Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 03 березня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: - земельна ділянка площею 3,9161 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 2324284600:07:002:0090, - майновий пай члена КСП «Комунар», - 1/2 частка земельної ділянки площею 1,000га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:06:001:0300; - 1/2 частка земельної ділянки площею 3,7414 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:07:002:0080. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу. В належний за законом строк позивача звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На частину спадкового майна було видано свідоцтва про право на спадщину, а на іншу частину, а саме: 1/2 частку земельної ділянки площею 1,000 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:06:001:0300; - 1/2 частка земельної ділянки площею 3,7414 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:07:002:0080, він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2016 року за №1102. У постанові зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом нотаріальна контора не може, в зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не встигла провести державної реєстрації в органах державного земельного кадастру право власності на 1/2 частині земельних ділянок площею 3,7414 та 1,000га , які вона отримала у спадок від свого покійного сина [PERSON]. В звязку з чим позивач прохає суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки, в порядку спадкування. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на вимогах позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пологівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 03 березня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: - земельна ділянка площею 3,9161 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 2324284600:07:002:0090; - майновий пай члена КСП «Комунар»; - 1/2 частка земельної ділянки площею 1,000 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:06:001:0300; - 1/2 частка земельної ділянки площею 3,7414 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:07:002:0080. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу [PERSON] В належний за законом строк позивача звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На частину спадкового майна було видано свідоцтва про право на спадщину, а на іншу частину, а саме: 1/2 частку земельної ділянки площею 1,000 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:06:001:0300 та 1/2 частку земельної ділянки площею 3,7414 га розташованої на території [PERSON] сільської ради кадастровий номер 2324284600:07:002:0080, він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2016 року за №1102. У постанові зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом нотаріальна контора не може, в зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не встигла провести державної реєстрації в органах державного земельного кадастру право власності на 1/2 частини земельних ділянок площею 3,7414 та 1,000га , які вона отримала у спадок від свого покійного сина [PERSON] Згідно ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. На теперішній час позивач [PERSON] В,В. як спадкоємець не може провести державну реєстрацію земельних ділянок на [PERSON] так як остання померла і зареєструвати право власності на померлу особу не можливо. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає , що право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Відповідно ст.1225 ЦК України та п. 10.Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008року №7 «право власності па земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Згідно змін до ст. 126 ЗК України - правовстановлюючим документом на земельну ділянку є договір купівлі-продажу, міни, дарування та свідоцтво про право на спадщину. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, ст. 328, 334, 392, 1225, 1267, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved