Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за законом, на 1/5 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , яке належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та як за спадкоємцем за заповітом право власності на 1/5 частину цього ж домоволодіння після смерті [INFO] батька [PERSON] .. Посилається на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавців. Вказав, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору колгоспника і в ньому проживали та були зареєстровані батьки [PERSON] та [PERSON] , він та його дружина [PERSON] , а також син [PERSON] і були власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Позивач у підготовче засідання не з`явився, від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав повністю та просить розглянути справу в його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять слухати справу у їхній відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Борщівська державна нотаріальна контора 23 жовтня 2020 року листом №926/01-16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] ,на майно яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також 23 жовтня 2020 року Борщівська державна нотаріальна контора листом №927/01-16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ,на майно яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Циганської сільської ради від 09 листопада 1993 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно довідки Борщівської міської ради від 23 листопада 2020 року №641, розташована в [ADDRESS] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої ФОП [PERSON] 24 лютого 2020 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 24 лютого 2020 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 394079,00 грн., житловий будинок побудовано в 1982 році, господарські будівлі - у 1970-1991 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А», загальною площею 106,9 кв.м, житловою площею 65,6 кв.м.; підвал «пд»; вхід в підвал «вх/пд»; веранда «а»; сходи «а1»; літня кухня «Б»; сарай «б»; сарай «Б»; гараж «Г»; стодола «Г І»; сарай «Г ІІ»; криниця «К»; ворота «І»; огорожа «ІІ»; відмостка «ІІІ»; замощення «ІV». Згідно довідки Борщівської міської ради від 23 листопада 2020 року №642 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Цигани Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: спадкодавці [PERSON] та [PERSON] , позивач та його дружина [PERSON] , а також син [PERSON] , відносився до суспільної групи двір колгоспника. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцям, належало право власності на спірне домоволодіння по 1/5 частині кожному. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] спадкодавці [PERSON] та [PERSON] одружилися 28 травня 1956 року , про що зроблено відповідний актовий запис за №7. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Цигани Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Згідно довідки Борщівської міської ради від 23 листопада 2020 року №640 після смерті [PERSON] на протязі шести місяців в управління її спадковим майном вступив її син [PERSON] . Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.). Згідно ст.548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] її син [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за законом першої черги спадкування, в тому числі, належну їй 1/5 частину спірного домоволодіння. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , згідно якого батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Отже, таким, що прийняв спадщину як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] в тому числі, належну їй 1/5 частину спірного домоволодіння, є її син [PERSON] , позивач у справі. Батько позивача, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Цигани Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №56, усе належне йому на день смерті майно і на що він за законом матиме право заповів позивачу [PERSON] . Згідно довідки Борщівської міської ради від 23 листопада 2020 року №639 на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і разом з ним проживали та були зареєстровані позивач [PERSON] , а також дочки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За даними Борщівської державної нотаріальної контори (лист від 23 жовтня 2020 року листом №927/01-16) до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за №532/2007 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини від 04 червня 2007 року та видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,48 га та права на майновий пай, що також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями заяви позивача про прийняття спадщини від 04 червня 2007 року та свідоцтв про право на спадщину. Отже, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлих немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.548 Цивільного Кодексу Української РСР 1963 рокуст.ст. 392, 1216, 1223, 1218, 1223,1261 ЦК України,

Outcome: approved