Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у заяві просить їх задовольнити. Крім того, додав, що відповідач [PERSON] є його дочкою. Відповідач зареєстрована у його житловому будинку, що в [ADDRESS] , однак з 2010 року за вказаною адресою не проживає. Відповідач разом із сім`єю проживає в Іспанії. Факт реєстрації його дочки у житловому будинку та її тривале непроживання у ньому, перешкоджає йому звернутись із питанням призначення субсидії на житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважних причин не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомила та відзиву на позов не подала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положенням ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 26 липня 1988 року, виданим на підставі рішення виконкому Підгаєцької міської ради №138 від 15 липня 1988 року та реєстраційним написом на ньому, записаним в реєстрову книгу №7 за реєстровим номером 1004. Відповідач [PERSON] є дочкою позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 січня 1990 року. Відповідач з 25 вересня 2007 року зареєстрована у вищевказаному житловому будинку, що вбачається із копії будинкової книги. Відповідач на протязі більше 10 років, за вищезазначеною адресою не проживає, проте на день розгляду справи в суді залишається там зареєстрованою, що встановлено в судовому засіданні. Із нотаріально посвідченого актового запису про шлюб, перекладеного із іспанської мови на українську, видно, що відповідач 20 липня 2013 року в м. Торрев`єха провінція Аліканте (Королівство Іспанія), зареєструвала шлюб із [PERSON] . Факт непроживання відповідача у житловому будинку, що в [ADDRESS] , підтверджується також актами встановлення факту непроживання гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , складеними представниками Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю свідків. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір сплачений [PERSON] при поданні позову до суду в розмірі 908 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved