Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду з позовною заявою, до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] помер його син [PERSON]. Після смерті сина залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,8054 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Спадщину відкриту після смерті сина позивач прийняв, у зв'язку з чим нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа. Однак позивачу була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тими обставинами , що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку, тому позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача за довіреністю надав заяву суду, в якій від імені позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі, без фіксування судового процесу. Представник відповідача - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представник третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається в зв'язку зі смертю особи. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22 травня 2014 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 176. Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлим сином [PERSON], підтверджується копією повторного свідоцтва про народження померлого серія [NUMBER], в якому в графі батько вказаний позивач. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем [PERSON] на день його смерті за законом є позивачка [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджений матеріалами спадкової справи № 263/2014, яка була надана суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Згідно зі ст. 1225 ЦК України спадкування на земельну ділянку відбувається на загальних підставах без зміни цільового призначення. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку площею 5,8054 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП № 133698. У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Запорізької районної державної нотаріальної контори від 27.07.2014 року № 1812/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому оформити спадщину в нотаріальному порядку він не має змоги. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року № 868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення його позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб . На підставі викладеного,

Outcome: approved