Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього основного боргу за договором позики в сумі 8915,00 грн., відсотків за користування позикою в сумі 424,87, трьох процентів річних - 64,48 грн. та інфляційних нарахувань - 306,68 грн., а всього 9711,03 грн., посилаючись на те, що ним 08 грудня 2017 року було передано грошові кошти в сумі 8915,00 грн. в якості позики відповідачу, який відповідно до досягнутої домовленості зобов'язувався повернути ці кошти до 01 січня 2018 року, що підтверджується розпискою, однак кошти не було повернуто, не зважаючи на неодноразові вимоги повернути борг, а тому звертається до суду. До судового засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки та оголошення на сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8915,00 грн., які відповідач зобов'язався повернути [PERSON] до 01 січня 2018 року. Вказане підтверджується відповідною розпискою. Також встановлено, що 06 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення коштів, яка направлялась останньому рекомендованим листом, копія якої міститься у матеріалах справи Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, якою за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною 2\~ст. 1047 ЦК України\~встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно \~до вимог\~ст.545\~ЦК України\~кредитор,\~прийнявши виконання\~зобов'язання,\~повинен на\~вимогу боржника\~видати йому\~розписку про\~одержання виконання\~частково або\~в повному\~обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернутим його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно зі\~ст. 1050 ч. 1 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, відповідно до наведених позивачем розрахунків пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 424,87 грн. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наведених позивачем [PERSON] розрахунку інфляційних збитків, проведеного до лютого 2018 року, та розрахунку відсотків за користування кредиту, інфляційні збитки за вказаний період складають 306,68 грн., а сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01 січня 2018 року до 29 березня 2018 року складає 64,48 грн. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови договору щодо виконання зобов'язань належним чином, оригінал розписки знаходиться у [PERSON], а не у боржника [PERSON] і в розписці нічого не зазначено про часткове або повне виконання зобов'язання по поверненню отриманих у позику коштів, суд задовольняє позов і стягує з позичальника на користь позивача даний борг 8915,00 грн., а також пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 424,87 грн., три відсотки річних в сумі 64,48 грн. та інфляційні витрати - 306,68, а всього стягнути 9711,03 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved