Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право приватної власності за відповідачами на 1/8 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за позивачем право приватної власності на 1/8 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 7/8 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], з яких 1/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та 3/8 частини на підставі договору дарування, 1/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Власником іншої 1/8 частини спірного будинку є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на підставі на рішення народного суду. Відповідачі на теперішній час не мешкають у спірному будинку, від користування будинком відповідачі повністю усунулись, частки відповідачів в спірному будинку є не значними та виділити будинок в таких частинах не можливо. В зв'язку з тим, що позивач фактично користується всім будинком, перебудував будинок, а користуватись та розпоряджатись ним на власний розсуд не може оскільки будинок повністю йому не належить, позивач звернувся до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив задовольнити заявлені позовні вимоги та розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] померла [INFO] р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.1976 р. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син, відповідач по справі, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.11.1982 р. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити, справу просить слухати без його участі та без участі його представника. Крім того, просив компенсувати йому суму грошей в розмірі 10000 грн., які були зараховані на депозитний рахунок позивачем в якості компенсації на 1/8 частину будинку. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Житловий будинок № [ADDRESS] належить в 7/8 частинах [PERSON]: в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2001 р. (3-4), в 3/8 частинах на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. 26.02.2002 р. та зареєстровано за № 326 (а.с. 5), в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2013 р. (а.с. 7). Згідно рішення народного суду 2 дільниці Харківського району від 28.06.1955 р. (а.с. 9-10) за відповідачами визнано право власності по 1/16 частині домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначене рішення було залишено в силі ухвалою судової колегії по цивільним справам Харківського обласного суду від 18.07.1955 р. (а.с. 11-12). Позивач зазначає, що спірний житловий будинок був побудований ще в 1920 році, в зв'язку з чим будинок постійно потребує капітального ремонту, та позивачем за власні кошти фактично перебудовано вказаний будинок,однак розпоряджатись та користуватись ним на власний розсуд позивач не може, оскільки будинок повністю йому не належить. Інші співвласники спірного житлового будинку, відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], будинком не користуються. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розмір грошової компенсації вартості частки у майні в разі припинення права особи на таку частку, визначається за угодою сторін, а в разі її відсутності судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. На момент придбання позивачем ? частини спірного будинку, його вартість становила 11692 грн., що підтверджується копією технічного паспорту від 22.01.2001 р. (а.с. 21-25). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11492 від 11.04.2016 р. виділити в натурі по 1/16 частці в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не надається можливим. Водночас, в мотивувальній частині вказаного висновку експерт зазначає, що загальний фізичний знос будівлі складає 68 %, а дерев'яні будинки та будинки з інших матеріалів, фізичний знос яких складає понад 60 % розподілу не підлягають. Таким чином, виділ 1/8 частини спірного житлового будинку в натурі суд також вважає не можливим. Враховуючи, що 1/8 частин спірного житлового будинку належать відповідачу [PERSON], з яких 1/16 частини він дійсно прийняв в якості спадщини після смерті матері [PERSON], позовні вимоги відповідач визнав в повному обсязі, а виділення в натурі 1/8 частин спірного житлового будинку не можливо, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно квитанції № 0.0.549401414.1 від 11.05.2016 р. позивачем внесено на депозитний рахунок суду суму 10000 грн., дана сума була визнана відповідачем, тому суд вважає, що сторони досягли згоди щодо розміру компенсації.

Outcome: approved