Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини, просить суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду від 01.12.2015 року по справі № 495/8408/15-ц. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу № 495/10604/17, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 15.01.2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання малолітньої доньки [PERSON] , починаючи з 13.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На даний час він працює в Генеральному штабі Збройних Сил України на посаді військовослужбовця і отримує заробітну плату. Вказує, що завжди піклувався та матеріально утримував свою доньку, ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. За період проходження служби у Білгород-Дністровському гарнізоні Одеської області (з липня 2002 року по серпень 2013 року) він отримав від держави в особі Міністерства оборони України двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . При розлучені з [PERSON] , між ним та відповідачем було укладено усну угоду про те, що вони не будуть здійснювати поділ майна подружжя, а дарують свої частки на користь доньки, [PERSON] і\~ він утримував свою доньку, сплачуючи фіксовану суму [PERSON] шляхом перерахування на картку [PERSON] . Дотримуючись умов усної угоди, він подарував доньці 1/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] ,\~ а також перераховував щомісячно кошти на утримання доньки. Проте, на даний час у нього змінився сімейний стан: він має на утриманні ще одну малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим розмір аліментів, що він сплачує на утримання доньки [PERSON] для нього є надто великим і тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, виклавши свою позицію у письмовому запереченні від\~ 21.09.2018 року, відповідно до якого вказала, що зміна сімейного стану позивача не відповідає дійсності, оскільки при розгляді справи та призначенні аліментів на утримання його дочки [PERSON] , [PERSON] вже був у шлюбі, а також від шлюбу у нього [INFO] народилась інша дитина [PERSON] , ніяких заперечень щодо розміру призначення аліментів під час розгляду справи не надходило, позивачем безперешкодно та без заперечень виплачувались аліменти на протязі року. У зв`язку з народженням у неї дитини [PERSON] , [INFO] , вона перебуває у декретній відпустці, тому заробітну плату не отримує. Також відповідач звертає увагу суду на те, що як позивач, так і вона - мати дитини подарувала свою частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . З огляду на зазначене, підстав для зменшення розміру аліментів немає. Вказує, що встановлений раніше розмір аліментів відповідає вимогам чинного законодавства, необхідність виплати аліментів є співмірною із матеріальними можливостями їх виплати позивачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно від зареєстрованого шлюбу, який був розірваний на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2015 року, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 421. /л.с.7/. У відповідності до судового наказу від 15.01.2018 року по справі № 495/10604/17, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти\~ на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу),\~ але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] /л.с.9/. Постановою Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ від 09.02.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 495/10604/17 виданого 15.01.2018 року. /л.с.10/. Поставною Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ від 21.02.2018 року звернуто стягнення на доходи /заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника/ [PERSON] /л.с.11/. З довідки про доходи [PERSON] , виданої фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України вбачається, що дійсно з заробітної плати [PERSON] стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини відповідно до виконавчого провадження № 55753195 від 21.02.2018 року /л.с.12/. Як вбачається з договору дарування частки квартири від 19.08.2017 року, [PERSON] подарував належну йому 1/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] [PERSON] /л.с.14-15/. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у позивача [PERSON] народилась донька від іншого шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /л.с.16/ Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою зареєстрованого місця проживання позивача: [ADDRESS] . /л.с.17/. Враховуючи зміни в сімейному стані, позивач наполягав на зменшенні розміру стягуваних з нього згідно судового наказу від 15.01.2018 року по справі № 495/10604/17 аліментів. В якості заперечення проти позовних вимог, відповідач приєднала до матеріалів справи свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що вона повторно вийшла заміж та змінила прізвище у зв`язку з укладанням шлюбу, свідоцтво про народження сина [PERSON] , [INFO] , а також договір дарування частки квартири, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] подарувала належну їй 1/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] [PERSON] . /л.с.32-33/ За ч. 1 ст. 192 СК України,\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 року по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 зроблено наступний висновок: «Відповідач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу». За таких обставин, враховуючи заперечення відповідача, а саме те, що у позивача на час призначення йому аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] вже була народжена інша малолітня дитина [PERSON] , прийнявши до уваги, що відповідач також має на утриманні іншу дитину, що вказує на однаковий рівень їх сімейного стану, прийнявши до уваги, що як позивач так само і відповідач подарували рівну частину квартири своїй неповнолітній доньці, що також вказує на рівномірність їх обов`язку в утриманні їх спільної дитини, враховуючи беззаперечну позицію Верховного Суду з цього питання, що наявність інших утриманців не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє платника аліментів від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є, суд приходить до обґрунтованих висновків про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини у зв`язку з їх безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed