Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хустського району про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії. Посилається на те, що відповідно до рішення № 295 двадцять четвертої сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради від 112.12.2013 року із внесеними до нього змінами від 23.09.2014 р. та 17.12.22015 р. йому надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Нанково: діл. № 1 ур. «Зарубаний» площею 0,22 га., діл. № 2 ур. «Чертеж» площею 0, 13га., діл. № 3 біля будинку в с. Нанково № 149 площею 0, 04 га.. Після виготовлення у встановленому законом порядку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Нанково діл. № 1 ур. «Зарубаний» площею 0,22 га., діл. № 2 ур. «Чертеж» площею 0, 13га., діл. № 3 біля будинку в с. Нанково № 149 площею 0, 04 га. та погодження даного проекту в порядку ст. 186-1 ЗК України позивачем отримано витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки відповідно до п. 107 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Дані витяги з Державного земельного кадастру та копії проекту із землеустрою позивачем належно подано в порядку ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України на розгляд сесії [PERSON] сільської ради. Однак станом на сьогоднішній день його звернення по суті не розглянуто на сесії сільської ради, жодного рішення не прийнято. На його звернення щодо надання інформації по розгляду заяви позивач отримав відповідь від відповідач про те, що його заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та безкоштовної передачі у власність земельних ділянок не розглянута. Позивач просить суд визнати дії [PERSON] сільської ради щодо неприйняття рішення по його зверненню про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства незаконними, зобовязати [PERSON] сільську раду вирішити у встановленому законом порядку питання про безкоштовну передачу вказаних у заяві земельних ділянок у власність та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, позов підтримав повністю, посилаючись на наведені у ньому обставини. Просить суд позовні вимоги позивача задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хустського району, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Сільський голова с. Нанково Ю. Грицак подав суду заяву про відкладення розгляду справи через неможливість бути присутнім в судовому засіданні адвоката [PERSON]. Будь-яких належних доказів цього суду не надав та особисто в судове засідання не зявився. Також відповідачем до суду подано заперечення, відповідно до якого відповідач [PERSON] сільська рада просить відмовити у задоволенні позову. Тому суд визнає неявку відповідача та представника неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачу рішенням двадцять четвертої сесії 6-го скликання від 12 грудня 2013 року № 295 з наступними змінами від 23.09.2014 року та 17.12.2015 року надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність за адресою: с. Нанково: діл. № 1 урочище «Зарубаний» площею 0,22 га., діл. № 2 урочище «Чертеж» площею 0, 13га., діл. № 3 біля будинку в с. Нанково № 149 площею 0, 04 га.. На підставі даних рішень позивачем виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність № 564 від 07.02.2016 року та отримано витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. /а.с. 17-26/. 17 лютого 2016 року та 10 березня 2016 року [PERSON] письмово звернувся до сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність на підставі статті 118 Земельного кодексу України, що стверджується доданими до позову копіями заяв. Однак на сесії [PERSON] сільської ради за результатами розгляду заяви [PERSON] жодного рішення не прийнято. Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої - дев'ятої цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Разом з тим, судом встановлено, що подану позивачем 17.02.2016 р. заяву до [PERSON] сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність всупереч вимогам частини девятої статті 118 ЗК України [PERSON] сільська рада Хустського району не затвердила, не розглянула питання про передачу у власність позивачу і жодного рішення не прийняла. Згідно частини десятої, одинадцятої статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 19 Конституції України зобовязує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Посилання [PERSON] сільського голови у поданому запереченні проти позову на неподання позивачем [PERSON] оригіналу проекту із землеустрою не відповідають вимогам Закону. З огляду на вищевказане, суд вважає, що бездіяльність [PERSON] сільської ради, яка полягає у неприйнятті рішення про затвердження поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність останньому та про безоплатну передачу спірних земельних ділянок у власність позивачу, є протиправною. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 212 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач [PERSON], як на підставу своїх вимог, а відповідача, як на підставу своїх заперечень, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved