Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м. Також просить суд визнати за ним право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа якого становить 41,9 кв.м., житлова - 35,6 кв.м.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2014 року Приморським районним судом Запорізької області було розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем по справі. Від цього шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці 600,0 кв.м., на якій розташовано: житловий будинок, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., з ракушняку обкладеного цеглою - на плані позначений літ. А, сіни - на плані а, сарай - на плані Б, Д, підвал - на плані В, вбиральня - на плані Г, душ - на плані Е, басейн - на плані Ж, ворота - на плані №, водопровідна плані З, хвіртка на плані №1. Даний житловий будинок був оформлений та зареєстрований за відповідачкою [PERSON] За час перебування у зареєстрованому шлюбі між ним та відповідачкою не було укладено жодного договору стосовно виду права власності на набуте під час спільного проживання майна та щодо розміру часток у праві власності, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати за ними право спільної сумісної власності та рівно поділити та визнати за ним 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.20). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи не інше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що 05 грудня 1996 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі - продажу будинку від 05.08.2003 р. посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.4). Вищезазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці 600,0 кв.м., на якій розташовано: житловий будинок, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., з ракушняку обкладеного цеглою - на плані позначений літ. А, сіни - на плані а, сарай - на плані Б, Д, підвал - на плані В, вбиральня - на плані Г, душ - на плані Е, басейн - на плані Ж, ворота - на плані №, водопровідна плані З, хвіртка на плані №1, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7-9). Спірний житловий будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2003 р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 07.08.2003р. Приморським КПБТІ (а.с.5). 17.02.2014 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Приморського районного суду Запорізької області (а.с.14). Жодного договору, стосовно виду права власності на набуте під час спільного проживання майно та щодо розміру часток у праві власності, між позивачем та відповідачем не було укладено. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Також ч. 1 ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, житлові й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Таким чином, позовні вимоги підтверджені документально, засновані на законі, тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача судового збору, то із зазначеними вимогами позивач до суду не звертався.

Outcome: approved