overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Костопільський РС УДМС України в Рівненській областіпро визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані відповідачі, які у вказаному будинку не проживають з 2009 року. Відповідачі знятися з реєстрації за вказаною адресою добровільно не бажають, порушуючи таким чином його права як власника будинку. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав, та поясний що відповідачі його син , невістка та онук у 2009 році виїхали на постійне місце проживання до США. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, та письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою:[ADDRESS]. Проте за вказаною адресою з 2009 року не проживають, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки , а саме: Свідок [PERSON]. показала, що позивач її батько . Відповідачі її рідній брат, невістка та плимінник, не проживають в данному будинку з 2009 року, оскільки виїхали на постійне місце проживанання до США. Свідок [PERSON] показав, що позивача знає він його тесть. Відповідачі у вищезазначеному будинку не проживають з 2009 року. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду з позовом до [PERSON], та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані відповідачі, які у вказаному будинку ніколи не проживали. Відповідачі знятися з реєстрації за вказаною адресою добровільно не бажають, порушуючи таким чином його права як власника будинку. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати [PERSON], та [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав, та поясний що відповідачка його сестра [PERSON] та її син [PERSON] у 2003 році виїхали на постійне місце проживання до Франції. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків . та письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку на підставі договору дарування від 30.08.2002 року, за адресою: [ADDRESS] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою:[ADDRESS] з 21.09.2002 року, проте за вказаною адресою з моменту реєстрації не проживають, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу,посилаючись на наступні обставини. 20 серпня 2005 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . З початку 2020 року сім`я позивача з відповідачкою розпалась і вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, так як між ними немає взаємоповаги. Вони перестали один одного розуміти і поступатися, а замість цього з`явилися відчуження і психологічна несумісність. Хоча і проживали за однією адресою. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просив шлюб, зареєстрований 20.08.2005 року між ним та відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671 розірвати В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 серпня 2005 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №671. Шлюбні відносини припинені з початку 2020 року, подружжя спільного господарства не ведуть, у стосунках відсутні повага та взаєморозуміння, примирення неможливе, майнових суперечок щодо поділу спільного майна подружжя немає. За вказаних обставин, суд вважає необхідним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] У червні 2014 року відповідачка зібрала свої особисті речі та виїхала з будинку у невідомому напрямку. З того часу її речей у будинку немає, вартість комунальних послуг вона не сплачує, ремонт квартири не виконує. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявиляся, за невідомою суду причиною, хоча про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, судовими повістками, та від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 19.02.2013 року, позивач [PERSON] став власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки АСЖД «Союз», [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 26.07.2013 року. Згідно акту від 10.03.2015 року, відповідачка [PERSON] не мешкає за адресою м. Краматорськ, вул. Двірцева,67-63 у м. Краматорську з червня 2014 року та по теперішній час. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст.Ст. 168,169 ЖК Кодексу України, на які послався позивач, при зверненні до суду з позовною заявою регулюють правовідносини, які виникають при укладенні договору найму житлового приміщення, а як встановлено у судовому засіданні, даного договору укладено не було, і взагалі квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З огляду на вказане, в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.06.2017 року він передав у борг відповідачу [PERSON] 150 000,00 гривень, про що останній власноруч склав розписку. Відповідач зобовязався повернути борг до 15.06.2017 року. Але до теперішнього часу [PERSON] не повернув суму боргу позивачеві. Цей факт змусив позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого боргу у розмірі 150 000,00 гривень, а також судовий збір в розмірі 1500,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, але надали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, були не проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши вимоги та обґрунтування позову, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно розписки від 06.06.2017 року, позивач [PERSON] передав у борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 150 000,00 гривень. Відповідач зобовязався повернути борг в строк до 15.06.2017 року. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач [PERSON] не виконав умови розписки та борг не повернув. Згідно ст. 1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу є законними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1500,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Миколаївської сільської ради Покровського району Донецької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до Сонцівської сільської ради Покровського району, Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 48. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сім»я з відповідачкою фактично розпалась, подружні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння щодо вирішення питань ведення домашнього господарства, на ґрунті чого між ними стали виникати сварки, склались неприязні відносини. Вони намагались зберегти сім'ю, але взаєморозуміння не було досягнуто. Між ними втрачено повагу один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2015 року, поновлювати їх наміру не мають. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, на примирення категорично не згоден. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав повністю з указаних ним підстав. Відповідач в судове засідання з'явилась, позов визнала повністю, на розлучення згодна. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 48. До реєстрації шлюбу прізвище позивачки [PERSON] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин і наміру їх поновлювати не мають, що вбачається з їх пояснень. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає втрату поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, непорозуміння та неприязні відносини, про що не заперечувала відповідачка. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням відповідача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 1999 року виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Сім»я з відповідачкою фактично розпалась, подружні відносини припинені, проживають окремо з травня 2015 року. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, ведення господарства, а також він має намір створити сімю з іншою жінкою, з якою разом проживає з травня 2015 року. З відповідачкою не вдалося досягнути домовленості щодо подачі до відділу ДРАЦС Кролевецького РУЮ спільної заяви про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, на примирення категорично не згоден. Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав повністю. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 липня 1999 року виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 7. До реєстрації шлюбу прізвище відповідача [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин. Проживають окремо з травня 2015 року. Причиною розірвання шлюбу є наявність різних поглядів на життя, ведення господарства, втрата почуття любові та поваги один до одного, позивач має намір створити сімю з іншою жінкою. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідачка не дає згоди на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Ухвалою суду від 02 липня 2015 року сторонам визначено строк для примирення до 31 серпня 2015 року. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 2015 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 414. Від шлюбу дітей не мають. Сім»я з відповідачкою фактично розпалась, подружні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки, які виникають між ними. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2015 року, поновлювати їх наміру не мають. З відповідачкою не вдалося досягнути домовленості щодо подачі до органів ДРАЦС спільної заяви про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, на примирення категорично не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання з'явилась, позов визнала повністю, на розлучення згодна, просить надалі після розірвання шлюбу мати дошлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2015 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 414. До реєстрації шлюбу прізвище відповідача [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, що вбачається зі змісту позовної заяви. Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, втрата почуття любові та поваги один до одного, сварки та неприязні відносини. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням відповідача відповідно до ст.113 СК України можливо відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сім»я з відповідачкою фактично розпалась, подружні відносини припинені, проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є безпідставні ревнощі дружини. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, на примирення категорично не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на розлучення згодна. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність . Відповідно до положення ст. 197 ч. 2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 64. До реєстрації шлюбу прізвище відповідачки Сердюк. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин. Проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є ревнощі дружини, відсутність відносин. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону , не порушує чиї небуть права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. ст. 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved