Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 157. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Вони не спілкуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє почуття любові. Він неодноразово намагався примиритись з відповідачкою, але це не дало позитивних результатів, оскільки вона не зацікавлена у збереженні сімї. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.21), до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.19). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, про що свідчить оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 14 березня 2017 року за № 48 (а.с. 24), в судове засідання не зявилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 22 вересня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 157. Дошлюбне прізвище відповідачки Редванська, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу, як зазначає позивач у позовній заяві, є відсутність взаєморозуміння та почуття любові один до одного, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Спроби позивача примиритись з відповідачкою не дали позитивних результатів, відповідачка не зацікавлена у збереженні сімї. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст. 110 СК України. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Оскільки від відповідачки не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved