Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що він протягом 2015-2016 років у формі усного договору купівлі-продажу реалізував [PERSON] сільськогосподарську продукцію на загальну суму 345 000 грн. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] добровільно відмовляється повернути кошти за поставлений товар, факт заборгованості за договором купівлі-продажу не заперечує, про що власноручно написав розписку, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 345 000 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3450 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, суду пояснила, що укладений договір купівлі-продажу суперечить вимогам чинного законодавства України, при укладенні договору купівлі-продажу, сторонами не дотримано істотних умов вищевказаного договору, позивачем не доведено кількість реалізованої сільськогосподарської продукції, а тому не можливо визначити її вартість, тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочини, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії розписки від 23.02.2017 року [PERSON] зобовязувався повернути [PERSON] 345 000 гривень в строк до 02.04.2017 року. З дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження № 12017030180000068 від 04.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України по факту заволодіння шляхом обману грошовими коштами, що належать [PERSON], встановлено, що [PERSON], будучи допитаний в якості свідка показав, що в 2016 році ним було отримано від [PERSON] 100 голів свиней на суму 345 000 гривень. Постановою про закриття кримінального провадження від 29.03.2017 року Рожищенським відділенням поліції Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області кримінальне провадження № 12017030180000068 від 04.03.2017 року закрито, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим, факт придбання [PERSON] свиней у [PERSON] в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. В силу ч.1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарознавчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 345 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved