Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,79 га в умовних кадастрових гектарах КСП «Україна» Воскресенської сільської ради Приазовського району. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яку було розділено між ним та його братом: йому відійшов житловий будинок, брату [PERSON] відійшла земельна частка пай на підставі сертифікату серії [NUMBER] . [INFO] року помер його брат [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. Спадкоємцем після смерті брата була їх матір, яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла його матір [PERSON] .. Єдиним спадкоємцем після смерті матері є він, який звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. Вважає, що він як єдиний спадкоємець після смерті матері прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин просить задовольнити його позовні вимоги. Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивач не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, заперечень щодо ухвалення заочного рішення суду не надав. Представник відповідача - Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області повторно у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне майно. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] були його сини: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 19, 20/. Згідно до угоди від 18.05.2006 року /а.с.22/ спадкоємці після смерті [PERSON] розподілили наступним чином: [PERSON] отримав у спадщину житловий будинок; [PERSON] отримав право на земельну частку (пай), розміром 7,79 га у землі, яка перебуває у колективній власності СПО «Україна» Воскресенської сільської ради. На підставі сертифікату серії [NUMBER] , та на інші земельні ділянки. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої крім іншого входить: земельна частка (пай), розміром 7,79 га у землі, яка перебуває у колективній власності СПО «Україна» Воскресенської сільської ради. Згідно копії спадкової справи № 168/2014 до майна померлого [PERSON] /а.с. 40-47/ з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] мати померлого, проте свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну частку (пай) вона не отримала. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 6/. Згідно копії свідоцтва про народження /а.с. 19/ померла є матір`ю [PERSON] позивача по справі. Відповідно до довідки з Воскресенської сільської ради за № 363 від 16.05.2019 року /а.с. 23/, звісними спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] . Зазначений факт підтверджується наданою копією спадкової справи № 169/2016 до майна померлої [PERSON] , в якій зазначено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся син [PERSON] .. Інші спадкоємці відсутні. Постановою державного нотаріуса від 26 січня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки заявником не було подано документів які б підтверджували право власності померлої на земельну ділянку частку (пай) члена КСП «України» Воскресенської сільської ради Приазовського району. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи). Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи та наданих доказів, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після спадкодавця [PERSON] , проте не оформила право на спадщину, в свою чергу спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після спадкодавця [PERSON] .. Враховуючи положення ст.8\~Конституції України щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року), суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved