overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 лютого 1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці між сторонами зареєстровано шлюб, про що 18 лютого 1990 року зроблено відповідний актовий запис №462. Від шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, а відповідач [PERSON] їх визнала. А тому суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 18 лютого 1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці між сторонами зареєстровано шлюб, про що 18 лютого 1990 року зроблено відповідний актовий запис №462 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 лютого 1990 року. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] (а.с.3). Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому останній наполягав у своїй позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved