Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 12\~000 (дванадцять тисяч) грн., судові витрати. Позов обґрунтовував тим, що 21 травня 2014 року сторони уклали договір позики на суму 12\~000 (дванадцять тисяч) грн. Гроші були передані в той же день у повному обсязі. Вказану суму відповідач зобовязався повернути до 01.12.2015 року. Вказаний договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. При укладенні договору та передачі грошей були присутні свідки. У січні 2016 року позивач нагадав відповідачеві про борг з проханням повернути гроші, але відповідач відмовив у його поверненні. В даний час відповідач ухиляється від зустрічі з позивачем та у телефонних розмовах повідомляє про відсутність у нього грошей. У звязку з цими обставинами позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в заяві, що надійшла до суду просив справу розглянути без його участі та задовольнити його вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст.74 ч.5 ЦПК України, на розгляд справи не зявився. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до копії розписки від 21.05.2014 року, [PERSON], [INFO] взяв у борг 12000 (дванадцять тисяч) грн. в [PERSON] 21.05.2014 року. Зобовязується повернути взятий ним борг 1.12.2015 року. Дає згоду виплачувати частково щомісяця по 500 грн. Розписка написана в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. А в ч.2 цієї ж статті зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичену суму відповідач зобов'язувався повернути 1.12.2015 року, про що зазначав у розписці. Проте, на даний час відповідач борг не повернув та на прохання позивача не реагує. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики в сумі 12\~000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved