Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) доходу щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову та до закінчення ним навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є рідним сином відповідача. За рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідач сплачував аліменти на його утримання. В даний час позивач проживає разом із матір'ю та навчається на IV курсі денного відділення Олександрійського політехнічного коледжу І рівня акредитації. Відсутність матеріального утримання у зв'язку з досягненням позивачем повноліття ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він продовжує навчання на денній формі і не може працювати. Відповідач працює, не має інших утриманців та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ОЛ №041193. [PERSON] є студентом четвертого курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу І рівня акредитації «Олександрійський політехнічний коледж» та закінчує навчання 30 червня 2019 року. Це підтверджується довідкою № 2483 від 05.11.2018 року, виданою ДВНЗ «Олександрійський політехнічний коледж». [PERSON] не надає матеріальну допомогу своєму сину [PERSON], хоча зобовязаний йому допомагати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідач визнав позов і його визнання не суперечить закону суд приходить до висновку про необхідність прийняття заяви відповідача про визнання позову. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки повнолітній син [PERSON] продовжує навчання, не досяг 23 років та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, а відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved