Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 29.03.2011 року відповідачем була взята у нього грошова сума у розмірі 2800 долари США. На підтвердження позики відповідач власноруч написав розписку. Оскільки в розписці строк повернення позики не визначений, то 02.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів. До теперішнього часу борг не повернуто. В зв`язку з вказаним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 33600 гривень, що становить еквівалент 2800 доларів США та 3% річних, що складає 3204 гривні, у загальній сумі 36804 гривні. У судове засідання позивач [PERSON] не явився, про день слухання повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставах позовної заяви та просив їх задовольнити, просив розглянути справу в його відсутності. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачається, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваний мінімум доходів громадян. На підтвердження укладання позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні 29.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошових коштів на суму 2800 доларів США, що на час звернення позивача до суду становить 33600 гривень, за яуим [PERSON] отримав у [PERSON] в борг вказану суму грошей (а.с. 4 зворот). Строк повернення боргу не зазначено. 02.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу (а.с.4), однак борг відповідачем не повернуто. З урахуванням зазначеного суд вважає, що саме з 2.04.2014 року (дата вимоги) у позивача виникає право вимоги трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Таким чином 3% річних становить 3427,32 гривні, а саме: (338 днів х 3%):100% = 10,14 гривень - 3% за один день прострочки; 10,14 грн. х 338 днів (за період з 02.04.2014 року по 05.03.2015 року) = 3427,32 гривні. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням того, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3204 гривні, уточнення вимог не надано, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від суми боргу у розмірі зазначеному позивачем - 3204 гривні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача за договором позики, борг до теперішнього часу не повернуто. Відповідачем не надано ніяких доказів на підтвердження сплати боргу, в зв`язку з чим суд вважає, що зобов'язання не виконане та не припинене належним чином. Згідно до норм цивільного законодавства договір позики вважається остаточно завершеним, коли боргова розписка повернута позичальникові, а якщо розписка знаходиться у позикодавця, то це свідчить про те, що договір позики належним чином не виконано. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути суму боргу у розмірі 33600 гривень та 3% річних у розмірі 3204 гривні, що складає 36804 гривні. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved