Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з ним за адресою : [ADDRESS] . В позові зазначив, що 30.10.2010 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який на теперішній час розірваний. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом з позивачем за адресою : [ADDRESS] та перебувають на його утриманні. Відповідачка ніде не працює, не допомагає по утримання дітей, не надає коштів. На теперішній час проживає на орендований квартирі з іншим чоловіком, зі слів дітей мати і її мешканець до них погано відносяться, що негативно впливає на дітей. Останні рази коли, діти були у позивача, на них були синяки на обличчі та подряпини, у телефонній розмові відповідачка постійно погружає, що влаштує перешкоди для спілкування з дітьми. У зв`язку з чим, він звернувся до органів опіки та піклування Дніпровському району з питання обстеження умов проживання дітей. Відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, з невідомих причин обмежувала у праві забирати дитину після занять, про що свідчить відповідь директора шкільного закладу І-ІІІ № 61. Позивач працює у ТОВ ВП « ЕЛЕТРОЗАХИСТ» на посаді фрезерувальник з окладом, який становить - 7000,00 гривень. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно. Позивач та його представник адвокат Луценко І.В в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кузнєцов Д.О. у судовому засіданні заперечували проти позову, надали відзив на позов, в якому зазначили, що позивач позовні вимоги обґрунтовує неправдивими, надуманими та перекрученими доводами. Так, подружнє життя з позивачем не склалось через його погане ставлення до неї і до дітей, сварки, зловживання алкогольними напоями, неспроможність забезпечити нормальний рівень життя для дітей. Фактичні шлюбні відносини були припинені ще у червні 2017 року. З 03 січня 2018 року відповідачка винайняла квартиру та переїхала туди жити разом з дітьми. Однак, старшому сину було важко звикнути до нового місця і далеко ходити до школи, тому відповідачка погодилась на те, що син по буднім дням буде знаходитись у Позивача. На час літніх канікул просила Позивача визначити, що старший син буде знаходитись місяць у неї, а місяць у нього. Однак, позивач не погодився і запропонував по тижню у кожного. Меншого сина він брав значно рідше у зв`язку з тим, що він дуже рухливий і за ним потрібно було постійно доглядати. Однак, не зважаючи на таку домовленість, Позивач, коли дізнався про те, що відповідачка почала проживати у фактичних сімейних стосунках з іншим чоловіком, став чинити опір її спілкуванню з дітьми. Так, він забрав дітей і не віддавав відповідач, яка неодноразово зверталась до поліції і лише на умовляння він віддав меншого сина. Старший син так і залишився проживати у нього. Крім того, фактично позивач проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Саме за цією адресою вони проживали однією сім`єю до моменту припинення шлюбних відносин. Відповідачка працює в ТОВ «Горизонтпроект» па посаді менеджера комерційного відділу. Менший син проживає разом зі нею і знаходиться на її повному утриманні. Представник 3-ї особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні надали висновок щодо визначення місця проживання дітей. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , думку малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 30 жовтня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, який 11.06.2018 року був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, справа 334/3203/18. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4-5). Позивач [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9) Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за місцем проживання батька, за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12-13) Трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . належить на спільній частковій власності: [PERSON] - 1/4, [PERSON] - 1/4, [PERSON] - 1/4, [PERSON] -1/4. (а.с. 25) Позивач [PERSON] працює на посаді фрезерувальник у ТОВ ВП «ЕЛЕТРОЗАХИСТ», посадовий оклад становить - 9520,00 гривень. (а.с. 14, 160 ) За місцем проживання позивач позитивно характеризується. (а.с. 15-16, 161) [PERSON] , [INFO] проживає з батьком в квартирі за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 94) [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 108) [PERSON] працює менеджером у ТОВ «Горизонтпроект» на посаді менеджера. (а.с. 135) [PERSON] 21.08.2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 53) Відповідно до висновку спеціаліста №108 від 11.08.2018 року психолог Запорізької обласної громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» [PERSON] , організувала та провела комплексний психологічний аналіз малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На момент дослідження у [PERSON] , [INFO] зафіксовано підвищений рівень тривожності та психоемоційну напругу. Зі слів батька, дитина є постраждалою від фізичного насильства та потребує безпечних та гармонійних умов виховання. Рівень психоемоційного розвитку [PERSON] , [INFO] відповідає віковій нормі. До батька у [PERSON] виявлено сформований надійний тип прив`язаності, коли дорослий для дитини виступає важливою особистістю та є джерелом безпеки. До матері у [PERSON] виявлено тривожно-амбівалентний (протилежний) тип прив`язаності, коли дорослий є для дитини важливим, але відносини та особливості контактування викликають у дитини високу психоемоційну напругу та бажання дистанціюватись, щоб уникнути цієї напруги. До співмешканця [PERSON] у хлопчика виявлено яскраво виражене негативне емоційне ставлення. [PERSON] намагається уникати [PERSON] через його агресію, яку [PERSON] використовує як метод виховання щодо дітей. Мати у [PERSON] входить у коло рідних людей, але у хлопчика до матері сформовано амбівалентний тип прив`язаності. На момент дослідження [PERSON] відзначив, що зовсім трохи сумує за матір`ю. Через співмешканця [PERSON] хлопчик не бажає часто відвідувати матір, бо остерігається агресії з боку співмешканця. На момент дослідження хлопчик виявляє потребу у проживанні з батьком. (а.с. 87-92) Відповідно до висновку №160 від 16.11.2020 року психолога-психоаналітика щодо психологічного стану дитини [PERSON] , [INFO] . Вході проведеного повторного психологічного дослідження щодо емоційного стану дитини з`ясовано, [PERSON] [INFO] гостро переживав сімейну ситуацію, що склалася, сприймає її як невизначену, хитку, небезпечну. [PERSON] втомився від постійних сварок та наговорів. Дитина потребує від сім`ї почуття спокою, захисту та безпеки. Як і у попередньому дослідженні, щодо виявлення типів прив`язаності до значущих батьківських фігур, спостерігається сформований надійний тип прив`язаності до батька [PERSON] , коли дорослий для дитини виступає важливою особистістю та є джерелом безпеки. Щодо матері, [PERSON] , то вона входить у коло рідних людей, але у хлопчика до матері сформований амбівалентний тип прив`язаності. На теперішній час між [PERSON] [INFO] та його матір`ю [PERSON] - не існує тісного психологічного контакту. Це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами матері з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу к потребам та бажанням дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в міжособистому спілкуванні. (а.с. 162-168) В судовому засіданні судом в присутності психолога були вислухані думки малолітніх дітей. Так, [PERSON] , [INFO] , пояснив суду, що проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] , також там проживають бабуся та дідусь, він навчається у 61 школі у 4 класі, надалі бажає залишитися проживати разом з батьком. В той же час [PERSON] , [INFO] , пояснив суду, що проживає з мамою та з двома його маленькими братиками, які народилися у мами, зараз навчається у першому класі, та надалі бажає проживати разом з мамою та її чоловіком [PERSON] . Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/1639 від 29.12.2020 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] (а.с.179 ) Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч.1ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст..160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. На підставі ст..89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначене та інтереси малолітніх дітей, приймаючи до уваги вік дітей та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час старший син проживає з батьком, та бажає залишитися проживати саме з ним, а менший син проживає разом з матірю та бажає надалі проживати саме з нею, суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за місцем його постійного проживання за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] , [INFO] залишиться проживати разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] .

Outcome: partial