Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Вільногірської міської ради Дніпропетровській області, про визнання права на спадкування за заповітом та визнання факту постійного, спільного проживання спадкодавця разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування посилається на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, яка складається в тому числі з належних йому при житті квартири, земельної ділянки та гаражу. При житті, його батько склав заповіт, відповідно до змісту заповіту, усе належне батькові при житті майно та права на нього, він заповів йому. За життя, його батько, починаючи з літа 2010 року - по день своєї смерті проживав разом з ним, оскільки він у наслідок свого віку та наявних у нього хронічних хвороб, якими він страждав, потребував постійного стороннього нагляду та догляду за ним, постійного відвідування медичних закладів, систематичного проходження медичного лікування в різних медичних закладах міста та області. 15 лютого 2018 року, він звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, постановою якого від 15 лютого 2018 р., йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька, у зв'язку із пропуском ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємці першої черги за законом на зазначену вище спадщину після смерті його батька, на цей час відсутні. Від свого права на спадщину після смерті батька він не відмовлявся та відповідних заяв до органів нотаріату не подавав і бажає отримати спадщину в повному обсязі,а тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 01.11.2018 року, було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за юридичною адресою. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав. Сторони про справі, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавали. В судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, своєю телефонограмою просить справу розглядати без їх участі, позов визнають. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що вони з [PERSON] були сусідами та підтвердив, що позивач - [PERSON], проживав більше аніж пів року разом зі своїм батьком - [PERSON], по день смерті останнього за адресою: [ADDRESS]. Ознайомившись зі змістом позову, вислухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України) За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року, в м. Вільногірську Дніпропетровської області помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом (повторним) про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2017 р. (а.с. 12). Родинні зв'язки між позивачем та померлим [PERSON], а саме, що вони є батьком і сином, підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії[NUMBER] від 05.10.2017 р (а.с.15). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована на території с. Бикове, Биківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, квартири [ADDRESS], гаражу [ADDRESS] За життя [PERSON], склав заповіт від 26.01.2012 року, яким заповів [PERSON], все майно, що буде йому належать на день смерті ( а.с.16). Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. (а.с.14). З наданої суду копії спадкової справи вбачається, що позивач 15 лютого 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Савельєвої Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи також міститься витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) та довідка № 371 від 12.01.2018р.(а.с.28-32). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки в судовому засіданні, сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті останнього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та встановити факт того, що [PERSON], постійно проживав разом зі спадкодавцем - [PERSON], померлим [INFO] р., на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати залишити за останнім, тобто - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved