Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Корабельний районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства. Позовна заява мотивована тим, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач відмовилась вказати його батьком дітей. Запис про батька зроблено на підставі заяви матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З 2008 року до лютого 2017 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З лютого 2019 року [PERSON] не проживає разом із дітьми, від їх утримання самоусунулася, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, вихованням. Оскільки документально не підтверджено його батьківство щодо дітей, які з лютого 2019 року проживають спільно з позивачем та перебувають на його повному утриманні, виникають труднощі у всіх офіційних структурах та організаціях, адже для вирішення будь-яких соціально-побутових потреб дітей необхідна присутність одного з батьків дитини. З приводу цих обставин позивач вимушений звернутись до суду з позовом щодо встановлення свого батьківства. Іншим чином вирішити питання неможливо. Просить суд ухвалити рішення про визнання його батьківства і внесення змін до актового запису про народження дітей. Ухвалою від 20.04.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.07.2019 року ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження та витребувано з Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області належним чином завірені копії актових записів про народження дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 02.03.2020 року призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу методом ДНК-аналізу та зупинено провадження у справі. 24.06.2020 року ухвалою суду відновлено провадження по справі та ухвалою від 15.07.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву, якою позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідачка у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, відповідно до ст.280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних доказів у матеріалах справи, з ухваленням по справі заочного рішення. За приписами ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії актового запису про народження № 67 від 02.02.2010 року убачається, що [PERSON] , народився [INFO] , матір`ю зазначено [PERSON] , [INFO] . Запис про батька зроблено, на підставі заяви матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 02.02.2010 року за № 00008899968, згідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до копії актового запису про народження № 679 від 18.11.2014 року [PERSON] , народився [INFO] , матір`ю зазначено [PERSON] , [INFO] . Запис про батька зроблено, на підставі заяви матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 18.11.2014 року за № 00122518917, згідно ч.1 ст.135 СК України. Згідно експертного висновку від 01.06.2020 року №397, складеного експертом Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вірогідність батьківства - 99,9999%. Статтею 50 СК України встановлено, що чоловік має право на батьківство. Це право є невід`ємним і гарантується законом. Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року в справі №758/3340/17 зробив висновок, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. При цьому вказав, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 р. №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34 від 07.05.2009 р.). Відповідно до частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Згідно ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Пунктами 5-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батько У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 р. №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п.2.16.4 цих Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд згідно з положеннями ст.ст.77-80 ЦПК України, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved