Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його тіткою. Так як вона проживала в с. Оса Турійського району Волинської області, то після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Куйбишева» (далі - КСП «ім. Куйбишева»), що на території Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області, про яке позивачу стало відомо лише в травні 2018 року, коли при огляді документів, які належали [PERSON] , знайшов заповіт. У зв`язку з тим, що до цього він не знав про наявність цього спадкового майна, то своєчасно, тобто у шестимісячний строк, й не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. А тому просив визначити додатковий строк три місяці для прийняття спадщини, оскільки він був пропущений з поважної причини. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, однак подав адресовану суду заяву про те, що він повністю підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає повністю і не заперечує проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи, що у підготовче засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов такого висновку. За загальними положеннями про спадкування та правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3\~ статті\~1223, частина 1 статті\~1220, частина 1 статті\~1270 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3\~статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який\~\~постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 січня 2015 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). За життя остання 4 липня 2001 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області 4 липня 2001 року (а.с. 13). Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження, згідно з якими батьками позивача зазначаються [PERSON] та [PERSON] , батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про одруження, згідно з яким після одруження з [PERSON] , [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 10, 11, 12). З довідки Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області від 21 травня 2018 року № 459 видно, що згідно особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги с. Оса Турійського району Волинської області [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала сама до дня смерті в с. Оса та після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Куйбишева», площею 5, 37 га, яка знаходиться на території Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області, що стверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104933 від 10 березня 1997 року (а.с. 9, 16). З витягу зі Спадкового реєстру та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що вищезазначений\~\~заповіт є дійсним та не змінювався, а спадкова справа після смерті не заводилася (а.с. 29 ). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначеня особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що про складений на його ім`я заповіт йому відомо не було і про його наявність він дізнався пізніше встановленого для прийняття спадщини строку, в зв`язку з чим з об`єктивних причин не міг подати у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] - три місяці після набрання цим рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Однак, відповідно до статті 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved