Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в обґрунтування якого зазначив, що з 17 вересня 1994 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району, актовий запис №16. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в своїй заяві зазначив те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки на підставі чого у сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини між ними припинилися з грудня 2017 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. На примирення не згоден. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про те, що просить суд справу розглянути за його відсутності, а також проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.54). Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області (а.с.49, 52). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 279505 від 17 вересня 1994 року, між позивачем та відповідачем, Новоолександрівською селищною радою Краснодонського району, зареєстровано шлюб, актовий запис №16 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В своєму позові позивач зазначив, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки на підставі чого у сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини між ними припинилися з грудня 2017 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. На примирення не згоден. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved