Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини, просить суд: визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] : [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з лютого місяця 2015 року він проживав у цивільному шлюбі з гр. [PERSON] , а [INFO] від шлюбу у них народилась донька [PERSON] . У листопаді 2016 року він приймав участь в Антитерористичній операції по забезпеченню і проведенню захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, в м. Краматорськ Донецької області. В цей час його дружина почала зловживати спиртними напоями та зраджувати йому з іншими чоловіками. 06.05.2018 року відповідач [PERSON] відвезла малолітню [PERSON] в непритомному та ганебному стані до КУ «Білгород-Дністровська районна лікарня», кинула її там, а сама втекла. Дізнавшись про вказане, він в той же день з`явився до лікарні, дав свою згоду на лікування дитини, а коли її вилікували забрав доньку до себе. На теперішній час дитина [PERSON] проживає разом з нисм та знаходиться на його утриманні. Він не заперечує та ніколи не буде заперечувати аби мати дитини спілкувалась з донькою при виявленні бажання. Також зазначає, що він постійно працює на військовій службі у Білгород-Дністровському прикордонному загоні, отримує достатню заробітну плату, яка дає можливість утримувати його малолітню дитину, а тому вважає за доцільне та наполягає на тому, щоб суд визначив місце проживання малолітньої [PERSON] разом з ним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача, позивач надали заяви з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у їх відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Представник третьої особи в судовому засіданні надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, не заперечує проти їх задоволення. Зі згоди представника позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /л.с.8/. Позивач у своєму позові вказує, що у листопаді 2016 року він приймав участь в Антитерористичній операції по забезпеченню і проведенню захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, в м. Краматорськ Донецької області, що підтверджується довідкою № 30/2370 від 11.12.2017 року, виданої командиром в/ч [NUMBER] Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України /л.с.11/. В цей час, відповідач почала зловживати алкогольними напоями, та зраджувати йому з іншими чоловіками, що стало підставою для розпаду їх відносин. 06.05.2018 року відповідач [PERSON] відвезла малолітню [PERSON] до КУ «Білгород-Дністровська районна лікарня» з діагнозом: гострий ринофарингіт, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2455/325 від 06.05.2018 року /л.с.7/. Після того, вказує позивач, вона покинула дитину у лікарні. У відповідності до довідки № 508 від 05.07.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживає в [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: дружина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . /л.с.10/. Тож, наразі дитина проживає разом із батьком. У відповідності до довідки № 483 від 05.07.2018 року, виданої Білгород - Дністровським прикордонним загоном, старший сержант [PERSON] дійсно знаходиться на військовій службі у Білгород - Дністровському прикордонному загоні, м. Білгород-Дністровський /л.с.9/. Згідно довідок № 325, 326 з в/ч [NUMBER] , [PERSON] дійсно працює в в/ч [NUMBER] та отримує стабільну заробітну плату /л.с.16,17/. У відповідності до службової характеристики на військовослужбовця відділення прикордонної служби «Крутоярівка» відділу прикордонної служби «Старокозаче» Білгород-Дністровського прикордонного загону [PERSON] , він зарекомендував себе з позитивної сторони. Без труднощів справляється з завданнями за займаною посадою. Вміє проявляти розумну ініціативу. Здатний розібратись в суті питання та виділити головне. Завжди чітко висловлює свою думку. За різних обставин проявляє порядність та чесність /л.с.12/. 11.07.2018 року позивач звернувся до служби у справах дітей із заявою, з викладенням виниклих обставин, просив провести обстеження його житлових умов та надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком дитини [PERSON] . Так, згідно акту №100 від 03.07.2018року обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] встановлено, що родина проживає у великому будинку. Кімнати облаштовані меблями. У дитини є окрема кімната, багато іграшок, ліжко, шафа для одягу. У батьків є окрема кімната, там ліжко для батьків та дитяча краватка для доньки. Постільна білизна охайна, дитина має охайний вигляд. Продукти харчування в достатній кількості. Помешкання та санітарні умови родини сприятливі для дитини. Батьківський потенціал батька на високому рівні. Батько піклується про здоров`я дитини, своєчасно відвідує лікарів /л.с.15/. Відповідно до ст. 19 СК України\~, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, у відповідності до висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] від 17.10.2018 року, орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України,\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1\~ст.141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~статті 31 ЦК України,\~малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст. 161 СК України\~випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У відповідності\~до ч.2\~ст.\~161\~СК України\~, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що матір дитини не проявляє турботи до малолітньої, не забезпечує нормальних умов її проживання, виходячи з можливості створення належних умов для виховання дитини батьком малолітньої [PERSON] , прийнявши до уваги його прихильність до доньки, вік дитини, та виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що дійсно правильним буде визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] : [ADDRESS] , а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved