Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, посилаючись на наступне. Відповідачка [PERSON] є його сусідкою, яка проживає зверху і неодноразово заливала його квартиру стічними водами. Так 06 жовтня 2013 року виникло залиття його санітарного вузла, прихожої та ванної кімнати з квартири відповідачки, після чого на стінах відслоїлися шпалери, покрилися жовтими плямами. Він піднявся до сусідки та виявив, що в неї проходить ремонт, в зв'язку з чим ванна відсутня, а каналізація витікає з не чим не закритого отвіру, при зливанні води в туалеті. 07 жовтня 2013 року він викликав працівників ЖЕУ, яки склали акт про залиття. Оскільки залиття його квартири виникало постійно, він викликав комісією ЖЕУ, які 28 жовтня 2013 року склали акт, де вказали, що в квартирі [ADDRESS] каналізаційна система ванної кімнати та умивальника не зовсім зібрана та не підключена до центральної каналізації, у зв'язку з чим відбувається залиття. На його прохання про відшкодування заподіяної шкоди у добровільному порядку відповідачка відмовляється і тому він звернувся до суду з цим позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 1328 гривень, моральну шкоду у розмірі 200 гривень, витрати на оплату експертизи у розмірі 600 гривень, на правову допомогу у розмірі 300 гривень та витрати на оплату судового збору у розмірі 229,40 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову. Відповідачка у судовому засідання проти позову заперечувала та пояснила, що власником квартири [ADDRESS] є її син, а вона лише проживає в ній. У неї дійсно проходить ремонт, тому каналізаційна система ванної кімнати та умивальника не зовсім зібрані та не підключені до центральної каналізації, але ніякими каналізаційними водами вона нікого не топить. Крім того, їй відомо, що ЖЕУ був складений акт №398 від 07.10.2013 року обстеження квартири [ADDRESS] де було вказано, що квартира [ADDRESS] була залита жителями квартири [ADDRESS], однак у документі не вказано, хто саме є винуватцем залиття квартири, не вказані об'єми пошкодження квартири, тому на її думку акт складений з порушенням вимогам ст.17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року та пункту 2.3.6 наказу Державного комітету України по питанням житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року. Також у квартирі позивача плями могли з'явитися від підвищеної вологості, що не зв'язано з залиттям квартири. Крім того, під час розгляду справи в суді, до початку проведення будівельно-технічної експертизи, сусідка вище залила її квартиру і квартиру позивача питною водою, тому висновки експертизи не вірні. В позові просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторонами визнане і не оспорювалось, що відповідачка проживає в [ADDRESS], де проходить ремонт, в зв'язку з чим каналізаційна система ванної кімнати та умивальника не зовсім зібрані та не підключені до центральної каналізації. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.06.2002 року, посвідченого державним нотаріусом В.В. Захарченко, зареєстрованому в реєстрі за №766 (а.с.7), підтверджується, що [PERSON] належить на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження квартири №398 від 07.10.2013 року, посвідченого членами комісії [PERSON], [PERSON] (а.с.5), вбачається, що квартира розташована на 3-му поверсі 5- ти етажного будинку. При обстежені виявлено, що в санвузлі, прихожій та ванної кімнаті квартири є сліди залиття. Згідно акту обстеження системи каналізації №423 від 28.10.2013 року, посвідченого членами комісії [PERSON], [PERSON] (а.с.6), вбачається, що каналізаційна система в [ADDRESS], не зібрана, не підключені к системі каналізації умивальник та ванна, у зв'язку з чим виникає підтоплення квартири [ADDRESS]. Свідоцтвом про право власності №1278 від 11 жовтня 2000 року (а.с.40), підтверджується, що власниками квартири [ADDRESS], є [PERSON] і [PERSON]. [INFO] року, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.41). Тобто суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення майнової шкоди пред'явлений до неналежного відповідача, тому в цій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодження її майна, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки в судовому засіданні не оспорювалось, що відповідачка проживає в [ADDRESS], де проходить ремонт, в зв'язку з чим каналізаційна система ванної кімнати та умивальника не зовсім зібрані та не підключені до центральної каналізації, що підтверджено Актом №423 від 28.10.2013 року (а.с.6), а також враховуючі факт затоплення квартири [ADDRESS], що доведено позивачем і про що існує Акт обстеження квартири №398 від 07.10.2013 року, суд дійшов висновку, що саме відповідачка [PERSON] винна в затопленні квартири позивача. Суд вважає, що саме відповідачка спричинила позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях з приводу пошкодження його майна, йому доводиться докладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права, купувати шпалери, клей, витрачати час на ремонті роботи та інше, тому, враховуючі глибину душевних страждань позивача, її тривалість, матеріальний стан позивача і відповідачки, яка є пенсіонеркою, а також принцип розумності і справедливості, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди у розмірі, заявленому і доведеному позивачем. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки, позивачем було надано квитанції про сплату правової допомоги, але в частині стягнення матеріальної шкоди йому відмовлено, суд вважає можливим задовольнити його вимоги лише в частині витрат на уточнену позовну заяву, тобто у розмірі 100,00 гривень. Враховуючі вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди частково. На підставі ст.ст.23,1167 ЦК України,

Outcome: partial