Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в Подільський районний суд міста Києва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 6 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 248. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому вважає, що немає необхідності вживати заходи щодо їх примирення. У позовній заяві позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 6 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 248. Відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року справа № 758/2166/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлена за підсудністю до Демидівського районного суду Рівненської області, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 8 квітня 2021 року прийнято до розгляду цивільну справу № 758/2166/20 та відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу провести за його відсутності та зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнає та просила справу розглянути без її участі (а.с. 33). Крім того, від сторін по справі до суду також надійшла спільна заява, у якій вони вказують про те, що дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та не мають взаємних претензій (а.с. 35). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не подавав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 6 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 248 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача та інтересам неповнолітньої дитини сторін. Спорів між сторонами про визначення місця проживання дитини чи поділу майна подружжя, на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 840,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON] , оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] , підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110-112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved