Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл вул. Краснодонська,10 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2014 року. 20.01.1992 року у зазначеній частині житлового будинку, яка належала померлій 14.03.2012 року [PERSON], була за реєстрована [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2014 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], в тому числі, на зазначену частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл вул. Краснодонська,10. З 1997 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, на прохання позивача знятися з реєстраційного обліку не реагує. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимог підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. \~ \~ \~ \~ Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2014 року позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, 10. З 1997 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, на прохання позивача знятися з реєстраційного обліку не реагує. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, Ізмаїл, вул. Краснодонська, 10, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved