Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення майнової шкоди у розмірі 2000,0 гривень, моральної шкоди у розмірі 1500,0 гривень та судові витрати на розгляд справи, посилаючись на такі обставини. 18 грудня 2016 року об 11 годині 10 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 210700-20», державний номер [NUMBER], по вулиці Балківська у м. Одесі, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. За даним фактом співробітниками ДАІ у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. [PERSON], позивач по справі, є власником автомобіля марки «Ніссан», державний номер [NUMBER], що отримав механічні пошкодження. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу, визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року за № 142/5/2092. Згідно абз. 2 п. 8.2. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та величини ВТВ (втрати товарної вартості). Оскільки відповідальність [PERSON], згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7999124 від 11 березня 2016 року застраховано у ПрАТ «ЄСС» (Страховик), [PERSON] звернувся за відшкодуванням до Страховика. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100000,00 гривень включно, франшиза - 2000,00 гривень. До сьогодні сума 2000,00 гривень франшизи залишається не виплаченою [PERSON] (положення ст. 1194 ЦК України), хоча на його адресу листом з повідомленням про вручення було відправлено претензію з пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи. Претензію [PERSON] було проігноровано, жодного реагування на лист від [PERSON] не надійшло, матеріальні збитки не відшкодовано що додало [PERSON] ще більших моральних та душевних страждань з приводу пошкодження його ТЗ у ДТП і вимагало додаткових зусиль та витрат для відновлення його порушеного права в результаті ДТП - пошук додаткових грошей на ремонт ТЗ, консультація у юриста, звернення з позовом до суду. Крім майнової шкоди внаслідок спричиненої відповідачем ДТП, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у його моральних та душевних стражданнях, яких він зазнав з приводу того, що у його ТЗ знаходилась вагітна дружина, через пошкодження ТЗ, через неможливість користуватися своїм автомобілем в звичному режимі, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Також у моральних стражданнях з приводу бездіяльності відповідача - не виплатою в добровільному порядку частини матеріальних збитків (франшизи). Протягом тривалого часу, у зв'язку з пошкодженням автомобіля, позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час він не міг вночі спокійно спати, став знервованим. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це його перший і улюблений автомобіль. Такий стан речей призвів до напружених стосунків у родині. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює у 1500,00 грн. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. 18 грудня 2016 року об 11 годині 10 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 210700-20», державний номер [NUMBER], по вулиці Балківська у м. Одесі, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. За даним фактом співробітниками ДАІ у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Ніссан», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. [PERSON], позивач по справі, є власником автомобіля марки «Ніссан», державний номер [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №901535 виданого Центр ДАІ 5101. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу, визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року за № 142/5/2092. Згідно абз. 2 п. 8.2. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та величини ВТВ (втрати товарної вартості). Оскільки відповідальність [PERSON], згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7999124 від 11 березня 2016 року застраховано у ПрАТ «ЄСС» (Страховик), [PERSON] звернувся за відшкодуванням до Страховика. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100000,00 гривень включно, франшиза - 2000,00 гривень. До сьогодні сума 2000,00 гривень франшизи залишається не виплаченою [PERSON] (положення ст. 1194 ЦК України), хоча на його адресу листом з повідомленням про вручення було відправлено претензію з пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи. Претензію [PERSON] було проігноровано, жодного реагування на лист від [PERSON] не надійшло, матеріальні збитки не відшкодовано що додало [PERSON] ще більших моральних та душевних страждань з приводу пошкодження його ТЗ у ДТП і вимагало додаткових зусиль та витрат для відновлення його порушеного права в результаті ДТП - пошук додаткових грошей на ремонт ТЗ, консультація у юриста, звернення з позовом до суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникання цивільних прав та обов'язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має паво на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власника, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна. Вина відповідача у спричинені матеріальної шкоди позивачу доведена. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, встановивши факт протиправного пошкодження майна позивача, а також, що своїми протиправними діями відповідач заподіяв моральні й душевні страждання, повязані з пошкодженням майна позивача, наступною відмовою добровільно відшкодувати заподіяний збиток, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано протиправними діями відповідача згідно ст. 23 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, його наміри щодо ухилення від відповідальності та з урахуванням розумності, справедливості та адекватності, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500,0 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди (франшиза) у розмірі 2000,0 гривень, моральної шкоди у розмірі 1500,0 гривень, судовий збір у розмірі 740,0 гривень, що разом складає 4240,0 гривень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved