Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що у 2012 році дружина за взаємною згодою поїхала на роботу в Італію, при цьому вони домовилися, що вона їде лише на один рік. Після спливу одного року відповідачка повернулася додому, проте побувши нетривалий період вдома, повідомила його, що знову їде. Він заперечував, пропонував щоб їхали обоє, однак вона відмовилася. Через це у них виникли непорозуміння та сварки. Відповідачка все-таки поїхала, залишила його. Час від часу вона приїжджає додому, проте, подружніх стосунків вони не підтримують, такі припинені між ними у 2014 році. Дружина повідомила його, що має іншого чоловіка, з яким проживає. Шлюб між ними існує формально. Він вимушений звернутися до суду, так як в органи ДРАЦС відповідачка відмовляється прибути та подати спільну заяву. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить шлюб розірвати, витрати покласти на нього. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 31 травня 1987 року, актовий запис №15, зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 31 травня 1987 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Подружнє життя сторін не склалося. Відповідач поїхала на роботу в Італію, де має іншого чоловіка з яким проживає. З 2014 року сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання. Їх сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved