Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.1980 він з відповідачкою зареєстрував шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республиці Крим. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть 25 років. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомо, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. У зв'язку з неявкою сторін, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. З письмової згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що сторони 29.04.1980 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республиці Крим, про що зроблено актовий запис № 325, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-АП № 160332 від 19.12.2013 (видано повторно). В ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, разом не проживають, спільне господарство не ведуть 25 років, збереження сімї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved