Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 245 (старий номер 191) по вул. Калініна (нині Калинова) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] є його сином та невісткою, а [PERSON], [INFO] онуком. Вони зареєстровані в будинку позивача, але фактично в будинку не проживають з 2014 року. Онук [PERSON], [INFO] зареєстрований в будинку за адресою реєстрації його батьків [PERSON] та [PERSON], які вже були зареєстровані. В добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду із зазначеною позовною заявою, так як він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд, позбавлений можливості оформити субсидію на комунальні платежі згідно з діючим законодавством, що ставить його в скрутне становище. Тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування на будинок № 245 (старий номер 191) по вул. Калініна (нині Калинова) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачі по справі є його сином та невісткою. Вони, разом з їх малолітнім сином [PERSON], [INFO] зареєстровані [INFO] (старий номер 191) по вул. Калініна (нині Калинова) в смт. Володарське (нині Нікольське), але фактично не проживають з 2014 року, речей, що їм належать в будинку не має, витрати на обслуговування будинку не несуть. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідачів в будинку ускладнює користування житловим будинком та він не має можливості оформити субсидію. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відзив на позовну заяву не скористались. Клопотань про відкладення слухання справи від них не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився, однак надали суду заяву в якій Орган опіки та піклування заперечував проти визнання малолітнього [PERSON], 2010 року таким, що втратив право проживання в будинку, тому що це порушує житлові права малолітньої дитини. Враховуючи, що відповідачі, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позовну заяву, при тому, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 24.03.1986 року, будинок № 245 (старий номер 191) по вул. Калініна (нині Калинова) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області належить [PERSON] (а.с.7) Відповідно до копії довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 3914 від 18.09.2018 року та копії домової книги [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO]. (а.с.09) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивача прописаний його син [PERSON], невістка [PERSON] та онук [PERSON], однак з 2014 року вони в будинку [PERSON] не проживають та речей, що їм належать в будинку не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членами сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідачі зареєстровані. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідачів в будинку, витрат на утримання будинку вони не несуть, їх реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] та [PERSON] не тягне за собою виникнення у них прав на житло, в якому вони зареєстровані, а лише посвідчує факт проживання осіб в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком № 245 (старий номер 191) по вул. Калініна (нині Калинова) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Вирішуючи позов відносно малолітнього [PERSON], [INFO], суд враховує думку органу опіки та піклування про недоцільність позбавляти дитину права на проживання в будинку діда ,так як це тягне за собою позбавлення можливості реалізацію законних прав дитини, тобто суперечить інтересам дитини. Суд погоджується з думкою Органу опіки і піклування, оскільки право дитини на житло та його недоторканість закріплені у ст.ст.16, 27 Конвенції про права дитини, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства». Позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження підстав для визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування його житлом, а суд , як орган державної влади має захищати інтереси дитини, тому у задоволенні позовних вимог щодо малолітнього [PERSON], [INFO] слід відмовити. Судовий збір по справі за двох позовних вимог немайнового характеру становить 1409,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial