Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO], право власності на земельну ділянку пл. 0, 0445 га передану для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та права особистої власності на дачу (садовий будинок) [NUMBER] пл. 23, 2, який розташований на даній земельній ділянці в кооперативі (садівничому товаристві) «Технік» Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в цілому , в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO], помер дідо позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з права приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0445 га передану для ведення садівництва яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та права особистої власності на дачу (садови будинок) [NUMBER], який розташований на даній земельній ділянці в кооперативі (садівничому товаристві) «Технік» Скнилівської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області. 02.07.1986 року, [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів синові [PERSON], 1949 року народження, який являється батьком позивача. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. Інших спадкоємців за законом першої-четвертої черги немає. Окрім позивача спадкоємцем п'ятої черги є [PERSON], 1983 року народження, однак така відмовляється від своїх спадкових прав в користь позивача. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з дідом до дня його смерті, займався його поховання. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві, просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник відповідача Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 11.03.2003 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого увійшло право власності на земельну ділянку площею 0, 0445 га, розташованою на території Скнилівської сільської ради, призначену для ведення садівництва, що стверджується копією державного акту серії [NUMBER] від 21.12.1995 року, виданого на підставі рішення Скнилівської сільської ради народних депутатів від 12.10.995 року; на дачний будинок [NUMBER] в с. Скнилів, кооператив «Технік», Пустомитівського району, Львівської області, що стверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого 21.01.1994 року, за реєстровим № 37. Положеннями ст. 15 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Позивач в позовній заяві до даних правовідносин застосовує положення ЦК України, однак оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 2003 році, та відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР, тому відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ст. 52 9 ЦК УРС, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Так судом встановлено, що позивач є онуком спадкодавця [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.2000 року, свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 18.04.2000 року, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.06.1955 року. Відповідно до ЦК УРСР, онуки не належать до кола спадкоємців за законом, якщо на час відкриття спадщини живий хтось із батьків, хто був би спадкоємцем. Так судом встановлено, що момент відкриття спадщини син спадкодавця [PERSON] був живий, та на момент звернення до суду із даним позовом є відповідачем у справі, тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed