Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що між сторонами по справі 30.12.2004 року було укладено договір довічного утримання. На виконання вказаного договору, відповідач вселилась до позивача, що проживає за адресою: [ADDRESS]. А також зареєструвалась за вказаною адресою та оформила право власності на житловий будинок. Рішенням Черкаського районного суду від 07.05.2013 року вказаний договір було розірвано, скасовано державну реєстрацію права власності за відповідачем, визнано право власності на житловий будинок. Оскільки право власності відповідача на будинок було скасовано, договір довічного утримання розірвано, а позивач бажає сам сплачувати комунальні послуги тільки за себе та бути одноосібно зареєстрованим у вказаному домоволодінні. Реєстрація відповідача в домоволодінні, що належить позивачу, призводить до зайвих витрат щодо сплати комунальних послуг та не дозволяє йому використовувати належний житловий будинок в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій спросить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явилась, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена, будь-яких заяв не надавала. Заслухавши пояснення представника позивача, у відсутності відповідача, який в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи у його відсутності, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи по суті і ухвалення заочного судового рішення, на підставі наявних у справі доказів і не заперечення проти цього позивача та його представника, у відповідності до ст.ст. 169,224 ЦПК України, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Черкаська область, що підтверджується копією Будищанської сільської ради, копією витягу з Державного реєстру речових прав. Відповідач, [PERSON],, хоча і зареєстрована у будинку, але не проживає в ньому, її особистих речей в домоволодінні немає, ніяких зв'язків з домоволодінням не підтримує, з реєстраційного обліку не знялась, оплату комунальних послуг не проводить, що підтверджується актом обстеження домоволодіння. Оскільки відповідач на протязі більш ніж шість місяців, без поважних причин не користується житлом з власної ініціативи, то відповідно до ст.391 ЦК України, вона може бути визнана особою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.163 ЖК України відсутність наймача в займаному жилому приміщені не звільняє його від виконання обов'язків по утриманні житла, сплаті платежів. Порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку, оскільки позивач не може в повній мірі реалізувати свої права як власник будинку, в зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в ньому. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, та визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] Черкаська область. На підставі викладеного,

Outcome: approved