Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 21 лютого 2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - земельна ділянка, розташована на території Гірчичанської сільської ради Дунаєвецького району, однак він не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки він не може отримати витяг з Державного земельного кадастру, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає, а тому і звернувся до суду. Представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі та без участі позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі також подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 21 лютого 2013 року померла мати позивача [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №203233, після смерті якої залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 1,45 га для ведення товарн6ого сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гірчичанської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчене державним актом серії ЯА №971913, виданим [PERSON] райдержадміністрацією 21.07.2005 року. Також встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на майно [PERSON], як син померлої. Спадщину прийняв згідно ст.1268 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини нотаріусу, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №48-2013, яка була заведена після смерті [PERSON] Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] від 19.09.2016 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки позивачем не було надано витяг з Державного земельного кадастру, а відповідно до п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Також встановлено, що позивачу неможливо видати [PERSON] з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка була надана у власність [PERSON], посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №971913 від 21.07.2005 року, оскільки в процесі перевірки виявилось дублювання кадастрового номера 6821882100:02:001:0048 на земельні ділянки. Згідно журналу записів про присвоєння кадастрових номерів даний кадастровий номер присвоєний іншій земельній ділянці, яка перебуває в Національній кадастровій системі, надана у власність [PERSON] та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №018902. Із листа відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 13.08.2013 року видно, що у державний акт не можуть бути внесені виправлення та рекомендовано звернутись до суду. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим [PERSON] державною нотаріальною конторою за р.№3112 від 30.08.2004 р. [PERSON], мала право на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ХМ №0407231 виданим [PERSON] райдержадміністрацією 27.11.2000 р., у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Суворова с. Гірчична Дунаєвецького району, Хмельницької області, розміром 2,38 в ум.к.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до Розпорядження Дуиаєвецької районної державної адміністрації №77/2005-р від 04.02.2005 р., [PERSON] - власнику сертифіката серії ХМ №0407231 на території Гірчичнянської сільської ради Дунаєвецького району надано у приватну власність земельну частку (пай) №10 площею 1,445 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується архівним витягом від 06.10.2016 р. архівного відділу Дуиаєвецької райдержадміністрації. На підставі даного Розпорядження 21.07.2005 р. [PERSON] райдержадміністрацією на ім'я [PERSON], був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №971913 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гірчичнянської сільської ради Дунаєвецького району, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010575300002, кадастровий помер земельної ділянки 6821882100:02:001:0048. З огляду на викладене вбачається, що [PERSON] набула право власності па земельну ділянку і її право па дане майно перейшло у порядку спадкування. Відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) зазначено, що при заповненні державних актів па право власності па земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Оскільки власник земельної ділянки померла, внесення змін чи виправлень до державних актів на право власності на земельні ділянки не можливе, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на дану земельну ділянку. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Відповідно до ст.81 ЗК України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON]М . як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку, як на спадкове майно після смерті [PERSON]

Outcome: approved