Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 09 квітня 2020 року відповідачка - [PERSON] позичила у позивача грошові кошти в сумі 3 300,00, які зобов`язалася повернути до 01.07.2020 року. Вказаний факт підтверджується особистою розпискою відповідачки. Свої зобов`язання відповідачка не виконала до теперішнього часу. Жодної дії не робить для погашена боргу. Враховуючи, що відповідачка отримала у позивача грошові кошти в розмірі 3 300,00 грн., їх у строк - до 01.07.2020 року не повернула, позивач має право вимагати повернення відповідачкою суми займу. Окрім цього, відповідно до ст. 625 ЦК Україним боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, позивач має право заявляти вимоги про повернення боргу відповідачкою з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних. За цим позовом позивач заявляє позовні вимоги щодо стягнення суми позики в розмірі 3 300,00 грн., що підтверджується особистим підписом відповідачки на розписці від 09.04.2020 року. Розрахунок інфляційних та 3 % річних наведений окремо з станом на 11.09.2020 року складає 19,75 грн. Всього загальна сума позовних вимог позивача за період з 01.07.2020 року до 11.09.2020 року складає: 3 300,00 грн., + 19,75 грн. = 3 319,75 грн., тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання на 09 годину 10 хвилин 26 жовтня 2020 року. Судове засідання, призначене на 09 годину 10 хвилин 26 жовтня 2020 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року відкладене на 05 листопада 2020 року на 13 годину 00 хвилин у зв`язку з неявкою сторін. Також, судове засідання призначене на 13 годину 00 хвилин 05 листопада 2020 року було відкладено на 13 годину 00 хвилин 19 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою сторін. Представник позивача адвокат Деменкова Є.С., діюча в інтересах позивача [PERSON] на підставі договору № 109 про надання правової допомоги від 10 вересня 2020 року, до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачкою також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно розписки [PERSON] від 09.04.2020 року (а. с. 9), остання отримала в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 300,00 грн., які зобов`язалася повернути до 01 липня 2020 року, про що власноруч засвідчила особистим підписом в розписці. В матеріалах даної цивільної справи мається вимога про повернення грошових коштів від 22.07.2020 року № 249/07, адресована [PERSON] , із долученим фіскальним чеком АТ «Укрпошта» із зазначенням дати відправлення - 22.07.2020 року (а. с. 10, 11). Згідно розрахунку інфляційних збитків за борговий період сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 04.07.2020 року по 11.09.2020 року складає 19,72 грн. (а. с. 12). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду за такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Із розписки, підписаної відповідачкою 09 квітня 2020 року, вбачається, що вона взяла на себе зобов`язання повернути позивачу грошові кошти у розмірі 3 300,00 грн. до 01 липня 2020 року. Таким чином, вказаною розпискою позивач підтвердив факт отримання відповідачкою коштів у зазначеному розмірі, яка зобов`язалася їх повернути позивачу у вказаний строк. Отже, враховуючи, що відповідачка отримала у позивача грошові кошти у розмірі 3 300,00 грн., їх у строк - до 01.07.2020 року не повернула, позивач має право вимагати повернення відповідачкою суми займу. Окрім цього, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, позивач має право заявляти вимоги про повернення боргу відповідачкою з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних. У зв`язку з викладеним вище, позивач звернувся до відповідача з висогою про повернення грошових коштів № 249/07 від 22 липня 2020 року про повернення отриманих коштів в сумі 3 300,00 грн. (а. с. 10, 11), однак кошти відповідачем повернуто не було. За цим позовом позивач заявляє позовні вимоги щодо стягнення суми позики в розмірі 3 300,00 грн., що підтверджується особистим підписом відповідачки на розписці від 09.04.2020 року. Розрахунок інфляційних та 3 % річних наведений суду (а. с. 12), і станом на 11.09.2020 року складає 19,75 грн. Всього загальна сума позовних вимог позивача за період з 01.07.2020 року до 11.09.2020 року складає: 3 300,00 грн., + 19,75 грн. = 3 319,75 грн. Таким чином, відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути отримані кошти за період з 01 липня 2020 року по 11 вересня 2020 року в сумі 3 300,00 грн., які були отримані в борг у позивача, з визначенням терміну повернення боргу - до 01 липня 2020 року. При цьому, відповідачка [PERSON] надала позивачу [PERSON] розписку із вказанням суми боргу, зазначенням терміну повернення грошових коштів, власноруч написану, та засвідчену її особистим підписом. На даний момент кошти позивачу відповідачем не повернуті. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією типової форми N КО-1 від 10 вересня 2020 року (а. с. 16). Витрати, пов`язані з розглядом справи у суді по даній справі, складають 1 000,00 грн. - це витрати позивача на професійну правничу допомогу. Так, згідно з Договором № 109 про надання правової допомоги від 10.09.2020 року позивач уклав договір із адвокатом. Предметом Договору № 109 про надання правової допомоги від 10.09.2020 року є забезпечення захисту, свобод, прав і законних інтересів позивача під час розгляду справи за його позовом про стягнення грошових коштів зі [PERSON] , у тому числі з правом складання судових документів, представництва інтересів позивача у суді, тощо. Відповідно до п. 3.2 Договору № 109 від 10.09.2020 року гонорар адвоката складає 1 000,00 грн., пунктом 3.6 Договору № 109 від 10.09.2020 року передбачено, що позивач сплачує адвокату гонорар у день укладення договору. Позивач сплатив гонорар адвокату, що підтверджується відповідним платіжним документом (а. с. 16). Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., та витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 1 000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved