Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з нього за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки доходів (заробітку) щомісяця, до досягнення повноліття дитиною. З 2011 року по теперішній час позивач проживає з [PERSON] однією сім`єю та [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. 21.10.2019 між позивачем та АТ «ПУМБ» укладено кредитний договір строком на 24 місяці, відповідно до якого він зобов`язаний щомісячно сплачувати заборгованість за кредитом у розмірі 1 789,28 грн. Крім того, відповідачка навмисно надала йому невірні реквізити свого рахунку для сплати аліментів, в результаті чого з червня 2019 по листопад 2019 він перераховував аліменти у сумі 3 000 грн. на утримання дитини не відповідачці, а тещі - [PERSON] . В результаті чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з заборгованістю з позивача на сьогоднішній день стягується 50 % зі всіх видів заробітної плати. Просив змінити розмір стягнутих з нього аліментів з ј частки з усіх видів доходів на 1/6 частку з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила прийняти законне рішення, не порушуючи прав її дитини. Зазначила, що протягом 6 місяців не отримувала аліментів, тому надала виконавчий лист №2-1876 від 2005 року, зазначивши борг платника аліментів. Щодо посилання позивача про сплату аліментів на рахунок [PERSON] , зазначила, що договору по аліментам не було, дані виплати носили особистий характер між [PERSON] та позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 21.03.2005 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, видано виконавчий лист №2-1876/2005, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки зі всіх видів доходів щомісячно, з 14.03.2005 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.01.2012, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . З акту про фактичне проживання, виданого головою КСН «Східний» від 20.02.2020 №111 вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] , 2012 р.н. Згідно з довідкою №МР9-50,4/5 від 18.02.2020, виданою [PERSON] на його запит управляючим відділення №9 ПУМБ в м. Маріуполь, на карту АТ «ПриватБанк» [NUMBER] були здійснені платежі: 06.06.2019 - 3000 грн., 05.07.2019 - 3000 грн., 06.08.2019 - 3000 грн., 07.09.2019 - 3000 грн., 07.10.2019 - 3000 грн., 06.11.2019 - 3000 грн. Із заяви [PERSON] до ВДВС вбачається, що остання просить прийняти до виконання виконавчий лист №2-1876, виданий 21.03.2005 та стягнути аліменти з 01.05.2019, які перерахувати на її р/р. Згідно з довідкою від 26.02.2020 №02.03/948, виданою головним бухгалтером ЧАО «МК «Азовсталь», робітнику ЧАО «МК «Азовсталь» [PERSON] нараховано за період листопад 2019 року - січень 2020 року заробітну плату в розмірі 61 600,78 грн., утримання по сплаті аліментів склали 24 623,16 грн. З довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №1001433256301 від 21.10.2019 вбачається, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у усмі 35 742,47 грн., строк погашення - 21.10.2021. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища батька таке може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 12 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 76 ЦПК України). Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього на стільки змінився матеріальний стан, у тому числі завдяки зміні сімейного стану, що воно впливає на його неможливість сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач фактично посилається на те, що він сплачував аліменти на розрахунковий рахунок тещі - [PERSON] , внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, має заборгованість за кредитним договором та [INFO] у нього народився син [PERSON] , який знаходиться на його утриманні. Однак, суд критично ставиться до посилань позивача на те, що він сплачував аліменти на розрахунковий рахунок [PERSON] , оскільки підтвердження, що ці кошти були перераховані в рахунок сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] суду не надано. Посилання позивача на існування заборгованості за кредитом, як на обставину погіршення матеріального стану, суд не бере до уваги, оскільки кредитний договір було укладено в період існування заборгованості по аліментам, а саме 21.10.2019, що підтверджено довідкою про стан та історію заборгованості за кредитним договором №1001433256301 від 21.10.2019, тобто позивач розумів наслідки укладення такого договору та повинен був врахувати наявність обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини. Разом із цим, народження другої дитини не повинно обмежувати права та інтереси дітей, народжених раніше, та саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану не доведено. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем не доведений факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів є належним та достатнім, а підстави для його зменшення відсутні. Отже, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позову, тому судові витрати позивача покладаються на нього та поверненню йому не підлягають. На підставі ст.ст. 180, 182, 192 СК України,

Outcome: dismissed