Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовними вимогами про стягнення грошових коштів за договорами позики посилаючись на те, що 03 березня 2012 року надав в борг відповідачу згідно розписки на термін до 31 грудня 2012 року грошові кошти в сумі 60000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ (7,99) станом на дату подання позову складає 479400 грн. У визначений термін відповідач вчасно борг не повернув, мотивуючи це тимчасовими фінансовими труднощами і тільки 14 березня 2013 року була досягнута домовленість про відстрочення повернення цього боргу до 01 травня 2013 року. З метою повернення основної суми боргу, позивачем було надано в борг ще 3000 тисячі доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату подання позову складає 23979 грн., які відповідач повинен був використати для завершення оформлення ряду дозвільних документів на об'єкти нерухомості з метою їх продажу та повернення всього боргу. Однак знову у визначений термін відповідач борг не повернув. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 14.03.2013 року борг в сумі 63000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату подання позову складає 503370 гривень, збитки за договорами позики за індексом інфляції за весь час прострочення зобов'язання, три відсотки річних з простроченої суми за договорами позики, пеню, нараховану за час користування чужими коштами за подвійною обліковою ставкою НБУ за договорами позики від 03.04.2012 року та 14.03.2013 року, моральну шкоду та судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участі представника. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2012 року надав в борг відповідачу згідно розписки на термін до 31 грудня 2012 року грошові кошти в сумі 60000 доларів США (а.с.10). У визначений термін відповідач вчасно борг не повернув. 14 березня 2013 року позивачем було надано відповідачу в борг ще 3000 тисячі доларів США, про що останній надав позивачу розписку на всю сумму про те, що він взяв у позивача в борг 63000,00 доларів США та зобов'язується повернути дані кошти до 01.05.2013 року (а.с. 11). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно з ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що позивачем в якості оплати правової допомоги було сплачено адвокату [PERSON] 4000 грн. (а.с.17)., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу. Згідно з п.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Щодо вимог позивача відносно стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано суду жодних доказів на обґрунтування даної позовної вимоги, а тому, враховуючи пояснення, що містяться в Постанові Пленуму ВС України № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. з наступними змінами, вимога позивача про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. На даний час судом встановлено, що відповідачем в добровільному порядку не повернуто суму боргу за договорами позики, а тому, враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору позики в сумі основного боргу, витрат від інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, розрахунок яких приведено в позовній заяві та не викликає сумніву в суду, підлягають повному задоволенню. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: partial