Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Доманівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про виключення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що з 24.03.2009року по 16.06.2017року він знаходився з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, але фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено в лютому 2013 року. З цього ж часу сторони проживали окремо, за різними адресами. 22.03.2016 року [PERSON]народила дитину сина [PERSON]. У звязку з тим, що дитина зачата у період дії шлюбу, батьком дитини був записаний [PERSON]Відповідач не вважає себе батьком дитини, так як дитина народилася від іншого чоловіка, а також з тих причин,що в період зачаття дитини він перебував в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор, а саме з 06.06.2014року по 01.06.2018року. Про факт народження дитини, реєстрації її на прізвище позивача, йому стало відомо лише після того, як в серпні 2018року позивач отримав з Заводського відділу ДВС м Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 08.08.2017року по справі №475/452/17 про стягнення аліментів. На даний час оспорити батьківство позивач може лише звернувшись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала та зазначила, що дійсно [PERSON] не є батьком дитини. Третя особа в судове засідання пердставника не надіслали, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Із матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.03.2009р., який було розірвано 16.06.2017р., про що свідчить копія заочного рішення Доманівського районного суду Миколаївської області. 22.03.2016року у [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України. Відповідно до даного витягу, батьком дитини записано [PERSON] . Згідно довідки № 20/1.5-2428 від 07.08.2018р. ДУ Миколаївський слідчий ізолятор, вбачається, що з 06.06.2014року по 01.06.2018року [PERSON] утримувався в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор . Даний факт підтверджується і довідкою про звільнення [PERSON] серії МИК № 014017. Відповідно до листа ДУ Миколаївський слідчий ізолятор №20/1.3 -2429 від 21.08.2018року- [PERSON]під час перебування в установі -з 06.06.2014року по 01.06.2018року, тривалих побачень, в тому числі з [PERSON], не надавалося, так як це б суперечило п.1.10 п.1 розділу 7 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України. Аналізуючи письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт непроживання сторонами однією сім»єю в період зачаття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 133 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідачка не бажає проводити експертизу на предмет доведеності кровного споріднення між дитиною та позивачем, так як стверджує, що [PERSON]не є батьком її сина, про що свідчить її письмова заява. Враховуючи, що позивач надав достатньо доказів, які підтвердили, що не він є батьком [PERSON],22.03.2016року народження, а відповідачка не заперечує даний факт, у суда є всі підстави позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved