Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 травня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 397. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Головна причина розладу в сім'ї - це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і повної довіри. Подружні відносини між подружжям припинені з початку 2017 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу не є можливим, оскільки суперечить їх інтересам, тому просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач та його представник, не з`явилися, повідомлялися про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надали до суду заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, 05 травня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 397 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10 січня 2018 року). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2007 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство та фактично проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, бо це суперечить їх інтересам, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка заявила клопотання, що після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін - «[PERSON]». Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved