Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу із позовом до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування свої позовних вимог [PERSON], у своїй позовній заяві зазначив, що він, був прийнятий на посаду директора Представництва МАУП «Долинський інформаційний центр» у місті Кривому Розі у 2009 році, про що Приватним акціонерним товариством «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», був виданий відповідний наказ. З 2009 року він сумлінно виконував покладені на нього обов'язки, однак всупереч покладених діючим законодавством на Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», як роботодавця, зобов'язань по виплаті заробітної плати, підприємство не виконує і до теперішнього часу. Порушення трудового законодавства з боку Керівництва Академії полягає в наступному, він був прийнятий на посаду директора Представництва МАУП «Долинський інформаційний центр» у місті Кривому Розі про що свідчить наказ № 75-п «Про прийняття на посаду директора» від 18 травня 2009 року з окладом відповідно до штатного розпису та був зроблений відповідний запис до трудової книжки. Так, згідно законодавства про працю та про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Однак починаючи з самого прийняття його на роботу керівництво ПрАТ «ВНЗ «МАУП» безпідставно не виплачувало йому заробітну плату, що є порушенням законодавства про працю. Невиплата керівництвом ПрАТ «ВНЗ «МАУП» йому заробітної плати за відпрацьований час складає п'ятдесят місяців, що за його розрахунками становить 154000 гривень 00 копійок. На адресу відповідача він направив лист з проханням надати довідку, у якій зазначити: розмір заробітної плати за кожен місяць; вказати, які нарахування та перерахування були зроблені по заробітній платі до державних соціальних фондів та податкової інспекції; вказати фактичний розмір заробітної плати, яка підлягає видачі особисто йому та вказати за даний період часу розмір заборгованості по заробітній платі. Але відповідь відповідач йому не надав. На звернення та постійні запитання щодо виплати заборгованості по заробітній платі, відповідач запевняв, що згодом розрахується у повному обсязі. На прохання повідомити про розмір посадового окладу, йому у 2012 році був наданий штатний розпис з посадовим окладом займаної посади у розмірі 1400 гривень 00 копійок.Однак, починаючи з березня 2013 року, на його запитання щодо виплати заробітної плати, було відмовлено у дуже грубій та погрозливій формі, у зв'язку з чим, він звернувся до державного інспектора праці за консультацією. Державним інспектором праці був здійснений телефонний дзвінок до керівництва академії Ярошенко Сергія Федоровича та фінансового директора [PERSON]. Після чого до нього передзвонив Ярошенко Сергій Федорович та запропонував приїхати та отримати заробітну плату, однак розміру виплати йому повідомлено не було. На прохання надати розшифровку по заробітній платі, а саме розмір заробітної плати та відрахування до пенсійного фонду, йому було відмовлено. На момент подачі позовної заяви, заборгованість по сплаті заробітної плати з боку академії не погашена. Згодом Академія, телеграмою, запропонувала з'явитись на нараду, яка відбудеться 24 квітня 2013 року о 10 годині, за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Урицького, 26а. Під час проходження зазначеної наради, був зачитаний протокол № 13 загальних зборів акціонерів щодо ліквідації підприємства та ряд інших наказів. Одним із зачитаних наказів був наказ № 57-О від 19 квітня 2013 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. На його прохання надати копію наказу для ознайомлення, йому було відмовлено. Отже керівництво безпідставно не виплачує йому заробітну плату, що є порушенням законодавства про працю, а дії керівництва щодо невиплати заробітної плати можна назвати умисними та такими, що порушують конституційні права робітників та їх право на оплату праці. Між тим, наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є також незаконним, та є підставою для ухилення від сплати належної йому заробітної плати.Він був вимушений за захистом своїх прав звертатись за правовою допомогою до юриста, що понесло за собою додаткові витрати у розмірі 4000 гривень 00 копійок.Тому він просить суд постановити рішення яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» на його користь невиплачену заробітну плату за п'ятдесят місяців в сумі 154000 гривень 00 копійок, та витрати пов'язані з наданням юридичних послуг у розмірі 4000 гривень 00 копійок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив,що за весь час праці йому заробітна плата не виплачувалася жодного разу. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на зазначені вище обставини. Представник відповідача в справі Левицький О.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 15 435 грн 07 коп суду зазначив що, позивач вимагає стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату за 50 місяців у розмірі 154000 гривень 00 копійок порахувавши ці місяці по сьогоднішній день однак згідно розпорядження від 16 квітня 2013 року № 17-р про вивільнення та згідно з наказом від 17 квітня 2013 року № 51-о про заходи щодо ліквідації Представництва «Долинський інформаційний центр» позивача звільнено з 01 липня 2013 року відповідно пункту 1 статті 40 КЗпП України і позивачем було отримано трудову книжку негайно після звільнення. Тому , позивачем неправильно пораховано місяці не сплати заробітної плати. До того ж сума нарахування боргу по заробітній платі неправильна, оскільки позивачем не надано розрахунків заборгованості по заробітній платі відповідно окладу згідно штатного розпису. Відповідно до пункту 3.1 Положення про Представництво Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом «Долинський інформаційний центр» затверджений Рішенням Загальних зборів акціонерів Міжрегіональної Академії управління персоналом, Протокол від 10 грудня 2010 року, № 23, Академія має право приймати рішення з будь-яких питань діяльності Інформаційного центру. Оскільки, згідно п.5.1 зазначеного положення, Інформаційний центр функціонує на основі Академічного госпрозрахунку, відповідно до пункту 3.2 Положення, до виключної компетенції Академії належить отримання звітності та повної інформації про фінансово-господарську діяльність Інформаційного центру, його майновий стан, надходження та витрати та відповідно до пункту 3.5 Положення, директор Інформаційного центру складає звіт про роботу Інформаційного центру - однак позивач не звітував відповідачу про фінансовий стан Інформаційного центру, де був на посаді директора, в тому числі по заробітній платі. Відповідно до пункту 3.2 вище зазначеного Положення, до виключної компетенції Академії належить прийняття рішення про ліквідацію Інформаційного центру, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Позивач вказує на те, що був на нараді, яка відбулася 24 квітня 2013 року о 10 годині, за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Урицького 26а, де був зачитаний протокол № 13 загальних зборів акціонерів щодо ліквідації підприємства. Тому, він був проінформований про ліквідацію і цей факт не був ним оспорений, в зв'язку з чим можна зробити висновок, що з ліквідацією підприємства позивач, на якому він був директором - згоден. Також в процесі ліквідації підприємства позивач не надав претензії щодо виплати заборгованої йому заробітної плати. Позивач вказує на те, що не отримував заробітну платню від відповідача аж до звільнення. Однак позивач отримав від відповідача 10022 гривні 68 копійок. Посилаючись на порушення законодавства, а саме на ст. 110, 115 КЗпП України повідомлення працівника про розміри оплаті праці, строки виплати заробітної плати позивач робить помилку, тому що, як зазначалось вище, Інформаційний центр функціонує на основі Академічного госпрозрахунку. Не подаючи звітність позивач ускладнював виплату заробітної плати. Також позивачем не обґрунтовано вимоги щодо сплати йому витрат, пов'язаних з наданням юридичних послуг в наступному. Згідно позову, позивач звернувся до юриста за допомогою і вважає, що на підставі договору № 01-03/06-2014 від 03 червня 2014 року та згідно ст. 79, 88 ЦПК України, має право стягнути з відповідача кошти, які він затратив на юридичну допомогу, відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України, витрати з оплати поштових відправлень; копіювання документів у справі як для себе, так і для осіб, які беруть участь у справі; витрати на придбання нормативних актів, пошук доказів; підготовку висновків та одержання консультацій фахівців тощо ні якого відношення до ст.88 ЦПК України не мають в наступному.У частині 2 обов'язки виконавця - вищезазначеного договору визначено ті витрати, які судом не присуджуються, а саме: витрати з оплати поштових відправлень; копіювання документів у справі як для себе, так і для осіб, які беруть участь у справі; витрати на придбання нормативних актів, пошук доказів; підготовку висновків та одержання консультацій фахівців тощо, а також не існує розшифровки надання послуги.Тому він просить позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» про стягнення заробітної плати задовольнити частково. Суд в судовому засіданні встановив, що позивач був прийнятий на посаду директора Представництва МАУП «Долинський інформаційний центр» у місті Кривому Розі згідно наказу № 75-п «Про прийняття на посаду директора» від 18 травня 2009 року з окладом відповідно до штатного розпису. Внесений відповідний запис до трудової книжки позивача. Згідно розпорядження від 16 квітня 2013 року № 17-р про вивільнення та згідно з наказом від 17 квітня 2013 року № 51-о про заходи щодо ліквідації Представництва «Долинський інформаційний центр» позивача звільнено з 01 липня 2013 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України і позивачем було отримано трудову книжку негайно після звільнення. В штатному розпису з 01 02 2009 року по 31 12 2009 р зазначений посадовий оклад позивача 605 грн. В 2010 році зазначений посадовий оклад позивача 869 грн. В 2011 році зазначений посадовий оклад позивача 941 грн. В 2012 році зазначений посадовий оклад позивача 1073 грн. З 01.10 2012 р по 31 12 2012 р зазначений посадовий оклад позивача 1400 грн. В 2013 році зазначений посадовий оклад позивача 1147 грн. Суд не може взяти до уваги наведений розрахунок заборгованості позивачем, бо останній посилався на домовленість з керівництвом відповідача отримувати оклад 3500 грн , хоча ніякими доказами це не підтвердив. Тому відповідно до штатного розкладу, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 54283 гривні 00 копійок, виходячи з наступного: 8 місяців 2009 року помножений на посадовий оклад 605 гривень 00 копійок = 4840 гривень 00 копійок. 12 місяців 2010 року помножений на посадовий оклад 896 гривень 00 копійок = 10752 гривні 00 копійок. 12 місяців 2011 року помножений на посадовий оклад 941 гривня 00 копійок = 11292 гривні 00 копійок. 12 місяців 2012 року помножений на посадовий оклад 1073 гривні 00 копійок = 12876 гривень 00 копійок. 9 місяців 2013 року помножений на посадовий оклад 1147 гривень 00 копійок = 10323 гривні 00 копійок. 3 місяці 2013 року помножений на посадовий оклад 1400 гривень 00 копійок = 4200 гривень 00 копійок. 4840 гривень 00 копійок + 10752 гривні 00 копійок + 11292 гривні 00 копійок + 12876 гривень 00 копійок + 10323 гривні 00 копійок + 4200 гривень 00 копійок = 54283 гривні 00 копійок. Суд не може погодитись з твердженням представника відповідача про часткову виплату заробітної плати,оскільки надані три платіжні доручення на загальну суму 10 022 грн 68 коп мають посилання на призначення платежу - передоплата за інформаційні послуги. Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Проте всупереч даної норми закону відповідач не виплатив позивачеві заробітну плату в день звільнення. Тому суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє часткове підтвердження у судовому засіданні, тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, в частині стягнення заборгованості по заробітній платні в сумі 54283 гривні 00 копійок, та вважає що на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені останнім судові витрати в сумі 4000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial