Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов?язання мотивуючи, свої вимоги тим, що вироком Уманського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~від 10.06.2016\~по справі\~№ 705/6550/16-к\~(1-кп/705/124/16)\~визнано [PERSON] \~винуватою у\~вчинені злочину,\~передбаченого ч.2\~ст.286\~КК України\~та призначено\~їй покарання\~у виді\~штрафу в\~розмірі 250\~неоподаткованих мінімумів\~доходів громадян,\~що в\~грошовому виразі\~становить 4250\~гривень,\~без позбавлення\~права керувати\~транспортними засобами.\~Цивільний позов\~ [PERSON] задоволено\~повністю.\~Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~сумі 213940\~гривень.\~Вказаний вироку\~суду набрав\~законної сили\~22.07.2016\~року.\~З метою\~виконання вказаного\~вироку суду,\~було видано\~виконавчий лист\~№ 705/6550/16-к\~(1-кп/705/124/16)\~про стягнення\~з [PERSON] \~та користь\~ [PERSON] \~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~сумі 213940\~грн.\~та заявою\~від 02.08.2016\~року було\~пред`явлено\~виконавчий лист\~до примусового\~виконання Уманського\~міського відділу\~державної виконавчої\~служби Уманського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Черкаській області,\~що підтверджується\~постановою про\~відкриття виконавчого\~провадження ВП\~№ 51846410\~від 03.08.2016.\~За час\~примусового виконання\~ вироку\~ суду,\~кошти на\~користь цивільного\~позивача \~були стягнуті\~частково,\~а саме\~в сумі\~\~10607,23\~грн.\~\~Крім того,\~05.10.2016\~в період\~примусового виконання\~Уманським МВ\~ДВС виконавчого\~листа №\~705/6550/16-к\~(1-кп/705/124/16)\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~сумі 213940\~грн.,\~ПАТ HACK\~«Оранта» здійснило\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі 49490,00\~грн.\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~заявою на\~видачу готівки\~ПАТ КБ\~«Правекс-Банк»\~№ 4\~від 05.10.2016.\~Таким чином,\~ ПАТ\~HACK\~«Оранта» здійснило\~виплату [PERSON] \~страхового відшкодування\~у розмірі\~49490,00\~грн.,\~яким частково\~відшкодувало матеріальну\~шкоду,\~завдану його\~майну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.\~Враховуючи те,\~що відповідачем\~порушено грошове\~зобов?язання перед\~позивачем,\~сума відшкодована\~частково,\~тому він\~просить стягнути\~з відповідача\~ \~три проценти\~річних \~від простроченої\~суми зобов?язання,\~а саме\~ 5625,54\~грн.\~за період\~прострочення \~з 24.11.2018\~по 14.02.2020,\~а також,\~ інфляційні\~витрати \~в сумі\~8869,11\~грн.\~від простроченої\~суми грошового\~зобов?язання \~за період\~прострочення \~з грудня\~2018\~року по\~ січень\~2020\~року.\~Крім того,\~просить \~вирішити питання\~про стягнення\~судових витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подавши заяву, в якій підтримує заявлені ним позовні вимоги, просить їх задовольнити. Справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, тому згідно\~ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином.\~Причин своєї неявки суду не повідомляла. \~ \~ \~ \~ \~У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.\~ Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 по справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) визнано [PERSON] винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 4250 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Цивільний позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213940 гривень. Вказаний вироку суду набрав законної сили 22.07.2016. На підставі вказаного вироку Уманським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213940 грн. та заявою від 02.08.2016 року було пред`явлено виконавчий лист до примусового виконання Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, у зв?язку з чим було відкрито ВП № 51846410 від 03.08.2016. Після відкриття виконавчого провадження, за період знаходження виконавчого листа на примусовому виконанні Уманським\~МВ ДВС\~було стягнуто\~та перераховано\~з відповідача\~\~ [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~ борг\~в загальній сумі 10607,23, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та листом № 22526-4 від 23.11.2018 старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Тицькун С.В. 05.10.2016 ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 49490,00 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджується заявою на видачу готівки ПАТ КБ «Правекс-Банк» № 4 від 05.10.2016 року. Тобто, ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 49490,00 грн., яким частково відшкодовано матеріальну шкоду, завдану його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] . Проте, враховуючи те, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем [PERSON] , яке належним чином не виконане, адже вона порушила грошове зобов`язання з виплати відшкодування матеріальної шкоди в сумі 213940 грн. на користь позивача, а вищевказані суми часткового відшкодування шкоди свідчать про прострочення виконання грошового зобов`язання - у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до статті 625 ЦК України. За змістом ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з рішення суду. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За норми ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до висновку Постанови Верховного Суду України від 06 червня 2012 року по справі № 6- 49цс12, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. За змістом ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 536 ЦК України закріплено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актами цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки. п 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настали після прострочення (ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України). За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ці збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України). За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів н встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненні за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочень застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Крім того, в Постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року по справі № 6-49цс12 зазначено, що відповідальність за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання та поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Також варто наголосити, що у постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 року у справі № 6/433-42/183 висловлена позиція, відповідно до якої положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не обмежують права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу; чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція Верховного Суду України узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 26 вересня 2018 року по справі № 186/1791/16-ц, від 11 липня 2018 року по справі № 203/5850/15-ц. Також, ідентична позиція зазначену у висновку Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц, що були зроблені під час розгляду аналогічної справи. За вказаних обставин доводи позивача підтверджуються належними доказами, ґрунтуються на законі, а відтак позовні вимоги підлягають до повного задоволення, тому його позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох проценти річних від простроченої суми зобов?язання, а саме 5625,54 грн. за період прострочення з 24.11.2018 по 14.02.2020, та інфляційних витрат в сумі 8869,11 грн. від простроченої суми грошового зобов?язання за період прострочення з грудня 2018 року по січень 2020 року, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.144 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових вимог, тому сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved