Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зазначаючи, що він являється власником будинку [ADDRESS] Вказує, що відповідач з 22.10.2007 року зареєстрований у вказаному житловому будинку, оскільки являвся його власником до 04.12.2014 року, до ухвалення Садгірським районним судом рішення, згідно якого звернуло стягнення на нерухоме майно та позбавлено відповідача права власності. Зазначає, що у встановленому законом порядку відповідач не зняв з реєстрації своє місце проживання. На даний час його місце перебування невідоме, у зв'язку із чим порушено права позивача як власника. На підставі вищевикладеного просить, суд, визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і зняти його з реєстрації. Позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.12.2014 року серії НАК 040140, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] Згідно довідки ПП «Садгора-Сервіс» № 4411 від 19.12.2014 року, вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований колишній власник [PERSON] Згідно ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законні і обґрунтовані, тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то на думку суду, в задоволенні цієї вимоги слід відмовити, так як ця вимога заявлена позивачем передчасно, оскільки відсутній спір між ним та державним органом, який здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, стосовно виконання дій з зняття з реєстрації місця проживання відповідача. В той же час, остаточне рішення суду, про позбавлення фізичної особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за місцем проживання. На підставі наведеного,

Outcome: partial