Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та визначити наступні способи його участі у вихованні доньок: - вільне спілкування з доньками по телефону, поштовому та/або електронному зв`язку через Інтернет; - перебування доньок з батьком кожну першу суботу та неділю кожного місяця - з 10.00 години суботи до 19.00 години неділі, з правом забирати дітей до місця проживання позивача, без присутності відповідача та її представників; - перебування доньок з батьком під час зимових канікул - перший тиждень канікул з 10.00 години першого дня до 19.00 години останнього дня, з правом забирати дітей до місця проживання позивача, без присутності відповідача та її представників; - перебування доньок з батьком під час літніх канікул - перший тиждень канікул у червні та перший тиждень канікул у серпні місяці кожного року, починаючи з 19.00 години неділі до 19.00 години наступної неділі, з правом забирати дітей до місця проживання позивача, без присутності відповідача та її представників; - перебування доньок з батьком, щорічно, у липні місяці, не менше 14 календарних днів поспіль на період відпустки, для літнього відпочинку та оздоровлення, з можливістю виїзду за межі України, з правом забирати дітей до місця проживання позивача, без присутності відповідача та її представників; - в інший час батьки мають право домовитися про зустрічі додатково за спільною згодою. Позов мотивований тим, що у сторін є двоє малолітніх дітей, сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини, відповідач перешкоджає спілкуванню дітей з позивачем та їхнім зустрічам, чим порушує права батька та дітей, а вирішити спір мирним шляхом не бажає. Відповідач у відзиві на позовну заяву, просила позовні вимоги задоволити частково з викладених у ньому мотивів, в судовому засідання опитати доньку [PERSON] , [INFO] , з мотивів у ньому наведених. Відповідач у додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву, просила у задоволенні позовних вимог щодо перебування доньок з батьком без присутності матері, в тому числі вивезення дітей за кордон - відмовити в повному обсязі. Третьою особою надано письмовий висновок щодо розв`язання спору. Хід провадження у справі, зокрема результати вирішення численних заяв та клопотань сторін, відображений в численних ухвалах суду та протоколах судового засідання. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, з мотивів наведених у позові, проти вирішення спору на запропонованих третьою особою у висновку органу опіки і піклування умовах не заперечують. В судовому засідання відповідач проти позову заперечила частково, пояснила, що діти постійно проживають з бабусею за місцем реєстрації її - їх матері в с.Велика Фосня Овруцького району Житомирської області; тоді як сторони працюють і проживають у м.Києві; відповідач приїжджає до дітей на вихідні та світкові дні; позивач дітей не відвідує, лише телефонує їм; не заперечує проти спілкування позивача з дітьми, але заперечує проти вивезення дітей батьком з їх постійного місця проживання в с.Велика Фосня Овруцького району до м.Києва, оскільки діти ще не готові ночувати у батька в м.Києві. В судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що органом опіки і піклування надано суду висновок щодо вирішення спору між сторонами, в якому визначено способи участі батька у вихованні дітей, відмінні від заявлених у позові, однак які запропоновано з врахуванням позиції сторін, висловленої ними на засіданні органу опіки і піклування, в якому обоє батьків брали участь; у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заслухавши думку сторін, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.ст.3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частини 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з приписами ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як визнано сторонами в судовому засіданні та встановлено судом з наявних у матеріалах справи письмових доказів і пояснень сторін, шлюб між сторонами розірвано, від спільного проживання сторони мають доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та постійно проживають у с.Велика Фосня Овруцького району Житомирської області за зареєстрованим місцем проживання їх матері [PERSON] - відповідача у справі, разом з бабусею [PERSON] , яка здійснює їх постійним догляд. На даний час сторони проживають окремо та сімейних стосунків не підтримають, оскільки перебувають в особистих неприязних стосунках. Сторони проживають у м.Києві і там працюють. Позивач проживає у власній квартирі, а відповідач - в орендованій кімнаті. Відповідач [PERSON] регулярно відвідує дітей у місці їх проживання в с.Велика Фосня у вільний від роботи час та бере участь у їх догляді і вихованні. Позивач [PERSON] стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, не дає згоди на побачення з ними. Діти успішно навчаються в школі в с.Велика Фосня Овруцького району. Мають задовільний стан здоров`я. Кожен із сторін є працюючим, має самостійний заробіток, негативні характеристики за місцем праці/проживання відсутні. Судом не встановлено фактів негативної поведінки позивача стосовно дітей. Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дітей шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки і піклування про визначення участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , запропоновано встановити наступний регламент участі у вихованні дітей: - вільне спілкування з доньками по телефону, поштовому та/або телефонному зв`язку через Інтернет; - кожна друга субота-неділя місяця (за місцем проживання батька) з 9.00 години суботи до 16.00 години неділі з вирішення місця ночівлі дітей (за місцем проживання матері чи батька) за згодою самих дітей; - зустрічі у святкові та вихідні дні за домовленістю сторін; - літні канікули за домовленістю сторін, в залежності від графіку відпусток батьків; - або в інший зручний для обох сторін час, з попередньою домовленістю сторін, з попереднім узгодженням деталей зустрічей в телефонному режимі (врахування погодних умов, стану здоров`я дітей та інші фактори, які можуть спричинити перешкоди зустрічам з дітьми). Суд погоджується із вище наведеним висновком органу опіки і піклування, так як у відповідності до ч.6 ст.19 СК України він є обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей. При цьому суд не вбачає за доцільне опитувати в судовому засідання доньку сторін [PERSON] , [INFO] , та заслуховувати її думку з приводу вирішення питання, що стосуються її життя, оскільки така думка не відображатиме дійсних побажань дитини з огляду на тривале не проживання разом з батьками, їх конфліктну міжособистісну поведінку та негативне відображення такої поведінки на психоемоційному стані дитини. Тому з урахуванням малолітнього віку дітей, конфліктної міжособистісної поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд доходить висновку про необхідність дотримання найвищих інтересів дітей, дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, захисту права матері на спілкування з дітьми від невиправданого його обмеження та водночас захисту порушених прав батька на участь у вихованні доньок та спілкуванні з ними шляхом встановлення порядку спілкування батька з дітьми на розсуд суду із частковим врахуванням побажань сторін. А саме суд вбачає за виправдане встановити наступний порядок спілкування батька з дітьми: - вільне спілкування батька з дітьми за допомогою телефонного, поштового та/або електронного зв`язку через Інтернет; - перебування дітей з батьком кожну другу суботу-неділю кожного місяця з 9.00 години суботи до 16.00 години неділі з правом забирати дітей до місця проживання батька та вирішенням питання про місце ночівлі дітей (за місцем проживання матері чи батька) за згодою самих дітей; - зустрічі дітей з батьком у святкові та вихідні дні за домовленістю сторін; - перебування дітей з батьком під час літніх канікул за домовленістю сторін, в залежності від графіку відпусток батьків; - перебування дітей з батьком в інший зручний для обох сторін час, за попередньою домовленістю сторін, з попереднім узгодженням деталей зустрічей в телефонному режимі (з врахування погодних умов, стану здоров`я дітей та інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам з дітьми). Суд переконаний, що зазначений графік відповідатиме інтересам дітей, які мають право на вільне спілкування з батьком, однак не повинні бути розлучені з матір`ю, а також інтересам сторін, які мають рівні права у вихованні дітей. А тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому доводи позивача про те, що нею не чиняться перешкоди відповідачу в реалізації його права на виховання дітей та спілкування з ними визнаються судом безпідставними, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості з питання участі у вихованні дітей в добровільному порядку. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. Тому

Outcome: approved