Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що 12.06.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики грошові кошти у розмірі 1050 доларів США у строк до 18.06.2019 року, на підтвердження цього відповідач передав позивачу розписку. В порушення умов укладеного між сторонами договору позики відповідач борг не повернув. Добровільно відповідач борг не повернув. Загальна сума, яка має бути повернута позивачу з урахуванням суми основного боргу, процентів за користування грошовими коштами та 3 % річних становить 33812,46 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики у загальному розмірі 33812,46 грн. та судовий збір. У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, при цьому відповідач,\~не подав\~відзив. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 12.06.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики грошові кошти у розмірі 1050 доларів США, що еквівалентно 28671,40 грн., на підтвердження цього відповідач передав позивачу розписку від 12.06.2019 року. Згідно до домовленості відповідач зобов`язався повернути отримані кошти в строк до 18.06.2019 року. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За поясненнями позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув їй позику. Повернення суми позики має бути підтверджене письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов`язань за договором позики. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до статті\~1048 ч. 1 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума процентів за позикою у розмірі 4134,81 гривень. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, на спростування якого відповідач власного розрахунку не надав, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 33812,46 гривень, з яких: -28671,40 грн. сума основного боргу, -4134,81 грн. проценти за позикою нараховані за період з 19.06.2019 року по 18.08.2020 року, -1006,25 грн. нараховані 3 % річних від суми боргу. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає саме вищевказаним положеннями договору, які були погоджені сторонами, та встановленим вимогам закону, отже судом приймається до уваги при ухваленні рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за 3-ма відсотками річних, процентами та тілом кредиту. Суд також вважає за необхідне стягнути відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача судові витрати у справі через задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved