Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до СТАНИЧНЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 6,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комінтерн» Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області на підставі рішення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 73 від 02 лютого 1998 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 53. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу свою земельну частку (пай) розміром 6,15 в умовник кадастрових гектарах, сертифікат на земельну частку (пай) серія ХР № 0226053, від 11 лютого 1998 року, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом буде мати право. Позивач в шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Позивачу не було відомо про заповіт, складений спадкодавцем на його ім?я з моменту його складання та з моменту відкриття спадщини. На час складання заповіту та на момент смерті [PERSON] позивач перебував на строковій військовій службі з 28 квітня 2006 року по 24 квітня 2007 року в лавай Збройних сил України, що підтверджується його військом квитком серії [NUMBER] та записом у заповіті. Про наявність заповіту йому стало відомо на початку 2018 року. В лютому 2018 року він звернувся до Нововодолазької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26.06.2018 року, за клопотанням представника позивача [PERSON] , було витребувано від Нововодолазької нотаріальної контори Харківської області інформацію про коло спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заповіти, залишені спадкодавцем [PERSON] на випадок смерті та наявність виданих свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] ,у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеному у позові, просив вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідач СТАНИЧНЕНСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не направив свого преставника для участі у судовому засіданні. Через канцелярію суду надана заява, відповідно до якої просить суд проводити судові засідання без участі представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки, про що 27.11.2006 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 55,\~та 09.12.2009\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Нововодолазького районного\~управління юстиції\~Харківськой області\~ видано\~свідоцтво про\~смерть серії\~ [NUMBER] (а.с. 4). В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залишився спадок. Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0226053, виданим 11.02.1998 року на підставі рішення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 73 від 02 лютого 1998 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 53 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «КОМІНТЕРН» розміром 6,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.6). [PERSON] заповіла\~земельну частку\~(пай)\~у розмірі\~6,15\~га,\~Сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ХР\~№ 0226053\~від 11\~лютого 1998\~року,\~і взагалі\~все те,\~що буде\~належати їй\~на день\~смерті та\~на що\~вона за\~законом матиме\~право \~ [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ СТАНИЧНЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 89 від 23.01.2018 року [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] . Проживала на день смерті одна (а.с. 7). При зверненні позивача до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом 06.02.2018 року, нотаріусом [PERSON] 06 лютого 2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9). Судом було досліджено спадкову справу № 3/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , заведену 23.01.2018 року нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. та встановлено наступне. 23.01.2018 року [PERSON] звернувся до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 35). Із заповіту, посвідченому секретарем Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 20 листопада 2006 року, зареєстрованому в реєстрі за № 197, вбачається, що [PERSON] заповіла\~земельну частку\~(пай)\~у розмірі\~6,15\~га,\~Сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ХР\~№ 0226053\~від 11\~лютого 1998\~року,\~і взагалі\~все те,\~що буде\~належати їй\~на день\~смерті та\~на що\~вона за\~законом матиме\~право,\~ [PERSON] ,\~який знаходиться в лавай Збройних сил України(а.с. 35, о.с., а. с. 37). Відповідно до військового квитка серія [NUMBER] [PERSON] направлений у військову частину 28.04.2006 року та 24.04.2007 року звільнений (демобілізований) в запас (а. с. 21). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. \~ Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані у разі, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а по-друге, ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через певні обставини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами \~частин 1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено,\~що позивач\~не знав\~про наявність\~заповіту ані\~на час\~його складання\~спадкодавцем,\~ані на\~час смерті\~ [PERSON] .З 28.04.2006 року та 24.04.2007 року [PERSON] проходий військову службу та знаходився у лавай Збройних сил України, тобто позивачем надано докази про пропущення строку для прийняття спадщини з причин необізнаності щодо заповіту, а також перебування на військовій службі. Ураховуючи викладене, суд визнає причини пропуску [PERSON] \~встановленого законом\~строку для\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~ поважними.\~ Отже,\~позов є\~обгрунтованим та\~таким,\~що підлягає\~задоволенню,\~тобто,\~ [PERSON] має\~бути визначений додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved