Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та виселити його з цієї квартири. В обґрунтування позову посилається на те, що являється власником зазначеної квартири. Відповідач являється колишнім власником цього житла. В порушення умов договору, після відчуження квартири відповідач продовжує проживати у ній, відмовляється її звільняти, хоча має у власності інше житло. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 21 січня 2017 року відповідач продав, а позивач купив квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, 21.01.2014 року за реєстровим № 124. Згідно п. 7 вказаного договору відповідач у строк до 01.02.2017 року зобовязався звільнити квартиру від належних речей домашньої обстановки та вжитку та знятися з реєстраційного обліку. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 7861698 від 23.01.2017 року на час розгляду справи відповідачу на праві власності належить інше житло, а саме - кімната № 9, в будинку готельного типу № 26 що знаходиться по вул. Миру в м. Харкові. З позовної заяви видно, що не дивлячись на наявність у власності іншого житлового приміщення, відповідач продовжує проживати у квартирі, що на даний час належить позивачу і відмовляється з неї виселятися. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 346 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Виходячи з наведеного, з моменту відчуження квартири [ADDRESS], відповідач втратив права володіння, користування та розпорядження цим майном. Водночас, частиною 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України). При цьому відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин вимога позивача, як власника квартири, про усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном та виселення відповідача підлягає задоволенню. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, судовий збір у сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved