Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить про зміну розміру аліментів, а саме зменшення їх розміру, визначивши у твердій грошовій сумі. На підставу своїх вимог посилаючись на те, що на підставі рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 2-425 від 30.07.2004 року з нього було стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2004 року до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначає, що у нього від наступного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] на утримання, яких на користь [PERSON], рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 698/973/14-ц від 01.12.2014 року з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи з 09.09.2014 року до повноліття старшої дитини. На підтвердження свої вимог, позивач посилається на те, що відповідно до вищевказаних рішень судів в порушення вимог ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до вимог якої, з заробітної плати не може бути стягнено більше 50 відсотків, а з пенсії не більше 20 відсотків, з нього стягується 58% з усіх його доходів. А також посилається на те, що він з дитинства має проблеми із зором, який за останній час погіршився, що підтверджується випискою № 26882 від 01.06.2003, виданною Офтальмологічним центром НПМЦ «Ексімер» м. Києва, витягом з історії хвороби № 9891 та консультативним висновком від 02.09.2014, виданими Черкаською обласною лікарнею, де встановлений діагноз: міопія високого ступеню з астигматичним компонентом обох очей, збіжна косоокість, дистрофія сітківки правого ока. Також зазначає, що постійно хворіє в зв'язку з чим загальний стан його здоров'я значно погіршилися і з 2008 року він проходить обстеження у гастроентеролога в обласній лікарні, де йому встановлений діагноз: доброякісна гіпербілірубінемія, синдром Жильбера, холестероз поліпозний жовчного міхура, що підтверджено копіями з медичної картки Черкаської обласної лікарні та консультативного висновку, а також довідкою Катеринопільської районної лікарні. Позивач також посилається на те, що він має батьків похилого віку, а саме маму, яка має похилий вік і часто хворіє та перенесла 2 інсульти в 1987 та 2010 роках, що стверджується випискою з історії хвороби № 574, внаслідок чого в неї права сторона погано функціонує і перебуває на «Д» обліку у невролога. Окрім цього в даний час він близько 3-х років вимушений доглядати свого батька, який має похилий вік та поганий стан здоров'я в зв'язку з чим знаходиться на обліку в Катеринопільському районному управлінні соціального захисту населення по його догляду. За такий догляд отримує від держави щомісячно 16,16 грн, а інших доходів не має, що стверджуються довідкою УСЗН Катеринопільської РДА від 13.08.2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї Бродецької сільської ради, а лише тримає вдома невелике господарство (свині, кури, качки), з якого має нерегулярний дохід в натурі. Також вказує, що на його утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO], яка відповідно до медичного висновку №17 від 25.03.2015 року визнана дитиною-інвалідом в зв'язку із захворюванням: цукровий діабет, 1-й тип, інсулінозалежний, що підтверджується випискою з історії хвороби №1512 Черкаської обласної дитячої лікарні, медичним висновком №17, довідкою УСЗН №1431. Дитина потребує особливої уваги, оскільки кілька разів на добу їй потрібно робити аналіз крові на вміст глюкози для того, щоб ввести правильну дозу інсуліну, кожні 3 місяці їй треба проводити обстеження в обласній лікарні, дотримуватися спеціальної дієти та режиму харчування на що потрібні немалі кошти. В зв'язку з чим позивач, посилаючись на вимоги ст. 192 СК України на вище викладені обставини вважає, що є всі підстави для вирішення судом питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього та беручи до уваги те що він має нерегулярний дохід, який отримує в натуральній формі, вважає, що є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тому просить зменшити розмір аліментів, який був визначений рішеннями Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.07.2004 року про стягнення з нього на корись [PERSON], на утримання на утримання дитини: сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, визначивши до стягнення з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., до досягнення дитиною повноліття. А також просить зменшити розмір аліментів, який був визначений рішеннями Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.12.2014 року про стягнення з нього на корись [PERSON], на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, визначивши до стягнення з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., до досягнення дітьми повноліття, при цьому Держава передбачила механізм доплати на утримання дітей, якщо розмір аліментів є меншим мінімального розміру передбаченого ст. 182 СК України чим в подальшому і можуть скористатися відповідачі по даній справі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], позов підтримали. Відповідач [PERSON], позовні вимоги позивача, про зменшення розміру аліментів на утримання їх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], визначивши їх до стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., до досягнення дітьми повноліття, визнала повністю. При цьому посилаючись на те, що вона перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі і проживають однією сім'єю і вона бачить реальну ситуацію, яка вказує, що він не має можливості сплачувати аліменти в тих розмірах, які були встановлені попередніми судовими рішеннями. Також показала, що кошти призначені їй рішенням суду чоловік передає їй добровільно без втручання виконавчої служби. Відповідач [PERSON], та її представник [PERSON], в судовому засіданні позов не визнали вважають, що доводи позивача надумані, а вимоги незаконні та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, при цьому на кожного покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Посилаються на те, що наданий позивачем Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї Бродецької сільської ради № 17 від 26.01.2015 року, який містить інформацію про кількість членів сім'ї позивача, що мешкають разом, є сфальшованим і не відповідає дійсності так як пристарілі батьки позивача проживають по сусідству в окремому будинку чого не заперечував в своєму виступі в судовому засіданні, як позивач так і його нинішня дружина -відповідач [PERSON] Факт того, що платник аліментів здійснює догляд за пристарілим батьком не вказує, що останній перебуває на його утриманні та на той факт, що позивач витрачає кошти на таке утримання, а навпаки їм відомо, батько позивача отримує пенсію за віком та має земельну ділянку сільськогосподарського призначення в розмірі більше 2 га., з якої отримує прибуток, а також і мама позивача має власний дохід. Вважають, що позивач, який має заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду від 30.07.2004 року про стягнення на користь [PERSON], аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] навмисно приховує свої прибутки та намагається ухилитися від їх виплати на що вказує те, що заборгованість по даним аліментам виникла в нього, згідно з розрахунком державного виконавця від 08 липня 2015 року, за період з січня 2011 року до 30 червня 2015 року. Разом з тим, згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що у 2013 році подружжям [PERSON], тобто позивача і відповідача [PERSON], було придбане майно, а саме сівалка С3 3,6, плуг ПЛН 3,35, культиватор навісний КН 3,6, трактор колісний МТЗ-80 1982 року випуску, а з довідки Бродецької сільської ради № 159 від 30.07.2014 року на запит ВДВС Катеринопільського РУЮ в Черкаській області встановлено, що за [PERSON] в адмінмежах Бродецької сільської ради обліковується на праві власності дві земельні ділянки площею 2,01 га та 0,24 га. Крім того вказують що, відповідачем не надано доказів того, що стан здоров'я позивача погіршився і він у зв'язку зі станом здоров'я чи іншими обставинами не може працювати та отримувати гідну заробітну плату, щоб мати можливість утримувати його 3-х неповнолітніх дітей, а наявність пристарілих батьків не є такою підставою і не є підставою для зменшення розміру аліментів, при цьому доказів на підтвердження того, що матеріальний стан позивача змінився суду не надано. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що вона працює секретарем Бродецької сільської ради Катеринопільського району і має право підписувати документи за сільського голову у разі його відпустки та перебування у відрядженні, а тому власноручну підписала Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї Бродецької сільської ради № 17 від 26.01.2015 року, копія якого міститься в матеріалах даної справи та надала його [PERSON] на його усне звернення в день такого звернення. При цьому зазначила, що з інструкцією про складання таких актів вона не ознайомлена, а також не ознайомлена з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2004 року № 95, яким затверджено порядок складання таких актів. При цьому довідку видавала виходячи з даних паспортів зазначених в ній осіб та з власних даних, оскільки всі особи зазначені в довідці, на час її складання, проживали в одній хаті, а про те що [PERSON] хворіє і допомогу йому надає його син [PERSON] їй відомо так як сільський ФАП знаходиться в одному приміщенні із сільською радою. Свідок [PERSON], яка працює головним спеціалістом грошових виплат та компенсацій управління соціального захисту Катеринопільської РДА показала суду, що дійсно позивач [PERSON], здійснює догляд за своїм батьком, який досяг віку 80 років, при цьому факт проживання разом їх в одному будинку чи ні немає визначального значення. При призначені особи на такий догляд він немає права офіційного працевлаштування. Оскільки йому рахується трудовий стаж Державою і він дійсно отримує за таку допомогу 16 грн. 16 коп. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], та його представника [PERSON], відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], та її представника [PERSON], свідків дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині пред'явлення позовних вимог до відповідача [PERSON] підлягає до задоволення, а в частині пред'явлення позовних вимог до відповідача [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 2-425 від 30.07.2004 року з [PERSON], було стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2004 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4 ), які зобов'язаний сплачувати позивач. Від наступного шлюбу у [PERSON], народилось двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] на утримання яких на користь [PERSON], рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 698/973/14-ц від 01.12.2014 року з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи з 09.09.2014 року до повноліття старшої дитини. (а.с. 5 ), які зобов'язаний сплачувати позивач. Відповідно до даних довідки № 286 від 25.08.2015 року (а.с.36), вбачається, що позивач [PERSON], та відповідач [PERSON]. проживають разом зі своїми дітьми сином [PERSON] та дочкою [PERSON] та батьками позивача [PERSON], 1935 року народження та [PERSON], 1942 року народження однією сім'єю. Як вбачається з наданих документів, позивач по справі є особою працездатного віку особою, що підтверджується даними його паспорта (а.с.8), який офіційно не працює, оскільки здійснює догляд за батьком, який досяг 80 річного віку, що підтверджується даними Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, який виданий Бродецькою сільською радою № 17 від 26.01.2015 року (а.с. 91-92 ) та показаннями свідка [PERSON], за такий догляд отримує компенсаційну виплату у розмірі 16 грн. 16 коп.- щомісяця, разом з тим сам має проблеми зі здоров'я, хоча вони не виключають можливості здійснення ним трудової діяльності, що підтверджується медичними документами (а.с. 25-32). Згідно даних трудової книжки позивача (а.с. 86 ) вбачається, що з 2013 року він не працює, а з 2014 року йому припинено виплату по безробіттю. Відповідно до даних податкових декларацій за період з 2012-2014 року ( а.с. 80-85 ), вбачається, що він є власником земельної ділянки загальною площею 2, 27 га та за ці роки отримав дохід за 2012 рік - 0 грн., за 2013 рік 666.67 грн.. за 2014 рік 3017, 68 грн., крім того відповідно до даних Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, який виданий Бродецькою сільською радою № 17 від 26.01.2015 року (а.с. 91-92) вбачається, що він є власником земельних ділянок: розміром 0, 2483 га для обслуговування житлового будинку та розміром 0.7576 га для ведення особистого селянського господарства, а також його сім'я володіє трактором МТЗ-80та домашньою птицею. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу вказаних документів вбачається, що матеріальний стан позивача [PERSON], змінився, оскільки він звільнений з роботи та на даний час не має стабільного заробітку, стан його здоров'я погіршився, що підтверджується медичною документацією, доглядає за батьком похилого віку та має непрацездатну матір, а тому є підстави для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 5.02.2014р. № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Оскільки позивач не має регулярного, стабільного доходу, так як не працює і не отримує заробітну плату, аліменти, які підлягають до стягненню за рішеннями Катеринопільського районного суду від 30.07.2004 року та від 01.12.2014 року слід змінити та визначити відповідно до положень ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], яка на даний час перебуває в шлюбі з позивачем [PERSON], не заперечує проти задоволення його позовних вимог, а тому враховуючи, що їх діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], проживають з ними однією сією, а також той факт, що в судовому засіданні встановлені обставини, щодо наявних підстав для визначення аліментів в твердій грошовій сумі та враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON], позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України вважає, що позов [PERSON], до [PERSON], підлягає до задоволення і тому слід змінити розмір аліментів, які були визначенні для стягнення на утримання даних дітей рішенням Катеринопільського районного суду від 0112.2014 року та визначити їх в твердій грошовій сумі визначивши їх у розмірі 200 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.04.2015 року, з дня пред'явлення позову, до досягнення дітьми повноліття. Щодо вимог позову в частині позовних вимог до відповідача [PERSON], то суд дійшовши висновку, про що вищевикладене, про задоволення вимог позивача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі на користь обох відповідачів та визначаючи конкретну суму, аліментів, яка підлягає стягненню на користь відповідача [PERSON], на утримання сина [PERSON] [INFO], приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень викладених в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606 - XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму законодавчо визначений Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. З 01.01.2016 року, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років становить в сумі 1455 грн., на одну особу з розрахунку на місяць. При вирішенні даного спору між позивачем і відповідачем [PERSON] судом були враховані, як вищевикладені обставини так і такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; позивач є особою працездатного віку стан здоров'я якого хоч і не є абсолютно хорошим, разом з тим не виключає можливості того, що він може працювати, беручи до уваги його матеріальне становище, наявність у власності декількох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, сільськогосподарської техніки та домашньої птиці, наявність у платника аліментів інших дітей та те, що дочка [PERSON], визнана дитиною - інвалідом, наявність непрацездатних батьків, які також мають власний дохід і не доведеність того, що вони потребують надання фінансової підтримки; інші обставини, що мають істотне значення, а також розмір прожиткового мінімуму, який з 1.01.2016 року для дитини від 6 до 18 років становить 1455грн., обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне, врахуванням вищезазначеногозмінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] та визначити їх в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно. Доводи позивача, щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі більше 200 грн., на утримання сина [PERSON] [INFO], внаслідок сплати аліментів на утримання двох його дітей, які проживають з ним однією сім'єю сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], з урахуванням задоволення судом вимог про зміну стягнення з нього аліментів на утримання цих двох дітей, в розмірі 200 грн., що в свою чергу значно зменшує загальний тягар утримання дітей. Та його доводи з посиланням на ст. ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на яку він не надав суду доказів, що взагалі з нього примусово проводилось стягнення на трьох дітей, не можуть бути підставою для визначення аліментів в розмірі, які пропонує позивач, а саме в сумі до двохсот гривен, оскільки таким чином будуть обмежені права його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], щодо належного його утримання, що є обов'язком батьків, які однаковій мірі мають їх нести. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, який виданий Бродецькою сільської радою № 17 від 26.01.2015 року, незавірена належним чином копія якого знаходиться на (а.с 34-35) з урахуванням того, що до суду позивачем в судовому засідання була надана належним чином завірена копія цього документу (а.с.91- 92), тому суд при прийнятті рішення беручи до уваги саме даний Акт, а той, що на (а.с. ) визнає недопустимим доказом, оскільки, як вбачається з його тексту, то вони підписані різною кількістю осіб при цьому той екземпляр, що на а.с.34-35 ) не підписаний соціальним інспектором та уповноваженим представником сім'ї та не представлено в суді оригінал цього документу. Також суд вважає, що надані до справи позивачем, ніким незавірені чеки на придбання медикаментів (а.87) як такі що не містять інформації, щодо предмету доказування і цих підстав не приймаються судом до уваги, як належний доказ. На підставі ст. ст. 184, 192 СК України ,

Outcome: partial