Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 23 лютого 2014 року відповідачем йому заподіяні тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, за що відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України. 09 жовтня 2014 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв'язку з передачею особи на поруки трудовому колективу Червонослобідської музичної школи. Вказаними діями [PERSON] йому було завдано матеріальну шкоду, він проходив лікування у неврологічному відділенні Черкаської районної лікарні в період часу з 25.02.2014 року по 07.03.2014 року, на підтвердження чого надав виписку із історії хвороби та копії чеків і квитанцій на придбання ліків. Також діями [PERSON] йому було завдано моральні страждання, оскільки він не мав можливості тривалий час працювати та вести повноцінний спосіб життя, у нього погіршився нервовий стан, які він оцінює у 8000 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у сумі 890, 30 грн. та моральну шкоду у сумі 8000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги зменшив, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у сумі 890, 30 грн. та моральну шкоду у сумі 4000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Вказав, що не має таких коштів, для сплати позивачу, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] 2005 року народження та сина [PERSON] 2003 року народження, який ще й являється інвалідом з дитинства до 18 років. Крім того він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка проживає разом з ним та якій він надає матеріальну допомогу. Заслухавши сторони, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував завдані його незаконними діями збитки, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2014 року відповідач [PERSON] заподіяв позивачу [PERSON] тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Ухвалою Черкаського районного суду від 09.10.2014 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв'язку з передачею особи на поруки трудовому колективу Червонослобідської музичної школи. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Наведені в ухвалі обставини щодо вчинення злочину відповідачем і заподіяння ним шкоди позивачеві, не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до виписки із хвороби стаціонарного хворого № 1378 неврологічного відділення Черкаської ЦРЛ позивач [PERSON] знаховся на обстеженні та лікуванні в Черкаській центральній районній лікарні з 25.02.2014 року по 07.03.2014 року. Суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача [PERSON] була заподіяна позивачеві [PERSON] матеріальна шкода, яку суд оцінює в 542 гривні на придбання медичних препаратів ревмоксікам, ніцерум, кортексин, магнікор та попутних медичних засобів відповідно до призначеного лікування, зазначеного у виписці із хвороби стаціонарного хворого № 1378 неврологічного відділення Черкаської ЦРЛ та наданих копій товарних чеків і квитанцій. Оскільки решта суми матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача не підтверджена товарними чеками та квитанціями, а медичні препарати, що вказані в чеках, не призначалися [PERSON] лікарями. Позивачем [PERSON] доведено, те що йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача щодо нанесення йому умисного легкого тілесного ушкодження. Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках, час та зусилля необхідні для їх відновлення, приймаючи до уваги те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких інвалід дитинства та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу [PERSON] слід визначити в сумі 1500 грн. При подачі позовної заяви до суду, позивач [PERSON] був звільнений від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: partial