Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він 07 березня 2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 66. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Вказує, що близько останнього року їхня сім'я з відповідачем фактично припинила своє існування, так як вони з дружиною втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, у них втрачене спільне піклування про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї. Всі найважливіші питання життя сім'ї спільно не вирішуються. Протягом останнього року вони не ведуть спільного господарства, спільно не дбають про матеріальне забезпечення сім'ї, кожен з них має окремі власні доходи, які витрачаються за одноособовим власним рішенням, матеріально один одного вони також не підтримують. На грунті цього стали часто виникати сімейні конфлікти, які не отримували свого вирішення, заглиблювалися та стали причиною взаємного повного ігнорування та припинення спілкування між собою. Вважає неможливим подальше існування та збереження їхньої сім'ї, сімейних стосунків і шлюбу з відповідачем та подальше спільне життя суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надалв заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала заяву про слухання справи без її участі, також вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 07 березня 2013 року, згідно свідоцтва про шлюб ([PERSON] 1-СР № 093489), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 66. Згідно копії свідоцтва про народження ([PERSON] 1-СР № 184247) сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved