Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] на користь відповідача суму боргу у розмірі 163769,00 грн., 3% річних зі період з 15.03.2011 р. по 13.12.2013 р. у сумі 21679, 64 грн.. судовий збір у сумі 2854,49 грн. на підставі розписки про позику від 22.12.2010 р. В судовому засіданні позивач пояснив, що між та ним та відповідачем існували дружні стосунки. В 2008 році сторони домовились про продаж автомобіля «subaru legacy» державний номер [NUMBER], що належав позивачеві, за 25000 доларів США з відстрочкою платежу. У вересні 2008 року [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] приїхали додому до [PERSON] у м. Ялту, смт. Голуба Затока, де відповідач отримав від позивача придбаний ним автомобіль. Після цього, сторони разом поїхали до приватного нотаріуса Ялтинського міського нотаріального округу, який оформив та видав довіреність на транспортний засіб надану [PERSON] на користь [PERSON] Після цього [PERSON] з сином уїхали на автомобілі до себе додому. Через деякий час, [PERSON] привіз гроші за куплений автомобіль, але ж їх не віддав, просив залишити у себе для подальшого використання за власним розсудом, оскільки вони йому були потрібні і разом з тим, попросив в борг 8000 доларів США для купівлі земельної ділянки. Позивач погодився, але через деякий час дізнався про те, що [PERSON] автомобіль продав, а гроші так і не повернув. Щодо наданої розписки (а.с.6), позивач пояснив, що вона була написана відповідачем 22.12.2010 р. вдома у [PERSON] в м. Харкові, де саме він не пам'ятає, куди він запросив [PERSON] на каву та для вирішення фінансових питань, за ініціативою відповідача. Гроші він зобов'язався повернути до 15.03.2011 р., але не виконав цього. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 17.02.2014 р. (а.с.22) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 04.04.2014 р. позов не визнав, в подальші судові засідання не з'являвся, надав заперечення (а.с. 69-73) в яких посилався на недоведеність обставин, зазначених в позовній заяві і відсутність будь-яких боргових зобов'язань перед позивачем та просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, адвокат [PERSON], який діяв на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с. 67, 68) проти позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Через канцелярію суду надав розписку від 18.08.2010 р., з якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] автомобіль «subaru legacy» державний номер [NUMBER] в якості оплати за виконану роботу за надані послуги. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає що позов задоволенню не підлягає за наступних обставин: Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Це означає, що в разі коли сторони дійшли згоди щодо купівлі-продажу автомобіля «subaru legacy» державний номер [NUMBER], цей правочин повинен був бути вчинений відповідно до вимог, передбачених ст.657 ЦК України. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. На підтвердження позовних вимог про стягнення грошової суми з відповідача, [PERSON] була надана розписка. За ч.2 ст.1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні написання розписки не визнав та заперечував проти існування у нього перед позивачем будь-яких фінансових зобов'язань. Відповідно до ст..10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що розписка дійсно була написана відповідачем власноруч при обставинах, викладених в позовній заяві та підтриманих в судовому засіданні, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявив. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed