Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що він (позивач) є власником автомобіля «Опель-Астра 0TGF69», 2006 року випуску (кузов № [NUMBER], двигун [NUMBER]), який був придбаний ним (позивачем) в автосалоні, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим у 2006 році МРЕВ УДАІ. Крім того, вказав, що у період з 2006 року по 2017 рік він безперешкодно користувався своїм автомобілем, та наприкінці 2017 року вирішив його продати, при цьому, при перевірці в Територіальному сервісному центрі 3541 відсутності заборони на відчуження та арешту належного йому (позивачу) майна, було виявлено, що за даними автоматизованого обліку, які відображаються у картці арешту АМТ, державним виконавцем Ленінського ВДВС були винесені постанови про арешт вищевказаного автомобіля, зокрема, державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Комяковим А.М. була винесена постанова від 28.12.2011 року про арешт майна (ВП № 24045331), та державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Ігнатьєвою О.І. була винесена постанова від 05.06.2012 року про арешт майна (ВП № 30708133), на підставі чого, працівником Територіального сервісного центру 3541 було відмовлено йому (позивачу) в оформленні продажу автомобіля та переоформленні права власності на автомобіль на іншу особу. Окрім того, позивач вказав, що з метою з'ясування причин, з яких були винесені постанови про арешт належного йому майна він (позивач) звернувся із запитом до Подільського ВДВС м. Кіровограда, на який (запит) йому (позивачу) Подільським ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області надано відповідь, відповідно до якої постановою ДАІ УМВС № 260778 від 01.12.2010 року на нього (позивача) було накладено штраф у розмірі 510 грн., та в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 28.12.2011 року було винесено постанову про арешт належного йому майна. Також позивача було повідомлено, що постановою ДАІ УМВС № 118246 від 15.11.2011 року на нього було накладено штраф у розмірі 510 грн. та в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 28.12.2011 року було винесено постанову про арешт належного йому (позивачу) майна. Крім того, зазначеним вище листом його (позивача) було повідомлено, що надати більш детальну інформацію та копії постанов про накладення арешту немає можливості, у зв'язку з тим, що завершилися строки зберігання подібних документів, та, усно повідомлено, що у Подільському ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області на даний час відсутні виконавчі провадження, по яким він (позивач) виступає боржником. Також позивач зазначив, що обидві постанови ДАІ УМВС про накладення штрафів були виконані шляхом сплати штрафів, однак у зв'язку з давністю вказаних вище подій квитанції про сплату штрафів у нього (позивача) не збереглися. Крім того, позивач вважає, що наявність арешту на належне йому (позивачу) майно - автомобіль «Опель-Астра 0TGF69», 2006 року випуску (кузов № [NUMBER], двигун [NUMBER]) за відсутності будь-яких правових підстав порушує його конституційні права як власника даного майна, внаслідок чого, він (позивач) вимушений звернутися з даним позовом до суду. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 316, 321, 391 ЦПК України позивач просив зняти арешт з транспортного засобу - автомобіля марки «Опель-Астра 0TGF69», легковий седан, 2006 року випуску, (кузов № [NUMBER], двигун [NUMBER]), що належить йому (позивачу) на праві власності, накладений на підставі постанови про арешт майна від 28.12.2011 року, винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Комяковим А.М. (ВП № 24045331); зняти арешт з транспортного засобу - автомобіля марки «Опель-Астра 0TGF69», легковий седан, 2006 року випуску, (кузов № [NUMBER], двигун [NUMBER]), що належить йому (позивачу) на праві власності, накладений на підставі постанови про арешт майна від 05.06.2012 року, винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Ігнатьєвою О.І. (ВП № 30708133). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.01.2018 року) в судове засідання надав заяву за вх. № 2537 від 30 січня 2018 року про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги про зняття арешту з майна позивач підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Представник відповідача Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце судового розгляду справи належним чином, подав до суду заперечення на позов за вх. № 2075 від 25.01.2018 року, на обґрунтування яких зазначив, що на виконанні в Подільському відділі ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області перебували: постанова № 260778 від 01.12.2010 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 510 грн. на користь держави. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 28.12.2011 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. 29.12.2011 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV), постанова № 116246 від 15.11.2011 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 510 грн. на користь держави. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 05.06.2012 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. 19.10.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України про виконавче провадження (№ 606 XIV). До відділу ДВС з заявою про зняття арешту з автотранспортного засобу звернувся [PERSON], та доказів сплати вищевказаних штрафів не надав, у зв'язку з чим, дотримуючись вимог законодавства, державним виконавцем 08.08.2017 року надано відповідь [PERSON] з посиланням на ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає підстави для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини та Порядок роботи з документами в органах ДВС, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, на підставі чого представник відповідача просив розглянути дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами без його (представника відповідача) участі. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, перевіривши матеріали справи № 405/6560/17, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є власником транспортного засобу марки Opel Astra 0TGF69, легковий седан-В, зеленого кольору, ДНЗ [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску, що підтверджується обліковою карткою приватного АТМ від 20.06.2017 року. Судом також встановлено, що відповідно до картки арешту АМТ (ДНЗ [NUMBER]) дата постановки на автоматизований облік 08.06.2012 року (накладено арешт, ВП №24045331, д/в Комяков А.М., № документа 79962/20 від 30.12.2011 року) транспортний засіб Opel Astra 0TGF69, легковий седан - В, власник [PERSON]). Крім того, відповідно до картки арешту АМТ (ДНЗ [NUMBER]) дата постановки на автоматизований облік 15.06.2012 року (накладено арешт, ВП №30708133, д/в Ігнатьєва О.І., № документа 32264/14 від 06.06.2012 року) транспортний засіб Opel Astra 0TGF69, легковий седан - В, власник [PERSON]). Згідно з інформацією Подільського ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 08.08.2017 року № 18486/13.20-29/5, наданої на заяву [PERSON], вбачається, що відповідно до інформаційної довідки автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебували: постанова № 260778 від 01.12.2010 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 510 грн. на користь держави. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 28.12.2011 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. 29.12.2011 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 2011 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV). Постанова № 118246 від 15.11.2011 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 510 грн. на користь держави. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 05.06.2012 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. 19.10.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV). Надати більш детальну інформацію або ж копію відповідних постанов стосовно накладення арештів немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, переданих на зберігання, становить один рік. Окрім того, [PERSON] роз'яснені положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №606- XIV від 21.04.1999 року, чинній на час винесення державним виконавцем постанов про накладення арешту на майно, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 року) у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 1787-19 від 17.02.2017 року, чинній на час звернення позивача з позовом до суду, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що на час судового розгляду справи в Подільському ВДВС м. Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області відсутні виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], у зв'язку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 28.12.2011 року, винесеної при примусовому виконанні постанови ДАІ УМВС № 260778 від 01.12.2010 року, а також на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 05.06.2012 року, винесеної при примусовому виконанні постанови ДАІ УМВС № 118246 від 15.11.2011 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про зняття арешту з майна та їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., понесені позивачем [PERSON] по справі, залишити по фактично понесеним останнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved