Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 09.07.2018 року. 09.07.2018 року підготовче засідання відкладено на 19.07.2018 року. 19.07.2018 року розгляд справи призначено на 07.08.2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду заяву від 19.07.2018 року , в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в підготовче та судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно адресної довідки Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає. Таким чином, фактичне місце перебування, місцезнаходження чи місце роботи [PERSON] суду та позивачу невідоме. Направлена повістка та копії ухвал, за місцем реєстрації відповідача, повернулися у зв'язку з тим, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с. 28, 34). Згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача [PERSON] судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 42, 53). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з'явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), в зв'язку з чим відповідно до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 54). Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, системно дослідивши матеріали справи в їх сукупності та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В. 24.06.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за № 757 (а.с 10). 14 жовтня 2004 року між позивачем та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 65, який розірвано згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2013 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції 17.12.2004 року, та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 13.04.2007 року (а.с. 8-9). У квітні 2017 року відповідачка виїхала з даного житлового будинку на постійне місце проживання в іншу місцевість, а діти залишились проживати разом з позивачем. Відсутність відповідачки [PERSON] за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік підтверджується наступними доказами: -актом обстеження умов проживання від 22.04.2017 року, складеного завідуючим сектору з питань опіки та піклування ССД РДА Коваленко Т.О., головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування ССД РДА Троцькою О.М. (а.с. 12). -актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 25.04.2017 року, складеного комісією в складі депутата Котелевської селищної ради Грудько П.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON], на факт постійного в ньому проживання [PERSON](а.с. 13). -довідкою за № 2016, наданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 27.04.2017 року (а.с. 14). -актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 19 травня 2017 року, складеного комісією в складі депутата Котелевської селищної ради Грудько П.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON], на факт постійного в ньому проживання [PERSON] (а.с.. 15). -довідкою за № 3930, наданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 07.08.2017 року (а.с. 16). -актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 16 березня 2018 року, складеного комісією в складі депутата Котелевської селищної ради Грудько П.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON], на факт постійного в ньому проживання [PERSON] (а.с. 17). -актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 22 травня 2018 року, складеного комісією в складі депутата Котелевської селищної ради Грудько П.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON], на факт постійного в ньому проживання [PERSON] (а.с. 18). -актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 11 червня 2018 року, складеного комісією в складі депутата Котелевської селищної ради Грудько П.І. та сусідів: [PERSON] та [PERSON], на факт постійного в ньому проживання [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачка у житловому будинку по [ADDRESS] відсутня більше одного року, не сплачує витрати за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню господарства та не приймає участі у спільному побуті, то вона вважається такою, що втратила право користування ним. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved