Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 5 жовтня 1991 року між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб у Мукачівському міськвідділі ЗАГС, актовий запис № 574. Шлюб з відповідачкою виявився невдалим, спільне життя не склалося, а тому даний шлюб існує формально і його бажає розірвати. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою суду від 6 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб 5 жовтня 1991 року у Мукачівському міськвідділі ЗАГС, актовий запис № 574, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 5 жовтня 1991 року (а.с.7). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З доводів позивача вбачається, що даний шлюб з відповідачкою виявився невдалим, спільне життя не склалося, шлюб існує формально, що дає суду підстави вважати, що сторони не мають бажання зберегти сім`ю. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати віднести за рахунок сторін.

Outcome: approved