Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2019 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передала позивачу, а позивач прийняв: -будівлю, прохідну (літер А-1), загальною площею 9,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -будівлю, склад запчастин (літер Б-1), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -виробничий будинок силососховище (літер В-1), загальною площею 409,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -виробничий будинок силососховище (літер Г-1), загальною площею 283,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що згідно п.9 Договору він, як покупець, передав відповідачу грошові кошти за придбання вищевказаних нежитлових приміщень в момент підписання даного Договору. Дана обставина підтверджується розпискою від 16 липня 2019 року, згідно якої відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 80\~000 гривень за продаж нежитлових приміщень, які знаходяться в [ADDRESS] . На виконання вимоги п.10 Договору після підписання Договору відповідач передала позивачу усі правовстановлюючі документи на відчужувані обєкти нерухомого майна. Після підписання Договору [PERSON] фактично передала відчужувані нежитлові приміщення та будівлі, ключі від останніх, а позивач прийняв дані обєкти, про що свідчить двохсторонній підписаний акт про приймання та передачу. Вказав, що відповідач грубо ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, зокрема, нотаріального посвідчення договору, що унеможливлює перехід права власності на предмет договору до позивача. У звязку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору, позивач змушений звернутись до суду для захисту свого майнового права. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 16 липня 2019 року, укладений в с. Седлище між [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на будівлю, прохідну (літер А-1), загальною площею 9,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будівлю, склад запчастин (літер Б-1), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виробничий будинок силососховище (літер В-1), загальною площею 409,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виробничий будинок силососховище (літер Г-1), загальною площею 283,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Веремчук В.В. позовні вимоги [PERSON] із зазначених підстав підтримав повністю та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Гаврильчак Кметь К.А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявилася, але подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Стаття 334\~ЦК України передбачає,\~що право\~власності у\~набувача майна\~за договором\~виникає з\~моменту передання\~майна,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Право власності\~на майно\~за договором,\~який підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або\~з моменту\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~визнання договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень - будівлі, прохідної (літер А-1), загальною площею 9,7 кв.м.; будівлі, складу запчастин (літер Б-1), загальною площею 153, 1 кв.м.; виробничого будинку силососховища (літер В-1), загальною площею 409,4 кв.м. та виробничого будинку силососховища (літер Г-1), загальною площею 283,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 16 липня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передала позивачу, а позивач прийняв: будівлю, прохідну (літер А-1), загальною площею 9,7 кв.м.; будівлю, склад запчастин (літер Б-1), загальною площею 153, 1 кв.м.; виробничий будинок силососховище (літер В-1), загальною площею 409,4 кв.м.; виробничий будинок силососховище (літер Г-1), загальною площею 283,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Як вбачається із укладеного договору купівлі-продажу, сторонами було досягнуто згоди за всіма необхідними істотними умовами, а саме щодо предмету договору, ціни договору, моменту виникнення права власності. Згідно п.9 даного Договору позивачем, як покупцем, за придбання вищевказаних нежитлових приміщень були передані відповідачу, як продавцю, грошові кошти в момент підписання Договору. Також дана обставина підтверджується письмовою розпискою від 16 липня 2019 року, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 80 000 гривень за продаж не житлових приміщень, що знаходяться в [ADDRESS] . На виконання вимоги п.10 вказаного Договору після підписання Договору відповідач передала позивачу усі правовстановлюючі документи на відчужувані обєкти нерухомого майна. Після підписання Договору [PERSON] фактично передала відчужувані нежитлові приміщення, а позивач прийняв дані обєкти, що підтверджується актом приймання передачі від 16 липня 2019 року, підписаним сторонами. Також судом встановлено, що відповідач грубо ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, зокрема, нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, хоча позивач виконав всі взяті на себе зобовязання за даним Договором, проте не може зареєструвати за собою право власності на відчужувані не житлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS] , оскільки укладений між позивачем та відповідачем Договір не відповідає всім вимогам чинного законодавства, а саме вимозі про нотаріальне посвідчення. Відповідно до статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п.13 Постанови ПВСУ №9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними у звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Так, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Отже, для визнання договору дійсним необхідне існування двох передумов в їх сукупності: домовленість щодо істотних умов договору та повне або часткове виконання договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З урахуванням викладеного, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та визнання відповідачем позовних вимог позивача, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 800 грн.00 коп..

Outcome: approved