Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2013 року йому належить на праві особистої власності житловий будинок в [ADDRESS]. У 1999 року відповідача було зареєстровано до даного будинку, який на той час належав бабусі позивача, а відповідач приходився бабусі зятем. Однак відповідач в даному будинку жодного дня не проживав. Позивач в повному обсязі користуватися своєю власністю, а саме будинком, проте реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в цьому. Оскільки відповідач тривалий час не проживає в будинку, не оплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не є членом його сім»ї, не є власником будинку, тому він вважається таким, що втратив право користування ним. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, обґрунтувавши вищенаведеним, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у відповідності ч. 3 ст. 76 ЦПК України через виконавчий комітет Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області міської ради, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник Заставнівського районного сектору УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 4), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3). Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS], що підтверджується відомостями облікової картки об»єкта погосподарського обліку (а.с.16), довідкою виконкому Василівської сільської ради за №1391 від 25.11.2013 року (а.с.14), відповіддю на запит до адресно-довідкового бюро при УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 18). Згідно акту обстеження житлового будинку від 25.11.2013 року та довідок Василівської сільської ради від 25.11.2013 року №1391 та від 21.01.2014 року №88 вбачається, що [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS], зареєстрований але не проживає з 1999 року (а.с. 13, 14). Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не проживає в зазначеному будинку протягом багатьох років. Отже, судом встановлено, що діями відповідача, який не проживає в спірному будинку, проте залишається в ньому зареєстрованим, порушуються права позивача [PERSON] на його вільне володіння та розпорядження власністю, а тому його позов про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved