Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ППВП Еководземпроект про визнання неправомірною відмову у підписанні погодження меж земельної ділянки та зобовязання затвердити технічну документацію, посилаючись на те, що в 1998 році він [PERSON], отримав у спадок спадкове майно, що складається з 1/2 частки жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться в селі Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, по вулиці Шевченка, 80, і розташований па присадибній земельній ділянці. Відповідно до рішення [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області 17 сесії 22 скликання від 30.01.1998 року позивачу було виділено 0,12 га землі біля 1/2 частини житлового будинку, який перейшов [PERSON] у спадщину після смерті його брата [PERSON] Крім того, після винесення [PERSON] сільською радою вказаного вище рішення, сільською радою було прийняте інше рішення (від 08.07.1998 року), яким рішення від 30.01.1998 року скасувалося, в результаті чого у позивача було відібрано 0, 06 га земельної ділянки та передано його братові [PERSON]. З таким рішенням позивач не погодився та оспорив його у судовому порядку. Так, відповідно до рішення Вінницького райсуду від 22.02.1999 року було визнано незаконним рішення третьої сесії [PERSON] сільської ради від 08.07.1998 року про відміну рішення 17 сесії 22 скликання від 30.01.1998 року про виділення позивачу [PERSON] 0,12 га землі біля 1/2 частини житловою будинку, який перейшов позивачу у спадщину після смерті брата [PERSON], виділення земельної ділянки площею 0,06 га. яка залишилась після смерті [PERSON] брату [PERSON], збільшивши його земельну ділянку до 0,18 га. виділенням земельної ділянки площею 0,06 га. Судовим рішенням було зобовязано сільську раду поновити право землекористування позивачу земельною ділянкою 0, 12 га по вул. Шевченка. 80. Таким чином, з 1998 року і поданий час [PERSON] користується вказаною земельною ділянкою. Влітку 2013 року позивач звернувся до [PERSON] сільської ради із заявою про надання йому дозволу па приватизацію цієї земельної ділянки. Заява була подана у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України. Рішенням [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області 22 сесії 06 скликання від 16.08.2013 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту с. Вінницькі Хутори. 11.03.2014 року за участю [PERSON], виконавця робіт директора ППВП «Еководземпроект» [PERSON], землевпорядника сільської ради [PERSON] був складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Також, серед документів, які необхідно було подати, був акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. У зв'язку з цим позивач звернувся до сусідів власників (користувачів) суміжних земельних ділянок для підписання відповідного акту. Сусід [PERSON] підписав вказаний акт, а от брат [PERSON] відмовився від підписання вказаного акту, мотивуючи таку відмову лише тим, що колись [PERSON] йому не підписав акт погодження. Такими діями [PERSON] порушує право позивача як користувача земельної ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Позивач звертався із заявою про вирішення даного питання до [PERSON] сільської ради, однак до сьогоднішнього дня так і не вирішено по суті спір стосовно меж земельної ділянки. Так, рішенням 28 сесії 06 скликання від 11.04.2014 року позивачу було рекомендовано питання узгодження меж земельної ділянки площею 0,1091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка, 80, вирішити в судовому порядку, так як суміжний землекористувач [PERSON] пред'являє претензії щодо меж та конфігурації земельної ділянки. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Тому вважає позивач, що дії [PERSON] щодо безпідставної відмови від підпису акту погодження меж земельної ділянки є такими, що порушують його права на приватизацію, в звязку з чим був змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON]І, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити, суду пояснив, що з 1998р. користується земельною ділянкою в 0,12 га і є власником ? від цілого будинковолодіння по вул.Шевченко,80 с. Вінницькі Хутори, які перейшли до нього в процесі спадкування. Брат позивача, [PERSON], якій володіє ? частини будинку не надає йому можливості закріпити за собою право власності на належну йому частину землі, посилаючись на те, що частки в будинку не розділені в натурі, однак зробити це є неможливим. В звязку з наявним спором, він був змушений звернутися до суду та просить визнати неправомірною відмову відповідача у підписанні погодження меж земельної ділянки та зобовязати сільську раду затвердити технічну документацію. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення. Суду пояснив, що при будинковолодінні є закріпленими 0,24 га, він має на праві власності ? частини будинковолодіння. Але позивачу було виділено половину земельної ділянки, не у відповідності до належних йому ? частини в будинку. Крім того, суду пояснив, що частки в будинку є ідеальними, не виділеними, будинок реально не розділений, і порядок користування власністю не визначався. Тому, оскільки не відомо кому і що належить в будинку і з погосподарських споруд та будівель, він заперечував проти затвердження технічної документації, яка це не враховує. В задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, в судове засідання не зявився, суду було надано заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ППВП «Еководземпроект» в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.08.2013 року 22 сесії 06 скликання надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була в його користуванні, що знаходиться за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченко,80, Вінницького району, Вінницької області (а.с.13). На виконання вищевказаного рішення гр. [PERSON] була виготовлена технічна документація по земельній ділянці, загальною площею 0,1200 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.5-12). 11 березня 2014 року було складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON], у складі [PERSON], виконавця робіт директора ППВП «Еководземпроект» [PERSON], землевпорядника сільської ради [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до копії Свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.03.1998 року, [PERSON] став спадкоємцем майна після смерті [PERSON] на 1/4 частину жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченка,80, Вінницького району, Вінницької області (а.с.24-25). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22 лютого 1999 року визнано незаконним рішення третьої сесії [PERSON] сільської ради від 08.07.1998 року про відміну рішення 17 сесії 22 скликання від 30.01.1998 року про виділення позивачу [PERSON] 0,12 га землі біля 1/2 частини житловою будинку, який перейшов позивачу у спадщину після смерті брата [PERSON], виділення земельної ділянки площею 0,06 га. яка залишилась після смерті [PERSON] брату [PERSON], збільшивши його земельну ділянку до 0,18 га. та зобов'язано [PERSON] сільраду поновити право землекористування позивачу земельною ділянкою 0,12 га по вул. Шевченка, 80 за позивачем. (а.с.26-28). Рішенням [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області від 30.01.1998 року 17 сесії 22 скликання виділено гр. [PERSON], 0,12 га землі біля 1/2 частини житлового будинку, який перейшов йому у спадщину після смерті брата [PERSON] (а.с.31). Рішенням [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області 28 сесії 06 скликання від 11.04.2014 року [PERSON] було рекомендовано питання узгодження меж земельної ділянки площею 0,1091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка, 80, вирішити в судовому порядку, так як суміжний землекористувач [PERSON] пред'являє претензії щодо меж та конфігурації земельної ділянки (а.с.32). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 1993 року житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. Шевченка, 80, Вінницького району, Вінницької області, успадкували в рівних частках [PERSON] та [PERSON], після смерті батька [PERSON], який помер 28.08.1990 року (а.с.52,53), що підтверджує свідоцтва на право на спадщину за законом від 24.04.1998 року. 25.03.1997 року [PERSON] помер. Спадкоємців першої черги спадкодавець не мав і спадкове майно померлого було прийнято у спадщину його братами [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями 2 черги, у відповідності до діючої на час відкриття спадщини ст.530 ЦК України (в редакції 1963 року) у рівних частках. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.06.2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Вінницької районної державної нотаріальної контори, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.1998 року, виданого на ім`я [PERSON] в розмірі 1/4 частини, та стягненні судових витрат було відмовлено. На теперішній час [PERSON] є власником ? -ої цілого будинковолодіння, а [PERSON] ? частини цілого будинковолодіння по вул.Шевченко,80 с. Вінницькі Хутори. В натурі частки в будинковолодінні не виділялися, порядок користування частками власності в житловому будинку, господарськими спорудами та будівлями правочином між власниками чи судовим рішенням не встановлювався. Між сторонами на тепер порядок користування будинком та спорудами та будівлями не є визначеним за власним визнанням сторін. Визначаючись щодо заявлених вимог суд, враховує, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути\~\~визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. Згідно п.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доведеною є обставина, що право власності на спадщину [PERSON] було зареєстровано [PERSON] до отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON], що було відомо останньому. Таким чином, згідно обох вищевказаних свідоцтв про право власності на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] отримали у власність саме по 1/4 частині у вищевказаному житловому будинку з відповідною часткою будівель, що складають рівні частки від 1/2 частки, що належала спадкодавцю [PERSON]. Факт отримання [PERSON] частки спадщини, яка б належала [PERSON], судом не встановлений. Таким чином за відповідачем [PERSON] є зареєстрованим в цілому право власності у вищевказаному будинковолодінні право власності на ? частки, а за позивачем [PERSON] ? частка. В натурі будинковолодіння не поділене, і порядок користування власністю не встановлювався. Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування та підставі відповідної технічної документації. За ст.154 ЗК України Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. У відповідності до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом є встановленим, що при будинковолодінні є закріпленими 0,24 га, які є розділеними не у відповідності до розміру часток в будинковолодінні, а по ? частці. Крім того, судом є встановленими, що межові знаки не встановлені, між сторонами існує спір щодо меж розподілу і в натурі частки власників не виділені, та порядок користування ними не встановлений. Тому, виходячи з зазначеного, су вважає, що технічна документація виготовлена без погодження питання щодо встановлення порядку користування власністю у житловому будинку, без врахування часток власників у житловому будинку та при відсутності вирішення питання щодо розподілу господарських споруд та будівель. Крім того, як вбачається з наданої суду технічної документації за 2014р. за технічним завданням вказана площа земельної ділянки складає 0,12 га, однак за актом прийомки передачі межових знаків від 11.03.2014р. площа земельної ділянки вказана 0,1091 га без відповідного рішення сільської ради щодо уточнення розміру земельної ділянки. Межі земельної ділянки не є погодженими власником [PERSON] В звязку з наявністю земельного спору, тому за рішенням [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області 28 сесії 06 скликання від 11.04.2014 року [PERSON] було рекомендовано питання узгодження меж земельної ділянки площею 0,1091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка, 80, вирішити в судовому порядку (а.с.32). Тому, враховуючи наявність земельного спору та не вирішеного питання щодо встановлення порядку користування житловим будинком суд вважає, що незгода [PERSON] з підписанням технічної документації по земельній ділянці позивача ґрунтується на захисті свої прав та законних інтересів та не є неправомірною. Підстав для зобовязання сільської ради затвердити технічну документацію із землеустрою на імя [PERSON] судом не встановлено, дане зобовязання є передчасним, у звязку з відсутністю визначення питання щодо встановлення порядку користування житловим будинком, спорудами та будівлями та визначення меж земельних ділянок власників часток у будинковолодінні по вул.Шевченко,80 с. Вінницькі Хутори. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed