Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до об'єднаної територіальної громади міста Лиман, в особі [PERSON] міської ради Донецької області, про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 15.05.2007 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 4,4487 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1423055700:03:001:0028, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Кіровська селищна рада), Лиманського району, Донецької області. Дана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишилися його діти: позивач та його сестра - [PERSON], які прийняли спадщину в рівних долях кожний. [PERSON] спадщину прийняла, але за життя її не оформила. Позивач в свою чергу 22.12.2016 року отримав в [PERSON] державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 4240 на 1/2 частину вказаної земельної ділянки після смерті [PERSON] 18.01.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 02.02.2017 року йому було визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в два місяці. У видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто на вищезазначену 1/2 частину земельної ділянки, яку [PERSON], прийнявши після смерті [PERSON], не оформила у встановленому законом порядку, і померла 18.01.2013 року, було відмовлено, у зв'язку з чим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2016 року. Однією з підстав для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на ? частину земельної ділянки на ім'я померлої. Посилаючись на наведене, просить суд визнати його власником ? частини земельної ділянки площею 4,4487 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1423055700:03:001:0028, розташованої на території [PERSON] міської ради (колишня Кіровська селищна рада), Лиманського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 18.01.2013 року в смт. Кіровськ (Зарічне), Краснолиманського (Лиманського) району Донецької області. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 40) Відповідач [PERSON] міська рада Донецької області, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника в судових засіданнях, рішення просить винести на розсуд суду ( а.с. 37). Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,4487 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1423055700:03:001:0028 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 009749, виданого Кіровською селищною радою Краснолиманського району 24.04.2003 року і зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 497 (а.с.14). \~\~\~\~\~\~\~\~ 15 травня 2007 року [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 35 виконавчим комітетом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №209847 (а.с. 29). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до наданого позивачем свідоцтва про народження, виданого 27.06.1960 року Кіровською селищною радою Краснолиманського району Сталінської області, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження, серії ЯЕ № 088708, виданого 19.03.1953 року районним РАЦС м. Красний Лиман Сталінської області, [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON] (а.с.25). Відповідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 9068442, виданого 22.02.1970 року Кіровською селищною радою Краснолиманського району Донецької області, [PERSON] одружилася із [PERSON] та змінила прізвище на «Пузик» (а.с.23). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 21.03.2017 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] (а.с. 10-12). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] по закону, як його діти. [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги, прийняв у спадок 1/2 частку земельної ділянки належної [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.12.2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 4240, спадкова справа № 629/2007 (а.с. 15) [PERSON], будучи спадкоємицею за законом першої черги, прийняла у спадок 1/2 частку земельної ділянки належної [PERSON], проте не оформила своїх спадкових справ на належну їй частину земельної ділянки, 18 січня 2013 року померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 04 виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 668390 (а.с. 30). [PERSON] як рідний брат [PERSON] є спадкоємцем другої черги після іі смерті її по закону (ст. 1262 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1258 та 1261 ЦК України позивач як спадкоємець по закону звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. [PERSON] 22 грудня 2016 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 4,4487 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1423055700:03:001:0028, розташованої на території [PERSON] міської ради (колишня Кіровська селищна рада), Лиманського району, Донецької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 18.01.2013 року відмовлено у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності останньої на зазначену земельну ділянку (а.с. 9). За повідомленням [PERSON] державної нотаріальної контори від 20.04.2017 року за №345/02-17 з іншими заявами про прийняття спадщини, або відмову ніхто не звертався (а.с. 39). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 14 лютого 2017 року [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] на два місяці (а.с. 26-28). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як з достовірністю встановлено, позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після померлої [PERSON], іншіх спадкоємців немає. До складу спадкового майна входить 1/2 частина земельної ділянки, яка розташована на території [PERSON] міської ради (колишня Кіровська селищна рада) та призначена для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку належало [PERSON] як спадкоємиці після смерті батька [PERSON], якому ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Однак, лише відсутність правовстановлюючого документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], і відповідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved