Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на: земельну ділянку площею 0,05 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235; земельну ділянку площею 0,42 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235; земельну ділянку площею 0,52 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235, а також визнати за ним право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Горожанка» згідно сертифікату серії ТР №0126704 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №704. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 01.02.1998 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Горожанка» згідно сертифікату серії ТР №0126704 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №704. Вказану спадщину прийняла його бабця, мати [PERSON], [PERSON], оскільки проживала на час смерті разом із спадкодавцем. 22.05.2006 року померла його бабуся - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: Право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Горожанка» згідно сертифікату серії ТР №0126704 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №704; земельна ділянка площею 0,05 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235; земельна ділянка площею 0,42 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235; земельна ділянка площею 0,52 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ТР №074235. На Державний акт на право власності на земельну ділянку, [PERSON] склала заповіт на його імя. Спадщину він прийняв, оскільки на час смерті проживав разом із бабусею. Його мати, [PERSON] відмовилась від своєї частини у спадщині на його користь. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що заповіт [PERSON] складено на сертифікат на право на земельну частку (пай), а на даний час вже виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку, нотаріус не зміг оформити та видати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] того у звязку з тим, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина, [PERSON], проте за життя не оформила спадщини, нотаріус також не може видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та участі позивача. Відповідач - представник Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 01.02.1998 року у віці 51 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №020155 виданого 03.02.1998 року. Ще за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в спілці селян «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області згідно сертифікату ТР №0126704. Також судом встановлено, що вказану спадщину фактично прийняла [PERSON], оскільки проживала на час смерті разом із спадкодавцем, але за життя не встигла оформити згідно закону свої спадкові права на дане спадкове майно. 22.05.2006 року у віці 96 років померла його бабуся - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №024194. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка загальною площею 0,99 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №074235. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно заповіту складеного 13.08.1998 року [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності майновий та земельний паї згідно сертифікату ТР 01266001, що знаходиться в селянській спілці «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області [PERSON]. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001\~\~року сертифікати\~\~на\~\~право на земельну\~\~частку\~\~(пай)\~\~є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на\~\~місцевості) земельних\~\~ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як вбачається з матеріалів справи на вищевказане в заповіті майно згідно сертифікату ТР01266001 було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №074235, а тому вказаний в заповіті сертифікат серії ТР 01266001 вважається недійсним. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. З аналізу вищевказаних статей вбачається, що [PERSON] має право спадкування за законом після смерті своєї бабці [PERSON] Щодо спадкового майна, яке належало [PERSON], а саме, право на земельну частку (пай) в спілці селян «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області згідно сертифікату ТР №0126704 і яке фактично прийняла [PERSON], суд зазначає наступне. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правилом представлення). Як було встановлено в судовому засіданні після смерті батька позивача спадщину у вигляді права на земельну\~\~частку\~\~(пай), прийняла бабця позивача, інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено, а тому [PERSON] має право на спадкове майно за правилом представлення у вигляді права на земельну\~\~частку\~\~(пай) згідно сертифіката серії ТР №0126704 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №704. Суд не бере до уваги заяву [PERSON], засвідченої секретарем виконавчого комітету Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, яка б мала право на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], згідно якої вона відмовилась від права на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] на користь свого сина [PERSON], так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Натомість, вищевказана заява [PERSON] свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечує, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавала і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні його заявлених вимогах не вчиняла. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно. [PERSON] того, відповідач проти позову не заперечує чим фактично його визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на спадкове майно чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved