Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити з під-арешту спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] , а саме: земельну ділянку, площею 5,61га, що розташована на території Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,61 га., яку він має намір успадкувати. Однак, він не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки на вказану земельну ділянку в 2016 році відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області накладено арешт. Вказане обтяження було вчинено на виконання заочного рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23 вересня 2013 року про стягнення з його батька [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором. Проте, у застосуванні вказаного обтяження майна відпала потреба, оскільки заочне рішення, на підставі якого було здійснено обтяження, скасовано ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року. Ухвалою від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10 лютого 2020 року розгляд справи призначено в режимі відео конференції та закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Каланчацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~ Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи, що після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,61 га., яку позивач має намір успадкувати. Однак, реалізувати своє право на оформлення спадкового майна позивач не може, оскільки на вказану земельну ділянку відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області накладено арешт. Вказане обтяження було вчинено при виконанні заочного рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23 вересня 2013 року про стягнення з батька позивача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором. Проте, у застосуванні вказаного обтяження майна відпала потреба, оскільки заочне рішення, на підставі якого було здійснено обтяження, скасовано ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно ч.1\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). \~\~\~\~\~ Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на оформлення спадщини, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи викладене та

Outcome: approved