Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Він відповідно до ст. 1223 ЦК України належить до спадкоємців першої черги. Для прийняття спадщини він не зміг у встановлений законом строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки з червня 2016року і на наступний час проживає та працює за межами України, та не мав можливості вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. В березні 2018року він в усній формі звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Вважає, причини пропуску ним вказаного строку поважними, адже він увесь час знаходився за межами України. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі з тих підстав, що позивач [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження факту звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в період з 21.11.2016 року по 21.05.2017року, або ж відмови нотаріуса у видачі йому свідоцтва про прийняття спадщини, а відтак шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив. Також позивач зазначає. що причина попуску строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки з червня 2016 року він проживав та працював за межами України і не мав можливості вчасно звернутися до нотаріуса, однак позивач приблизно 14 днів з 12.04.2017року по 26.04.2017року перебував на території України, а відтак мав можливість звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Крім того, [PERSON] не був позбавлений можливості надіслати таку заяву засобами поштового зв`язку як з території України так і з території Польщі. Отже, у [PERSON] перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було, а той факт що він не скористався правом на прийняття спадщини свідчить про відсутність правових підстав для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Представником позивача [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якій остання зазначає, що твердження представника відповідача про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини підлягає відхиленню оскільки з червня 2016року позивач проживав та працював за межами України і не мав можливості вчасно звернутися до нотаріуса. У квітні 2016 року позивач потрапив у ДТП в Польщі, внаслідок чого перебував на лікуванні у період з 29.04.2016року по 10.05.2016року. Після смерті батька позивач вперше в`їхав на територію України 12.04.2017 року, а виїхав з України 26.04.2017року. Проте у цей період часу позивач не мав змоги звернутися до нотаріуса, адже 13.04.2017року отримав травму, та не мав можливості особисто звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2018року [PERSON] було відкрито провадження по справі. Розпорядженням №01-08/506 від 08.10.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл справ судді Московського районного суду м.Харкова [PERSON] у зв`язку з рішенням Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30.08.2019року №2294/1ДП/15-19, наказ Московського районного суду м.Харкова №02-03/99 від 02.09.2019 «Про відсторонення від здійснення правосуддя судді Московського районного суду м. Харкова [PERSON]». Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 року справа розподілена судді Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 18.10.2019року Довготько Т.М. справу було прийнято до провадження. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.12.2019року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у вставлений законом порядок. Представник третьої особи П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності їх представника. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] - [PERSON] дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , після смерті якого відкрилась спадщина. Померлий [PERSON] народився [INFO] його батьками є: [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, у перекладі з російської на українську мову, засвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Підлісною І.В. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені, позивач 17.10.2013року змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я з « [PERSON] » на «[PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, померлий на день смерті з 25.10.1986 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1261, 1267 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є діти померлого - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , дружина помрелого - [PERSON] та мати померлого - [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №12/2017, заведеної після смерті [PERSON] відповідачі [PERSON] 11.01.2017 року, [PERSON] 11.01.2017року, [PERSON] 04.04.2017року у встановлений законом строк, подали заяви до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської міської державної нотаріальної контори №6282/02-31 від 25.10.2019 року, відповідачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку майна, яка залишилась після смерті її сина [PERSON] , в зв`язку із відсутністю правоустановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. В інтересах позивача [PERSON] - [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 19.06.2017року за р.№792, 23.06.2018 року подала заяву до Одинадцятої Харківської міської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської міської державної нотаріальної контори №3926 від 23.06.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька в зв`язку з тим, що він не прийняв спадщину. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом установлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] сплив 21.05.2017 року, а із заявою до нотаріуса Оганесова Н.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулась лише 23.06.2018 року. Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилався на те, що він з 2016 року проживає та працює за межами України у Польщі, а також на свій стан здоров`я. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так, в судовому засіданні було встановлено, та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] з 2016року проживає у Польщі. Обставини перебування тривалий час за межами України не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення про прийняття спадщини, оскільки позивач відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за період з 21.11.2016року по 21.05.2017року, позивач [PERSON] здійснив в`їзд до України 12.04.2017року та виїзд з України 26.04.2017року, тобто в межах шестимісячного строку перебував на території України та мав можливість звернутися до нотаріальної контори. Крім того, позивач не був позбавлений права надіслати поштовим зв`язком або передати через представника нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, однак звернувся із такою заявою через представника лише 23.06.2018 року. Доводи позивача про те, що він перебуваючи на території України з 12.04.2017року по 26.04.2017року не мав можливості звернутися до нотаріуса оскільки перебував на лікуванні внаслідок отримання травми суд не бере до уваги, оскільки наявний в матеріалах справи медичний висновок від 25.04.2017року ТОВ «Небозвід» не містять інформації про те, що позивач мав стан здоров`я, який перешкоджав зверненню до нотаріуса впродовж строку для прийняття спадщини. Також суд не приймає до уваги надану позивачем інформаційну картку стаціонарного лікування [PERSON] у перекладі з польської мови на українську щодо перебування [PERSON] на лікуванні у Польщі з 29.04.2016року до 10.05.2016року, оскільки вона не є належним доказом, що містить інформацію щодо предмета доказування. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки зазначені позивачем підстави позову не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини та позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, що відповідає статті 1272 ЦК України. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, немає. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed