Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачка є матір'ю [PERSON], який в теперішній час навчається на енергетичному факультеті Національного технічного університету «ХПІ». Матеріальну допомогу відповідач на утримання сина не надає. Просив суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною 23 років; присудити стягнення аліментів за минулий час, а саме: за три роки; допустити негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, підтвердив доводи, викладені в позові. Додатково суду пояснив, що його доходи не дають можливості забезпечувати потреби сина. Відповідачку він бачив півтора року назад, коли вона приїздила з-за кордону з заробітків, і просив у неї допомоги на утримання сина, але вона відмовилась. На сьогоднішній день синові виповнилось повних 21 рік, він навчається на 5 курсі на денній формі навчання на енергетичному факультеті Харківського політехнічного інституту. Син отримує стипендію в сумі 729 грн. Мешкає хлопець у гуртожитку, вартість проживання у якому становить 300 грн. на місяць. На харчування та на одяг в місяць синові потрібно десь 3 000 грн. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце, день і час розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що [PERSON] дійсно знаходиться на заробітках за кордоном. З квітня 2008 р. відповідач присилала позивачу посилки з речами та продуктами харчування, надсилала грошові кошти сину та чоловіку. Постійного доходу [PERSON] не має. Просив суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримав заявлений позов. Суду пояснив, що гроші йому необхідні в зв'язку навчанням: на оплату гуртожитку, на харчування, придбання одягу, купівлю підручників, канцелярських товарів. Вартість проживання у гуртожитку протягом п'яти місяців коштує 1 460 грн. На проїзд до місця навчання з гуртожитку необхідно приблизно 300 грн. на місяць, оскільки гуртожиток знаходиться в районі станції метро «Спортивна», а інститут - в центрі міста. Він відвідує тренажерну залу, на що витрачає 300 грн. щомісячно. Він отримує стипендію в розмірі приблизно 720 грн. на місяць. Приблизно два роки назад разом з батьком вони просили грошової допомоги на навчання у матері, коли вона приїздила з-за кордону з заробітків, але матір відмовила в цьому. Декілька років назад матір дійсно передавала посилки з продуктами, але ця допомога є незначною. На місяць йому б вистачило на харчування 2 000 грн., а на одяг - 1 500 грн. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згодом в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким гор. ЗАГС 26.07.1993 р., [PERSON] народився [INFO] р., батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Таким чином, на день звернення позивача до суду з позовом третій особі [PERSON] виповнилось повних 21 рік, а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» третя особа [PERSON] не має статусу дитини, оскільки є повнолітньою особою. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з довідкою Національного технічного університету «ХПІ» від 27.12.2013 р. №97/13 [PERSON] є студентом 4 курсу енергетичного факультету Національного технічного університету «ХПІ». Згідно з довідкою Національного технічного університету «ХПІ» від 30.09.2014 р. №475/14 [PERSON] є студентом 5 курсу енергетичного факультету Національного технічного університету «ХПІ». Таким чином, третя особа [PERSON] дійсно є студентом Національного технічного університету «ХПІ». Згідно з довідкою від 22.10.2014 р. [PERSON] мешкає у [ADDRESS], з 01.09.2014 р. За проживання у гуртожитку сплачено 1 460 грн. Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], останній потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням на оплату гуртожитку, на проїзд до місця навчання, на придбання одягу, на харчування, на купівлю підручників, канцелярських товарів. Проаналізувавши наведені доводи, суд прийшов до висновку, що [PERSON] в зв'язку з його навчанням у вищому навчальному закладі дійсно потребує матеріальної допомоги. При цьому суд відзначає, що витрати пов'язані з оплатою відвідувань [PERSON] тренажерної зали, не відносяться до витрат, пов'язаних з його навчанням. Визначаючи розмір аліментів суд враховує положення ст. 200 СК України, якою встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з довідкою Національного технічного університету «ХПІ» від 11.11.2014 р. №66-01-18/67 [PERSON] в травні 2014 р отримав стипендію в сумі 756,28 грн., в червні 2014 р. - 781,83 грн., у вересні 2014 р. - 730 грн., у жовтні 2014 р. - 730 грн., що загалом становить 2 998,11 грн. У липні та серпні 2014 р. стипендія [PERSON] не нараховувалась в зв'язку з відрахуванням. Згідно відомостей про суми виплачених доходів від 23.10.2014 р. №258/12-14-18/40 позивач [PERSON] за 1-3 квартал отримав дохід в сумі 17 210,63 грн. Також позивач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії [NUMBER]. Від надання в оренду належної йому частки торгівельного павільйону позивач [PERSON] щомісячно отримує орендну плату в сумі 2 000 грн. на місяць. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтвердив, що відповідач [PERSON] дійсно працює за кордоном. Зазначену обставину підтвердили позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] З пояснень представника відповідача [PERSON] було також встановлено, що [PERSON] передавала для чоловіка та сина посилки з речами та продуктами. На думку суду, зазначені обставини свідчать про наявність у відповідачки можливості надавати матеріальну допомогу своєму синові [PERSON] в зв'язку з його навчанням. При цьому з урахуванням усіх обставин справи, враховуючи потреби [PERSON] у матеріальній допомозі в зв'язку з навчанням, а також матеріальний стан сторін, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідачки, починаючи від дня подання позову до суду - 06.06.2014 р. При цьому аліменти можуть бути стягнуті тільки на період навчання третьої особи [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним 23 років. За липень та серпень 2014 р. аліменти з відповідачки стягненню не підлягають, оскільки [PERSON] був відрахований вищого з навчального закладу. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулі три роки суд відзначає наступне. Частиною 2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем не було надано суду доказів ухилення відповідачки [PERSON] від сплати аліментів за минулі три роки. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач надавала допомогу синові, надсилаючи йому речі та продукти харчування. Таким чином, підстав для задоволення цієї вимоги суд не вбачає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial