Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що йому на підставі свідоцтва про спадщину від 04.02.2010 року перейшло право власності на 1/2 частку житлового будинку/домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.06.2016 року. Разом з часткою домоволодіння до нього, на підставі діючого законодавства, перейшла в користування земельна ділянка в розмірі 0,0741 га. З метою встановлення меж земельної ділянки, він 22.04.2016 року звернувся до Нікольської ( Володарської ) селищної ради та йому було рекомендовано замовити встановлення межових знаків для визначення меж земельної (присадибної) ділянки у відповідній організації. 11.12.2017 року, за домовленістю з іншим співвласником домоволодіння, було укладено договір про поділ нерухомого майна, на підставі якого йому в особисту власність перейшов житловий будинок [ADDRESS] , а саме будинок, літня кухня, вбиральня, огорожа. Також зазначив, що 14.02.2018 року між ним та ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» було укладено договір щодо складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час підписання акту прийомки - передачі межових знаків користувач суміжної земельної ділянки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] відмовилась від підписання акта прийомки - передачі межових знаків на зберігання, у зв`язку із тим, що вона не згодна з межею земельної ділянки. За таких обставин, він вимушений був звернутися до узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування, та рішенням від 16.10.2018 року № 4 «Про розгляд спорів з приводу суміжного землекористування» йому рекомендовано звернутися до ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» для усунення недоліків в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно чинного законодавства та врахуванням рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ /13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації» [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Проте з зазначеним рішенням узгоджувальної комісії він не згоден, оскільки його, як зацікавлену особу не було повідомлено про час і місце розгляду справи, він не був ознайомлений з відповідними матеріалами справи, а також до розгляду вказаного питання під час роботи комісії не були залучені спеціалісти. Між тим рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ /13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації», на яке узгоджувальна комісія посилається в оскаржуваному рішенні, не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку та взагалі воно втратило чинність. З огляду на те, що узгоджувальною комісією при прийнятті рішення були порушені його цивільні права, оскільки його не було повідомлено про час та місце розгляду спору за його заявою просить визнати незаконним та скасувати рішення узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 16.10.2018 року № 4 «Про розгляд спорів з приводу суміжного землекористування». Також, разом з позовною заявою, позивачем подано письмове клопотання про витребування доказів, згідно якого позивач просив витребувати з Нікольської селищної ради оригінал або завірену копію оскаржуваного рішення. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 16.11.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копії позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача, під час підготовчого провадження, у встановлений судом строк для подачі відзиву, подано письмові заперечення на позов, в яких відповідач, в зв`язку з зловживанням позивачем процесуальними правами, просив залишити позовну заяву без розгляду та стягнути з останнього штраф на користь держави. Також в запереченнях зазначив, що не погоджується з доводами позивача про те, що рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ /13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації» втратило чинність, оскільки воно на підставі ст. 22 Закону України «Про землеустрій» має необмежений строк дії. Крім цього позивач заздалегідь повідомлявся та був присутній і приймав участь на узгоджувальній комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування з приводу спору суміжного землекористування між ним та [PERSON] , яка також була присутня зі своєю донькою [PERSON] , що підтверджено відповідним протоколом. Також, в ході розгляду даного земельного спору, після заслуховування обох сторін було встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлена ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» позивачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , була розроблена з помилкою, а саме в загальну площу вищевказаної земельної ділянки було включено площу земельної ділянки по якій було прийнято рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ /13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації» [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0373 га., розташованої в [ADDRESS] ». З огляду на викладене узгоджувальна комісія рекомендувала [PERSON] звернутися до ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» для усунення недоліків в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , згідно чинного законодавства. Таким чином оскаржуване рішення прийнято законно, а вимоги позивача є безпідставні. Позивач умисно ввів суд в оману щодо підстав позову, тим самим допустив зловживання процесуальними правами, а тому до нього мають бути застосовані заходи визначені ст.ст. 44, 148 ЦПК України. Також до заперечень позивачем додано копії письмових доказів, а саме заяви [PERSON] від 11.10.2018 р., корінець повідомлення, та протокол №4 від 16.10.2018 року, які судом під час підготовчого провадження не були прийняті до розгляду, оскільки зазначені докази не направлялися (не були вручені в судовому засіданні) іншій стороні. Крім цього, письмове клопотання позивача додане до позовної заяви, про витребування доказів, позивачем в ході підготовчого судового засідання підтримане не було, а тому в його задоволенні судом відмовлено. Також в задоволенні усного клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів (документів) було відмовлено та надані документи були повернуті позивачу, оскільки останнім не доведено поважність причин їх неподання при зверненні до суду разом з позовною заявою та не надано доказів їх направлення або вручення іншій стороні, тим паче, що стороною відповідача заперечувався той факт, що дані докази у нього знаходяться у наявності. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 12.12.2018 року підготовче провадження по справі закрито та справу було призначено до судового розгляду по суті. Після закриття підготовчого провадження позивачем через канцелярію суду надано додаткові докази, а саме копію заяви від 10.10.2011 р., рішення Володарської селищної ради від 03.11.2011 р., та витягів про реєстрацію права власності від 15.03.2010 р. у прийнятті до розгляду яких, ухвалою суду було відмовлено, оскільки останнім не надано доказів їх направлення або вручення іншій стороні, тим паче, що стороною відповідача заперечувався той факт, що дані докази у нього знаходяться у наявності. Також, після початку судового розгляду справи по суті, за клопотанням представника позивача, ухвалою суду, у відповідача було витребувано належним чином засвідчену копію оскаржуваного рішення узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради та матеріали, що послугували підставою для винесення зазначеного рішення, які були надані представниками відповідача в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Наливай О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Проте, щодо підстав задоволення позову пояснили, що зазначені в позові три підстави задоволення позову не відповідають дійсності, оскільки позивач дійсно був присутній на узгоджувальній комісії, надавав пояснення та завчасно був обізнаний про її проведення. Клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, яка розглядалася він не заявляв. Чому саме в позові зазначені такі підстави, які не відповідають дійсності позивач пояснити не може. Допускає, що їх зазначив адвокат, який готував позов, а він його нечитаючи підписав. Також пояснили, що та обставина, яка зазначена в позові з приводу нечинності рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ /13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації», на яке узгоджувальна комісія посилається в оскаржуваному рішенні, ними також не підтримується, оскільки дане рішення дійсно є чинним та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Вважають, що оскаржуване рішення має бути скасоване саме з той підстави, що під час розгляду узгоджувальною комісією спору з приводу суміжного землекористування не були залучені спеціалісти, а саме геодезисти. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі та заперечували проти їх задоволення. Підтримали доводи викладені в письмових запереченнях, що були надані під час підготовчого судового засідання. Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено і це не заперечується сторонами, що позивач є власником житлового будинку літ. А-1 загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 9,4 кв.м., літньої кухні літ. Г, паркану №1 вбиральні літ. - В за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується договором про поділ нерухомого майна від 11.12.2017 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 107032719 від 11.12.2017 р., та технічним паспортом виготовленим ФОП ЕВК «Бюро технічної інвентаризації» станом на 26.10.2017 року. Відповідно листа виконкому Володарської селищної ради № 2-20/277 від 22.04.2016 року, заявнику [PERSON] на його заяву від 22.04.2016 року щодо встановлення меж земельних (присадибних) ділянок, розташованих в [ADDRESS] та по [ADDRESS] , рекомендовано замовити межові знаки для визначення меж земельних (присадибних) ділянок в організації, яка має ліцензію на виконання даних видів робіт. Також з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] виготовленої ТОВ «Центр експертно - геодезичного забезпечення», вбачається, що суміжний користувач [PERSON] не підписала Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання, що свідчить про наявність претензій щодо існуючих меж земельних ділянок між користувачами. Також сторонами не заперечується, що між користувачами суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] є неузгодженість щодо визначення меж зазначених земельних ділянок. Згідно заяви від 11.10.2018 року, [PERSON] , з метою виготовлення технічної документації на присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці розташованій в [ADDRESS] звернувся до Комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування з проханням узгодити межі зазначеної земельної ділянки із суміжним землекористувачем [PERSON] , оскільки остання відмовляється від підпису. Відповідно до корінців повідомлення, квитанції та повідомлення про поштове відправлення кореспонденції, [PERSON] та [PERSON] були сповіщенні 11.10.2018 року про те, що 16.10.2018 року о 14-00 год. відбудеться засідання узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів, що також не заперечується позивачем. Відповідно протоколу засідання узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 16.10.2018 року на засіданні були присутні запрошені сторони спору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останні надали пояснення. Клопотань щодо ознайомлення з матеріалами справи та запрошення на засідання спеціалістів - геодезистів [PERSON] не заявлялося, що також не заперечується останнім. Згідно рішення узгоджувальної комісії Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування № 4 від 16.10.2018 року «Про розгляд спорів з приводу суміжного землекористування» [PERSON] рекомендовано звернутися до ТОВ «Центр експертно-геодезичного забезпечення» для усунення недоліків в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , згідно чинного законодавства та врахуванням рішення Володарської селищної ради від 13.12.2011 № VІ/13-148 «Про надання дозволів на розробку та виготовлення землевпорядної документації» [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] ». Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно положень статті 159 Земельного Кодексу України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Статтею 160 Земельного Кодексу України визначені права і обов`язки сторін при розгляді земельних спорів, зокрема сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як встановлено судом, узгоджувальною комісією Нікольської селищної ради по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування при розгляді спору з приводу суміжного землекористування, порядку розгляду зазначеного спору встановленого ст. 159 Земельного Кодексу України порушено не було, оскільки про засідання комісії з приводу розгляду земельного спору позивач [PERSON] був завчасно повідомлений та засідання було проведено за його участю, а також участю іншої зацікавленої сторони, що ним самим також не заперечується. Крім цього, судом встановлено, що під час розгляду земельного спору, права [PERSON] як сторони спору, передбачені ст. 160 Земельного Кодексу України також порушені не були, оскільки останнім визнається, що клопотань з приводу ознайомлення з матеріалами щодо цього спору ним не заявлялося, як і не заявлялося інших клопотань у тому числі з приводу подачі документів, доказів, виклику спеціалістів, тощо. З огляду на вищенаведене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги, що позивачем не доведено, що відповідачем при розгляді земельного спору було порушено процедуру розгляду земельного спору, а також його права, як сторони земельного спору, суд вважає що підстави для визнання незаконним оскаржуваного рішення та його скасування відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. Також слід зазначити, що застосування до позивача заходів, викладених у письмових запереченнях відповідача, суд не вбачає, оскільки умислу на введення суду в оману, як встановлено судом, у позивача не було. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог щодо визнання рішення незаконним та його скасування відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати за кожну вимогу у виді суми судового збору в загальному розмірі 1409, 60 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed