Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що 13 червня 2015 року померла [PERSON]. При житті померла склала заповіт, посвідчивши його у Дмитрівський сільській раді 29.11.1999р., реєстр № 48, за яким належний померлому будинок та земельну ділянку, які знаходяться в с. Дмитрівка Золотоніського району вона заповідала [PERSON] та [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Крупське, вул. Гагаріна, 5. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв, подавши до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом. У судове засідання, позивач не зявився, але від його представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримала повністю. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але надав заяву в якій позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії ІСР № 261415 від 16 червня 2015 року, вбачається, що [PERSON] померла 13.06.2015 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 15 у Дмитрівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області 29.11.1999 року, зареєстрованого у реєстрі за № 48, [PERSON] заповідала житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в с. Дмитрівка Золотоніського району, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. З даних довідки № 274, виданої 15.12.2016 року Дмитрівської сільською радою, вбачається, що за [PERSON], [INFO], яка померла 13.06.2015 р., рахується житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Гагаріна, 8 в с. Дмитрівка Золотоніського району, Черкаської області та присадибна ділянка площею 0,3107 га, яка придбана нею в процесі приватизації. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 440849 від 02.08.2005 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7102964582015 від 04.11.2015 року, [PERSON] є власником земельної ділянки в с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області площею 0,3107 га., кадастровий номер земельної ділянки 7121583501:02:02:0007, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, Згідно висновку про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, по вул. Гагаріна, 8 с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області, виданого 20.12.2016 року, вбачається, що ринкова вартість будинку з надвірними спорудами становить 19768,00 грн. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області, від 05.11.2015 року , нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3107 кв.м. становить 14127,88 грн. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданій 02.12.2016 року приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу [PERSON], зазначено, що гр. [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим у Дмитрівській сільській раді, на житловий будинок, що знаходиться по вул. Гагаріна, 5, в с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області та земельну ділянку площею 0,3107 га, що розташована в с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, після померлої 13.06.2015 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно копії спадкової справи, після смерті 13.06.2015 року [PERSON], була заведена спадкова справа № 123/2015, на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON] від 28.08.2015 року, а [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви 28.12.2015 року та 11.11.2016 року відповідно. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку та земельної ділянки помер, а за життя право власності не було зареєстроване в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу вимог ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями частини статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved