Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 07 липня 2001 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, в тому числі двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини повної втрати взаєморозуміння. Між сторонами існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. За таких обставин позивач вважає, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який було зареєстровано 07 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 20. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, надавши до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що відповідач визнає позов, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу без її участі (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між сторонами був укладений 07 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видано 07 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 20 (а.с.5). Враховуючи, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю Оруджевих зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved