Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 28.08.2015 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1202. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що в них часто виникають сварки. Подружні стосунки не підтримують з лютого 2020 року, шлюб носить формальний характер. А тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 13.02.2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач - [PERSON] не з`явився, але 15.04.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. В судове засідання відповідачка - [PERSON] не з`явилася, але 15.04.2020 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1202. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Як вбачається із матеріалів справи, а саме, відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи, тому він звільнений був від сплати судового збору при подачі даного позову. За таких підстав, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved