Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області Будика Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2921, належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку з 21.11.2018 року зареєстрований [PERSON] , який з січня 2020 року в будинку не проживає, власних речей в ньому не зберігає, виїхав у невідомому напрямку. Наявність реєстрації відповідача в його житловому будинку чинить йому перешкоди у праві розпорядження та користування нерухомим майном. В зв`язку з чим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 30.07.2021 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в позовній заяві відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; зазначення попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, або зазначення відсутності намірів нести судові витрати під час розгляду справи; а також для підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків. 13.08.2021 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем було подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 17.08.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про виклик та допит свідків, яке вищенаведеною ухвалою суду було задоволено. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, просив справу розглянути у його відсутність,а також відмовився від допиту заявлених свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник третьої особи: виконавчого комітету Нікольської селищної ради Донецької області - Мітько В. у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника Нікольської селищної ради. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви позивача та представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області Будика Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2921, [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить домоволодіння [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське бюро технічної інвентаризації» № 19963148 від 21.08.2008 року. Згідно домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] та довідки Новокраснівської сільської ради Нікольського району Донецької області про реєстрацію місця проживання особи № 800 від 21.11.2018 року [PERSON] з 21.11.2018 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконкому Нікольської селищної ради Донецької області № 186 від 15.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не мешкає з 10 січня 2020 року. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач на законних підставах є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] і має право на власний розсуд безперешкодно володіти, розпоряджатися та користуватися належним йому нерухомим майном, а відповідач зареєстрований в зазначеному будинку, але в ньому фактично не проживає без поважних причин та у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, що порушує право позивача на користування належним йому майном, а тому його право порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Між тим, слід зазначити, що судом не беруться до уваги докази (Акти обстеження домоволодіння по [ADDRESS] , власник [PERSON] ) додані стороною позивача, оскільки відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, що не відповідає вимогам ч.9 ст. 83 ЦПК України. Також задовольняючи позов суд виходить з того, що відповідачем відзиву не подано та не спростовано доводи позивача. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved