Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18.03.2018 року о 12.30 год. в смт. Покровське по вул. Горького, 682, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із проїжджим авто [NUMBER], в результаті чого останній здійснив зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем [NUMBER], в результаті чого всі три автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року, [PERSON] визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху та встановлено у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Таким чином, протиправні дії водія [PERSON], які виразилися в порушенні ним правил дорожнього руху та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, що наступили в результаті ДТП спричинення механічних пошкоджень належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія СХМ №487803 автомобіля марки ВАЗ 21063, 1984 року випуску, д/н [NUMBER], та заподіяння йому матеріальної шкоди. Згідно висновку експерта №09/03 від 27 березня 2018 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 21063, 1984 року випуску, д/н [NUMBER], становить 15196,23 грн. Крім того, за проведення експертного дослідження ним були сплачені кошти у розмірі 1000,00 грн. відповідно до квитанції №09/03 від 26.03.2018 року. В звязку з чим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 16196,23 грн. та судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що пошкоджень на автомобілі [PERSON] крім тих, які завдав [PERSON] не було. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він не оскаржував, однак він не згоден з позовом, так як його автомобіль також пошкоджений. Крім того, автомобіль відповідача коштує дешевше ніж його ремонт. Експертна оцінка автомобіля проводилась без його відома. На автомобілі могли бути й інші пошкодження, оскільки експертиза проводилась через деякий час після ДТП. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено в ході судового засідання, позивач [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER], червоного кольору, 1984 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 487803. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року по справі №189/414/18 (а.с.3), яка набрала законної сили 14.04.2018 року, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] заднім ходом, по вул. Горького, 682 в смт. Покровське сталася ДТП, де він не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із проїжджим авто [NUMBER], в результаті чого останній здійснив зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем [NUMBER], в результаті чого всі три автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою від 03.04.2018 року по справі №189/414/18 [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави. У відповідності до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. Так, згідно копії висновку експерта №09/03 по факту аварійних пошкоджень автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер [NUMBER] від 27.03.2018 року, вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненого власнику автомобіля ВАЗ-210063, реєстраційний номер [NUMBER], на момент дослідження може становити 15196,23 грн. (а.с.4-11). Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордеру №09/03 від 26.03.2018 року за експертизу автомобіля [NUMBER], [PERSON] було сплачено кошти у розмірі 1000,00 грн. (а.с.12). Таким чином, судом достовірно встановлено, що загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] відповідачем становить 16196,23 грн. Пленум Верховного Суду України у\~\~постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ \~ Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.\~ \~ Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тому, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 15196,23 грн. та 1000,00 грн. які були сплачені експерту за виконання експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: approved