Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості з заробітної плати у сумі 9400 грн. 68 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення та до винесення судом рішення по справі, моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що з 09 квітня 2013 р. по 03 квітня 2015 року працював у відокремленому підрозділі «Шахта Стаханова Державного підприємства «Красноармійськвугілля». Заробітна плата виплачувалася не в повному обсязі і заборгованість становить 9400,68 грн.. Оскільки з ним не був проведений своєчасно розрахунок, то просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, а також просив відшкодувати моральну шкоду, оскільки невиплатою заробітної плати були порушені його конституційні права на оплату праці, і ця обставина змушує його сумніватися в справедливості, що приносить йому додаткові моральні переживання. Крім того, відповідач залишив його без засобів до існування, що негативно впливає на життя, оскільки змушує вишукувати кошти для свого забезпечення. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути заборгованість, що становить 12519 грн.30 коп., просив також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку 19689 грн.60 коп., розмір відшкодування моральної шкоди залишив без змін, а саме 5000 гривень. Змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, але підтвердив в судовому засіданні, що на час звільнення заборгованість відповідача перед ним з заробітної плати становила 9400,68 грн., після предявлення позову частково заборгованість була виплачена, і залишок становить 3118,62 грн. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку він проводив за 70 днів. Щодо розміру моральної шкоди не зміг пояснити розмір такого відшкодування, пояснив, але пояснив, що має право на таке відшкодування, оскільки він батько і вимушений забезпечувати свою сімю. Представник відповідача Заговорич Є.Г., що діє на підставі довіреності № 2 від 05 січня 2015 року в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що дійсно з позивачем при звільненні не розрахувалися в повному обсязі, але частково заборгованість погашена, і сума заборгованості, що невиплачена, становить 3118,62 грн., в цій частині ним і визнано позов. Вимоги в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку визнає також частково, в сумі 12657,60 грн, що становить середній заробіток за час затримки із розрахунку робочих днів за цей період. Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не визнає, оскільки вважає, що позивач не доказав вимоги в цій частині. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 09 квітня 2013 року по 03 квітня 2015 року позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював в відокремленому підрозділі Шахта Стаханова ДП Красноармійськвугілля, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні позивача відповідач мав перед ним заборгованість з виплати заробітної плати за січень 2015 року 974,74 грн, за лютий 2015 року 2724,90 грн., за березень 2015 року 5701,07 грн., що підтверджується довідкою № 503 від 17.04.2015 року та визнано сторонами в судовому засіданні. Станом на 02 червня 2015 року сума заборгованості з заробітної плати перед позивачем у відповідача становить 3118,62 грн, що підтверджується довідкою № 714 від 03.06.2015 року та визнано сторонами в судовому засіданні. Згідно розрахунку, наданого представником позивача і з яким погодився відповідач середньоднівна заробітна плата позивача становить 281,28 грн., середньомісячна заробітна плата позивача становить 5766,24 грн., що підтверджується довідкою відповідача № 508 від 17.04.2015 р. Згідно довідки № 777 від 12.06.2015 р., наданої відповідачем, середній заробіток позивача у період з 04.04.2015 р. По 12.06.2015 р. становить 12657,60 грн. Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дня в терміни, встановлені колективним договором, но не рідше двох разів на місяць. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з заробітної плати обґрунтовані, підлягають частковому задоволенню і на його користь необхідно стягнути 3118 гривень 62 копійки, оскільки відповідач має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати саме в цьому розмірі, що визнано сторонами, і на момент винесення рішення заборгованість не сплачена. Суд вважає, що в судовому засіданні також найшов підтвердження той факт, що заробітна плата не виплачена позивачу з вини відповідача, оскільки жодних поважних причин не виконання відповідачем своїх обов'язків перед позивачем, в суді не встановлено. Тому підлягає частковому задоволенню вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, виходячи із наступного розрахунку. Так за період з 04 квітня 2015 року по 12 червня 2015 року необхідно стягнути 12657 гривень 60 коп., виходячи із розрахунку (18 днів +18 днів +9 днів = 45 днів х 281 грн. 28 коп) , де 281 грн.28 коп. - середньоднівна заробітна плата, 45 днів кількість робочих днів у період з 4 квітня 2015 року по 12 червня 2015 року. Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в відшкодування суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 12657 гривень 60 копійок. Суд вважає, що між сторонами спору про розміри належних виплат не має, сторони визнали, що на момент звільнення у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з заробітної плати в сумі 9400,71 грн, в подальшому частково сума заборгованості погашена, і на момент розгляду в суді заборгованість з заробітної плати становить 3118,62 грн., а тому підстав для застосування ч.2 ст.117 КЗпП України в частині визначення розміру відшкодування за час затримки у разі вирішення спору на користь працівника частково, не має. Частково заборгованість була погашена після звернення позивача до суду, а збільшення позовних вимог позивачем замість зменшення на підставі зазначеного факту, мале місце в наслідок його помилки. Що стосується вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем жодним чином не доведено в судовому засіданні, що внаслідок дій відповідача йому була спричинена моральна шкода, в чому полягали його моральні страждання, втрата нормальних життєвих звязків, виникнення додаткових зусиль для організації свого життя, що є підставою для відшкодування такої шкоди. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості з заробітної плати у розмірі 3118 гривень 62 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку у розміру 12657 гривень 60 копійок, а всього 15776 гривень 22 копійки. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. У відповідності до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині заборгованості з заробітної плати в повному обсязі, оскільки сума заборгованості, що стягнута з відповідача, фактично менша ніж його середньомісячна заробітна плата. На підставі викладеного,

Outcome: partial