Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.11.1995 Надержинщинською сільською радою Полтавського району Полтавської, актовий запис № 39. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 22 листопада 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки, в зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між ними були припинені та протягом тривалого часу сторони проживають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують і не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу та примирення є не можливим і суперечить його інтересам. Спору з приводу поділу майна та місця проживання дитини на теперішній час не мають. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.03.2020 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 13.04.2020. 13.04.2020 судове засідання відкладено до 05.05.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та участі представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом оголошення на офіційному сайті Новопсковського районного суду Луганської області, заяв про відкладення, розгляду справи без її участі не надала, відзив на позовну заяву не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 22 листопада 1995 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 15.11.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського райуправління юстиції Полтавської області, актовий запис №39. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved