Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 14 вересня 1995 року, про що зроблено актовий запис №1294 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16 липня 2020 року на 10 год. 05 хв. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року вжито заходів щодо примирення подружжя [PERSON] та [PERSON] , надано їм термін для примирення строком до 16 вересня 2020 року, у зв`язку з чим зупинено провадження у справі. 16 вересня 2020 року позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи, призначений на 16 вересня 2020 року на 12 год. 50 хв., відкладений на 13 жовтня 2020 року на 11 год. 40 хв. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року провадження у справі поновлено. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 14 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1294 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому Тернопільської області. Від даного шлюбу в сторін народилося троє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2001 року та сини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2005 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2005 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення. Однак після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved