Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області померла матір позивача - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 23. [PERSON] проживала в житловому будинку по [ADDRESS] , що належав колишньому колгоспному двору і зареєстрований в Коломийському МБТІ. Станом на 15.04.1991 членами двору були [PERSON] та [PERSON] (батьки позивача). Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями згідно висновку експерта про вартість майна на даний час становить 75150 грн. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок за № 181 від 18.04.1987, яке видане виконкомом Городенківської районної Ради та зареєстроване в Коломийському МБТІ, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому належав колишньому колгоспному двору, де головою колгоспного двору був батько позивача - [PERSON] . Майно двору не ділилось і частки членів двору не виділялись, а тому батькам позивача належало по Ѕ частці майна. Всі члени колгоспного двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15.04.1991) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину на спадкове майно ніхто не оформляв. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на ціле будинковолодіння. Позивач у визначений Законом термін звернувся із заявою в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини. 22 липня 2020 року позивачу приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельний пай. Постановою за № 249/02-31 від 06.08.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] позивачу відмовлено, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на даний житловий будинок видане [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса визначити частку в житловому будинку, та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Після смерті батьків, позивач як спадкоємець 1-ої черги, прийняв спадщину на спадкове майно батьків, вступив у володіння та користування спадковим майном - житловим будинком, однак юридично не оформив. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач Вербівцівська сільська рада подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 квітня 1987 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 44 від 11.03.1987, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9408 від 10.07.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим № 181 за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.04.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 44 від 11.03.1987 р. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 28.07.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1956 році, господарські будівлі та споруди в 1956, 1964, 1965 , 1970 , 1988 , 1989 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 03.07.2020 становить 75150 грн. Довідкою № 156, виданою 14.07.2020 виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на території сільської ради користувалася земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,2500 га. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку в [ADDRESS] двір колгоспний були зареєстровані і проживали: [PERSON] , голова сім`ї, [INFO] , [PERSON] , дружина, [INFO] , що стверджено довідкою № 157 від 14.07.2020, виданою виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] в с.Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області у віці 80 років, про що 03.03.2011 складено відповідний актовий запис № 3, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2011 року Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, уклали шлюб 05.11.1950 р., про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05.11.1950 зроблено запис за № 15, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу (повторне) серії [NUMBER] , виданого 13.03.1991. Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.02.1957. На день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом з ним в житловому будинку в [ADDRESS] була зареєстрована і проживала дружина [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 24 від 29.01.2021, виданою виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину, є його дружина [PERSON] , оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1261/01-16 від 23.10.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62182988 від 23.10.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] ,померла [INFO] в с.Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області у віці 86 років, про що 18.12.2019 складено відповідний актовий запис № 23, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2019 року Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала одна в житловому будинку в [ADDRESS] , що стверджено довідкою № 144 від 23.06.2020, виданою виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину, є її син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 1/2020, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він 03.01.2020, у строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Копією Витягу № 58932789 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 03.01.2020 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65319393 (номер у нотаріуса 1/2020), спадкодавець - [PERSON] . [PERSON] 22.07.2020 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1016 на земельну ділянку, площею 0,7800 га, що розташована на території Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 818128.Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 66155632, що доводиться копією Витягу № 61032605 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданого 22.07.2020. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована нею за законом після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 06.08.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за [ADDRESS] . Причиною відмови нотаріуса є те, що документи надані [PERSON] , які підтверджують право власності на житловий будинок, видані на ім`я спадкодавця [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити частку в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батьків, фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved