Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON], третьої особи: Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними шляхом систематичних зустрічей. В позові посилається на те, що він з 06.11.2009 року перебував у шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказує на те, що з 26.02.2017 року та на теперішній час, він проживає окремо від відповідачки та дітей за адресою: [ADDRESS]. Доньки постійно проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]., після розлучення з відповідачкою, вона усілякими способами перешкоджає його спілкуванню із доньками, останні 5 місяців він майже щодня телефонував до відповідачки із метою домовитися про час спілкуватися із дітьми, однак у відповідь отримував лише відмову. Вважає, що він сумлінно та добровільно виконує покладені на нього обов'язки по утриманню дітей, тому має такі ж права на участь у вихованні дітей, як і матір. Проте остання перешкоджає йому в побаченнях з ними і не дозволяє спілкуватися. Вказує, що даними діями відповідачка, порушує право дітей на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, оскільки нормальним розвитком є такий, в якому беруть участь обоє батьків, якщо інше не встановлено судом та порушує його права як батька дітей. В позові вказує на те, що він з даного приводу звернувся та подав до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради відповідну заяву про визначення порядку участі батька у вихованні дитини, графіку побачень з [PERSON] [INFO] та з [PERSON] [INFO]. 07.06.2017 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було ухвалено рішення, яким визначено його участь у вихованні дітей та встановлено порядок побачення із малолітніми доньками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щосереди та щонеділі з 14.00 до 16.00 в присутності матері дітей. Відповідне рішення прийнято також і Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 27.06.2017 року №332/13. В позові зазначає, що вказані рішення відповідачка не виконує, на дзвінки не відповідає, всіляко перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні та зустрічі з ними. Вказує також, що жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із доньками спричинить їм шкоду не існує. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався. Просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з доньками. Визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні - шляхом систематичних зустрічей: з [PERSON], в понеділок, середу, суботу, неділю з 10:00 год. до 15:00 без участі матері; з [PERSON] [INFO] в понеділок, середу, суботу та неділю з 15:00 до 20:00 в присутності матері та [PERSON]; відвідувати [PERSON] в будь-який час та день в дитячому дошкільному навчальному закладі чи в загальноосвітньому навчальному закладі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали частково та дали пояснення аналогічні позовним вимогам. Представник позивача вказав також, що відповідачка налаштовує дітей проти позивача, занесло його в телефоні в чорний список. Позивач в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог та просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з доньками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні - з [PERSON], [INFO] в понеділок, середу з 13:30 год. по 18:30 год. та неділю з 10:00 год. до 15:00 год. кожного тижня без участі матері. Перших три зустрічі після набрання законної сили рішення суду провести за участю матері та психолога. - з [PERSON] [INFO] в понеділок, середу з 10:00 год. до 13:00 год. та неділю з 15:00 год. до 20:00 год. в присутності матері до досягнення дитиною двохрічного віку. Надати можливість проводити з дітьми кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 (семи) діб. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та вказала, що дійсно в період шлюбу з позивачем в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. які проживають разом із нею. Вказує, що вона не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми, однак діти його бояться, так як він влаштовував сварки і діти це чули. Позов визнає частково. Вказує, що не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з дітьми. Просить залишити час побачень, той який визначений в рішенні Чернівецької міської ради та проводити зустрічі дітей з матір'ю. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, однак вважає, що слід відкоригувати дні та години, таким чином щоб це не шкодило дітям та не заважало навчальному процесу чи розвитку здібностей в гуртках. В судовому засіданні сторони визнали про необхідність досягнення між ними домовленостей з метою подальшого виховання дітей. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона працює психотерапевтом в обласній психлікарні. Також вказала що вона є прихожанкою храму до якого ходить відповідачка з дітьми. Вказує на те, що з березня місяця старша дитина стала дуже заклопотана, змінилася її поведінка, вона сумна та депресивна, тому вона порадила звернутися до дитячого психолога. Також вказала, що їй відомо, що дитина боїться батька. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою відповідача та добре знає позивача, оскільки раніше він теж там проживав. Вказала, що старша дитина дуже змінилася після повернення позивача з США, стала більше плакати.Також вказала, що не бачила, щоб позивач приїжджав до їхнього будинку для зустрічей з дітьми. Підтвердила факт, що дитина каже, що боїться батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є другом позивача. Вказує, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. Також вказав, що був присутній, коли позивач приходив до школи до [PERSON], дитина каже, що не хоче до нього, боїться. При зустрічі з батьком в дитини істерика. За останні три рази побачень стан дитини не змінився, вона не готова йти на контакт з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є директором школи №31 де навчається донька сторін [PERSON]. Вказав, що свідком побачень він не був, однак зі слів класного керівника, дитина боїться батька, думає що він її вкраде. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивача. Вказав, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, не піднімає слухавку. Вказав також, що він з позивачем 7 місяців 1-2 рази на тиждень їздять до школи та додому до дітей. Пригадати дати цих поїздок не може. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 06.11.2009 року позивач по справі перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Судом також встановлено, що позивач звертався до служби у справах дітей Чернівецької міської ради, на підставі розгляду цієї заяви виконавчим комітетом міської ради, з врахуванням висновку комісії з питань захисту прав дітей №15 від 07.06.2017 року, було прийнято рішення про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та встановлено порядок побачення з дітьми: щосереди та щонеділі з 14:00 год. до 16:00 год. в присутності матері. Крім того встановлено, що позивач на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався. Встановлено, що згідно медичних висновків КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» від 06.03, 10.03., 31.05. та 18.09.2017 року дитині [PERSON] [INFO] поставлено діагноз «гостра реакція на стреси, порушення сну у вигляді нічних жахів. Астенічний синдром.» Рекомендовано не робити різких змін оточуючого середовища, психотравмуючих ситуацій та контактів. Продовжити роботу з психологом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 18 Сімейного Кодексу України). Згідно до ч. 3-6 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, згідно ч.ч. 1,2 ст. 155 СК України закріплено, що мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами Доказами, відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень свідків, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів. На підставі вказаних норм закону та виходячи з обставин встановлених по справі, суд приходить до наступних висновків. Твердження позивача про те, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Додані позивачем докази (фото таблиці відображення дзвінків та диск з відеозаписом, досліджений в судовому засіданні) не доводять дану обставину. З відео вбачається, що позивач підійшов до хвіртки, яка була зачинена, та вважає що даний факт свідчить про те що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Однак суд вважає, що слід попередити відповідача про обов'язковість не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з їхніми дітьми. Разом з тим, суд вважає, що слід змінити порядок побачень позивача з дітьми ніж вказаний в рішенні виконавчого комітету Чернівецької міської ради. При визначенні годин побачень до уваги було прийнято наступні обставини, те, що [PERSON] є немовлям і перебуває на грудному вигодовуванні; потребує звичного розпорядку для немовлят: двічі в день денний сон; грудне годування за першою вимогою тощо; відповідно до Медичного висновку №146/01-38 від 06.03.2017р. у [PERSON] діагностовано підвищення нервово-рефлекторної збудженості у вигляді зниження апетиту і порушення формули сну; судом враховано, що [PERSON], починаючи з березня 2017 р. по даний час, перебуває на обліку у КМУ «Міська дитяча лікарня» з діагнозом:гостра реакція на стрес. Відповідно до Медичного висновку їй рекомендовано уникати різких змін оточуючого середовища, психотравмуючих ситуацій та контактів, зберегти емоційно- стабільні стосунки в оточенні дитини. Враховуючи все вищевикладене, слід встановити такий порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми, а саме- з [PERSON] [INFO] щосереди з 14:00 год. по 16:00 год. та щонеділі в час з 14:00 год. по 16:00 год. за участю матері дитини. Перших шість зустрічей після набрання даного рішення законної сили провести за участю матері дитини та дитячого психолога. Тиждень поспіль під час літніх канікул - за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, 3 дні поспіль під час зимніх канікул - за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. - з [PERSON] [INFO]: щосереди з 14:00 год. по 16:00 год. та щонеділі в час з 14:00 год. по 16:00 год. за участю матері дитини та за попередньою домовленістю з нею. При цьому визначений судом спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини, на думку суду, є таким, що відповідає віковим потребам дітей, та за сумлінного відношення батька до виконання своїх обов'язків є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дітей на даний час. В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року). В судовому засіданні сторони визнали про необхідність досягнення між ними домовленостей з метою подальшого виховання дитини. Також суд зауважує, що в подальшому в зв'язку зі зміною віку дітей позивач має право на визначення порядку спілкування з дітьми в більшому розмірі та без присутності матері. Крім того, визначення судом певного порядку участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з дітьми не перешкоджає сторонам досягти певних домовленостей з метою як найкращого захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача у відшкодування частини судових витрат зі сплати судового збору 320,00 грн. (1/2 від 640,00 грн. сплачених позивачем при поданні позову)

Outcome: partial