Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він, його дружина - [PERSON] та їх дочка [PERSON] є власниками вказаної квартири. Крім власників, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] , який є колишнім чоловіком доньки позивача - [PERSON] , отже був зареєстрований як член її сім`ї. Відповідач не проживає в спірній квартирі з 13.11.2012 року, ніяких домовленостей щодо користування житлом або зберігання його за відповідачем між ним та власниками житла не існує, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, що погіршує матеріальний стан позивача та членів його сім`ї, їх права як власників житла. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше сім років, позивач і просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування належною йому на праві власності квартирою. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Порядок виклику відповідача в судові засідання, передбачені ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано. Належним чином повідомлені про день та час розгляду справи позивач та треті особи в судове засідання не з`явилися. Позивач довірив представництво його інтересів в суді адвокату Романенко О.С. /а.с.24/. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує /а.с.66/. Представник позивача наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Третя особа у справі [PERSON] пояснила, що їх спільна з відповідач [PERSON] був чоловіком їх спільної з позивачем дочки [PERSON] , але в квартирі вони були тільки зареєстровані, мешкали у Саксаганському районі м. Кривого Рогу. На цей час шлюб між ними розірвано, але оскільки дочка з відповідачем не спілкується, де він знаходиться їм невідомо, тому зняти з реєстрації відповідача іншим шляхом, як в судовому порядку неможливо. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, мешкає в квартирі [ADDRESS] на одному поверсі , але відповідача [PERSON] ніколи у них не бачила. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третім особам у справі [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності (по 1/3 частці кожному), належить квартира [ADDRESS] . Житло належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № I 212, виданого 24.05.2006 органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № I 291 від 31.10.2005 /а.с.9-10/. Належність квартири зазначеним особам на час розгляду справи підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.11/. Встановлено, що відповідач [PERSON] був чоловіком доньки позивача - [PERSON] , шлюб між яким розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2019. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дочки позивача, копією свідоцтва про шлюб від 03.11.2012 та копією зазначеного судового рішення /а.с.13,14,16/. Як видно із довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання чотири особи, в тому числі: позивач у справі, треті особи та відповідач - [PERSON] , [INFO] /а.с.12/. Згідно з Актом, складеним головою ОСББ «Ярославськая, 17» 04.02.2020, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 13 листопада 2012 року /а.с.17/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 13 листопада 2012 року, тобто більш ніж сім років, без поважних причин відсутній на спірній житловій площі, в належній позивачу та третім особам квартирі не мешкає, але залишається зареєстрованим. При цьому письмовими доказами, показами свідка та поясненнями третьої особи встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створював. В зв`язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушений сплачувати позивач. Отже реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача та членів його сім`ї, порушує їх права, як власників житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім`ї власника житла. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. За вказаною нормою громадяни зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, після припинення шлюбних відносин з дочкою позивача самостійно з реєстраційного обліку не знявся, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved