Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з квартири [ADDRESS] та про стягнення витрат, повязаних з наданням комунальних послуг. В подальшому позивач залишив без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів витрат, повязаних з наданням комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 13.04.2016 року за реєстровим № 363, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за реєстраційним номером 179289414123, право власності № 14188989,згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57496882 від 15.04.2015 року. На даний момент в належній йому квартирі без будь-яких правових підстав та без реєстрації місця проживання проживають відповідачі, які для нього є сторонніми особами. На неодноразові його звернення звільнити квартиру добровільно, відповідачі не реагують, чим порушують його законне право власності та майнові інтереси та перешкоджають у користуванні квартирою, внаслідок чого він звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомлені про день та час слухання справи, до суду не зявилися, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купвлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 13.04.2016 року за реєстровим № 363, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за реєстраційним номером 179289414123, право власності № 14188989,згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57496882 від 15.04.2015 року (а.с.6-11). В даній квартирі проживають без реєстрації місця проживання відповідачі, що підтверджується актом житлової організації ПП «Ваш двір» ( а.с.27). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.11.2014, справа № 6-158цс14. Оскільки відповідачі не є членом сімї [PERSON] в сенсі ст. 64 ЖК України, яких-небудь договірних відносин між ними та позивачем, які б були підставою для обмеження прав позивача як нового власника жилого приміщення немає, тому його порушене право користуванням та розпорядженням своїм майном підлягає відновленню, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 551,20, по 275,60 гривень з кожного.

Outcome: approved