Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки припиненим. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощад\-ний банк України» Територіально відокремлене безбалансове відділення № 10007/0292 філії «Запорізьке обласне управління AT «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 162, на підставі якого останньому був наданий кредит в сумі 600000,00 грн., з терміном повернення не пізніше 29 серпня 2017 року. Відповідно до Додаткового договору №1 від 26 лютого 2008 року до договору відновлюваної кредитної лінії № 162 від 30 серпня 2007 року [PERSON] був збільшений ліміт кредиту до 800 000,00 грн. В якості забезпечення повернення кредиту з позивачем, як поручителем, був укладений іпотечний договір № 162 від 30 серпня 2007 року, згідно з яким в іпотеку банку була надана квартира за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час кредит та відсотки за договором відновлюваної кредитної лінії №162 [PERSON] належним чином не сплачуються, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість по кредиту та по відсоткам за його користуванням. З цих підстав ПАТ «Державний ощад\-ний банк України» звернулось до суду з позовною заявою, у тому числі і про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №162 від 30 серпня 2007 року, згідно з яким в іпотеку була надана нерухомість, а саме квартира за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду цієї справи, з додатків до позовної заяви, позивачу стало відомо, що з 01 вересня 2008 року між відповідачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору відновлюваної кредитної лінії №162 від серпня 2007 року, відповідно до якої збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 17,5% річних. Позивач вважає, що укладений з ним, як поручителем, іпотечний до\-говір №162 від 30 серпня 2007 року, згідно з яким в іпотеку банку була надана не\-рухомість, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] підлягає визнанню припиненим. Позивач посилається на п.3 іпотечного договору №162 від 30 серпня 2007 року, відповідно до якого визначено відсоткову ставку за користування кредитом на рівні 16,5% річних; на п.9.2 цього ж договору, відповідно до якого вказаний договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін, зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі шляхом укладення додаткового договору та набувають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення; на ч.1 ст.559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Будь-яких додаткових угод на збільшення відсоткової ставки за користування кредитом позивач не укладав та не надавав на це своєї згоди як поручитель. Позивач зазначає, що збільшення процентної ставки за користування кредитом, призвело до збільшення розміру його відповідальності, згоду на зміну зобов'язання він не давав, що, на його думку, є підставою для визнання договору поруки припиненим, а тому він звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Вона викликалась у судове засідання шляхом надсилання рекомендованим листом на її адресу судової повістки про виклик до суду, але на адресу суду повернувся конверт з відмоткою «Причина повернення: за закінченням терміну зберігання» (а.с.35). У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що третя особа [PERSON] відмовляється отримувати повістку про виклик до суду, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України, вона вважається повідомленою належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Літута С.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовним вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, заслухавши доводи сторін, вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю з наступних підстав. 30 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощад\-ний банк України» Територіально відокремлене безбалансове відділення № 10007/0292 філії «Запорізьке обласне управління AT «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 162, на підставі якого останньому був наданий кредит в сумі 600000 (шістсот тисяч) гривень 00 копійок, терміном повернення не пізніше 29 серпня 2017 року (а.с.12). Відповідно до умов Додаткового договору №1 від 26 лютого 2008 року до договору відновлюваної кредитної лінії № 162 від 30 серпня 2007 року [PERSON] був збільшений ліміт кредиту до 800000 (вісімсот тисяч) гривень 00 копійок. В якості забезпечення повернення кредиту з позивачем, був укладений іпотечний договір № 162 від 30 серпня 2007 року, згідно з яким в іпотеку банку була надана квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до Додаткового договору №2 від 01 вересня 2008 року до договору відновлюваної кредитної лінії № 162 від 30 серпня 2007 року [PERSON] було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 17,5% річних (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Оскільки між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, який є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання та регулюється Законом України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 № 898-IV, до цього виду зобов'язання не може застосовуватись наслідки припинення, які передбачені ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 № 898-IV іпотека припиняється у разі: 1) припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; 2) реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; 3) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 4) визнання іпотечного договору недійсним; 5) знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; 6) з інших підстав, передбачених цим Законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача такими, які не підлягають задоволенню, оскільки підстав для припинення договору іпотеки №162 від 30 серпня 2007 року не встановлено, а тому слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України про визнання договору іпотеки припиненим. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed