Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Буденецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживала та була зареєстрована [PERSON] відносилось до категорії колгоспних дворів. Вищевказане будинковолодіння знаходиться по [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ. «А -1», ганку літ. «а 1», сараїв літ. «Б» «В», огорожі № 1, які знаходяться на земельній ділянці 0.10 га. 16 березня 1995 року [PERSON] склала на ім'я [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все вищевказане будинковолодіння. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] подавши до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців першої та інших черг за законом майна, яке залишилося після смерті [PERSON] немає. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. Тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті [PERSON] яке знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач представник Буденецької сільської ради в судове засідання не з'явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без їх участі. В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що у власності [PERSON] перебувало будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ. «А -1», ганку літ. «а 1», сараїв літ. «Б» «В», огорожі № І. Вищевказане домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року [PERSON] одноособово була його членом. 16 березня 1995 року [PERSON] склала на ім'я [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на все зазначене вище будинковолодіння. [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори від 12 вересня 2014 року. Інших спадкоємців першої та інших черг за законом майна, яке залишилося після смерті [PERSON] немає. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON], був складений 16 березня 1995 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Тому суд вважає, що позивач набув право на спадкове домоволодіння після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved