Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києва, Шістнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття обтяження, арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на підставі постанови державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, АА №897554 від 12.01.2005 та накладено арешт на майно - 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1999. 11.11.2019 позивачем подано запит до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, щодо надання інформації по виконавчому провадженню АА №897554 від 12.01.2005. З відповіді Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві вбачається, що ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого постановою державного виконавця АА №897554 від 12.01.2005 накладено арешт на майно 1/4 частину квартири [ADDRESS] , не вбачається можливим у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, встановленого п. 2 розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Таким чином, позивач у позасудовому порядку позбавлений можливості зняття арешту з майна та просить суд зняти обтяження, арешт з майна - 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду від 09.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивачем [PERSON] подано клопотання, в якому останній просив розглядати справу за його відсутності у заочному порядку та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі Представник відповідача Шістнадцятої київської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києва у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою реєстрації проживання, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Представник відповідача Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1999, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської райдержадманастрації м. Києва, власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з позовної заяви, у листопаді 2019 року позивачеві стало відомо про те, що Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на підставі постанови державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, АА №897554 від 12.01.2005 та накладено арешт на майно, 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою №190442489 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 6). 11.11.2019 позивач звернувся до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, щодо надання інформації по виконавчому провадженню АА №897554 від 12.01.2005. З відповіді Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві вбачається, що ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого постановою державного виконавця АА №897554 від 12.01.2005 накладено арешт на майно 1/4 частину квартири [ADDRESS] , не вбачається можливим у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, встановленого п. 2 розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» (а.с. 8). В позовній заяві позивач пояснив, що в 2005 році та по теперішній час працює, борги з нього стягувались, однак, арешт з майна знято не було. У зв`язку з тим, що питання про зняття арешту з майна не вирішено, а виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, позивач, як власник майна звернувся до суду за поновленням свого порушеного права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 2,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували вимоги заявленого позову відповідачі не надали, відзив на позов не направили. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved