Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11.11. 2002 року, що видане взамін свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1998 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №453/12 від 15.10.2002 року, 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці належить йому на праві спільної сумісної власності та відповідачам [PERSON] та [PERSON] а також його дружині [PERSON] та право спільної сумісної власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці зареєстровано Чернівецьким КОБТІ 26.11.2002 року в реєстровій книзі №49 стор. №254 реєстровий №7273. Зазначає, що одним із співвласників 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці в свідоцтві про право власності записана його дружина, [PERSON], яка померла 13.08. 2016 року та факт її смерті було зареєстровано Чернівецьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 13.08..2016 року за актовим записом про смерть №1629. Вказує, що факт реєстрації шлюбі між ним та його дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-МИ №312987 від 09.11.1978 року, що видане міським відділом ЗАГС м. Чернівці та у звязку зі смертю його дружини [PERSON] відкрилась спадщина на майно яке належало померлій на праві власності на день її смерті. 12.10.2016 року згідно з положеннями ч.1 ст.1268, ст. 1269 ЦК України він звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини; його заява про прийняття спадщини подавалася ним приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за місцем відкриття спадщини. Мотивує крім наведеного позовні вимоги тим, що відповідно до матеріалів, спадкової справи №6/2016 він є єдиним спадкоємцем за законом усього майна, яке належало його дружині на день її смерті; відповідачки [PERSON] та [PERSON], які також є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], як рідні діти спадкодавця, які на підставі письмових заяв, що були ними подані нотаріусу відмовились від прийняття спадщини, до складу якої входить право у спільній сумісній власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці, однак, оформити право на спадкове майно та одержати свідоцтво про право на спадщину за законом згідно з положеннями ст.1296 ЦК України з визначенням частки у спадковому майні після смерті його дружини він не має можливості так, як перешкодою в одержанні зазначеного свідоцтва є те, що спадкове майно знаходиться у спільній сумісній власності декількох осіб без визначення розміру частки померлої [PERSON]О та відповідно, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №17/02-14 від 23.03. 2017 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку яка належала його померлій дружині у праві спільної сумісної власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці та в зязку з тим, що 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці передані у спільну сумісну власність чотирьох співвласників, то кожному з них у праві спільної сумісної власності належить по 65/1000 частин, так, як 65/1000+ 65/1000+65/1000+ 65/1000 в сумі складають саме 26/100 часток. На сьогоднішній день зазначає, в нього та відповідачів відсутня можливість, відповідно до положень ч.4 ст.372 ЦК України укласти договір про поділ нерухомого майна, що є у їх спільній сумісній власності в зв'язку зі смертю одного із співвласників, а саме його дружини Валко Д,О. Просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на 26/100 частин житлового будинку № 7 по вулиці Латвійській у м. Чернівці, зокрема за [PERSON] 65/1000 частин; [PERSON] 65/1000 частин та [PERSON] 65/1000 частин та припинити право спільної сумісно власності. Позивач [PERSON], в його інтересах представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, суду позивачем, представником позивача надано письмову заяву про розгляд справи в їх відповідно відсутність заявлені вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] В,І., [PERSON] в судове засідання також не з»явилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, суду надали писмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом належними доказами по справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11.11. 2002 року, що видане взамін свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1998 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №453/12 від 15.10.2002 року, 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці належить йому на праві спільної сумісної власності та відповідачам [PERSON] та [PERSON] а також його дружині [PERSON] та право спільної сумісної власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці зареєстровано Чернівецьким КОБТІ 26.11.2002 року в реєстровій книзі №49 стор. №254 реєстровий №7273 (а.с. 8). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом належного майна дружині на день її смерті; відповідачі [PERSON] та [PERSON], являються також спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], як рідні діти спадкодавця, які на підставі письмових заяв, що були ними подані нотаріусу відмовились від прийняття спадщини, до складу якої входить право у спільній сумісній власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці 12 серпня 2016 року померла [PERSON], що вбачається з дослідженого свідоцтва про смерть (а.с. 9); після смерті якої було відкрито спадкову справу 599640848 (а.с. 10). Судом також встановлено, що факт реєстрації шлюбі між позивачем та його дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-МИ №312987 від 09.11.1978 року, виданим міським відділом ЗАГС м. Чернівці (а.с. 11) та відповідачі являються дітьми [PERSON], [PERSON] що стверджується дослідженими їх свідоцтвами про народження (а.с. 12,13) та внаслідок заміжжя відповідачів вбачається зміна їх відповідно прізвищ (а.с. 14, 15). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №17/02-14 від 23.03. 2017 року приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку яка належала його померлій дружині у праві спільної сумісної власності на 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці та в зязку з тим, що 26/100 частин житлового будинку №7 по вул. Латвійській у м. Чернівці передані у спільну сумісну власність чотирьох співвласників (а.с. 16 18). Вище досліджені докази грунтуються на наступних вимогах закону. Згідно\~ст.370 ч.ч.1-2 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. [PERSON], що є у спільній сумісній власності, як визначено у ч.1 ст. 372 ЦК України, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У відповідності до\~ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно положень\~ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.\~212,\~213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved