Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні належного йому майна. Посилається на те, що він є власником земельної ділянки, площею 0,09 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №2125387100:01:008:0170, яка розташована в [ADDRESS] . Суміжний користувач [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку позивача, без відома та дозволу позивача встановив паркан, висадив дерева. Згідно акту комісії Рокосівської сільської ради від 11.09.2020 р., який затверджено рішенням комісії Рокосівської сільської ради від 29.09.2020 р. №661, встановлено самовільне захоплення відповідачем земельної ділянки та зобов`язано звільнити земельну ділянку позивача, привести її у належний стан. Просить суд винести рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної позивачу земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] шляхом звільнення та не використовувати дану земельну ділянку, демонтувати паркан і дерева, заборонити вчиняти які-небудь перешкоди в доступі позивача до земельної ділянки; стягнути на його користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судові засідання 23.12.2020 р., 26.01.2021 р., 16.02.2021 р. не з`являвся, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, тричі зі сторони відповідача подавались клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання через бажання укласти угоду з адвокатом та через перебування на лікуванні. Натомість доказів на підтвердження викладеного до заяв не додавалось. Так само, 02.03.2021 [PERSON] звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання, призначеного на 04.03.2021 на іншу дату, посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку з хворобою. Як доказ поважності причин неявки, [PERSON] надано суду довідку № 205 від 02.03.2021 р. КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» с. Рокосово Хустського району, відповідно до якої [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні з 02.03.2021 р., діагноз нечитабельний. Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши додану останнім довідку з КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» с. Рокосово Хустського району від 02.03.2021 р., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання з огляду на наступне. Так, суд виходить з того, що зазначена довідка не є доказом перебування [PERSON] на лікарняному, оскільки, згідно з Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406, листок непрацездатності це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Крім того, зміст довідки КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» с. Рокосово Хустського району від 02.03.2021 року не відповідає вимогам Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406. З цих підстав, суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення та визнання неповажною причину неявки останнього в судове засідання, призначене на 04.03.2021 року. Крім того, частиною 2 статті 223 ЦПК України передбачено перелік підстав для відкладення судом розгляду справи в судовому засіданні, зокрема це такі підстави: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Враховуючи те, що підстави для відкладення судового засідання відсутні, а також те, що [PERSON] , всупереч п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не додав до заяви про відкладення судового засідання належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин його неявки в судове засідання, призначене на 04.03.2021 р., суд дійшов до висновку, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача, оскільки законні підстави для відкладення судового засідання відсутні, а поведінка відповідача свідчить про зловживання ним процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. Відзиву у встановлений термін відповідач не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,09 га, яка розташована в [ADDRESS] , яка призначена для ведення особистого селянського господарства /а.с. 5-7/. Згідно акту земельної комісії Рокосівської сільської ради від 11.09.2020 р., який був затверджений рішенням 18 сесії 7 скликання Рокосівської сільської ради 29.09.2020 р. за №661, встановлено, що [PERSON] є суміжним землекористувачем земельної ділянки [PERSON] . Відповідач встановив на земельній ділянці останнього бетонну огорожу та висадив плодові дерева, чим порушив норми земельного законодавства та незаконно заволодів земельною ділянкою позивача. Земельною комісією зобов`язано [PERSON] невідкладно припинити такі незаконні дії шляхом звільнення земельної ділянки та приведення її у належний стан /а.с.9, 10/. Станом на день розгляду справи відповідачем не усунуто порушення вимог земельного законодавства щодо самовільного захоплення та встановлення огорожі на земельній ділянці позивача [PERSON] . У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях відповідача [PERSON] наявне порушення вимог земельного законодавства, а тому права позивача підлягають захисту та поновленню шляхом задоволення позову.

Outcome: approved