Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Дубриничі, вул.Шевченка, №23 Перечинського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом за [PERSON], який помер 29 липня 2018 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 липня 2018 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с.Дубриничі, вул.Шевченка, №23 Перечинського району Закарпатської області. 16 червня 2015 року останній склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON] Останній прийняв спадщину за [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, при цьому окрім нього спадщину не прийняв ніхто, оскільки у покійного з рідні нікого не було. Позивач за час життя останнього доглядав за ним, допомагав такому фізично, матеріально, а також поратися по господарству, при цьому взяв на себе всі витрати за поховання [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на вищевказаний будинок, однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що покійним не було виготовлено та зареєстровано у встановленому законом порядку свідоцтво про право власності і відповідно права власності на даний житловий будинок у [PERSON] не виникло, що на даний час є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просить позов задовольнити.\~\~ У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Представник [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області у підготовче судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2018 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №246279, виданим 01 серпня 2018 року виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №30. Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка, №23 в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області. Разом з цим встановлено, що [PERSON] склав заповіт, яким все належне майно, яке буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права, в тому числі і житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка, №23 в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області заповів позивачу [PERSON], про що свідчить заповіт від 16 червня 2015 року, який посвідчений головою [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №80.\~\~\~ Крім цього встановлено, що позивач [PERSON] з метою оформлення права на спадщину звернувся до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу [PERSON], однак йому було відмовлено у оформленні спадщини та порекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутні документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: с.Дубриничі, вул.Шевченка, №23 Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з цим, згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно розяснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у нього існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при подачі позовної заяви позивачем було сплачено 1166,65 грн. судового збору, то зважаючи на визнання заявленого позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 583,33 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved