Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений [ADDRESS] року приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [ADDRESS] року помер його батько, [PERSON]. Причиною смерті [PERSON] було онкозахворювання, від якого останній відчував сильні болі та часто не усвідомлював значення своїх дій . За період з 19.11.2014 року по [ADDRESS] року за місцем проживання померлого було здійснено п'ять виїздів карети швидкої допомоги. Та кожного разу при цьому [PERSON] вводились знеболювальні препарати. В цей період, а саме [ADDRESS] року померлим [PERSON] складено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт вважає недійсним оскільки на момент його складення [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок своєї хвороби. В судове засідання позивач [PERSON], та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та заперечили. Свої заперечення мотивують тим, що спадкодавець [PERSON] станом на час посвідчення заповіту усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Волевиявлення відповідало його волі про, що він неодноразово наголошував ще задовго до посвідчення заповіту. . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та заперечили. Свої заперечення мотивують тим, що спадкодавець [PERSON] станом на час посвідчення заповіту усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Волевиявлення відповідало його волі про, що він неодноразово наголошував ще задовго до посвідчення заповіту. . Третя особа : [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак в ході судового розгулу справи позовні вимоги позивача підтримав. Третя особа : [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги позивача заперечили та просять суд в їх задоволенні відмовити. Свої заперечення мотивують тим, що твердження позивача як на підставу недійсності оскаржуваного заповіту про те, що спадкодавець [PERSON] станом на час посвідчення заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними не відповідають дійсності та є безпідставними. У день посвідчення заповіту, до дня посвідчення заповіту та після дня посвідчення заповіту [PERSON] до дня смерті завжди міг адекватно не тільки спілкуватись але й розуміти знання своїх дій, про що переконалась нотаріус перед посвідченням заповіту. Про своє волевиявлення та наміри заздалегідь неодноразово наголошував, тобто про те що хоче заповісти своє майно своїм внукам. Третя особа : приватний нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Вегера Н.Б. в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшли письмові пояснення щодо позову, згідно яких повідомила, що нею був здійснений виїзд [ADDRESS] року на виклик [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де громадянин України [PERSON], висловив свою волю та просив скласти розпорядження. На підставі ч. 4 статті 207, статтей 1247, 1248 ЦК України, цей заповіт на прохання заповідача записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп'ютера) нотаріусом та у зв'язку з хворобою за дорученням заповідача у його присутності заповіт підписано громадянкою України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована: [ADDRESS]. Згідно ст.1253 Цивільного кодексу України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: [PERSON], [PERSON] Перед вчиненням нотаріальної дії, нею була проведена консультація громадянину [PERSON] щодо посвідчення заповіту, довіреності та їх наслідки. Під час спілкування на одинці із заповідачем він чітко висловив свою думку і волевиявлення було вільним. При розмові з особою, що мала намір скласти заповіт, вона переконалася у здатності цієї особи усвідомлювати значення нотаріальної дії, яка мала бути вчинена, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Зазначу ще про те, що при розмові з [PERSON], останнім вживались терміни, часто юридичного змісту, що давало підстави переконатися в тому, що особа не тільки усвідомлює значення своїх дій, але і розуміє зміст нотаріальної дії. Третя особа : [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак в ході судового розгляду справи вказала, що позовні вимоги позивача підтримує. При посвідченні заповіту дотримані всі вимоги чинного законодавства України, а тому доводи позивача щодо його недійсності вважає безпідставними. Проаналізувавши покази сторін та матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог не знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1233, ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. В Україні діє принцип правомірності правочину (ч. 1 ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. [ADDRESS] року помер позивача [PERSON] батько, [PERSON]. Таким чином, позивач при спадкуванні за законом (ст. 1258 ЦК України), зокрема у разі недійсності оскаржуваного заповіту, є спадкоємцем померлого першої черги спадкування (ч. 1 ст. 1261 ЦК України), тому дійсність оскаржуваного заповіту стосується прав та обов'язків позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1235 ЦК України, Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Судом встановлено, що за життя [PERSON], який помер [ADDRESS] року, склав заповіт посвідчений посвідчений [ADDRESS] року приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу [PERSON] , згідно яким все своє майно заповів своїм внукам : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи доводи позивача щодо недійсності оскаржуваного заповіту з тих підстав, що на момент його посвідчення [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок своєї хвороби та перебував під дією знеболювальних препаратів та заперечення відповідачів та третіх сторін, з метою встановлення чи міг станом на [ADDRESS] року [PERSON], який помер [ADDRESS] року усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, експертами комунального закладу Львівської обласної психіатричної лікарні проведено судово - психіатричну експертизу за результатами якої 27.01.2016 року складено висновок № 45 про неможливість оцінити психічний стан [PERSON] станом на час посвідчення оскаржуваного заповіту. З метою усунення суперечностей, які виникли в процесі дослідження висновку судово - психіатричної експертизи №45, судом допитано експерта [PERSON], який пояснив, що аналізуючи матеріали цивільної справи, медичну документацію встановлено, що [PERSON] впродовж життя хворів різними соматичними захворюваннями. в жовтні 2014 року йому було діганостовано рак ректосигмоїдного відділу товстого кишківника з метастазами в печінку. Онкологічні захворювання, при раковій інтоксикації, можуть супроводжуватися кількісними та якісними розладами свідомості. У всіх випадках виїзду швидкої допомоги описані астенічні стани, при яких з точки зору експертної оцінки особа може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, лише [ADDRESS] року описано елементи органічних деліріозних розладів свідомості, при яких особа не здатна усвідомлювати свої дії. Аналізуючи карту виїзду швидкої допомоги 21.11.2014р. встановлено, що виїзд здійснено в проміжку з 10.35 по 11.53. Після наданої допомоги хворий заснув. Хворому введено розчин сібазону, після введення якого ознаки делірію переважно послаблюються або зникають взагалі. В подальшому під час наступних виїздів карет швидкої допомоги жодних органічних деліріозних розладів свідомості не вказано. Тому оцінити глибину психічних розладів безпосередньо в момент підписання правочину не виявляється можливим. Судом встановлено, що у зв'язку з хворобою та похилим віком заповідача [PERSON] у відповідності до п. 1, 2 глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року оскаржуваний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Вегера Н.Б. за місцем проживання заповідача за адресою : [ADDRESS], про що зазначено в заповіті. На підставі ч. 4 статті 207, статтей 1247, 1248 ЦК України, заповіт на прохання заповідача записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп'ютера) нотаріусом та у зв'язку з хворобою за дорученням заповідача у його присутності заповіт підписано громадянкою України [PERSON]. Відповідно до розділу II глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Відповідно до вимог ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: [PERSON] та [PERSON], які прочитали вголос заповіт і власноручно підписались. Згідно ст. 213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З метою встановлення об'єктивних обставин справи, щодо усвідомлення заповідачем значення своїх дій та вільності волевиявлення судом допитано в якості свідків осіб які, були присутні при посвідченні та підписанні заповіту в якості свідків - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка за дорученням заповідача за нього підписувалась. Дапитана судом [PERSON] вказала, що [ADDRESS] року за проханням заповідача [PERSON] у зв'язку з його похилим віком та хворобою, у його та нотаріуса присутності, та присутності двох свідків підписала текст заповіту. Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем [PERSON] значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало. Дапитана судом [PERSON] вказала, що [ADDRESS] року за проханням заповідача [PERSON] була свідком під час посвідчення приватним нотаріусом Вегера Н.Б. [ADDRESS] року складеного [PERSON] та підписаним за його дорученням [PERSON] заповітом, який нею був прочитаний вголос та власноручно підписаний. Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем [PERSON] значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало. Дапитана судом [PERSON], вказала, що [ADDRESS] року за проханням заповідача [PERSON] була свідком під час посвідчення приватним нотаріусом Вегера Н.Б. [ADDRESS] року складеного [PERSON] та підписаним за його дорученням [PERSON] заповітом, який нею був прочитаний вголос та власноручно підписаний Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем [PERSON] значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало. Окрім цього, судом допитана в якості свідка медсестра швидкої допомоги [PERSON], яка пояснила, що [ADDRESS] року здійснювала виїзд за місцем проживання [PERSON] де йому було введено розчин сібазону, який послабив біль, однак не впливає на розлад свідомості. Після введення препарату [PERSON] заснув Жодних ознак щодо не усвідомленням [PERSON] значення своїх дій під час огляду нею не вбачалось. Досліджуючи зібрані у справі докази, щодо стану здоров'я заповідача [PERSON] на момент складення оскаржуваного заповіту, враховуючи Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, згідно глави 4 якого, нотаріусом перевіряється дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії на підставі наданих документів, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії, судом не вбачається підстав які б вказували про існування обмежень цивільної дієздатності заповідача та обставини, які б могли вплинути на його волевиявлення, зокрема усвідомлення та значення своїх дій. Нотаріусом були дотримані всі вимоги чинного законодавства України щодо посвідчення заповіту, Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено жодних підстав передбачених ст. 215 та 225 ЦК України, які б вказували про недійсність оскаржуваного заповіту в момент його укладення, а від так позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed