Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 21 березня 2011 року він працював монтером колії Київської дистанції колії ПЧ-3. 5 вересня 2011 року його було переведено на посаду електрозварювальника механічного цеху 4-го розряду в Козятинську колійну машинну станцію ДТГО ПЗЗ. 13 листопада 2013 року начальник Козятинської колійної машинної станції - [PERSON], на підставі особистих неприязних відносин в зв'язку з тим, що він та його колега - [PERSON], який також працював електрозварювальником і також, був звільнений, дали правдиві свідчення по кримінальному провадженню відносно посадових осіб Козятинської колійної машинної станції по факту грубого порушення законодавства про працю, досудове розслідування по якому проводять працівники ЛВ на ст. Козятин УМВС України на ПЗЗ, хоча керівництво підприємства на якому він працював вимагало від нього приховати факт грубого порушення трудового законодавства про працю, під час виконання робіт на перегоні «Хролін - Полонне» з 27.08.2013 року по 20.09.2013 року, де вони працювали від 10 до 15 годин на добу, а табелювали їх, як за звичайний восьмигодинний робочий день, в зв'язку з чим він та інші працівники, приблизно 60 чоловік, недоотримали заробітну плату за виконану роботу. В зв'язку з вищевикладеним начальник Козятинської колійної машинної станції - [PERSON] видав наказ № 126/ос про його звільнення з роботи, на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що його звільнено з роботи незаконно, під тиском та погрозами з боку начальника Козятинської колійної машинної станції - [PERSON], тому що останній вживав всіляких заходів щодо його безпідставного звільнення, про що свідчать в його особовій справі заява на звільнення без числа. Також, наказ про його звільнення було видано, коли він перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АВЯ № 090040 від 13 листопада 2013 року Козятинської центральної районної лікарні, чим порушено ст. 40 КЗпП України. Крім того, галузева профспілкова організація Козятинської колійної машинної станції, членом якої він був, не дала згоди на його звільнення, але адміністрація підприємства з невідомих на те причин це не прийняла до уваги. Незаконним звільненням йому завдана моральна шкода, оскільки він був єдиним працюючим членом сім?ї і втратив засоби для існування та не має коштів для існування та утримання двох дітей. Його звичайні стосунки з оточуючими погіршились, бо його було звільнено безпідставно, за появу на робочому місці нібито у нетверезому стані, хоча даного факту за участю медичних працівників зафіксовано не було, крім того акт про появу на робочому місці в стані сп??яніння був складений без його присутності та в складі працівників адміністрації Козятинської колійної машинної станції, які виконують будь - які, в тому числі незаконні, забаганки та підтримують думку керівництва. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 5000 гривень. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позов підтримав і підтвердив обставини викладенні в ньому. Представник відповідача - ДТГО «Південно - Західна залізниця» - Остапенко Р.Ю. в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що звільнення [PERSON] було проведено, відповідно до діючого трудового законодавства, оскільки 07.11.2013 року о 15 год. на Козятинській колійній машинній станції дійсно був виявлений факт знаходження позивача на роботі в стані алкогольного сп'яніння. Це підтверджено актом від 07.11.2013 року про знаходження [PERSON] на робочому місті в нетверезому стані. Крім того, [PERSON] відмовився від проходження медичного обстеження та дачі пояснень щодо свого нетверезого стану, про що складено акт від 07.11.2013 року про відмову від проходження медичного обстеження. Також, факт знаходження позивача на роботі в стані алкогольного сп'яніння підтверджується пояснювальною запискою головного механіка - [PERSON] та пояснювальною запискою майстра з експлуатації та ремонту машин і механізмів - [PERSON], які безпосередньо виявили [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння. Більш детальні мотиви виклав в своїх письмових запереченнях, які приєднанні до матеріалів справи. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - начальник Козятинської колійної машинної станції [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і дав аналогічні пояснення, що і представник відповідача. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що з 21 березня 2011 року позивач почав працювати монтером колії Київської дистанції колії. 5 вересня 2011 року його було переведено на посаду електрозварювальника механічного цеху 4-го розряду в Козятинську колійну машинну станцію ДТГО ПЗЗ. Наказом начальника Козятинської колійної машинної станції ДТГО «Південно - Західна залізниця» П.І. - [PERSON] № 126/ос від 13.11.2013 року [PERSON] було звільнено з роботи за появу на роботі в нетверезому стані, відповідно до ст. 40 п. 7 КЗпП України. Підставою для прийняття даного наказу про звільнення були наступні документи, які підтверджували стан алкогольного сп?яніння [PERSON] а саме: акт знаходження на робочому місці в нетверезому стані від 07.11.2013 року; акт відмови від проходження медичного обстеження та надання пояснення [PERSON] від 07.11.2013 року; пояснювальна записка головного механіка [PERSON]; пояснювальна записка майстра [PERSON]; протокол оперативної наради при начальнику КМС від 13.11.2013 року. Суд вважає, що адміністрація Козятинської колійної машинної станції ДТГО «Південно - Західна залізниця» при визначенні вини [PERSON] у встановленні факту дисциплінарного проступку, який ставився в йому в провину підійшла поверхово, не залучивши до його фіксування будь - кого з членів профспілки, членом якої є позивач, щоб забезпечити об?єктивність і незаконно звільнила його з роботи, оскільки свій стан 07.11.2013 року [PERSON] пояснював лише втомою. Також, адміністрація не врахувала того факту, що напередодні звільнення та в день звільнення позивач мав хворобливий стан з приводу гострої зубної болі і звертався до лікаря, що підтверджується довідкою лікаря - стоматолога КП «Козятинська районна стоматологічна поліклініка» Козятинської районної ради від 12.11.2013 року. А в період з 13.11.2013 року по 19.11.2013 року позивач перебував на лікарняному з діагнозом гострий гнійний періосептит нижньої щелепи зліва, що підтверджується довідкою лікаря - стоматолога КП «Козятинська районна стоматологічна поліклініка» Козятинської районної ради від 19.11.2013 року та листком непрацездатності серії АВЯ № 090040. Звільнення позивача в період його непрацездатності є грубим порушенням вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України, яка вказує на недопустимість звільнення працівника в період його непрацездатності. Крім того, профспілка, членом якої є позивач, не дала згоди на звільнення, дана обставина також, не була врахована адміністрацією підприємства. Тому, позивача слід поновити на роботі та слід стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, тобто, з дня звільнення до дня постановлення судового рішення, що складає 2 місяці та 28 дні. Відповідно до поданої суду довідки № 9 від 06.02.2014 року середньомісячний заробіток [PERSON] на момент звільнення становив - 3121, 06 грн., а середньоденний - 102, 33 грн. Після проведеного розрахунку, сума, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 2 місяці *3121, 06 грн. + 28 дні*102, 33 грн. = 9107, 36 гривень. Незаконним звільненням позивачу завдана моральна шкода, оскільки він є був єдиним працюючим членом сім?ї і втратив засоби для існування та не має коштів для існування та утримання двох дітей. Його звичайні стосунки з оточуючими погіршились, бо його було звільнено безпідставно, а тому, її слід також стягнути з відповідача на користь позивача,

Outcome: partial