Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного судуКиївської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] у розмірі 15000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх з відповідачкою дочка [PERSON] навчаються за спеціальністю «Перукар» у Навчально-професійному центрі «Академія мистецтва краси», вартість в якому згідно контракту складає 5000 гривень за семестр, кількість яких -шість. Від моменту укладення контракту про навчання позивач поніс додаткові витрати на навчання [PERSON] в розмірі 3000 гривень, та вважає, що відповідач зобов'язана нести з ним витрати в рівних частинах та відшкодувати йому половину вартості навчання доньки, що становить 15000 гривень. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить стягнути з позивача на її користь 9950 гривень додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], посилаючись на те, що дочка знаходиться на її утриманні. З 2012 року дочка навчається в професійному училищі в м.Києві. За час навчання з вересня 2012 року вона несе додаткові витрати на проїзд та харчування дочки по 50 гривень на день, що за 398 навчальних днів становить 19900 гривень, половину з яких в розмірі 9950 гривень їй повинен сплатити позивач. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю, зустрічний позов не визнав, пояснив, що з моменту початку навчання дочки, саме він надавав кошти дочці в сумі по 50 гривень щоденно на проїзд та харчування до грудня 2013 року. Крім того, він сплачує на користь відповідачки аліменти, за рахунок яких позивач має здійснювати їх утримання. Нараховану відповідачем суму додаткових витрат він вважає нічим не доведеною за відсутністю будь-яких доказів понесених витрат. Їх дочка сама приймала рішення щодо бажання здобувати професійну освіту, він її підтримав та допоміг знайти найкращий професійно-навчальний заклад, а також взяв на себе витрати по оплаті навчання, оскільки його колишня дружина заперечувала проти того, щоб дочка залишала навчання в школі та вступала до училища. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення половини вартості за навчання дочки не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона заперечувала проти того, щоб дочка залишала навчання в школі та вступала в училище, оскільки хотіла, щоб дочка закінчила одинадцять класів та здобувала кращу освіту. Але внаслідок тиску позивача на дочку, в них в сім'ї стався інцидент, дочка не ночувала вдома, вживала в компанії спиртне, що стало відомо в школі, після чого ставлення до неї в школі вчителів змінилося, і дочка не хотіла продовжувати там навчатись. Позивач з дочкою без врахування її думки обрали навчальний заклад та відповідач заявив, що бере на себе витрати по оплаті навчання. Але після того, як дочка почала навчатись, вона надає їй щоденно по 50 гривень на проїзд та харчування. Заслухавши пояснення сторін, допитавши в якості свідка неповнолітню [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 24 квітня 2012 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). 23 серпня 2012 року між позивачем та Навчально-професійним центром «Академія мистецтва краси» укладено контракт №79/12, відповідно до якого навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON] здійснювати навчання [PERSON] за денною формою навчання за спеціальністю «Перукар (перукар-модельер)», термін якого два роки десять місяців (а.с.9-10). За змістом п.4.2 контракту розмір семестрової оплати складає 6 семестрів по 5000 гривень. Позивач сплатив зазначену вартість навчання, здійснивши шість платежів по 5000 гривень кожен, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні квитанціями (а.с.11-12). Всього на загальну суму 30000 гривень. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила зазначені сторонами обставини, що після 9-го класу вона виявила бажання продовжити навчання в професійному училищі, щоб одночасно з середньою освітою набути спеціальність. Вона обирала між спеціальностями повара та перукаря. Батько її підтримав, допоміг знайти найкращий учбовий заклад та заплатив за навчання. Мама в цьому процесі участі не приймала, оскільки була проти того, щоб вона залишала навчання в школі. Після вступу до училища, перший семестр їй надавав кошти батько на проїзд та харчування, а потім сказав, що мати буде отримувати аліменти та давати їй гроші. З того часу, гроші на проїзд та харчування дає їй мама. Скільки вона витрачає в день, не рахувала, але вартість проїзду по м.Бориспіль - 2 гривні 50 копійок, з м.Борисполя - до м.Києва - 11-12 гривень, вартість проїзду в метро - 2 гривні Комплексний обід в столовій училища коштує 25 гривень. Коли їй були потрібні професійні інструменти, кошти на їх придбання дали в рівних частках батько і мати. Згідно з довідкою №408 від 04.09.2014 року, виданою навчально-професійним центром «Академія мистецтва краси» [PERSON] навчається у закладі з 01 вересня 2012 року по даний період за професією «Перукар (перукар модельєр) з правом отримання середньої освіти, форма навчання денна», протягом двох років була на заняттях 350 днів, зарекомендувала себе як добросовісна, дисциплінована, відповідальна учениця. Навчальний план загальноосвітньої та професійної підготовки виконувала на високому та достатньому рівнях. З довідки Бориспільської об'єднаної податкової інспекції від 08.09.2014 року №1038/Г/17 вбачається, що підприємець [PERSON] задекларувала дохід за 1 півріччя 2013 року - 16000 гривень, згідно поданої декларації дохід за ІІ півріччя 2013 року не отримувала. За змістом ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 вказаної статті розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитинуможутьфінансуватися наперед абопокриватисяпісляїх фактичного понесення разово, періодичноабопостійно. Таким чином, аналізом зазначеної норми встановлено, що участь батьків у додаткових витратах на дитину, не обов'язково має бути однаковою, а може, в тому числі здійснюватись за рахунок одного із батьків, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, встановлених під час судового розгляду істотних обставин, а саме того, що позивач в односторонньому порядку, без врахування думки відповідача, прийняв рішення про продовження дочкою навчання в навчально-професійному центрі «Академія мистецтва краси», при цьому прийнявши на себе витрати по оплаті навчання, а також враховуючи здійснення відповідачкою фінансування проїзду до місця навчання та харчування дочки, суд прийшов до висновку, що понесені позивачем витрати на оплату навчання дочки [PERSON] відшкодуванню за рахунок відповідачки не підлягають. Крім того, оскільки відповідачкою [PERSON] не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження розміру понесених нею додаткових витрат, а також, оскільки сам факт наявності таких витрат, підтверджений в судовому засіданні свідком [PERSON], був врахований судом при прийнятті рішення щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON], суд прийшов до висновку, що заявлені відповідачкою зустрічні позовні вимоги про відшкодування витрат на оплату проїзду дочки [PERSON] до місця навчання та харчування, задоволенню не підлягають. Оскільки суд відмовив сторонам у задоволенні їх позовних вимог, понесені ними витрати по оплат судового збору відшкодуванню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed