Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади територіальної громади села Шпиколоси в особі Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,9833 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,7757 га кадастровий номер [NUMBER], та площею: 0,2076 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті[PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] становить: -земельна ділянка площею 1,9833 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,7757 га кадастровий номер [NUMBER], та площею: 0,2076 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області. Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавця, позивач мав намір оформити свої права на спадкове майно у нотаріальному порядку, однак не може у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, а саме державного акта на право приватної власності на землю, а від так нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснив це в усній формі, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач - Шпиколоська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилися, подала до суду листа в якому просять розгляд справи проводити без участі представника. Позов визнають повністю. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла[INFO] в с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області. Родинні відносини, стверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 1,9833 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,7757 га кадастровий номер [NUMBER], та площею: 0,2076 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 03.05.2004 року Золочівською РДА Львівської області. Як вбачається з довідки Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області, останнім постійним місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] було с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у Шпиколоській сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1,9833 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Шпиколоськоїсільської ради Золочівського району Львівської області, власником якої є [PERSON] немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син - [PERSON]. Відповідно до листа приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Білінського І.І., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на те, що [PERSON] дійсно належала на праві власності вищевказана земельна ділянка, позивач спадщину після їх смерті прийняв, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна, які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved