Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення з ним місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В подальшому позивач змінив свої позовні вимоги та просив суд усунути йому перешкоди в спілкуванні з сином, зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди в спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та забезпечити його вільне спілкування з сином, встановити дні та години побачень з дитиною: щочетверга з 18 години до 18 години суботи, відпустку у зимовий час 10 днів у січні та під час літньої відпустки 20 днів для оздоровлення сина, у визначені і встановлені державні святкові дні з 10-00 години до 14-00 години. За заявою позивача ухвалою суду від 09 серпня 2017 року позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, посилались на викладені в заяві обставини, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що відповідач ніколи не чинила позивачу перешкод у зустрічах з дитиною. Вона не заперечує проти спілкування батька з сином. Тому в задоволенні позову просили відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок Шевченківського райвиконкому м.Полтави від 11 липня 2017 року, згідно якого запропоновано визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні і спілкуванні зі своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO], а саме: за попередньою домовленістю з матірю дитини щотижня з 08-00 год. пятниці до 18 год. суботи з правом прогулянок по місту та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоровя, спілкування під час святкових днів та дня народження дитини. Третя особа орган опіки та піклування Виконкому Київської районної у м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направив, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, але надав заяву з проханням справу розглядати за відсутності його представника (а.с.124). Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до переміни прізвища [PERSON]) Л.В. є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8). [PERSON] та [PERSON], проживають окремо, шлюб між ними розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 10 січня 2017 року (а.с.192). 24 лютого 2017 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON], актовий запис № 195 від 24 лютого 2017 року (а.с.191). Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Судом встановлено, що між батьками дитини сторонами у справі виник спір з питання участі у вихованні батька, а саме щодо днів та часу зустрічей батька за сином, оскільки ними не досягнуто домовленості щодо періодичності та тривалості зустрічей батька з дитиною. Дана обставина визнавалась сторонами під час розгляду справи по суті. Але вказана обставина не є перешкоджанням матірю у спілкуванні батька з дитиною в значенні ч.1 ст.159 СК України. Як вбачається з пояснень сторін, мати надавала сина для спілкування з батьком, але на думку позивача часу для зустрічі з дитиною було недостатньо. Той факт, що відповідач не відповіла на дзвінок позивача, коли він хотів взяти дитину для зустрічі з бабою та дідом, також не може відчити про чинення нею перешкод у зустрічах позивача з дитиною. Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частинами 2 та 3 даної статті передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Частиною 1 статті 159 СК України передбачено також, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Як пояснив суду позивач [PERSON], він неодноразово звертався до органу опіки та піклування з питань участі у вихованні дитини: встановити місцезнаходження відповідача та дитини, неналежного виконання батьківських обовязків з боку відповідача, тощо. Але з вимогами встановити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною позивач до органів опіки та піклування не звертався. Відповідно, такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною йому не встановлювались. В той же час, встановивши, що між сторонами у справі існує спір з приводу часу для зустрічей батька з сином, суд не може відмовити їм у ефективному судовому захисті. Тому суд вважає за необхідне визначити позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з сином. Висновком виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради, затвердженим рішенням виконкому від 11 липня 2017 року, запропоновано визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні і спілкуванні зі своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO], а саме: за попередньою домовленістю з матірю дитини щотижня з 08-00 год. пятниці до 18 год. суботи з правом прогулянок по місту та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоровя, спілкування під час святкових днів та дня народження дитини (а.с.195). Враховуючи характер відносин, спір що виник у сторін з приводу способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, суд не погоджується з пропозицією органу опіки та піклування щодо встановлення днів та годин зустрічей батька з сином за попередньою домовленістю з матірю дитини. Враховуючи відсутність домовленості з цього питання між батьками на час розгляду справи судом, можливо припустити, що такої домовленості сторони не досягнуть і в майбутньому. Тому при визначенні для батька можливості зустрічатися з дитиною за попередньою домовленістю з її матірю фактично спір вирішений не буде, що може призвести до виникнення нових спірних ситуацій. У звязку з цим суд вважає за необхідне визначити батькові час зустрічей з сином [PERSON], [INFO], щотижня з 08-00 год. пятниці до 18-00 год. суботи. Встановлені судом способи участі позивача у вихованні дитини мають бути максимально конкретними, щоб виключити будь-які подальші суперечки між сторонами з цього питання, та забезпечити можливість примусового виконання рішення, якщо воно не буде виконуватись сторонами в добровільному порядку. Тому визначаючи час для спільного відпочинку батька з дитиною суд вважає за необхідне визначити час з 11 по 20 січня щороку та з 10 по 30 липня щороку. Це надасть сторонам змогу заздалегідь планувати свої відпустки, інші справи з метою забезпечення оздоровлення дитини, участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, тощо. Щодо визначення батькові днів зустрічей з сином у всі державні свята, суд вважає за необхідне в цій частині відмовити, зважаючи на вік дитини та наявність і у відповідача права на спілкування з дитиною. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо стану здоровя позивача, втрату ним свідомості в присутності дитини, оскільки дана обставина належними та допустимими доказами не підтверджується. Позивач факт втрати свідомості заперечує. Той факт, що з 30 травня по 09 червня 2016 року [PERSON] перебував на лікуванні у 5-й МКЛ м.Полтави, стан його здоровя на даний час не може бути перешкодою у здійсненні ним права на виховання та спілкування з дитиною. Тому позов необхідно задовольнити частково, визначити способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною за графіком, визначеним судом. У звязку з частковим задоволенням позову понесені позовні вимоги підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial