Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий період. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 07 вересня 2004 р., справа 2-4368-04, шлюб між позивачем гр. [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], видане 26липня 2000 р., яка постійно проживає зі своєю матір'ю, відповідачем по справі [PERSON], за виключенням періоду часу з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року. Вказує, що рішенням Соснівського районного суду від 07.09.2004 року, справа 2-5931- 04, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з 01 вересня 2015р. по 30 червня 2016 року дитина проживала разом з ним, , що підтверджується показами свідків.. Аліменти за вказаний час, на протязі якого дитина проживала з ним, з нього було стягнуто у розмірі 9176,64грн., що підтверджується копіями довідок Комунального некомерційного підприємства «Другий Черкаський міський центр ПМСД», вих. № 79 від 30.01.2017 року та № 80 від 30.01.2017 року. Добровільно повернути кошти за вищевказаний час проживання дитини з ним відповідач [PERSON] категорично відмовляється. Позивач вказує, що в періоду часу з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року тобто під час проживання дитини з ним, він повністю матеріально утримував дочку, забезпечував харчуванням, купував одяг, інші речі необхідні для дитини, тобто дбав про її всебічний, інтелектуальний та фізичний розвиток, а тому справедливим буде на його думку, починаючи з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року, стягнути з відповідача [PERSON] 1/4 від її заробітку за вказаний період. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 9176,64грн., які були утриманні з його доходів в період часу проживання з ним його неповнолітньої дочки [PERSON].[INFO] року народження з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року. Стягнути з [PERSON] . на його користь 1/4 від всіх її доходів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] за період часу з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року.Стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Позивач [PERSON] . в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Також зазначив що він вимушений був звернутися до суду з даним позовом ,оскільки відповідачка передала виконавчий лист на його пенсію ,як інваліда 3 групи та йому виставили по виконавчому листу заборгованість в сумі 25 тисяч грн. Представник позивача адвокат [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] просила відмовити в позові ,оскільки викладені обставини в позові та в судовому засіданні не відповідають дійсності та суперечать інтересам дитини. Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову ,оскільки позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не відповідають дійсним фактам. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Черкаської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, просила в позові відмовити ,оскільки це суперечить інтересам дитини .Також зазначила ,що з вересня 2015 року по липень 2016 року , позивач не звертався до органу опіки та піклування ,щодо нецільового використання коштів дитини. Свідок - [PERSON] суду пояснила ,що вона є дочкою сторін по справі ,мати - [PERSON],. давала кожного місяці близько 600-700 грн., картоплю та овочі. Кожного тижня давала їжу в готовому вигляді переважно м»ясні страви. Дані продукти не ділили , їли всі, але у батька. У батька була також власна картопля та інші продукти харчування. Вона майже кожні вихідні їздила до матері в село,з матір» ю іноді зустрічалися в м. Черкаси. Під час таких зустрічей [PERSON] купувала одяг, або давала кошти на його придбання. Батько іноді давав на кишенькові витрати від 50 до100 грн., в загальній сумі 800-900 грн. за весь період. 22.01.2016 року батько подарував мобільний телефон вартість якого приблизно становить до 3000 грн., матір»ю було повернуто батькові за телефон 1000грн.. Позивач також купував продукти харчування, декілька разів на тиждень за власні кошти. Придбав духи вартістю в 350 грн. Одягу не купував. Іноді разом з батьком купували продукти в магазині (хліб, ковбасу, фрукти) приблизно на 100 грн. можливо більше точно повідомити свідок не може. Аліменти батько присилав на карточку матері, а вона видавала їх [PERSON] Найбільше надбання що було придбано в даний період це сапожки вартістю в 1100-1200 грн., але вартість за них поділили навпіл. З позивачем проживала жінка позивача [PERSON], і вона також приносила продукти і разом з усіма харчувалась. Дискомфорту за проживання жінки Світлани не було. Що стосується дозвілля а саме кінотеатрів та інших закладів то [PERSON] відвідувала одна, за кошти що давала мама [PERSON] Також були витрати кожні три місяці на лінзи 300 грн. та на воду для лінз 150-200 грн., кошти на дані витрати давала мати [PERSON]. Харчуванням їй забезпечували разом [PERSON] і [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження виданого 26.07.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Соснівської районної Ради, [PERSON] народилася [INFO] року,батьком в свідоцтві про народження записано [PERSON],мати - [PERSON].. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2004 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.160 СК України ,якщо батьки проживають окремо,місце проживання дитини,яка досягла 14 років,визначається нею самою. За цієї умови дитина може сама визначити ,з ким із батьків проживатиме. Як встановлено в судовому засіданні з 01 вересня 2015р. по 30 червня 2016 року дочка [PERSON] проживала разом з батьком в період навчання на першому курсі музичного училища в [ADDRESS]. В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження ,що позивач в періоду часу з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року тобто під час проживання дитини з ним, повністю матеріально утримував дочку, забезпечував харчуванням, купував одяг, інші речі необхідні для дитини, тобто дбав про її всебічний, інтелектуальний та фізичний розвиток ,що спростовується поясненнями самої дочки [PERSON] та відповідачки [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні сторони в період навчання дочки в Музичному училищі на першому курсі в період часу з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року ,хоч позивач сплачував аліменти , відповідачка дочці щомісячно давала 600-700 грн. та фінансово утримувала дочку . Також і позивач крім аліментів робив під час проживання дочці дрібні покупки. При покупці мобільного телефону вартістю приблизно що становить до 3000 грн., відповідачкою було повернуто батькові за телефон 1000 грн. та при покупці взуття дочці вартістю в 1100-1200 грн.. , вартість за них поділена сторонами порівну, коли позивач приїжджав автомобілем за дочкою в село, відповідачка давала продукти харчування(картоплю,овочі). Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Також в судовому засіданні встановлено ,що позивач не звертався до органу опіки та піклування ЧМР ,щодо нецільового використання аліментів відповідачкою з вересня 2015 року по червень 2016 року . А тому, враховуючи вищевикладене,суд вважає, що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні,а тому підлягає повній відмові. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 10, 11, 27, 30, 31,88, 212, 213-215, 223, ЦПК України,

Outcome: approved