Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Оранської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, у вигляді земельної частки (паю), розташованої на території Оранської сільської ради Іванківського району Київської області. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0108915 зареєстрований за №328 від 15.10.1997 р. та виданий [PERSON] за рішенням Іванківської РДА №21 від 21.01.1997 р. Розмір земельної частки (паю) складає 2,25 га, її вартість складає - 12911,91 грн. Вказане спадкове майно, у вигляді земельної частки (паю) позивач успадкував шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області. Вказаною нотаріальною конторою 24 січня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в КСП «Оранське» після після [PERSON] , який помер [INFO] - на підставі відсутності правовстановлюючого документу (сертифікату серія КВ № 0108915). Позивач довгий час шукав сертифікат на право на земельну частку (пай), що видавався спадкодавцю, але не зміг його знайти. 17 січня 2020 року він подав оголошення в суспільно-політичну газету Іванківського району Київської області «Трибуна праці», з наступним текстом «Втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0108915 від 15.10.1997 р., в умовних кадастрових гектарах - 2,25, виданий на ім.»я [PERSON] , вважати недійсним». Будь-яких осіб, які б мали намір та/або право на успадкування майна, що залишилось після смерті [PERSON] окрім нього, немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Хочева Іванківського району Київської області, а саме: на земельну частку (пай), площею 2,25 га, розташованого на території Оранської сільської ради Іванківського району Київської області. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в своїх позовних вимогах просив суд розгляд справи проводити без його участі; звільнити його від сплати судового збору як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Відповідач, Оранська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що з позовною заявою [PERSON] ознайомлені, заперечень не мають. Просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Про інших спадкоємців сільській раді не відомо. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Позивач надав суду належні докази спадкоємця за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6); копію свідоцтва про народження, з якого слідує, що його батьки є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦПК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 24.01.2020р., після [PERSON] , який помер [INFO] спадщину прийняв: [PERSON] . Інших спадкоємців немає (с/с 75/2005). Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 24 січня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий Іванківською РДА 15 жовтня 1997 року на [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю документа. Як слідує з оголошення, поданого позивачем у газету «Трибуна праці», втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER] від 15.10.1997 р., в умовних кадастрових гектарах - 2,25, виданий на ім.»я [PERSON] , вважати недійсним. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки при зверненні з позовом до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України про судовий збір», то витрати по оплаті судового збору підлягають відшкодування відповідачем на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved