Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12.11.1996 виконавчим комітетом Ленінської селищної ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис №36. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.11.1996. Від шлюбу вони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Більше десяти років вони проживають окремо. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, тому він вважає збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.03.2018 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.05.2018. 14.05.2018 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області підготовче провадження у справі було закрите та справу призначено до судового розгляду по суті на 11.06.2018. 11.06.2018 в судове засідання сторони не зявилися, розгляд справи було відкладено до 05.07.2018, так як були відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Сторони в судове засідання 05.07.2018 не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України, та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 12 листопада 1996 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №171830, виданим повторно Лохвицьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області 02.02.2018, актовий запис №36. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про майно подружжя відсутній. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові один до одного, зважаючи, що сторони сумісно не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, а також зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved