Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 21.07.2007 Залізничним відділом реєстрації атові цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №359. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте спільне подружнє життя не склалося, шлюб носить формальний характер, фактично припинений. Вони разом не проживають: він, будучи громадянином США, проживає в Китаї, дружина з донькою - в Україні, спільне домашнє господарство не ведуть, не мають спільного бюджету. Вважає примирення неможливим, вони втратили один до одного почуття кохання, перебування в шлюбі суперечить їхнім інтересам, кожен проживає своїм життям, і нічого спільного між ними не залишилось. Позивач просив шлюб розірвати. Повноважний представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з»явилася, місце перебування її невідоме, належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення у газеті «Урядович кур'єр» №128 від 12.07.2016. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону. Пунктом 7 частини 1 ст. 76 цього Закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Як убачається з матеріалів справи, з 21.07.2007 сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №359, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем в Україні. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14.04.2016 в цій справі визначено підсудність Подільському районному сулу м. Києва. При вирішенні цивільної справи про розірвання шлюбу суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. У відповідності з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає встановленим, що сім»я сторін розпалась остаточно, вони втратили один до одного почуття кохання, проживають порізно, кожен своїм життям, і нічого спільного між ними не залишилось, позивач, будучи громадянином США, проживає в Китаї, відповідач з донькою - в Україні, спільне домашнє господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, шлюб носить формальний характер , фактично припинений. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі за № 359, складеному 21.07.2007 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved