Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицьке державне музичне училище ім. В Барвінського» за участю третьої особи директора Комунального закладу Львівської обласної ради « Дрогобицьке державне музичне училище ім.. В Барвінського» визнання незаконним та скасування наказу. В обгрунтування позову зазначив, що з вересня 1992 року працював на посаді заступника директора по виробничій роботі в Комунальному закладі Львівської обласної ради « Дрогобицьке державне музичне училище ім. В. Барвінського». Внаслідок оптимізації штату училища дана посада була ліквідована та натомість введена посада завідувача навчально-виробничої практики на яку його перевели на законних підставах. 30.06.2016 року керівником училища йому було вручено під розписку копію наказу № 130 від 29.06.2016 року « Про переведення [PERSON]О.» з якого вбачається, що у зв»язку із неналежним виконанням посадових обов»язків, систематичним невиконанням наказів КЗ ЛОР « Дрогобицьке державне музичне училище ім. В Барвінського» незадовільною організацією роботи школи педагогічної практики « застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді переведення з посади завідувача навчально-виробничої практики на посаду викладача циклової комісії « Спеціальне фортепіано» з 30.06.2016 року. Вважає, вище вказаний наказ незаконним, оскільки директором училища грубо порушено законодавство про працю, переведення відбулося без його згоди, переведення на іншу посаду не є дисциплінарним стягненням, так як статтею 147 КЗпП України визначено вичерпний перелік дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни , обставини викладені у наказі не відповідають дійсності , тому просить його скасувати та поновити на посаді завідувача навчально-виробничої практики. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, крім того суду пояснили, що позивач [PERSON] до переведення працював за основним місцем праці на посаді завідувача навчально-виробничою практикою та виконував обовязки викладача відділу спеціального фортепіано. При цьому виконуючи посадові обовязки завідувача навчально-виробничої практики та окремо посадові обовязки викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано». Посадові інструкції та функціональні обовязки завідувача навчально- виробничої практики різняться з посадовою інструкцією та функціональними обовязками викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано». Посадовий оклад завідувача навчально-виробничої практики суттєво різниться з посадовим окладом викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано». Переведення із посади завідувача навчально-виробничою практикою відбулось без згоди на те [PERSON] При «переведенні» на іншу посаду в [PERSON] змінився режим роботи та робочий час. Відбулась зміна істотних умов праці. На даний час на посаді завідувача навчально-виробничої практики прийнято іншу особу, яка виконує виключно дані посадові обовязки, які були покладені на [PERSON] Також зазначає, що в оспорюваному наказі відповідач посилається на те, що переведення проведене в межах трудового договору. Але трудовий договір суду не було надано, оскільки такий відсутній та фактично адміністрацією училища застосовано два дисциплінарні стягнення за одне порушення трудової дисципліни «догана», яка позивачем оскаржувалась до суду та рішенням суду залишена в силі і «переведення» Просять позов задоволити. Представник Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицьке державне музичне училище ім. В Барвінського» [PERSON] позовні вимоги заперечив, посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Крім того суд пояснив, що 29 червня 2016р. було видано наказ № 130 «Про переведення [PERSON]О.», яким завідувача навчально-виробничої практики [PERSON] було переведено на посаду викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано», відповідно до ч. 2 ст. 32 Кодексу законів про працю України. Оскільки [PERSON] в 1977р. закінчив Львівську державну консерваторію ім. М.Лисенка по спеціальності «Фортепіано» та отримав кваліфікацію викладач, концертмейстер, соліст камерного ансамблю, то його було переведено в межах отриманої спеціальності та кваліфікації, без змін істотних умов праці. Розмір оплати праці [PERSON] збільшився, жодними пільгами позивач не користувався, режим роботи змінився в сторону зменшення робочого часу, позивачу не було встановлено або скасовано неповний робочий час, протягом періоду роботи в музичному училищі, починаючи з 1977р. [PERSON] працював або за основною посадою або за суміщенням професій та посад викладачем циклової комісії «Спеціальне фортепіано» та циклової комісії «Концертмейстерський клас та камерний ансамбль». Однією з передумов переведення [PERSON] на посаду викладача стало систематичне невиконання посадових обов'язків, наказів, доручень адміністрації училища, за що до нього було двічі - у квітні та червні 2016р. застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді доган. Накази про застосування дисциплінарних стягнень [PERSON] було оскаржено у судовому порядку, однак рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2016р. йому було відмовлено в задоволенні позову, та ухвалою Апеляційного суду Львівської області відхилено апеляційну скаргу - дата набрання законної сили 20.10.2016р. Також зазначив, що на посаду завідувача навчально-виробничої практики [PERSON] було саме переведено наказом по училищу від 01.09.2014р. № 94 «Про переведення [PERSON]О.» з посади викладача, і аналогічно наказом від 29 червня 2016р. № 130 переведено з посади завідувача навчально-виробничої практики на посаду викладача. Вважає вимоги позивача надуманими, безпідставними і не ґрунтуються на нормах права та просить відмовити у їх задоволенні. Третя особа директор Комунального закладу Львівської обласної ради « Дрогобицьке державне музичне училище ім.. В Барвінського» [PERSON] позовні вимоги заперечив, посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи, просить відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень\~ст.43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку від вільно обирає або на яку він вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст.21 КЗпП України при прийнятті на роботу сторони за взаємною згодою визначають зміст трудової функції працівника. В подальшому будь-які зміни допускаються лише в межах та в порядку передбаченому законодавством. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з вересня 1992 року працював на посаді заступника директора по виробничій роботі в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Дрогобицьке державне музичне училище ім. В. Барвінського». Внаслідок оптимізації штату училища дана посада була ліквідована та натомість введена посада завідувача навчально-виробничої практики на яку його перевели на законних підставах. Позивач [PERSON] до переведення працював за основним місцем праці на посаді завідувача навчально-виробничою практикою та виконував обовязки викладача відділу спеціального фортепіано. При цьому виконуючи посадові обовязки завідувача навчально-виробничої практики та окремо посадові обовязки викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано»; 29 червня 2016р. було видано наказ № 130 «Про переведення [PERSON]О.», яким завідувача навчально-виробничої практики [PERSON] було переведено на посаду викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано», відповідно до ч. 2 ст. 32 Кодексу законів про працю України. Із вказаним наказом позивач ознайомився 30.06.2016 року та зазначив, що з таким переведенням не погоджується. Підставою для такого переведення передували накази про систематичне невиконання посадових обов'язків, наказів, доручень адміністрації училища, за що до позивача [PERSON] було двічі - у квітні та червні 2016р. застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді доган. Накази про застосування дисциплінарних стягнень [PERSON] було оскаржено у судовому порядку, однак рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2016р. йому було відмовлено в задоволенні позову, та ухвалою Апеляційного суду Львівської області відхилено апеляційну скаргу - дата набрання законної сили 20.10.2016р. Відповідно до ч.1\~ст.32 КЗпП України\~переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника. Разом з тим, судом встановлено, що своєї згоди на переведення на посаду викладача циклової комісії « Спеціальне фортепіано» позивач не давав. Із розяснень Пленуму Верховного Суду України в п.31постанови №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що невідповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі,організації) на інше робоче місце,в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті\~при\~продовженні\~роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою із тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Згідно з ч.3\~ст.32 КЗпП\~в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці, систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Посилання представника відповідача, що мало місце переміщення, а не переведення позивача, не може братися до уваги, оскільки переміщення не може бути визнане переведенням (навіть якщо працівник має достатню кваліфікацію та спеціальність для посади на яку переводять), так як має місце зміна трудового договору (інша посада з іншими умовами праці, обовязками, межами відповідальності і т.д.), яка в свою чергу і є зміною істотних умов праці, а тому потребує згоди працівника. Відповідно до частини 3 статті 32 КЗпП України під зміною істотних умов праці слід розуміти: зміну систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших, тобто як вище описано фактично в даному випадку мають місце зміни істотних умов праці: зміна розміру заробітної плати; зміна функціональних обовязків; інша посада; зміна робочого часу, а отже і дане переведення на іншу посаду вчинено із суттєвими змінами істотних умов праці. Пленум Верховного Суду України в п. 31 постанови № 9 від 6 листопада 1992 р. пояснив, що переведенням на іншу роботу вважається доручення працівнику роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації або посаді, що обумовлені трудовим договором. Переведення на іншу роботу допускається лише із згоди працівника. Заборона власнику або уповноваженому ним органу в односторонньому порядку змінювати укладений з працівником трудовий договір є одним із способів забезпечення права громадян на вільний вибір діяльності, що унеможливлює примусову працю, заборонену статтею 43 Конституції України від 28 червня 1996 р. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у звязку і зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обовязку поновити працівникові попередні умови праці. Крім того, як судом було встановлено, що підставою для переведення позивача на посаду викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано» передували накази про систематичне невиконання посадових обов'язків, наказів, доручень адміністрації училища, за що до позивача [PERSON] було двічі - у квітні та червні 2016р. застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді доган. Виходячи із змісту конституційного принципу «ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення» (ст. 61 Конституції України), за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Всупереч цьому адміністрацією училища фактично застосовано два дисциплінарних стягнень та підсумовуючи окремо їх в друге оспорюваним наказом №130 застосовано повторно дисциплінарне стягнення у вигляді переведення на іншу посаду. Частиною 3\~ст.10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом. У справах про поновлення на роботі доведення законності звільнення та дотримання встановленої процедури звільнення покладається на роботодавця. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що наказом № 130 «Про переведення [PERSON]О.», яким завідувача навчально-виробничої практики [PERSON] було переведено на посаду викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано», відповідно до ч. 2 ст. 32 Кодексу законів про працю України, позивача було переведено без його згоди, суд приходить до висновку, що таке переведення є незаконним, а тому вказаний наказ підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1\~ст.235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України «Про запобігання корупції»\~іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки судом встановлено, що переведення позивача на посаду викладача циклової комісії «Спеціальне фортепіано», було незаконним, тому [PERSON] слід поновити на посаді завідувача навчально-виробничої практики. При цьому у відповідності до вимог п.п.2, 4 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді завідувача навчально-виробничої практики. Крім цього, у відповідності до вимог ч.3\~ст.88 ЦПК України, оскільки позивачем було сплачено судовий збір, то такий слід стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицьке державне музичне училище ім. В Барвінського на його користь.

Outcome: approved