Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа прокурор Дергачівського району Харківської області про стягнення додаткових грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він - позивач по справі інвалід І групи з дитинства, важка форма ДЦП, пересувається в інвалідному візку. За станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, який надає йому мама [PERSON] Відповідач [PERSON] є батьком позивача, зрадив позивача, викреслив його зі свого життя. [PERSON] не взяв відповідальність на себе за народження сина, не надавав позивачу ніколи ніякої допомоги. Сплачувати аліменти його змушують лише через суди, при цьому [PERSON] знаходив любі варіанти хитрити, платить лише мізерні суми аліментів і ухиляється взагалі від сплати аліментів. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за № 2-3778 від 20.11.2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на непрацездатного повнолітнього сина [PERSON], тобто позивача, в розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 12 частини неоподаткованого податкового мінімуму доходів громадян. Батько позивача [PERSON] не бажає виконувати рішення суду, сплачувати позивачу аліменти і навмисно ухиляється від сплати аліментів. З 2010 року [PERSON] в порушення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2002 року припинив сплачувати аліменти, в яких позивач має гостру потребу. Згідно розрахунків відділу ДВС Дергачівського району на 01.04.2013 року [PERSON] має заборгованість по аліментам в сумі 19487,61 грн. у зв'язку зі злісним ухиленням від сплати аліментів. Так як позивач є інвалідомом з важкою формою ДЦП, йому постійно приходиться купувати життєво необхідні ліки, памперси, засоби, щоб позивач міг підтримувати своє здоров'я і своє життя, за кожний день якого позивач бореться. По причині не отримання аліментів з батька [PERSON] з 2010 року [PERSON] вважає можливим стягнути з батька [PERSON] одноразову грошову виплату. В 2013 році позивач часто хворів, була травма коліна, прийшлось купувати дорогі ліки. В цей же рік отримав путівку в спинальний санаторій м. Саки. Путівка для нього безкоштовна, проїзд позивач сплачує самостійно. Позивач хворів в санаторії і після санаторія. В санаторії позивач був вимушений офіційно за гроші покращити побутові умови. В умовах санаторія позивач потребував постійного маминого догляду, який вона здійснювала. Мамі довелося винаймати квартиру 45 днів перебування позивача в санаторії і доглядати за ним. Позивач користується дорожнім інвалідним електровізком і вимушений був придбати замість 2 непрацюючих старих акумуляторів нові гелеві акумулятори - 2 шт., які коштують дуже дорого. Грошові позивача затрати складаються із наступного: 1. Гроші, витрачені на придбання ліків, - 453,60 грн. 2.Гроші, витрачені на придбання памперсів і пелюшок, - 260,18 грн. 3.Гроші, витрачені на придбання залізничнодорожних білетів в санаторій і назад -536,42 грн. 4.Гроші, витрачені на покращення побутових умов в санаторії, - 2245 грн. 5. Гроші, витрачені на перебування мами при позивача оздоровленні в санаторії м. Саки з 25 липня 2013 року по 07 вересня 2013 року, де позивач проходив лікування в спинальному санаторії ім. Пирогова м. Саки по путівці № 8832. Так як позивач за станом здоров'я потребує в постійному сторонньому догляді навіть в умовах санаторія, мама [PERSON] супроводжувала позивача до санаторія і знаходилась при ньому всі 45 днів його перебування в санаторії, доглядаючи за позивачем. Мама доглядала за позивачем в санаторії. Вимушене перебування мами 45 днів в м. Саки обійшлось дуже дорого. За цей період було потрачено: За квартиру - 45 днів х 65 грн. = 2925 грн. Харчування - 45 днів х 80 грн. = 3600 грн. Всього витрачено: 6525 грн. 6. Гроші, витрачені на придбання 2 гелевих акумуляторів на дорожньоінвалідну коляску. Замовив акумулятори в м. Києві в червні 2012 року, доставку позивачу здійснила «Нова пошта», оплата здійснена накладним платежем. Вартість 2 акумуляторів - 2800 грн. х 2 = 5600 грн. Пересилка грошів продавцю «Нової пошти» = 69 грн. + 69 грн. = 138 грн. Всього витрачено: 5738 грн. 7. На протязі 4 років позивач добивався від влади міста зробити йому доступ до вулиці. В 2012 році позивачу зробили пандус з його кімнати з прибудовою скляного тамбура, але убезпечити себе решітками позивачу довилось самотужки. Решітки позивачу робив зварювальник [PERSON]. Цього зварювальника знає начальник ЖКГ міста Хорунжий О.А. Гроші, витрачені на встановлення решітки на тамбурі позивача пандуса - 3500 грн. Всі вищезазначені позивачем затрати складають - 19258,20 грн. Половина вартості понесених позивачем витрат становить 9629 грн. 10 коп. Вищевказану суму [PERSON] просить стягнути з батька [PERSON] Все вищезазначене є для позивача життєво необхідним і затратним по грошам. Позивачу прийшлось займати гроші і в теперішній час позивачу потрібно віддати борг. Мама все життя отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи в розмірі 4,80 грн. з індексацією, сама велика допомога отримана в розмірі 10 грн. в місяць. Вони з матір'ю жили на одну позивача маленьку інвалідну пенсію. Не було грошей придбати позивачу життєво необхідні речі і засоби. Накопичити грошей було не можливо. На даний час мама пенсіонерка, отримує мінімальну пенсію. У мами сильно погіршився стан здоров'я із-за постійних нервових навантажень і навантажень від піднімання позивача на руках: тяжке протікання виразки шлунка, підвищений тиск, жіночі проблеми. Мамі з мінімальною пенсією необхідно часто обстежуватися і витрачати багато грошей на своє здоров'я. Весь тягар по догляду за позивачем і грошові затрати на позивача, батько [PERSON] поклав на позивача маму [PERSON] Позивач - тяжкий інвалід І групи, нетрудоздатний, отримує пенсію, на яку не може дозволити купити памперси. Позивач тимчасово був оформлений на підприємстві, але не отримує заробітну плату. [PERSON] не є підприємцем, на обліку в подаковій не перебуває, як приватний підприємець. [PERSON], який є батьком позивача, ніколи не допомагав йому ні матеріально, ні фізично. Весь час [PERSON] хитрив, приховував свої справжні прибутки, щоб платити мізерні аліменти (платив 10 років аліменти по 40 грн. в місяць). Проти відповідача двічі порушувалася кримінальна справа про злісну несплату аліментів в 1997 році і в 2012 році. Хоча [PERSON] не сплачував аліменти з 2010 року, він має можливість допомагати позивачу матеріально. Так будучи безробітним і не маючи засобів до існування, як стверджує [PERSON], він купує новий мотоцикл з реєстраційними номерами [NUMBER], на якому їздить на моря і возить з собою своїх співмешканок. В контакті викладає і обновляє по 150 фото свого відпочинку в Криму із співмешканкою, з батьком [PERSON] На гарне життя і відпочинок [PERSON] знаходить гроші і навіть виставляє це на загальний огляд. [PERSON] має немалі гроші, щоб сплачувати послуги адвоката [PERSON], який з 2010 року позивача знищує судами (було 11 судів - 23 засідання) про відміну аліментів і боргів по аліментах. Всі суди вони програвали. При цьому у [PERSON] є гроші сплачувати судові збори за 11 позовів, дорогого адвоката з його багаточисельними виїздами в суди м. Дніпропетровська. Щоб не платити аліменти позивачу, в 2012 році [PERSON] разом з адвокатом [PERSON] обманули Дергачівський районний суд, щоб отримати необхідне їм рішення на стягнення аліментів в розмірі 12 частини від усіх доходів боржника на утримання батька [PERSON], який в аліментах потреби не має. Апеляційний суд Харківської області 21.05.2013 року відмінив необхідне їм рішення Дергачівського районного суду. На теперішній час порушено кримінальну справу за ст. 164 КК України проти боржника [PERSON] Кримінальна справа розглядається в суді м. Дергачі. Батько позивача [PERSON] працездатний і здоровий, але нажаль має такі моральні якості, які дозволяють йому не визнавати позивача, як свого сина, не допомагати йому ні з народження, ні на даний час, у нього не болить душа за позивача. При всьому цьому [PERSON] ніколи не був бідним, своїм дружинам дарував будинки в м. Харків, але завжди хитрив з аліментами. Хитрить і зараз, не платить аліменти, тільки тому, що не робить офіційний запис в трудовій книзі, але насправді [PERSON] працює і має змогу допомогти позивачу грошима, в яких він дуже має потребу. В додатковій позовній заяві [PERSON] збільшив розмір позовних вимог, посилаючись на те, що в грудні 2013 року він придбав електробритву за 489 грн., термобілизну та теплі штани на суму 798 грн., два світера та теплий шарф на суму 572 грн. Половина вартості витрачених коштів на речі становить 929 грн. 50 коп. Загальна сума позовних вимог становить 10558 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала, просить стягнути з [PERSON] додаткові грошові витрати на утримання непрацездатного повнолітнього сина [PERSON] на його користь у розмірі 10558 грн. 60 коп. і пояснила, що її син [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи. Відповідач аліменти платив до 2010 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що позивач знаходиться на утриманні держави, позивач та його представник отримують пенсії, а в нього немає роботи, грошів, домоволодіння, тобто матеріальний його стан є тяжким і таким, що не дозволяє йому спрлачувати додаткові витрати на утримання [PERSON] Вважає, що на даний час він нічого позивачу не винний. До 2010 року представник позивача отримувала аліменти на сина. Представник третьої особи прокурора Дергачівського району Харківської області Сірик В.В. підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи з дитинства, має важку форму ДЦП, пересувається в інвалідному візку. За станом здоров'я потребує постійної сторонньої допомоги і догляду, який йому надає мати - [PERSON]. (а.с. 5-8) Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання непрацездатного повнолітнього сина [PERSON], тобто позивача, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 12 частини неоподаткованого податкового мінімуму доходів громадян. З 2010 року [PERSON] припинив сплачувати аліменти, має заборгованість, згідно розрахунків відділу державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ, по сплаті останніх на 01 листопада 2013 року в розмірі 24105 грн. 11 коп. (а.с. 79). Позивач є інвалідом з важкою формою ДЦП, тому йому постійно приходиться купувати ліки, памперси, засоби, щоб позивач міг підтримувати своє здоров'я і своє життя, що підтверджується відповідними чеками аптек. (а.с. 11-12). В 2013 році позивач отримав путівку в спинальний санаторій м. Саки. Путівка для нього безкоштовна, але проїзд позивач сплатив самостійно. Позивач хворів в санаторії і після санаторія. В санаторії позивач був вимушений офіційно за гроші покращити побутові умови. В умовах санаторія він потребував постійного маминого догляду, який вона здійснювала. [PERSON] довелося винаймати квартиру 45 днів перебування позивача в санаторії і доглядати за сином. Позивач користується дорожнім інвалідним електровізком і вимушений був придбати замість 2 непрацюючих старих акумуляторів нові гелеві акумулятори - 2 шт. Грошові затрати [PERSON] склали витрати на придбання ліків - 453,60 грн., витрати на придбання памперсів і пелюшок - 260,18 грн., витрати на придбання залізничнодорожних білетів в санаторій і назад - 536,42 грн., витрати на покращення побутових умов в санаторії - 2245 грн., витрати на перебування матері по догляду за позивачем на оздоровленні в санаторії м. Саки з 25 липня 2013 року по 07 вересня 2013 року по путівці № 8832, а саме за квартиру - 45 днів х 65 грн. = 2925 грн., харчування - 45 днів х 80 грн. =3600 грн., всього витрачено 6525 грн., витрати на придбання 2 гелевих акумуляторів на дорожню інвалідну коляску 2800 грн. х 2 = 5600 грн., пересилка грошів продавцю «Нової пошти » = 69 грн. + 69 грн. = 138 грн., а всього витрачено: 5738 грн., витрати на встановлення решітки на тамбурі позивача пандуса - 3500 грн., витрати на придбання електробритви за 489 грн., термобілизни та теплих штанів на суму 798 грн., два світера та теплий шарф на суму 572 грн. (а.с. (9, 10, 14, 15, 67-73, 77). Відповідно до ст. 198 СК України передбачені підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітгніх дочку, сина, а саме - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні посилався на те, що він не працює і не має матеріальної змоги надавати допомогу синові [PERSON], але жодного доказу про свій матеріальний стан суду не надав. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені додаткові грошові витрати на утримання непрацездатного повнолітнього сина [PERSON] на його користь у розмірі 10558 грн. 60 коп.

Outcome: approved