Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві посилається на те, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі, який укладено між ними 18.09.2013 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №56. Від шлюбу у них народилося двоє дітей які досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує те, що вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбні відносини, шлюб між сторонами носить формальний характер. Виходячи з вищенаведеного позивач просить суд винести рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України від 25.04.2019 року. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Інших процесуальних дій у справі не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.2013 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №56 (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей які досягли повноліття (а.с.9,10). Причиною розірвання шлюбу позивач вказує те, що вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбні відносини, шлюб між сторонами носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати.

Outcome: approved