Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

\~\~Позивач, [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останнього матеріальної шкоди в сумі 91458,99 грн. та моральної шкоди у сумі 30000 грн. Позовна заява обумовлена тим, що 05.12.2014р. [PERSON], керуючи автомобілем BMW X5 державний номер В7760НК на перехресті вулиць [PERSON] та Космонавтів, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу автомобілю позивача на головній дорозі, чим допустив з ним зіткнення. Відповідно до висновку № 14/15 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ, вартості матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику КТЗ, який був складений ФОП [PERSON] (сертифікат субєкту оціночної діяльності № 17151/14) сума матеріальної шкоди складає 111144,06 грн. при курсі НБУ на день проведення оцінки 15,47 грн. за 1 дол. США. 50000 грн. із вказаних коштів було сплачено страховою компанією на рахунки позивача, однак сума залишку складає 61144,06 грн. або 3952,42 дол. США на дату складення оцінки, враховуючи те, що на момент подачі позову курс НБУ становить 23,14 грн. за дол. США то сума матеріальної шкоди становить 91458,99 грн. Окрім цього, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30000 грн., посилаючись на неможливість користування транспортним засобом через дтп. Представником позивача було подане клопотання через канцелярію суду про розгляд справи за його відсутністю, про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату та час судових засідань був належним чином сповіщений, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки 30.05.2015 р. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосуються суті спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив, що 05.12.2014 р. [PERSON], керуючи автомобілем BMW X5 державний номер В7760НК на перехресті вулиць [PERSON] та Космонавтів, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу автомобілю позивача на головній дорозі, чим допустив з ним зіткнення. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2014 р. по справі № 521/21752/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на відповідача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до висновку № 14/15 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ, вартості матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику КТЗ, який був складений ФОП [PERSON] (сертифікат субєкту оціночної діяльності № 17151/14) сума матеріальної шкоди складає 111144,06 грн. при курсі НБУ на день проведення оцінки 15,47 грн. за 1 дол. США. Згідно п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу було відшкодовано страховою компанією страхову суму за шкоду, заподіяну майну, а саме 50000 грн, однак сума залишку складає 61144,06 грн. Таким чином, з вищенаведених письмових доказів вбачається, що відповідачем було заподіяно шкоду позивачу в сумі 61144,06 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка не бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивачем по справі були надані належні письмові докази в обґрунтування позовних вимог, у свою чергу відповідач по справі не надавав суду доказів або заперечень для спростування доводів позивача, в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце судових засідань сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» \~Відповідно до частини першої статті 1187\~ЦК\~джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166\~ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Відповідно до ч. 4 абз. 1 вказаного Пленуму розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 2.2. Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Таким чином враховуючи норми матеріального права та обставини по справі, а також те, що матеріальна шкода не є зобовязанням вираженим в іноземній валюті і її перерахунок за курсом НБУ на момент звернення до суду є безпідставним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме 61144,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи те, що позивачем не було доведено наявність суттєвих моральних переживань, однак наявний склад цивільно-правової відповідальності, то позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволення в частині стягнення з відповідача 2000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом 1-ї групи, звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягнення судовий збір в сумі 631,44грн. (611,44грн.- судовий збір за матеріальну шкоду та 20грн. судовий збір за моральну шкоду). \~\~\~ На підставі ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. 11, ч. 1 ст. 59, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial