Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником житлового будинку №241 Соколовського масиву, товариство «Труд» на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в якому проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] Однак відповідачі добровільно відмовляється виселитися з нього, чим порушують права власника на його користування та володіння, що стало підставою для подачі позову. Позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити позов з підстав визначених у ньому. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що сторони 30 серпня 2012 року уклали попередній договір про укладення в майбутньому договорів купівлі-продажу, а тому проживають в спірному будинку на законних підставах. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 01 жовтня 1999 року [PERSON] набув право власності на садовий будинок та земельну ділянку №241 площею 0,045 га. для ведення садівництва, які розташовані на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Соколовський масив товариства «Труд» (а.с.3). 13 серпня 2012 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений попередній договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] зобовязувався у термін до тринадцятого серпня дві тисячі чотирнадцятого року укласти в майбутньому Договори (Основні договори), за якими передати у власність (продати) [PERSON] належний йому на праві власності садовий будинок та приватизовану земельну ділянку № 241 (двісті сорок один) площею 0,045 гектара, призначену для ведення садівництва, які розташовані в Соколовському масиві товариства Труд на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області за ціною 56 000,00 (пятдесят шість тисяч) гривень, який на день звернення до суду не укладений. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.ст.387, 391 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної правової підстави заволоділа ним, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки суду не надано будь-яких доказів того, що відповідачі, на відповідній правовій підставі, проживають у вказаному будинку, належному на праві власності позивачу, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, оскільки у відповідачів відсутні підстави перебування у спірному приміщенні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь держави витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved