Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області про зняття арешту з майна, а саме з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позову вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому на праві приватної власності належав вказаний будинок. Після його смерті позивач та його рідний брат - відповідач [PERSON] відмовились від своєї частки на спадщину на користь матері - дружини спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак [PERSON] не змогла формити спадщину, оскільки на вказаний будинок на підставі постанови державного виконавця № 3556/6 від 14.06.2001 року було накладено обтяження - арешт. Даний арешт стосувався майна відповідача [PERSON] , при цьому він у будинку по [ADDRESS] практично ніколи не проживав та не являвся його власником, а тому даний арешт було накладено помилково. Незаконний арешт порушує права позивача та спричиняє істотну шкоду. За таких обставин, просить зняти арешт з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач 10.02.2020 року подав до суду заяву, з якої вбачаться, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. 17.02.2020 року відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просить розглядати справу без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, правом на подання пояснень щодо позову не скористався. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 28.11.1964 року Степанівським сільЗАГС Бобринецького району Кіровограсдської області, та серії [NUMBER] , виданим 21.02.1967 року Степанівським сільЗАГС Бобринецького району Кіровограсдької області (а.с. 13, 14). [INFO] батько позивача та відповідача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.09.2014 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтва про право власності від 18.04.2003 року, виданого Кіровоградським виконкомом міської ради, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.04.2003 року № 438402 та архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 16.10.2018 року № 50109, [PERSON] був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7, 8). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.10.2017 року № 100737720, на все майно [PERSON] , зокрема і на будинок за адерсою: [ADDRESS] , було накладено обтяження, а саме арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 8015775, зареєстровано 03.10.2008 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження - постанова 3556/6 від 14.06.2001 року, Державна виконавча служба Ленінського району, об`єкт обтяження: невизначено, майно, адреса: [ADDRESS] , власник - [PERSON] , архівний номер: 2308204KIROVOGRAD100 , архівна дата: 18.06.2001, № реєстра: 127802-1492, внутр. № E301D43327F2422A3122 (а.с. 10). Згідно відповіді Управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 22.12.2017 року № Г-987/02, наданої на звернення [PERSON] , постановою ДВС Ленінського району було накладено арешт на невизначене майно за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (реєстраційні номера обтяжень - 80115765 та 8015775). При цьому, перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження, за якими боржником виступає [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.12.2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с. 12). Згідно постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Ленінського РУЮ м. Кіровограда про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.06.2001 року № 3556/6 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-591 від 08.06.1998 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , 1964 р.н., за адресами: [ADDRESS], та [ADDRESS] , та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 16). Як вбачається з листа Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 28.08.2019 року № 28037/13.20-28/7 виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] та за яким накладався арешт на майно на виконанні у відділі не перебувають. Надати детальну інформацію або копії виконавчих проваджень стосвно накладеного арешту немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, преданих на зберігання, становить 3 роки (а.с. 15). Крім того, згідно довідки Квартального комітету № 13 Подільського району м. Кропивницького від 12.12.2019 року № 744 батько позивача [PERSON] проживав та був постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 30.11.1977 року по день смерті [INFO] , мати позивача [PERSON] - з 19.01.1972 року по день смерті [INFO] , а позивач [PERSON] - з 19.01.1972 року по теперішній час (а.с. 17). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. При цьому, ч. 5 ст. 59 цього Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що на виконанні у Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області виконавчі провадження, за якими боржником є відповідач [PERSON] не перебувають, визання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved