Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної\~ради Житомирської\~області про\~визнання права\~на завершення\~приватизації земельної\~ділянки в\~порядку спадкування\~за заповітом,мотивуючи свої вимоги тим, що 17.01.2018 року померла його мати [PERSON], яка за життя заповіла все належне їй майно позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку. Також за життя [PERSON] розпочала приватизацію присадибної земельної ділянки по вул. Миру, 2А, в смт. Брусилів, Брусилівського району Житомирської області. Землевпорядною організацією було виготовлено технічну документацію на зазначену земельну ділянку за рішенням 9 сесії 7 скликання Брусилівської селищної ради від 14.09.2017 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації [PERSON] Органами Держгеокадастру було внесено в Державний земельний кадастр та присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 1820955100:01:003:6116. Однак отримати рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації та передачу вказаної земельної ділянки їй у власність [PERSON] не встигла в звязку зі смертю. Оскільки позивачу в затвердженні вказаної технічної документації відмовлено, він звернувся з даним позовом до суду та просив визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17.01.2018 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, подали до суду заяву, в якій просили суд позов задовольнити та справу розглянути в їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в судове засіданні також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, викладені в позовній заяві обставини підтверджуються наступними дослідженими судом доказами: копією свідоцтва про смерть № І-ТП № 322605 від 17.01.2018 р., згідно якого [PERSON] померла 17 січня 2018 р. у віці 90 років (а.с. 80); копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (серія І-ТП № 292423), в якому матірю вказана [PERSON] (а.с. 7); довідкою, виданою виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради від 13.02.2018 р. № 438, згідно якої [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], разом з нею були зареєстровані та постійно проживали: син [PERSON] (1955 р.н.), невістка [PERSON] (1959 р.н.), онуки [PERSON]В.(1982 р.н.) та [PERSON] ( 1986 р.н)-(а.с. 14); витягом з рішення Брусилівської селищної ради Житомирської області девятої сесії сьомого скликання від 14.09.2017 р., згідно якого [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації та передачі у приватну власність земельних ділянок (а.с. 18); копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно якого інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820955100:01:003:6116 ( площею 0,1200 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), розташовану за адресою: вул. Миру, 2, в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області, відсутня ( а.с. 9-11); копією заповіту від 10.12.2001 р., згідно якого [PERSON], [INFO], заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 13); постановою приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу [PERSON] від 11.08.2018 р. про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вул. Миру, 2, в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області після смерті [PERSON], померлої 17.01.2018 р., у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 15); відповіддю Брусилівської селищної ради Житомирської області від 27.08.2018р. № 906 про відмову в наданні дозволу на завершення приватизації [PERSON] земельної ділянки у звязку з її смертю (а.с. 16). Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1218\~ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як розяснив у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак встигла її завершити, наявні законні підстави для надання позивачеві, який є спадкоємцем після смерті [PERSON], права на завершення приватизації спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1820955100:01:003:6116 ( площею 0,1200 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), розташованої за адресою: вул. Миру, 2, в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що померла 17.01.2018 року, тобто задоволення його позовних вимог. На підставі викладеного ст.ст. 328, 377, 1216, 1217, 1223, ЦК України, ст.125 ЗК України та

Outcome: approved