Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] його матері - [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Він також постійно проживав та був зареєстрований за вказаною адресою. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] . 13 травня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, у шестимісячний термін з дня її смерті, та для отримання свідоцтва про право на спадщину пред`явив необхідний перелік документів. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса від 25 жовтня 2017 року за № 438/02-31 йому було повідомлено, у зв`язку з неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, оскільки право власності на вказану квартиру за життя [PERSON] не виникло. За життя його мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену квартиру, але не зареєструвала право власності на своє ім`я. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено її до підготовчого судового засідання та учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи (а.с.42). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів, а саме: у приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 438/02-31 (а.с.49-50). 27 листопада 2019 року від представника відповідача Київської міської ради - Котової О. до суду надійшов відзив, у якому просить слухати справу за відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Зазначає про те, що позивач належить до першої черги спадкування за законом. [PERSON] у відповідності до ст. 1297 Цивільного кодексу України подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після батька [PERSON] , померлого [INFO] . Державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Шульгою С.В. була заведена спадкова справа до майна [PERSON] Проте [PERSON] померла [INFO] , тобто отримати свідоцтво про право на спадщину за життя не встигла. 23 грудня 2019 року до суду від приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи № 438/02-31, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.66-117). Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 120,121). Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача та представника відповідача. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] у м. Васильків народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №149 від 19 березня 1983 року (а.с.30). [PERSON] народилася [INFO] у с. Гребінки Гребінківського району Київської області та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження зроблено запис за №51 від 06 червня 1962 року (а.с.31). Із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00018884126 від 19 жовтня 2017 року убачається, що 04 червня 1982 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу Попівніч), про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис № 1860. 03 грудня 1984 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського району Київської області складено актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 82-83). 04 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області складено актовий запис № 76 (а.с. 85). [INFO] народилася [PERSON] - сестра позивача [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 86). Мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у м. Васильків Київської області у віці 54 років, про що 13 грудня 2016 року складено актовий запис №628, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13 грудня 2016 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 29). Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання від 24.10.2017 № 7255/02 [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , з 17 червня 1991 року по день смерті [INFO] (а.с. 87). 13 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.72). Цього ж дня до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. звернулася [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої дочки [PERSON] , яка померла [INFO] , на користь спадкоємця за законом - сина спадкодавця [PERSON] (а.с. 76). Також, цього ж дня до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. звернулася [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на користь спадкоємця за законом - сина спадкодавця [PERSON] (а.с. 76). За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47698935 від 13.05.2017, що наданий приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. 13 травня 2017 року заведено спадкову справу, № 60635512 у Спадковому реєстрі, № 5/2017 у нотаріуса (а.с. 74). Відповідно до свідоцтва про право нас спадщину за законом, виданого 10.03.2017 [PERSON] , державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1933 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою, 04.03.2008 за № 3-215, Дублікат якого видано Десятою київською державною нотаріальною конторою, 10.03.2017 за № 2-224, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 19.03.2008 в реєстровій книзі № д.712-108 за реєстровим № 7141, та на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 18.01.2006, згідно з розпорядження № 63-1911, Дублікат якого видано Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 16.02.2017 за №43-9/Д, зареєстрованого в Комунальному Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 06.02.2006 в реєстровій книзі № д.712-103 за реєстровим № 7141 (а.с. 34). Із Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 101456585 від 25.10.2017 убачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер: 2-225, виданого 10.03.2017 [PERSON] , державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори (а.с.101-105). Приватним підприємством «АКТИВ ІНВЕСТ» на замовлення [PERSON] було складено технічний паспорт інвентаризаційний номер 02/18-ті на квартиру [ADDRESS] (а.с. 33). Оціночна вартість однокімнатної квартири, загальною площею 21,3 кв.м, жилою площею 12,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 27 вересня 2019 року складає 271 280,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна, складеним суб`єктом оціночної діяльності ПП «Актив Інвест» (а.с. 35). Постановою приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. від 25.10.2017 вих. № 438/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. Зазначається про те, що склад спадкового майна, на яке спадкоємець просить видати свідоцтво про спадщину, а також належність нерухомого майна спадкодавцю, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановити неможливо, оскільки право власності на вказану квартиру за життя [PERSON] не виникло (а.с. 32). 25 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. на ім`я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/3 частки квартири [ADDRESS] , автомобіль марки Daewoo, модель Lanos, 1998 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.109-112). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , оскільки остання є його матір`ю, та інші її спадкоємці першої черги за законом - мати [PERSON] та дочка [PERSON] , у встановленому законом порядку, відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується матеріалами справи. За приписами ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до Десятої київської державної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , було заведено спадкову справу № 1074/2016, однак отримати за життя свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.03.2017, видане [PERSON] , державним нотаріусом Десятої київської державної контори, не встигла, оскільки померла [INFO] . За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України). За ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктом 1.4 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб» визначалося, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна. Таким чином, з викладеного вбачається, що до позивача [PERSON] після смерті його матері [PERSON] перейшли права на квартиру [ADDRESS] , які він не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з тим, що [PERSON] , яка є спадкоємцем вказаного нерухомого майна після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з її смертю 11.12.2016, що позбавляє позивача можливості набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості у позасудовому порядку. В той же час право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , підтверджується матеріалами справи. Зазначене узгоджується із правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України у п. 23 вказаної вище, де роз`яснюється, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved