Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його ж утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення позивачем 23 років. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача [PERSON] з 1997 року по 2010 рік. За час шлюбу в подружжя народився син позивач [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу батьків позивач залишився проживати з матір`ю та проживає з нею донині. До повноліття позивача з відповідача на користь матері позивача стягувались аліменти на утримання на той час неповнолітнього позивача. Позивач продовжує навчання в навчальному закладі, що знаходиться в іншому місті, що тягне витрати на проїзд, проживання та купівлю необхідного приладдя та навчальних посібників. Після досягнення сином повноліття відповідач перестав надавати сину матеріальну допомогу. Відповідач працює в Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, отримує офіційний дохід. Позивач потребує від свого батька матеріальної допомоги на період свого навчання, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач 22.01.2021 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якій визнав позовні вимоги частково в розмірі 1/7 частки від усіх видів його доходу або 3\~500 гривень. Таку позицію мотивував тим, що у позивача крім батька (відповідача) є працездатна матір [PERSON] , тому не тільки на батька, а й на матір покладається обов`язок по утриманню сина (по 50%) до закінчення навчання або досягнення 23 років. Стягнення з відповідача аліментів в розмірі, про який просить позивач (1/4 частка доходу) призведе до того, що розмір коштів, які батьки сумарно витрачатимуть на потреби позивача становитиме 12\~108,50 гривень (по 6\~054 гривень з кожного). Відповідач вважає, що стягнення такої надлишкової суми на користь позивача порушуватиме право власності відповідача, а також буде несправедливим по відношенню до його нинішньої сім`ї, яка складається з трьох осіб (окрім відповідача дружина та малолітня донька). Відповідач вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку сина [PERSON] на оплату його навчання в навчальному закладі достатньою сума буде 7\~000 гривень, яку сумарно витрачатимуть обоє батьків (по 3\~500 гривень кожен). В частці від доходу така сума складає 1/7, яку в якості аліментів на період навчання сина [PERSON] відповідач визнає. На підтвердження своєї позиції до відзиву надав свідоцтво про народження доньки [PERSON] , [INFO] , довідку про доходи №47.02-346/47-15 від 21.01.2021 року, медичну характеристику №2 від 21.01.2021 року. 29.01.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свої позовні вимоги, надав довідки про доходи матері [PERSON] . Висловив незгоду з розрахунками відповідача суми, яка буде достатньою для забезпечення сина на час навчання (по 3500 гривень з кожного), вказав, що дохід у батька та матері дуже різниться, витрати матері в такому розмірі на сина є непосильними для неї. Додатково вказав, що позиція відповідача щодо спільного утримання сина з його матір`ю, різниця з його позицією щодо утримання його нової сім`ї, згідно якої лише він утримує малолітню доньку. Дружина відповідача також працює в тій же установі, що працює відповідач і також отримує дохід, за який утримується нинішня сім`я відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснив, що йому необхідні кошти на навчання та проживання. У Львові за місцем навчання гуртожиток не надається, оскільки він навчається за змішаною формою (дистанційно-очно). Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, висловлену у відзиві на позовну заяву, а саме визнання позову частково в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Пояснив суду, що дружина відповідача теж працює в Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, отримує дохід в розмірі 12-13 тисяч на місяць. Суд, заслухавши в судовому засіданні позивача та представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] та копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.6-7). Зі слів позивача, що не заперечується відповідачем та його представником, до липня 2020 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина в період його навчання у Вінницькому технологічно-промисловому коледжі. Згідно довідки №4847, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка 09.11.2020 року, [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання на платній основі юридичного факультету, запланований термін завершення навчання червень 2022 року (а.с.11). Згідно п.3.2 договору №2964с-20 про надання платної освітньої послуги, укладеному між Львівським національним університетом імені Івана Франка та [PERSON] (здобувач вищої освіти [PERSON] ) вартість освітньої послуг за весь строк навчання становить 58 456 гривень, в т.ч. за кожен навчальний рік 29\~228 гривень з посеместровою оплатою (а.с.8). Вартість 1-го семестру навчання сина сплачено [PERSON] 29.08.2020 року в розмірі 14\~614,00 гривень, що становить 50% річної вартості навчання (а.с.10). Згідно ст.\~199\~ч.1\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно п.20 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні судом перевірено та встановлено наявність вказаних юридичних фактів. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки №47.02-346/47-15 від 21.01.2021 року [PERSON] працює на посаді заступника начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, за період з липня 2020 року по грудень 2020 року отримав офіційний сукупний дохід в сумі 145\~302,06 гривень, середній щомісячний дохід становить 24\~217,01 гривень (а.с.36). Відповідно до медичної характеристики №2 від 21.01.2021 року [PERSON] в результаті травми, отриманої в 2004 році, за результатами щорічного профілактичного періодичного медичного огляду в 2020 році встановлено діагноз: Артеріальна гіпертензія 1 ст., ступінь 1, ризик 2 СН0. Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми у вигляді вираженої вегетативної дисфункції та часторецидивуючого вираженого цефалічного синдрому. Розповсюджений остеохондроз хребта з полі корінцевим синдромом з вираженим больовим компонентом (а.с.37). Відповідач [PERSON] з 11.02.2011 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (нині [PERSON] ), в якому в них у [INFO] народилась донька [PERSON] , яка також перебуває на утриманні відповідача (34 35). Представником відповідача в судовому засіданні підтверджено обставину офіційного працевлаштування [PERSON] (нинішньої дружини відповідача) в структурі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, з отриманням нею доходу (заробітної плати) на рівні 12000 13000 грн., щомісячно, а тому вказана обставина в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Позивач є повнолітнім сином відповідача, який продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю, а тому суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати сину таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено. Як встановлено судом, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітньому сину, який продовжує навчання, не надає, фактично переклавши обов`язок по піклуванню та матеріальному забезпеченні сина на мати [PERSON] , що не відповідає нормам закону. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на батька позивача. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дитини або одного з батьків, з якими вона проживає, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Визнаючи позовні вимоги частково [PERSON] посилається на те, що заявлений позивачем розмір аліментів є надмірним щодо потреб позивача та несправедливим щодо інших членів сім`ї позивача (дружини та неповнолітньої доньки). Суд лише частково погоджується з такою позицією відповідача, оскільки поняття «надмірності» аліментів є оціночним судженням відповідача. Закон не встановлює межі аліментів, які підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тому вказана підстава не звільняє позивача від обов`язку надавати матеріальну допомогу власній, вже повнолітній дитині, яка продовжує навчання, задля забезпечення її розвитку на нормальному життєвому рівні. При визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи та оцінює надані докази в їх сукупності, а також бере до уваги Правові висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 24 грудня 2014 року по справі №6-186цс14 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі №208/3075/16, та дійшов висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в Львівському Національному університеті ім. Івана Франка. Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я відповідача, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка крім позивача перебуває на утриманні його працездатної дружини, тому приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме потребам повнолітньої дитини в сучасних соціально-економічних реаліях. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial