Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 3,36 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 031911, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 27.10.2000 року.\~При житті [PERSON] склав заповіт від 24.03.2011 року на ім`я позивача, в якому заповідав йому вищевказану земельну ділянку.\~ Позивач, відповідно до ст. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .\~Спадщину позивач прийняв шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 403/2014.\~ Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого [PERSON] та йому нотаріусом було надано роз`яснення, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду.\~ Після смерті спадкодавця стало відомо, що державний акт на право приватної власності на землю, а саме оригінал документа - відсутній. Відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку - державного акту на право власності на землю та відсутність належної державної реєстрації земельної ділянки у встановленому порядку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.\~ На підставі вищезазначеного позивач просить суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 3,36 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД №031911, виданого Кілійською міською радою народним депутатів 27.10.2000 року [PERSON] , померлому [INFO] . - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 3,36 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД №031911, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 27.10.2000 року в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрованого 10.08.1957 року та виданого повторно 26.06.1973 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійський район, Одеська області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 234 від 10.08.1957 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , /а.с. 6/. Відповідно до заповіту складеного 24 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Децик Е.М. та зареєстрованого реєстрі за № 1015, [PERSON] , який народився [INFO] в селі Кислиці Ізмаїльського району, Одеської області, ідентифікаційний № [NUMBER] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 3,36 га, розташовану на території Кілійської міської ради Одеської області, призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів громадянину України [PERSON] , [INFO] , /а.с.9/ . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 031911 виданого 27.10.2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128, [PERSON] , який мешкає м. Кілія є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,36 га у межах згідно з планом, розташованої на території Кілійської міської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватноївласності на землю за № 1012, /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Кілія Кілійський район Одеська область, актовий запис № 336 від 11.06.2014 року, /а.с. 4/. Згідно заяви №773 від 06.12.2014 року поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON] , [INFO] приймає спадщину, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , /а.с. 25/. Згідно заяви №774 від 06.12.2014 року поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON] , [INFO] відомо зміст заповіту, згідно якого чоловік заповідав земельну ділянку площею 3,36 га на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] та усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування фізичного чи психічного тиску інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилась від обов`язкової спадщини, після померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , /а.с. 26/. Відповідно до інформаційного листа за вих. № 97/01-16 від 18.03.2021 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вирішується в судовому порядку, /а.с. 7/. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65994425 від 12.08.2021 року виданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, вбачається що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Кілійською районною державною нотаріальною конторою 06.12.2014 року була заведена спадкова справа № 403/2014, за номером у спадковому реєстрі 56867398. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65994441 від 12.08.2021 року виданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, вбачається що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заповіт зареєстрований за № 1015 від 24.03.2011 року приватним нотаріусом Децик Е.М., за номером у спадковому реєстрі 50919335 - чинний, /а.с. 35/. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту\~належності земельної ділянки для ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 3,36 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД №031911, виданого Кілійською міською радою народним депутатів 27.10.2000 року [PERSON] , померлому [INFO] та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначені вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1233 ЦК України\~передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved