Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування вимог позивач вказав, що 31 січня 2004 року між ними було укладено шлюб, про що у свідоцтві про одруження серії І-ИД № 087441 зроблено запис за № 77. Від даного шлюбу у них народилися дві дочки [PERSON] та [PERSON]. Після розлучення вважає за доцільне, щоб діти проживали із матірю, оскільки дочки малого віку та їм потрібна материнська турбота. Спільне життя з відповідачем не склалося. Проти примирення заперечує, оскільки зазначає, що це не принесе бажаного результату. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві, проти примирення заперечив. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти примирення заперечила. Відзив на позов не подавала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 087441, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 77. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 164368 від 03 грудня 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2473 та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 153866 від 14 лютого 2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 324. В судовому засіданні сторони не заперечили щодо розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини фактично припинені. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 31 січня 2004 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 77. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved