Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 26.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1038. [INFO] року від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] про що відділ реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 867. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. З вини відповідача сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим, так як відповідач, вчиняє сварки, проявляє до позивача неповагу, не цікавиться інтересами сім'ї. Примирення позивача з відповідачем неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про день та час слухання повідомлена належним чином, надала суду заяву, де просить розглядати справу без її участі. В судовому засідані представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час слухання повідомлений належним чином, надав суду заяву, де просить розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1038 (а.с. 8). [INFO] року від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] про що відділ реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 867 (а.с. 9). Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. З вини відповідача сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим, так як відповідач, вчиняє сварки, проявляє до позивача неповагу, не цікавиться інтересами сім'ї. Примирення позивача з відповідачем неможливе. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зазначає, що предметом даного спору не є розподіл майна, та відповідно до ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна подружжя , заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved