Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті №313731/32920/370-14, згідно якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2635.1.044424.006 у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) Євро на строк з 28.10.2014 року по 02.11.2015 року. Згідно умов договору-заяви за час користування вкладом Банк нараховує і виплачує Вкладнику проценти за ставкою 13,25% річних. Грошові кошти були внесені Вкладником до установи Банку в повному обсязі, згідно меморіального валютного ордеру №10667642 від 28.10.2014 року. Під час дії договору банківського вкладу, 03.06.2015 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів, згідно якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність 8000 (вісім тисяч) Євро, які знаходяться на вкладному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я дарителя -[PERSON] в ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», в іноземній валюті з усіма правами та обов'язками вкладника згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року. 04.06.2015 року [PERSON] особисто звернувся до відділення №5 філії «Запорізьке регіональне управління «ПАТ Банк Фінанси та Кредит» із письмовою заявою про здійснення перереєстрації вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) №313731/32920/370-14 на ім'я [PERSON]. Проте, співробітниками банку було відмовлено у прийнятті письмової заяви та без зазначення відповідних законних підстав, усно роз'яснено про неможливість здійснення перереєстрації вкладу, або ж інших дій, внаслідок яких, [PERSON] була б визнана вкладником банку. 04.06.2015 року [PERSON] направив письмову заяву за допомогою поштового зв'язку на офіційну адресу відділення №5 філії «Запорізьке регіональне управління «ПАТ Банк Фінанси та Кредит». Оскільки, права [PERSON], як споживача послуг ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» порушені, внаслідок перешкоджання його законному волевиявленню та здійсненню права власності, просить суд визнати вкладником Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» в іноземній валюті № 313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року [PERSON] на суму 8 000 Євро. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року провадження по справі відкрито, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 20.11.2018 року третя особа [PERSON] надала до суду пояснення , у яких заначила, що, дійсно, під час дії договору банківського вкладу 03.06.2015 року, між нею та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів, реєстраційний номер 1881, відповідно до якого, [PERSON] передав безоплатно у власність, а вона прийняла у власність 8000 (вісім тисяч) Євро, які знаходяться на вкладному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я дарителя - [PERSON] в ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», в іноземній валюті з усіма правами та обов'язками вкладника згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року. При особистому зверненні до відділення №5 філії Запорізького РУ ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» їй було відмовлено у прийнятті письмової заяви про перереєстрацію банківського вкладу (депозиту) на її ім'я. 04.06.2015 року, [PERSON] на адресу відділення №5 філії Запорізького РУ ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» поштою було направлено письмову заяву з проханням перереєструвати на її ім'я з усіма правами і обов'язками вкладника грошові кошти в сумі 8000 (вісім) тисяч Євро, які знаходяться на вкладному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті. Проте, співробітниками банку вказаний лист отримано не було. Поштове відправлення було повернуто на адресу, в зв'язку із закінченням терміну зберігання. Просила суд позов задовольнити. 22.11.2018 року від представника відповідача до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду те, що 28.10.2014 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та гр. [PERSON] був укладений договір-заява №313731/32920/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» згідно з умовами якого [PERSON] розмістив грошові кошти в розмірі 16 000,00 Євро на строк по 02.11.2015р. Відповідно до вимог ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора Банку». Правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначають, що [PERSON] не є особою, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (тобто, вкладником банку), а розглядається виключно як особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку, тобто, кредитор банку. Враховуючи наявність окремого, визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порядку задоволення вимог кредиторів, підстав для включення грошових вимог [PERSON] до переліку вкладників для здійснення виплати гарантованої суми відшкодування немає. Також, повідомили суд про те, що вкладником [PERSON] за договором банківського вкладу - №313731/32920/370-14 від 28.10.2014р. 06.11.2015р. через Банк АГЕНТ ПІВДЕННИЙ Позивачем вже було отримано суму гарантованого відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000, 00 гри. Отже, з урахуванням встановлених чинним законодавством обмежень суми граничного відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та неможливість її збільшення, вимоги Позивача не можуть бути задоволені. В той же час, [PERSON], не позбавлена права звернення до вкладника щодо отримання суми подарованих коштів за рахунок відшкодування за банківськими вкладами, виплаченого Фондом безпосередньо вкладнику. У вступному слові представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позову на підставах викладених у позовній заяві . У вступному слові представник відповідача Неудачін Р.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, на підставах викладених у відзиві на позов, а саме на тій підставі, що на даний час Банк перебуває в стадії ліквідації. Згідно з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є особа, яка внесла кошти на рахунок та має право на отримання коштів в порядку та на умовах, передбачених Законом. Під час здійснення процедури ліквідації Банку особа не може бути визнана Вкладником Банку, вчинити всі необхідні дії позивачі повинні були вимагати після повідомлення Банку про укладення договорів. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як встановлено в судовому засіданні, 28.10.2014 року між [PERSON] (Вкладник) та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» (Банк) укладено договір-заяву банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті №313731/32920/370-14. За умовами зазначеного договору Вкладник розмістив, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) Євро на строк з 28.10.2014 року по 02.11.2015 року. Згідно умов договору-заяви за час користування вкладом Банк нараховує і виплачує Вкладнику проценти за ставкою 13,25% річних. Грошові кошти були внесені Вкладником до установи Банку в повному обсязі, згідно меморіального валютного ордеру №10667642 від 28.10.2014 року. Представник відповідача не заперечував, що на вказаний вкладний рахунок були зараховані кошти в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) Євро. 03.06.2015 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1881, згідно умов якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність 8000 (вісім тисяч) Євро, які знаходяться на вкладному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я дарителя -[PERSON] в ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», в іноземній валюті з усіма правами та обов'язками вкладника згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року. 04.06.2015 року [PERSON] за допомогою поштового зв'язку на офіційну адресу відділення №5 філії «Запорізьке регіональне управління «ПАТ Банк Фінанси та Кредит» направив письмову заяву про здійснення перереєстрації вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) №313731/32920/370-14 на ім'я [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1 , 2 , 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Укладення договору банківського вкладу на користь третьої особи врегульовано ст. 1063 ЦК України, за умовами якої фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад. На обґрунтування позовних вимог, позивач вказував на те, що 04.06.2015 року він звернувся до відділення №5 філії «Запорізьке регіональне управління «ПАТ Банк Фінанси та Кредит» із письмовою заявою про здійснення перереєстрації вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) №313731/32920/370-14 на ім'я [PERSON]. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відмови ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» у задоволенні вказаних вимог. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ». Згідно вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора Банку». Правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що оскільки розпочалась процедура ліквідації Банку, тому до даних правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються не норми ЦК України, а норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, у зв'язку із відкликанням банківської ліцензії відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 ПАТ « Банк Фінанси та кредит» позбавлений можливості здійснювати такі дії, як відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах. Задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, в черговості, що передбачена частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з п.4 ч. 1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. У відповідності до ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладай, за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Пунктом 5-4 ч.1 ст.2 зазначеного Закону визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань. Згідно з положеннями ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймати вимоги кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відкликання банківської ліцензії, ліквідацію Банку.

Outcome: dismissed