Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 03 червня 2016 року помер його дід [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.93 га., які розташовані на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлого діда за законом, спадщину прийняв внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які втрачено. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/239 від 16 травня 2017 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №455557, виданого 03 червня 2016 року Кодимським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшли дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.93 га., які розташовані на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, а тому на час відкриття спадщини його єдиним спадкоємцем за законом пятої черги є його внук [PERSON] позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІІ-ЖД №372603, виданого 21 вересня 1977 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області та копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] серії І-ЖД №478438, повторно виданого 12 липня 2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Дошлюбне прізвище матері позивача «Васильєва», що підтверджується копією архівної виписки з актових записів від 17 червня 2016 року. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини (день смерті спадкодавця) проживав разом з ним в одному помешканні, що підтверджується довідкою Грабівської сільської ради Кодимського району №983 від 05 липня 2016 року, тому за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається таким, що у передбаченому законом порядку прийняв належну померлому спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на землю, які втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №14 від 08 квітня 2017 року (відмова нотаріуса №689/02-14 від 24 травня 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірні земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved