Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 21.10.2000 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 136. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. На даний час вона з відповідачем разом не проживають. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає, інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 23.11.2001 (а.с.3), що сторони є батьками сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.8). З свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26.02.2003 (а.с.3), вбачається, що сторони є батьками сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати, пов`язані з їх вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дітей. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved