Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0604 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], ділянка [NUMBER], передана для ведення садівництва, яка належала [PERSON], померлому [INFO], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список адрес місць розташування земельних ділянок, згідно якого вказана адреса - «Прибой», садівниче товариство № 3 (виноградарське), а у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД - 28 № 072770, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 30.09.1998 року, вказана адреса - «[ADDRESS]». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД -28 № 072770, виданого 30.09.1998 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 882, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0604 га, яка розташована на території [ADDRESS], виділена для ведення садівництва. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка, площею 0,0604 га, яка розташована в [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35535372 від 26.10.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 10.10.1950 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29.11.1949 року бюро актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено листом № 2115/2-21 від 05.09.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 30.07.2014 року за № 1730/2-21 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список адрес місць розташування земельних ділянок, згідно якого вказана адреса - «Прибой», садівниче товариство № 3 (виноградарське), а у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД - 28 № 072770, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 30.09.1998 року, вказана адреса - «[ADDRESS]». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved