Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, Прокуратури Тернопільської області, [PERSON] державної реєстрації [PERSON] міської ради в якому просить: - визнати незаконним рішенням №6/29/49 [PERSON] міської ради народних депутатів від 15.02.2013 року про надання дозвіл прокуратурі Тернопільської області на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35га в постійне користування під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. С. Бандери в м. Тернополі. - визнати незаконним рішенням № 6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22.03.2013 року про затвердження прокуратурі Тернопільської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; надання прокуратурі Тернопільської області земельної ділянки площею 0,35га (кад. номер 6110100000060020073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; віднесення земельної ділянки, вказаної в п.2, до земель житлової та громадської забудови; зобовязання прокуратури Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства. - визнати незаконним рішення державного реєстратора [PERSON] про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 0,35 га, кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, за прокуратурою Тернопільської області від 24.05.2013 року, індексний номер 2541033. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що дані рішення є незаконними, з тих підстав, що земельна ділянка зазначена в оскаржуваних рішеннях [PERSON] міської ради не відносилась до земель житлової та громадської забудови, про що зазначено самим відповідачем у п. 3 рішення № 6/30/88, а за своїм цільовим призначенням відноситься до «земель іншого призначення» відведених під «Зелені насадження спеціального призначення» відповідно до діючого генерального плану м. Тернополя, який затверджений 10 серпня 2010 року на 37-й сесії [PERSON] міської ради народних депутатів. Також зазначає, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що містобудівна діяльність органів місцевого самоврядування здійснюється в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Вважає, що вказаними рішеннями порушено його охоронюваний законом інтерес, який проявляється в його прагненні до користування конкретним нематеріальним благом, тобто отримувати від органів місцевого самоврядування м. Тернополя та їх посадових осіб рішення та дії, які відповідають визначеним Конституцією та Законами України засадам, тобто такі, які вчинені у межах, на підставі та у спосіб визначений законом. Відповідно, будь які прийняті відповідачем рішення, в тому числі і ті, стосовно яких подано даний позов, в межах компетенції відповідача із порушенням діючого законодавства порушують його інтереси, як одного із членів громади м. Тернополя. Щодо застосування строків позовної давності, то вважає, що строк ним не пропущений, оскільки про вказані рішення йому стало відомо тільки у травні 2016 року. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав та мотивів зазначених у позовній заяві та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позову не визнала та подала суду письмове заперечення в якому зазначає, що поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: м.Тернопіль, проспект С.Бандери відповідав вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Крім того проект був погоджений управлінням містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету міської ради при умові розташування об'єкта будівництва за межами червоних ліній вулиці (висновок від 15.02.2013 року № 329/14); Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області (висновок від 01.03.2013 року № 03-31/209/28), а тому підстав для відмови у його затвердженні не було. Генеральним планом м. Тернополя, затвердженим рішенням [PERSON] міської ради від 10.08.2010 року № 5/37/11 територія Товариства з додатковою відповідальністю «Зелене господарство» (виробниче підприємство) визначена як перспективна зміна цільового використання. Станом на сьогоднішній день цільове призначення земельної ділянки товариства змінено під будівництво багатоквартирних житлових будинків. Крім того зазначає, що відведення земельної ділянки на підставі оспорюваних рішень в повній мірі відповідає карті правового зонування м. Тернополя, як складової «Правил використання та забудови м. Тернополя» за яким зазначена у позові земельна ділянка віднесена до категорії Ж-3 (змішана багатоквартирна житлова забудова). Також зазначає, що у позовній заяві позивач висловив свою суб'єктивну думку щодо незаконності прийнятих рішень сесії, посилаючись на загальні норми права, однак не зазначив конкретно, які його права порушені оскаржуваними рішеннями. Тому вважає позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] Тернопільської області в судовому засіданні позову не визнала та подала суду письмове заперечення в якому зазначає, що [PERSON] міська рада при прийнятті рішень №6/29/49 від 15.02.2013 та №6/30/88 від 22.03.2013 діяла в спосіб та в межах повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України в частині норм, які визначають порядок розпорядження землями комунальної власності та їх віднесення до певних категорій. Крім того вказує на те, що оспорювані позивачем рішення органу місцевого самоврядування є ненормативними актами, що застосовуються одноразово, після реалізації вичерпують свою дію фактом їх виконання. Вважає, що [PERSON], звернувшись із позовом про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, не довів наявності у нього підстав для такого звернення, а саме не обґрунтував, в чому полягало порушення безпосередньо його прав при прийнятті [PERSON] міською радою оскаржуваних ним рішень, як саме орган місцевого самоврядування, прийнявши оскаржувані рішення, перешкодив у реалізації його суб'єктивних прав як мешканця [INFO]. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки оспорювані рішення сесії [PERSON] міської були оприлюднені 15.02.2013р. відповідно рішення №6/29/49 та 22.03.201р. рішення №6/30/88, а відтак позивач [PERSON] як депутат [PERSON] міської ради не лише мав змогу дізнатися про рішення органу місцевого самоврядування, але і повинен знати їх зміст. Представник відповідача [PERSON] державної реєстрації [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений судом належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав: Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, відповідно до ст. 35 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною [PERSON] Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Пунктом 13 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. 14 лютого 2006 року [PERSON] міською радою прийнято рішення № 4/18/50, яким затверджено Правила використання та забудови території м.Тернополя. Рішенням [PERSON] міської ради від 30 вересня 2011 року № 6/14/32 було внесено зміни у вищезазначене рішення «Про затвердження Правил використання та забудови території м. Тернополя» і в тексті рішення та додатку: замість слів «...правила...» читати «...план...», замість слів «...використання та забудови...» читати «...зонування...» у відповідному відмінку; замість слів «Про планування та забудову територій» читати «Про регулювання містобудівної діяльності». 04.02.2013 року постійною комісією з питань містобудування [PERSON] міської ради та 05.02.2013 року постійною комісією з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі [PERSON] міської ради вирішено: надати прокуратурі Тернопільської області дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: м.Тернопіль, проспект С.Бандери. На замовлення прокуратури Тернопільської області КП «Земельно-кадастрове бюро» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: м.Тернопіль, проспект С.Бандери. Висновком від 15.02.2013 року № 329/14 управління містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету міської ради та Висновком від 01.03.2013 року № 03-31/209/28 Головного управлінням Держземагенства у Тернопільській області вищезазначений проект землеустрою погоджено при умові розташування об'єкта будівництва за межами червоних ліній вулиці. 15.02.2013 року рішенням № 6/29/49 [PERSON] міської ради надано дозвіл прокуратурі Тернопільської області на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35га в постійне користування під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. С. Бандери в м. Тернополі. 22.03.2013 року рішенням № 6/30/88 [PERSON] міська рада народних депутатів вирішила: «1. Затвердити прокуратурі Тернопільської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. 2. Надати прокуратурі Тернопільської області земельну ділянку площею 0,35га (кад. номер 6110100000060020073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. 3. Віднести земельну ділянку, вказану в п.2, до земель житлової та громадської забудови. 4. Зобовязати прокуратуру Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства.» 24.05.2013 року державним реєстратором [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] проведено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 0,35 га, кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, за прокуратурою Тернопільської області, індексний номер 2541033. Суд критично оцінює твердження позивача про порушення вимог земельного законодавства при прийнятті рішень сесії [PERSON] міської ради №6/29/49 від 15.02.2013 та №6/30/88 від 22.03.2013 в частині недотримання порядку зміни цільового призначення земельної ділянки. Так не заслуговують не увагу твердження [PERSON] про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000060020073 площею 0,35 га. по просп. С.Бандери в м.Тернополі віднесена до земель іншого призначення, посилаючись при цьому на дані генерального плану міста, який затверджений рішенням сесії [PERSON] міської ради №5/37/11 від 10.08.2010р. Генеральним планом м.Тернополя, затвердженим рішенням [PERSON] міської ради від 10.08.2010 року № 5/37/11, територія Товариства з додатковою відповідальністю «Зелене господарство» (виробниче підприємство) по вул. Ст.Бандери визначена як перспективна зміна цільового використання, що підтверджується відповідним викопіюванням з генерального плану м. Тернополя. На даний час цільове призначення земельної ділянки товариства змінено під будівництво багатоквартирних житлових будинків. Відведення земельної ділянки на підставі оспорюваних рішень відповідає карті правового зонування м. Тернополя, як складової «Правил використання та забудови м. Тернополя» за яким зазначена у позові земельна ділянка віднесена до категорії Ж-3 (змішана багатоквартирна житлова забудова). Згідно Висновку [PERSON] містобудування, архітектури та кадастру [PERSON] міської ради від 25.02.2016 року №329/14, цільове призначення запроектованої до відведення згідно з «Планом зонування міста Тернополя» - зона багатоповерхової житлової забудови. Пунктом 3 оскаржуваного рішення [PERSON] міської ради №6/30/88 від 22.03.2013 земельна ділянка, яка передана у користування прокуратурі Тернопільської області, за основним цільовим призначенням віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови, що відповідно до ч.1 ст.20 ЗК України, і входить до повноважень органу місцевого самоврядування. Суд звертає увагу, що оспорювані рішення прийняті на засіданні двадцять девятої та тридцятої сесіях [PERSON] міської ради, за які проголосувало 36 депутатів, які делеговані представляти інтереси громади м.Тернополя. Таким чином, [PERSON] міська рада при прийнятті рішень №6/29/49 від 15.02.2013 та №6/30/88 від 22.03.2013 діяла в спосіб та в межах повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України в частині норм, які визначають порядок розпорядження землями комунальної власності та їх віднесення до певних категорій. Із змісту рішень сесії [PERSON] міської ради №6/29/49 від 15.02.2013р. та №6/30/88 від 22.03.2013р. вбачається, що вони є ненормативними актами, оскільки передбачають настання певних юридичних наслідків для конкретних суб'єктів та вичерпали свою дію фактом виконання (реалізації). Так, рішення сесії [PERSON] міської ради №6/29/49 від 15.02.2013р. виконано та вичерпало свою дію фактом складання прокуратурою Тернопільської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га по просп. С.Бандери та його затвердження уповноваженим органом, а рішення №6/30/88 від 22.03.2013р. фактом державної реєстрації за прокуратурою Тернопільської області права постійного користування вказаною земельною ділянкою. В рішенні Конституційного Суду України у справі №7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначено: «Конституційний Суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селиш та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальній характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію». Згідно правових позицій Верховного Суду України зазначених у постанові від 30.09.2015 у справі №911/3396/14, самостійний позов про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок дійсно не виконує функції захисту прав особи, оскільки не впливає на права та обов'язки сторін таких правовідносин (у зв'язку з тим, що дія цих ненормативних актів вичерпується фактом їх виконання). Таким чином, скасування рішень органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію шляхом виконання, не породжує наслідків як для власника земельної ділянки, так і для землекористувача, оскільки як право власності так і право постійного користування ґрунтується на відповідних правовстановлюючих документах. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Верховного суду України у своїй постанові від 25.12.2013 в справі №6-78цс 13 дійшла висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Таким чином, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. У позовній заяві та в ході судового розгляду позивачем [PERSON] не наведено ґрунтовних пояснень того, в чому полягало порушення безпосередньо його інтересів при прийнятті [PERSON] міською радою оскаржуваних ним рішень, також не подано доказів, що орган місцевого самоврядування, прийнявши оскаржувані рішення, перешкодив у реалізації його суб'єктивних інтересів, як мешканця [INFO]. З наведених у позові правових підстав, суд вважає безпідставними також вимоги позивача про визнання незаконним рішення державного реєстратора [PERSON] про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 0,35 га, кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, за прокуратурою Тернопільської області від 24.05.2013 року, індексний номер 2541033. Враховуючи вищенаведені обставини, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що оскаржуваними рішеннями відповідачів будь-яке право чи цивільний інтерес позивача не порушено, заявлені [PERSON] позовні вимоги не підтвердженні матеріалами справи та спростовані належними та допустимими доказами відповідачів, а тому до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed