завірено головою ОСОН KM «Крива Балка» Іордановим Ю.І. , відповідачі не сплачують комунальні послуги та не підтримують житло у належному стані, чим спричиняють обмеження для власників будинку у користуванні та розпорядженні власним майном. (а.с. 25). Відповідачі не члени сім`ї власника будинку, не проживають разом з ним та не мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону, що є перепоною в розпорядженні належним майном, тому зазначене і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. У квартирі відсутні речі відповідачів, усі дії по утриманню квартири виконуються позивачем, сплачуються комунальні платежі, проводиться необхідний ремонт тощо. Більш того, сплачуються надмірні кошти за отриманні послуги виходячи з числа зареєстрованих осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Що стосується зняття осіб з реєстраційного обліку, дана вимога не є такою, що підлягає розгляду та вирішенню при розгляді справи у порядку цивільного судочинства. Разом з тим, на виконання ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловою площею в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в частині позовних вимог про зобов`язання зняти осіб з реєстраційного обліку - залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial