overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлих баби [PERSON] та батька [PERSON] право власності на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Гнаровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивач є спадкоємцем свого батька [PERSON], який перед цим успадкував земельну ділянку від своєї матері, на момент смерті проживав разом з батьком, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 10.08.2009 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка кадастровий номер 2321581000:03:003:0077, площею 2,96 га, розташована на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка кадастровий номер 2321581000:03:003:0048, площею 2,96 га, розташована на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Першу з цих земельних ділянок [PERSON] успадкував після своєї матері [PERSON], померлої 17.12.2008 року, згідно її заповіту, але при житті не встиг оформити документально своє право власності на цю земельну ділянку. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав разом з ним. Відповідачка [PERSON] та інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлих баби [PERSON] та діда [PERSON] право власності на житловий будинок № 84 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, пояснила суду, що позивач є внуком померлих [PERSON] та [PERSON], на момент смерті [PERSON] у листопаді 2011 року проживав разом з нею, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 30.10.2011 року померла баба позивача [PERSON] Після її смерті залишилася спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок № 84 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області. Зазначений будинок [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 28.10.1996 року, але при житті не встигла оформити правовстановлюючі документи на цей житловий будинок. Позивач [PERSON], який на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею, через зазначені обставини не може оформити своїх спадкових прав на житловий будинок. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила про визнання позову. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 24.03.2006 року помер дід позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка кадастровий номер 2321582700:03:001:0188 площею 2,3950 га, розташована на території Люцернянської сільської Ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші можливі спадкоємці на отримання спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок № 12 по вул.Толбухіна в м.Вільнянськ Запорізької області. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він є спадкоємцем померлого за законом, та належним чином прийняв спадщину, звернувшись із заявою до нотаріальної контори, проте оформити у нотаріальному порядку право власності на будинок не є можливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, вважає, що позивач на законних підставах набув право власності на житловий будинок. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надала. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, з поданих доказів вбачається, що 28.06.2015 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 12 по вул.Толбухіна в м.Вільнянськ Запорізької області. Позивач після смерті батька своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити право власності на житловий будинок виявилося неможливим через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на нього у спадкодавця. Інші можливі спадкоємці, у т.ч. відповідачка, спадщину не приймали. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок № 9 по вул.Радянській в с.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, пояснила суду, що [PERSON] прийняв спадщину свого батька, померлого у грудні 2000 року, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління, але право власності на будинок не зареєстрував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 23.12.2000 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок № 9 по вул.Радянській в с.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна відповідно до ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги як син померлого, і прийняв спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок в с.Московка Вільнянського району Запорізької області, земельну ділянку, призначену для ведення особистого підсобного господарства, та земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 28.06.2015 року помер [PERSON] батько позивача. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: земельна ділянка площею 7,82 га на території Московської сільської Ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,30 га на території Московської сільської Ради, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства; житловий будинок № 16 по вул.Пролетарській в с.Московка Вільнянського району Запорізької області. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав з ним в одному будинку, та продовжив проживати після його смерті. Відповідачка [PERSON] та інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Гнаровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, проте надала заяву, відповідно до якої позов визнає повністю, просить розглянути справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 12.06.2003 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 3,76 га, розташована на території Гнаровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна відповідно до ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги як син померлого, і прийняв спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняв. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого брата [PERSON] право власності на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він є рідним братом померлого [PERSON] і єдиним його спадкоємцем, але через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки не може оформити право власності на них у нотаріальному порядку. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, пояснила суду, що позивач є братом померлого спадкодавця [PERSON] і єдиним його спадкоємцем; на момент смерті спадкодавця він проживав разом із ним, тому вважається особою, яка прийняла спадщину, але не може її оформити через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельні ділянки, ці документи, скоріш за все, утримуються іншими співвласниками. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 28.11.2015 року помер рідний брат позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: 1/3 частина земельної ділянки площею 6,6601 га, кадастровий номер 2321583000:04:002:0059, розташованої на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/3 частина земельної ділянки площею 0,4600 га, кадастровий номер 2321583000:05:001:0011, розташованої на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживав з ним в одному будинку. Відповідач [PERSON] інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та мають бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого прадіда [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану в с.Трудолюбівка Вільнянського району Запорізької області, призначену для ведення особистого підсобного господарства. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивач є правнуком померлого [PERSON], на момент смерті проживав разом з ним, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 17.06.1997 року помер прадід позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,60 га на території с.Трудолюбівка Максимівської сільської Ради, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним. Відповідачка [PERSON] та інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок та дві земельні ділянки. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS] із земельними ділянками під ним; земельна ділянка площею 3,3896 га, розташована на території Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 3,97 га, розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з необхідністю визнання права власності на спадкове майно позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву, згідно якої позов визнає повністю та просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, з документів, поданих позивачем, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0615 га, розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , площею 3,39 га, розташовану на території Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Разом з цим, суду не подано доказів щодо наявності у померлої [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 3,97 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial