Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 30.12.1995 року померла його мати [PERSON], якій станом на день смерті належала 1/6 частина житлового будинку №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області, який рахується як колишній колгоспний двір. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та прийняв спадщину оскільки постійно проживав разом з померлою [PERSON]М на час її смерті, однак державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті 30.12.1995 року його матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] народився 13.05.1952 року в с. Лучка та його батьками є [PERSON] батько та [PERSON] мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЮ №276433. Згідно інформаційної довідки виданої 05.12.2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON]. Як вбачається з довідки №1352 виданої 26.12.2016 р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором членами якого були [PERSON] (голова двору), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №210173, [PERSON] померла 30.12.1995 року в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області. За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлої 30.12.1995 року матері [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 56,8 кв.м. рахується за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно технічного паспорта виданого 05.12.2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області має загальну площу 56,8 кв.м. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 21.12.2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті 30.12.1995 року [PERSON], а саме 1/6 частку житлового будинку №25 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частину житлового будинку №25, загальною площею 56,8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки в с. Лучка, Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті 30.12.1995 року матері: [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved