Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю третьої особи на стороні позивача [PERSON] про визнання недійсним заповіту 09 лютого 2017 року складений [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений секретарем Великогаївської сільської ради Скочеляс Іриною Олегівною та зареєстрований в реєстрі за №19. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , який також був рідним дядьком [PERSON] . [PERSON] на момент смерті не мав дружини, батьків та дітей тому, він як спадкоємець другої черги звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса та йому стало відомо, що існує заповіт, складений [PERSON] за час життя, яким він розпорядився своїм майном на випадок смерті, заповівши своє майно відповідачу [PERSON] . Вважає, що [PERSON] внаслідок наявного у нього психічного захворювання не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в момент складання розпорядження на випадок своєї смерті (складання заповіту), а тому з підстав передбачених ст. ст. 215, 1257 ЦК України просить визнати недійсним односторонній правочин яким є заповіт як розпорядження на випадок смерті внаслідок того, що спадкодавець вчинивши вказаний вище правочин не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, а також не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Карпа М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав і мотивів наведених у позові та просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заву в якій позову не визнала зокрема зазначила, що вона є монахиня та будинок [PERSON] згідно його волевиявлення мав після його смерті належати монастирю у зв`язку з чим він склав заповіт. Представник відповідача [PERSON] адвокат Янкович І.С. в судовому засіданні позову не визнав та суду пояснив, що [PERSON] проживав у будинку, що знаходиться поблизу монастиря в якому [PERSON] є монахиня. За час життя [PERSON] обходив себе сам, був при повному розумі та часто відвідував монастир. Наявне у [PERSON] психічне захворювання носило періодичний характер та він за час життя отримував відповідне лікування. Вважає, що оскільки [PERSON] недієздатним визнаний не був, тому складений ним заповіт відповідав волі померлого, та був складений і посвідчений у встановленим законом порядку. В задоволенні позову просить суд відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Чаповський В.В. в судовому засіданні пояснив, що в 2016 році [PERSON] звернувся до сільської ради для оформлення заповіту та повідомив, що все воє майно хоче залишити монастирю. Документів про те, що [PERSON] лікувався з приводу психіатричного захворювання у сільській раді не було, про наявність хвороби у [PERSON] також сільській раді не було відомо, оскільки його поведінка була адекватна. Заповіт посвідчувався вдома у [PERSON] . Вважає, що підстави для визнання заповіту недійсним відсутні, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він проживає поряд із будинком свого дядька [PERSON] , який помер [INFO] та часто відвідував померлого. З 2000 року [PERSON] лікувався з приводу психічної хвороби. В останній місяць життя [PERSON] був вже лежачий та не розмовляв, з лікарні його виписали як безнадійного. Вважає, що [PERSON] на час посвідчення заповіту від його імені 09.02.2017 року не усвідомлював своїх дій, а відтак просить визнати вказаний заповіт недійсним. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши зібрані письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] помер [PERSON] , в с. Великі Гаї. З метеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є рідним братом померлого [INFO] [PERSON] , а [PERSON] є племінником померлого, як син рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказаний факт не заперечується сторонами. 17.03.2017 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заведено спадкову справу №60395661 після смерті [INFO] [PERSON] , за заявою сестри померлого [PERSON] . 12.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Як вбачається із заповіту, складеного 09 лютого 2017 року, який було посвідчено секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скочеляс І.О. за реєстром № 19, [PERSON] , що зареєстрований за адресою [ADDRESS] на випадок своєї смерті заповідає [PERSON] , 1957 р.н. належні йому на првві приватної власності земельні ділянки площею 0,14 га та 0,30 га із загальної площі 0,589 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] . Вказаний заповіт записаний зі слів [PERSON] У зв`язку з тим, що [PERSON] не зміг власноручно підписатися через захворювання, за його дорученням текст заповіту підписано присутніми під час його оголошення свідками [PERSON] та [PERSON] . У відповідь на виконання ухвали суду адміністрація Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні листом від 23.01.2018 року надала інформацію про те, що громадянин [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: с [ADDRESS] Великі [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області перебував на стаціонарному лікуванні в умовах І-го, ІІ-го, психіатричних відділень ТОККПНЛ у період: з 14.03.2003 по 05.05.2003 з діагнозом: «Помірний депресивний розлад з психотичними симптомами», №2618; з 04.07.2004 по 04.09.2004 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад», №5774; з 19.01.2005 по 11.03.2005 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад», №419; з 14.03.2005 по 07.05.2005 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад», №2536; з 17.04.2009 по 13.06.2009 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад, стійкий параноїдний синдром», №3015; з 12.01.2010 по 27.02.2010 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад, стійкий параноїдний синдром», №185; з 02.08.2016 по 10.09.2016 з діагнозом: «Хронічний маячний розлад», №7334; з 01.11.2016 по 25.11.2016 з діагнозом: « Хронічний маячний розлад», №10317. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №163 від 05.04.2018 року Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, [PERSON] страждав на хронічне психічне захворювання хронічний маячний розлад, з 2004 року по 21.02.17 року. Дане захворювання позбавляло [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 09.02.2017 року. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №452 від 02.10.2018 року Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, [PERSON] , [INFO] , який проживав в с [ADDRESS] району Тернопільської області, страждав на хронічне психічне захворювання - хронічний маячний розлад, станом на 09.02.2017 року та по 21 лютого 2017 року. Дане захворювання позбавляло [PERSON] , [INFO] , здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 09.02.2017 року та по 21 лютого 2017 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що померлий [PERSON] є її дядьком та підтвердила, що [PERSON] хворів психічним захворюванням, часто лікувався в психлікарні, не впізнав людей, казав що кінець світу. Вважає, що на час складання заповіту останній був не адекватний, оскільки він був виписаний з лікарні, перебував у лежачому стані та не говорив. Допитана в судовому свідок [PERSON] суду пояснила, що померлий [PERSON] хворів психічним захворюванням та періодично мав загострення, часто лікувався в лікарні. В останній місяць життя [PERSON] вже був не адекватний. У січні прийшов священник проте провести сповідь [PERSON] не зміг оскільки останній не міг розмовляти. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він був сусідом померлого [PERSON] та підтвердив, що [PERSON] хворів психічним захворюванням, яке загосрилося в останні 5 років життя померлого. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона як секретар сільської ради прийшла додому до [PERSON] та він сказав, що хоче заповісти майно монастирю, однак вона повідомила, що не можна оформити заповіт на монастир, тому він вирішив заповісти майно монахині [PERSON] На другий день вона знову приїхала та зачитала [PERSON] заповіт при двох свідках. [PERSON] не зміг підписати заповіт, тому за його дорученням це зробили свідки. Жодного сумніву у неї щодо дієздатності [PERSON] не виникло, оскільки останній розмовляв зрозуміло та був адекватний. \~ \~ \~ \~Про те, що [PERSON] хоче скласти заповіт повідомив [PERSON] затефонувавши до сільської ради. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила що вона проживає в с. В [ADDRESS] та працює продавцем у сільському магазині, власником якого є [PERSON] . Вона знала [PERSON] як мешканця села, який проживав сам у будинку неподалік монастиря. Зазначила, що [PERSON] був побожний та ходив до монастиря, психічних відхилень у нього вона не замічала. Останні місяці [PERSON] ходити не міг. Вона була присутня коли посвідчувався заповіт [PERSON] , останній не міг підписати заповіт, оскільки був лежачий. Від [PERSON] вона не чула, що він хоче скласти заповіт, оскільки він практично нічого не говорив, після прочитання заповіту секретарем сільської ради [PERSON] сказав, що згоден. [PERSON] вона знає як монахиню монастиря, що знаходиться у селі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його дядьком ( рідний брат мами), та він був віруючою людиною, говорив, що хоче записати частину землі на монастир. Він возив секретаря сільської ради до [PERSON] , оскільки останній в силу похилого віку не міг ходити, та секретар уточнила волю [PERSON] .П., щодо його майна. На наступний день був складений заповіт та він завіз секретаря та двох свідків до [PERSON] , який погодився зі прочитаним заповітом, який підписали свідки за його дорученням. Вважає, що на момент складання заповіту [PERSON] був адекватним та заповіт відповідає волі померлого. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає [PERSON] , як рідного брата своєї тещі. Йому відомо, що [PERSON] хворів психічним захворюванням, однак він лікувався та був нормальною адекватною людиною. В останніх півроку [PERSON] не міг ходити, та він його возив у лікарню, однак лікарі сказали, що це вікове. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила що вона є племінницею [PERSON] та в останні місяці життя доглядала дядька, три рази на день носила йому їсти, оскільки він був лежачий, однак говорити міг та неодноразово казав, що залишить майно монастирю. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він був при посвідченні заповіту [PERSON] , який був лежачий та не розмовляв, секретар зачитала заповіт, який вже був складений та [PERSON] з ним погодився. Заповіт є одностороннім правочином, для складання і оформлення якого як розпорядження майном на випадок смерті необхідно волевиявлення тільки заповідача. Отже, ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 255 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.2\~ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(визначення осіб по п`яти чергах спадкування). Відповідно до положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В силу вимог ч.1,2\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із статями\~80\~і\~81 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі допитані в судовому засіданні свідки, суду підтвердили, що померлий [PERSON] протягом життя хворів психічним захворюванням, а в останній місяць життя не міг ходити та перебував у лежачому стані. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] Б [PERSON] про те, що в момент складання заповіту спадкодавець [PERSON] був адекватний, розмовляв та виразив свою волю щодо розпорядження майна суд оцінює, як такі, що спростовані поясненнями інших свідків та двома висновками судової-сихіатричної експертизи, якими встановлено, що [PERSON] хворів психічним захворюванням, яке позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на день складання заповіту 09.02.2017 року та по день смерті [INFO] . Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що незважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] не був визнаний за час свого життя недієздатною особою за рішенням суду, проте, в момент вчинення правочину, а саме складання заповіту як розпорядження на випадок своєї смерті щодо належних йому прав та обов`язків та посвідчення його компетентним органом, [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, відтак його волевиявлення не було вільним та відповідало його волі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати недійсним заповіт від 09 лютого 2017 року складений [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений секретарем Великогаївської сільської ради Скочеляс Іриною Олегівною та зареєстрований в реєстрі за №19. На підставі наведеного,

Outcome: approved