Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу марки «KIA», моделі «MAGENTIS 2.0 MT», ДНЗ [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.10.2013 року о 20.20 год. на перехресті вул. Фрунзе та вул. Винниченка в м. Вінниці, та просив стягнути з [PERSON] на його користь 46 573,78 грн. відшкодування матеріальної шкоди, вартість проведених експертних досліджень у сумі 529,20 грн., а також вартість понесених судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2015 року (із занесенням до Журналу судового засідання, без винесення окремого процесуального документа) було залучено до участі у справі третю особо, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «ПРОВІДНА». Представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. При цьому представник [PERSON] вказувала на переживання позивача, які були спричинені йому пошкодженням автомобіля. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов від 30.01.2013 року. Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія» «ПРОВІДНА» у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмове пояснення по суті позовних вимог, у якому просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо недоговірних зобов'язань в частині загальних підстав відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки майнову шкоду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «KIA», моделі «MAGENTIS 2.0 MT», ДНЗ [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 31.12.2008 року. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2013 року, яка набрала законної сили 15.11.2013 року, 17.10.2013 року о 20.20 год. в м. Вінниці водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 110247», ДНЗ [NUMBER], рухаючись по проїзній частині вул. Фрунзе під час проїзду перехрестя з вул. Винниченка, виконуючи поворот ліворуч при зеленому сигналі світлофора не дала дорогу транспортному засобу марки «KIA», ДНЗ [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку руху, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Страхова компанія» «ПРОВІДНА», про що свідчить Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 1480865 від 19.05.2013 року, строком дії з 20.05.2013 року до 19.05.2014 року включно. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного Полісу є автомобіль марки «ЗАЗ 110247», ДНЗ [NUMBER]. Ліміт відповідальності за даним Полісом за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. розмір франшизи - нуль). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. [PERSON] як власнику автомобіля марки «KIA», моделі «MAGENTIS 2.0 MT», 2008 року випуску, ДНЗ [NUMBER], 08 січня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія» «ПРОВІДНА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн., що підтверджується Страховим актом № 1 від 13.12.2013 року та платіжним дорученням № 0000456 від 08.01.2014 року (а.с.188-189). Згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Як вбачається з Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу № 1995/13-21 від 28.10.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА МАГЕНТІС 2.0», ДНЗ [NUMBER], складає 96573,78 грн., з яких 4835,04 грн. - втрата товарної вартості. Отже, шкода, пов'язана із втратою товарної вартості транспортного засобу у розмірі 4835,04 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу № 1995/13-21 від 28.10.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА МАГЕНТІС 2.0», ДНЗ [NUMBER], складає 96573,78 грн. Не погодившись з таким розміром завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, відповідач заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яка і була призначена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року. Однак, проведення експертизи виявилося неможливим, оскільки пошкоджений транспортний засіб було відремонтовано, що підтверджується Повідомленням про неможливість проведення експертизи від 23.12.2014 року № 156. При цьому суд звертає увагу, що вперше матеріали справи були повернуті без виконання у зв'язку з ненаданням автомобіля позивачем. Саме за клопотанням позивача повторно матеріали були направлені на експертизу, при цьому, що автомобіль ще 08 січня 2014 року був відремонтований. Разом з тим на підтвердження фактичних (реальних) витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу - автомобіля марки «KIA», моделі «MAGENTIS 2.0 MT», ДНЗ [NUMBER] - позивачем лише в лютому 2015 року було надано Акт № ОУ-00000011 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на 91 746,40 грн. та Рахунок-фактуру № СФ-0000095 від 29.10.2013 року на 91 746,40 грн., однак не було надано жодного доказу на підтвердження фактичних витрат на оплату вказаних робіт (послуг). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 11, 60 ЦПК України, не було доведено заявлений розмір фактичної (реальної) шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Отже, позов підлягає частковому задоволенню (лише у розмірі шкоди, пов'язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу (умовної величини зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу) - 4835,04 грн. Щодо пояснень представника позивача про переживання останнього, пов'язані з пошкодженням транспортного засобу, то суд звертає увагу, що вказані пояснення не можуть бути доказом фактичних (реальних) витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу. З іншими ж вимогами позивач не звертався. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Так, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 48,35 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Що стосується витрат на складення Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу № 1995/13-21 від 28.10.2013 року в сумі 529,20 грн., то зазначена вимога не підлягає задоволенню з підстав того, що вказані витрати не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вказані витрати здійснені позивачем особисто для забезпечення доказів по справі та також не є судовими витратами, відповідно до положень ст. 79 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial