Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 15 травня 2015 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Причиною припинення відносин є несумісність характерів та неповага один до одного. З цієї причини у сім'ї відбувалися постійні сварки. З червня 2015 року вони з жінкою припинили сімейні стосунки і з цього часу живуть окремо. Зазначаючи на тому, що їх сім'я фактично розпалась та що відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні своїх вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами погодилась у повному обсязі. Просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи дані, що є в матеріалах справи та позицію учасників процесу, викладену у письмових заявах, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2015 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 147 (арк.спр.2). Із письмових заяв сторін вбачається, що жодна із них відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивач, і відповідач вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила про своє бажання надалі носити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved