Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 18 лютого 2021 року до суду з позовом до Держави Україна в особі Гадяцької міської ради, КНП «Гадяцька МЦЛ», третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди.Просив визнати протиправною бездіяльність КНП «Гадяцька МЦЛ» та стягнути з відповідачів 10000 грн та зобов`язати Гадяцьку міську раду належним чином контролювати роботу КНП «Гадяцька МЦЛ». В обґрунтування позову зазначив, що КНП «Гадяцька МЦЛ» не виконує його програму реабілітації інваліда від 10.04.2020 №410, оскільки не здійснила забезпечення його біфокальними окулярами і лупами, а також належним лікуванням. 11.03.2021 відповідачем КНП «Гадяцька МЦЛ» надано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки біфокальні окуляри та лупи не входять до переліку технічних засобів реабілітації , які отримують безпосередньо особи з інвалідністю в закладах охорони здоров`я, тобто підприємство не мало права забезпечувати за власний рахунок [PERSON] . Тому, [PERSON] було видано довідку ЛКК про те, що він потребує забезпечення даними засобами за рахунок органів місцевої влади з вказанням орієнтовної суми вартості виробу. У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач КНП «Гадяцька МЦЛ» надав заяву про розгляд справи без участі його представника. Представник відповідача Гадяцької міської ради будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. [PERSON] підтверджено другу групу по зору, інвалід з дитинства безтерміново та поновлено індивідуальну програму реабілітації інваліда №410 від 10.04.2020 року, затверджену рішенням офтальмологічної МСЕК, згідно якої [PERSON] потребує забезпечення окулярами та лупою. Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 757 «Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда покладено на лікувально-профілактичний заклад та управління соціального захисту населення за місцем проживання. Згідно довідки №253 від 03.08.2020, виданої КНП «Гадяцька ЦРЛ» Гадяцької районної ради Крат М.В. потребує забезпечення біфокальними окулярами та збільшувальною лупою на загальну суму 5000 грн. Довідка про стан здоров`я надана до ОТГ. Таким чином, позивачем не доведено, що КНП «Гадяцька МЦЛ» проявила протиправну бездіяльність, оскільки необхідну довідку для виконання індивідуальної програми реабілітації йому було надано. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень у судовому засіданні позивача, [PERSON] до Гадяцької ОТГ після звернення до лікувального закладу та отримання довідки про вартість біфокальних окулярів не звертався. Окрім того, зазначив, що ним подано відповідний позов до управління соціального захисту населення. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оцінивши надані позивачем пояснення та докази щодо завдання йому матеріальної та моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено факту завдання йому матеріальної та моральної шкоди відповідачами. Позовна вимога щодо зобов`язання Гадяцької міської ради здійснювати належний контроль за роботою КНП «Гадяцька МЦЛ» не конкретизована та виходить за межі компетенції суду, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed