Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 вересня 2015 року померла його мати [PERSON]. З самого народження позивач проживав та проживає до цього часу в господарстві свого діда [PERSON]. 10 жовтня 1997 року його дід помер в с. Карапчів Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON], після смерті діда спадщину прийняв, оскільки вступив фактично у володіння та управління спадковим майном, тому що залишився постійно проживати в господарстві діда разом із членами своєї сімї. 28 квітня 2009 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №2-346/09 за [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно по вул. Буковинській №3 в с. Карапчів Глибоцького району Чернівецької області, як спадкоємцем після смерті [PERSON]. Тому просить суд, визнати право власності на земельну частку/пай розміром 1,43 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, вартістю 2501 грн., за ним [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не зявився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 20 вересня 2015 року померла його мати [PERSON]. З самого народження позивач проживав та проживає до цього часу в господарстві свого діда [PERSON]. 10 жовтня 1997 року його дід помер в с. Карапчів Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON], після смерті діда спадщину прийняв, оскільки вступив фактично у володіння та управління спадковим майном, тому що залишився постійно проживати в господарстві діда разом із членами своєї сімї. 28 квітня 2009 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №2-346/09 за [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно по вул. Буковинській №3 в с. Карапчів Глибоцького району Чернівецької області, як спадкоємцем після смерті [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 1216-1223,1258,1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved