Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 28.04.2001 року був зареєстрований шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 465. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя, на виховання дитини. В наслідок цього між сторонами виникали сварки та суперечки. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. Примирення неможливе. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Позивач самостійно вимушена утримувати дитину. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою, та стягнення з нього на користь позивача аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28.04.2001 року був зареєстрований шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 465. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2013 року. Примирення між ними неможливе, спільне господарство не ведуть, таким чином зберегти сім*ю неможливо. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження серії 1-ВЛ №198571, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Дитина проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, пр.-т [PERSON], 1/3, кв.31. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2.стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4.інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом на 1 травня 2016 року складає 1531,00 грн. відповідно до ЗУ Про державний бюджет України на 2016 рік. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач офіційно не працює. З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що відповідач тимчасово не працює, має не регулярний дохід, суд встановлює розмір аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до зміни матеріального становища сторін. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved