Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в наслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 22 липня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, що сталася на вулиці Електрозаводська у місті Кривому Розі, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки Hyundai Matrix, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Протокол про адміністративне правопорушення був складений на позивача, однак постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10 грудня 2013 року адміністративну справу у відношенні [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Оскільки відносно відповідача [PERSON] не порушувалась кримінальна справа і не складався протокол про адміністративне правопорушення, це не є підставою не притягнення особи до цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Відповідно п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Окрім того, [PERSON] видав генеральну довіреність на [PERSON] на право розпорядження автомобілем та право на отримання відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля. Внаслідок чого, [PERSON] має право на відшкодування завданої майнової шкоди спричиненого власнику автомобіля «Hyundai Matrix» реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно до висновку авто товарознавчого дослідження № Д62/11/13 від 25.11.2013 року сума матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «Hyundai Matrix» реєстраційний номер [NUMBER], пошкоджений при ДТП складає 71 903,82 грн. Водій автомобіля «Scoda Octavia» транзитний номер BE 8525 [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, внаслідок чого МТСБУ відшкодовує завдану шкоду у межах ліміту. Згідно п. 9.2. ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Разом з тим згідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а саме - 1000 грн. Таким чином, загальна сума майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] складає 71 903,82 грн. Внаслідок чого, МТСБУ повинно відшкодувати [PERSON] майнову шкоду у розмірі - 49 000,00 грн. [PERSON] повинен відшкодувати [PERSON] суму у розмірі - 22 903,82 грн. Також у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для його ремонту, через що він тривалий час душевно страждав, переживав після ДТП, у зв'язку із значним пошкодженням його автомобіля, порушена його психіка так як я дуже нервував за наслідками ДТП. Враховуючи те, що внаслідок протиправних дій відповідача він опинився в безнадійному стані, відчуває себе безпорадним, бо втратив душевний та психічний спокій по відношенню до себе. За наслідками ДТП він позбавлений можливості звичайного для себе життя, адже свій автомобіль до ремонту не можу використовувати за призначенням, затрачує час на пошук грошей на ремонт автомобіля, які відповідач ігнорує сплачувати за наслідками своїх протиправних дій, це все свідчить про зміну звичайного для нього способу життя та вказані обставини вимагають від нього додаткових зусиль для організації його життя. Крім цього ця подія також вплинула на його сім'ю в цілому та принесла його близьким фізичні та душевні страждання. Ця подія істотно змінила його життєві відносини і порушила побут його сім'ї, він багату часу змарнував на збирання документів та представництво своїх інтересів в міліції, суді, а не на сім'ю. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди він виходить з провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна шкода, характер і тривалість його переживань, істотності змушені зміни життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього стану здоров'я й спокою. Тому позивач просить суд постановити рішення яким стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 гривень 00 копійок, Та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно заявленим вимогам 2000 гривень 00 копійок, судові витрати пропорційно заявленим вимогам 962 гривні 64 копійки. Позивач у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши заяву про розгляд справи у його відсутність у якій вони позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в справі були судом повідомлені про час та місце розгляду цієї справи належним чином, однак вони до суду не з'явились та не повідомили суд про причину своєї неявки у судове засідання. Третя особа у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому суд, у судовому засіданні встановив, що доводи позивача в справі повністю підтверджені письмовими доказами, а саме, - Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10 грудня 2013 року, Постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014, Висновок авто товарознавчого дослідження № Д62/11/13 від 25 листопада 2013 року та іншими документами долученими до справи. Так, відповідно до висновків викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2012 року «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» зазначено, що відсутність у діях відповідача складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Статтею ч.4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування а саме якщо вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України за №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відповідальність за шкоду, заподіяну джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців, вирішується за правилами: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. Згідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою. Згідно до п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а саме 1000 грн. Таким чином розмір матеріального збитку, завданого позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, який повинен бути відшкодований позивачу складає 71903 гривні 82 копійки, з Моторного (транспортного) страхового бюро України - у сумі 49 000 гривень 00 копійок, з [PERSON] - у сумі 22903 гривні 82 копійки. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. На думку суду сума моральної шкоди не доведена у повному обсязі. Тому підлягає частковому відшкодуванню на користь позивача спричинена йому неправомірними діями відповідача моральна шкода, яка виразилась в порушенні нормального ритму життя, та порушенні життєвих зв'язків. Розмір заподіяної моральної шкоди суд визначив в 2000 гривень 00 копійок, саме така сума на думку суду є достатньою для відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу цивільних та адміністративних справах», від 20 грудня 2011 року, передбачено, що розмір компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується старої на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, я надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під вчинення окремих процесуальних дій по судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається відповідному судовому рішенні. Відповідно до акту виконаних робіт, адвокатом витрачено 4 годин 11 хвилин на надання консультацій стосовно процесуального порядку вирішення справи, ознайомлення з матеріалами справи, складання позовної заяви та участь у судовому засіданні, що з врахуванням мінімально заробітної плати на 2013 рік передбаченої ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013рік» складає 2 018 гривень 72 копійки. ( 4 год. 11 хв. х 1 147,00 грн. х 0,40), по домовленості сплачено 2 000 гривень 00 копійок. Таким чином, стягнути з [PERSON] на користь позивача за судовий збір у сумі - 962 гривні 64 копійки, та за надання юридичної допомоги у сумі - 2000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial