Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи втратившою право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]П.) є власником будинку №14 по вул.Борканюка в м.Мукачево на підставі Договору купівлі-продажу від 13 грудня 2001 року, укладеного між ним та [PERSON]. Так, придбаний будинок був перебудований. На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22 вересня 2009 року за №212, за ним визнано право власності на домоволодіння №14 по вул.Борканюка в м.Мукачево загальною площею 221,90 кв.м. та видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ №024909 від 23 вересня 2009 року. На даний час в даному будинку зареєстрована та проживає його донька - [PERSON], колишній власник будинку - [PERSON] та [PERSON], який також колись проживав в [INFO]. Однак, з 30 грудня 2001 року, тобто з часу укладення договору купівлі-продажу між ним та [PERSON] у вказаному будинку ніхто з відповідачів не проживає. Тому на підставі вищенаведеного, він ([PERSON]П.) звертається до суду та просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком №14, який розташований по вулиці Борканюка в місті Мукачево Закарпатської області. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Зі згоди позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 13 грудня 2001 року державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № І-5131, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок, розташований за адресою: м.Мукачево, вул.Борканюка, будинок №14, Закарпатської області (а.с.16). Відповідно до копії [PERSON] з рішення №212 виконавчого комітету Мукачівської міської ради Про оформлення прав власності від 22 вересня 2009 року, виконавчий комітет вирішив: оформити право приватної власності; домоволодіння - житловий будинок літ.Ж, загальною площею 221,90 кв.м. крім того лоджія 5,70 кв.м. та підвал 26,30 кв.м., житловою площею 92,00 кв.м., літня кухня літ Д, гараж - літ З, -2- сарай - літ И, навіси - літ К та літ.Л, вбиральня - літ М по вул.Борканюка №14 в м.Мукачево за [PERSON] (а.с.17). З копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Управлінням міського господарства 23 вересня 2009 року вбачається, що власником будинку №14 по вул.Борканюка в м.Мукачево є [PERSON] (а.с.18), що також стверджується копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 23 вересня 2009 року (а.с.19). Відповідно до Довідки № 3-019584 виданої ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс 17 травня 2017 року, за адресою: м.Мукачево, вул.Борканюка, буд.№ 14, Закарпатської області, зареєстровані: донька - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.25). 15 червня 2017 року [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], склав заяву, в якій стверджує факт, що [PERSON] та [PERSON], не проживають в [INFO] з 2001 року (а.с.26). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори [PERSON] 13 грудня 2001 року та [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 23 вересня 2009 року КП Мукачівським міським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки є власником будинку №14, який знаходиться по вул.Борканюка в м.Мукачево Закарпатської області. Крім нього, в даному будинку, також зареєстрована колишній власник будинку - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які з 2001 року за даною адресою не проживають, що у свою чергу позивачем доведено, а відповідачами не спростовано. З врахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи втратившою право на користування житловим приміщенням - підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. -3-

Outcome: approved