Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 05.09.1998 року за актовим записом № 143 у відділі реєстрації актів громадянського стану Хустської держадміністрації. Посилається на те, що за час спільного життя у них народилося троє дітей: доньки [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Позивач вважає таке існування шлюбу між ними в подальшому неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не надавати більше строк на примирення. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивач не заперечив проти вирішення справи без участі відповідачки у поданій заяві, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено за актовим записом №143 від 05.09.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Хустської держадміністрації. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: доньки [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] В судовому засіданні з досліджених матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, що свідчить про формальність шлюбу. Судом вживались заходи, щодо примирення сторін в порядку ст.111 Сімейного кодексу України, однак такі заходи результату не дали і позивач не бажає примирення з відповідачкою. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved