Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його рідна тітка - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), розміром - 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка за життя належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 19.12.1996р. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був батько позивача - [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, а саме, після її смерті здійснив поховання, забрав речі домашнього вжитку та отримав на руки сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав померлій. У відповідності до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, не оформивши належним чином прав на успадковану ним земельну частку (пай). Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] була мати заявника - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 05.07.2002 року державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори. [INFO] [PERSON] померла не оформивши належним чином прав на земельну частку (пай) розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Заявник прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2007 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори. 10.04.2015р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу, проте в оформленні вказаної земельної частки (паю) в якості спадкового майна йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту прийняття спадщини. Позивач прохав суд визнати, що йому в порядку спадкування, праві приватної власності належить земельна частка (пай) розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, та за життя належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво інтересів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, показав суду, що позивач не може належним чином оформити право власності на успадковану земельну ділянку в зв'язку із втратою відсутністю підтвердження прийняття спадщини. Прохав позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку. У судове засідання представник відповідача - Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області не з'явився. До суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечували, позов визнали. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивача - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), розміром - 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка за життя належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 19.12.1996р. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був батько позивача - [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, а саме, після її смерті здійснив поховання, забрав речі домашнього вжитку та отримав на руки сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав померлій. У відповідності до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], не оформивши належним чином прав на успадковану ним земельну частку (пай). Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] була мати позивача - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 05.07.2002 року державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], не оформивши належним чином прав на земельну частку (пай) розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Заявник прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2007 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори. 10.04.2015р. заявник звернувся до приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу, проте в оформленні вказаної земельної частки (паю) в якості спадкового майна йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту прийняття спадщини. В судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що вини особисто були знайомі із [PERSON] та [PERSON]. Підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. [PERSON] проводив догляд за своєю хворою сестрою, провів поховання останньої та прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Outcome: approved