Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який укладений 18 березня 1993 року в відділі ЗАГС міськвиконкому міста Суми, актовий запис № 424. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що подружні стосунки вони не підтримують, у відповідача і позивача є різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння і вони не мають довіри. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зареєстровані в одній квартирі, але не ведуть домашнього господарства спільно, мають різний бюджет, фактично проживають окремими сімями уже більше пяти років. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2018 року вказана позовна заява залишена без руху. 06 серпня 2018 року позивач надав уточнену позовну заяву та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданні на 21 вересня 2018 року об 11 год. 30 хв. 21 вересня 2018 року у звязку з клопотанням відповідача про можливе примирення подружжя оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26 жовтня 2018 року 13 год. 30 хв. 27 вересня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої вона просить відмовити в задоволенні позову про розірвання шлюбу. В підготовче судове засідання зявилися позивач та його представник, відповідач та її представник. Позивач підтримав заявлений позов, відповідач позовні вимоги визнала. Після оголошення перерви для підготовки письмової заяви про визнання позову учасники справи в судове засідання не зявилися, надали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 березня 1993 року, який зареєстровано Відділом загс міськвиконкому за актовим записом № 424, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.23). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач позов визнала, примирення між подружжям та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved