Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що він працював в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на посаді начальнику відділу АСКУЕ СЕПУ, робоче місце знаходилося на непідконтрольній території у м. Горлівці.\~17.03.2017 року він був звільнений з підприємства. На день звільнення відповідач не виплатив всі належні йому при звільненні суми: заробітну плату з 01.03.2017 по 17.03.2017 року та компенсацію за невикористану відпустку. Також йому не було видано трудову книжку та копію наказу про звільнення, незважаючи на його письмові вимоги на адресу відповідача. Вважає, що оскільки весь кадровий персонал, в тому числі і працівники по веденню бухгалтерського та кадрового обліку, був переміщений у м. Маріуполь та м. Краматорськ, то ніяких перешкод у виконанні його вимог у відповідача не було, а тому дії відповідача є незаконними та дискримінаційними Просить суд: - стягнути з відповідача: * заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2017 року по 22.03.2017 року в сумі 6665 грн. 28 коп.; * компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 15021 грн. 60 коп.; *середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у звязку з затримкою трудової книжки у розмірі 77 761 грн. 00 коп.; *витрати на оплату правової допомоги у розмірі 550 грн; - а також скасувати наказ ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» про звільнення його з займаної посади 17.03.2017 року та зобовязати видати новий наказ про звільнення, з урахуванням дати фактичної видачі трудової книжки; - зобовязати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при виплаті йому заборгованості по заробітній платі та інших компенсаційних виплат, здійснити утримання податків та інших обовязкових платежів. До судового засідання позивач [PERSON] повторно не з»явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся через свого представника [PERSON], у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без його участі (т. 1, а.с. 36) Представник позивача адвокат [PERSON] до судового засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. (т. 2, а.с. 106) Представник відповідача\~ [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно раніше поданого відзиву проти позовних вимог заперечувала, на обґрунтування зазначивши, що 13.03.2017 року за місцезнаходженням виробничих потужностей, адміністративних будівель та матеріально-технічних баз ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, яка не контролюється українською владою у Донецькій області, невідомими особами були вчинені дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 3\~ст. 206 КК України, а саме вчинення противоправних дій, які блокують діяльність підприємства. Внаслідок захоплення майна та приміщень посадові особи Товариства позбавлені контролю над будівлями, спорудами, обєктами електроенергетики, обладнанням, транспортними засобами, товарно-матеріальними цінностями, комп'ютерною технікою, документацією, базами даних та іншим майном на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку із зазначеними обставинами, Товариство, починаючи з 13 березня 2017 року, фактично було позбавлене можливості забезпечувати виконання своїх зобов'язань до моменту усунення форс-мажорних обставин. За фактом втрати контролю над активами, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 15.03.2017 року звернулось до правоохоронних органів України, ДФС України та державних фондів. За заявою Товариства Головним управлінням Національної поліції у м. Києві було відкрите кримінальне провадження № 12017100000000150.17.03.2017 року Товариство повідомило Державну фіскальну службу про відсутність доступу до особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності Товариства, а 20.03.2017 року також про неможливість вивезення первинних бухгалтерських документів. Також, 17.03.2017 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було видано наказ №188а- ОД про припинення виробничої діяльності на неконтрольованій території в звязку з втратою контролю над майном. Крім того, з приводу масштабних вірусних атака компютерних систем 12.05.2017 року, 27.06.2017 року та 29.06.2017 року, 04.07.2017року [PERSON] ДТЕК, в тому числі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» були заражені вірусом, у звязку з чим Товариство звернулось з відповідним повідомленням до Департаменту кіберполіції НПУ, яке 14.07.2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017050390001995. Стосовно неможливості нарахування заробітної плати та проведення розрахунку середнього заробітку позивачу, зазначають, що табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. Так як табелі обліку робочого часу щодо позивача, відповідно до наказу від 08.05.2015 року № 289-ОД, велись на неконтрольовані території, в звязку з захопленням майна товариства, в розпорядженні Відповідача відсутні табелі обліку робочого часу, тобто первинні документи, які фіксують факт виконання працівником роботи за березень 2017 p., про що Товариство повідомляло органи ДФС листом від 17.03.2017 р. вих. №68/1742/ис, а тому, підстав для нарахування Позивачу заробітної плати немає, нарахування є технічно та юридично неможливим. Оскільки для розрахунку середньої заробітної плати необхідна інформація про виплачені раніше позивачу суми та їх склад, для встановлення, чи підлягають ці суми включенню у розрахунок. За відсутності таких відомостей, провести розрахунок середньої заробітної плати згідно з вимогами\~постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року\~також неможливо. Зазначила, що в період\~з 25.07.2017 року по 03.08.2017 року в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Головним управлінням Держпраці у Донецької області була проведена перевірка додержання законодавства про працю та загальнообовязкове соціальне страхування за період 2015-2017 роки. За результатами перевірки, оформленими [PERSON] від 29.08.2017 р. №05-20-3335/0032, порушень трудового законодавства не виявлено. При цьому, у вказаному [PERSON] зазначено, що в звязку із втратою контролю за документацією, архівами, компютерною технікою товариства, які перебувають на неконтрольованій території, перевірка питань, що стосуються невиплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, невиплати розрахункових сум працівникам, які перебувають на неконтрольованій території не вбачається можливим. Стосовно не видачі трудової книжки позивача або її дублікату зазначила, що внаслідок протиправних дій третіх осіб, Відповідач був позбавлений можливості видати трудову книжку через відсутність доступу до неї, а також відсутності зв'язку з позивачем, вина відповідача у не видачі трудової книжки відсутня. Крім того, в\~розпорядженні відповідача відсутні документи щодо роботи позивача, отже оформлення дублікату трудової книжки, є неможливим. Позивач в свою чергу з заявами про видачу дублікату трудової книжки або відшкодування вартості дублікату ніколи не звертався. У звязку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та передчасність. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, встановив наступне. 20 квітня 2018 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» назву відповідача було змінено на Акціонерне товариство «ДТЕК [PERSON] електромережі», в зв'язку з чим до Статуту відповідача було внесено відповідні зміни, а 24 травня 2018 року йому державним реєстратором було видано нову Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань. Згідно\~з Наказом\~директора з\~управління персоналом\~ПАТ «ДТЕК\~Донецькобленерго» Таранюк\~О.Г.\~«Про звільнення»\~№ 258-к\~від 17\~березня 2017\~року,\~[PERSON]\~було звільнено\~з займаної\~посади начальнику\~відділу АСКУЕ\~СЕПУ на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~за згодою сторін з 22 березня 2017. (т. 2 а.с. 19) Частиною 1\~статті 1 Закону України «Про оплату праці»\~та частиною 1\~статті 94 КЗпП України\~визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~47, ст.\~116 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення працівника провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, тобто в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З [PERSON] обласної організації Укрелектропрофспілки «Про грошові розрахунки із звільненими працівниками» № К-1/ж-1 від 12 квітня 2017 року слідує, що остання вимагала від ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» провести зі звільненими працівниками на виконання ст. ст.\~116,\~117 КЗпП України\~повний грошовий розрахунок, включаючи всі належні працівникам суми, визначені законодавством про працю та колективним договором товариства, у встановлений законами строк. (т.1 а.с. 42_) Відповідно до\~ст. 49 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. З долучених позивачем до позову заяв на адресу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 10 липня 2017 року квитанцій про поштове відправлення (т. с.1 а.с. 44- 47), вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату всіх належних йому сум при звільнені, а також про надання довідки про наявну у товариства перед останнім заборгованість по заробітній платі. Виходячи з приписів ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405-2014. Так, у Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до\~Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 02 грудня 2015 року, місто Горлівка та місто Краматорськ, де, як було встановлено в судовому засіданні, на теперішній час розташоване ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», визначені як такі населені пункти. Крім того, місто Горлівка включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком № 1 до\~Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085 від 07 листопада 2014 року. Згідно п. 5\~Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» № 263 від 07 травня 2015 року\~суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території. Так, Наказом Генерального директора ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» «Про організацію ведення діяльності на неконтрольованій території» № 289-ОД від 08 травня 2015 року, на період проведення антитерористичної операції на території Донецької області було по-перше, розділено облік бухгалтерських операцій, які проводяться на контрольованій та неконтрольованій територіях, а ведення бухгалтерського обліку на неконтрольованій території було доручено працівникам бухгалтерії, які знаходяться на неконтрольованій території; по-друге, було розділено ведення кадрового обліку працівників, які виконують роботу на контрольованій та неконтрольованій територіях; ведення та зберігання документів щодо працівників, які знаходяться на неконтрольованій території, було доручено здійснювати співробітникам дирекції з персоналу, які знаходяться на неконтрольованій території; по-третє, дирекції з фінансів було доручено здійснювати фінансування витрат на неконтрольованій території за рахунок коштів, отриманих від здійснення діяльності на неконтрольованій території; по-четверте, обмін інформацією та документами між контрольованою та неконтрольованою територією було наказано здійснювати з використанням засобів електронного зв'язку, а переміщення документів та персоналу через лінію зіткнення - здійснювати у виключних випадках зі згоди директора. В той же час, з наданих відповідачем заяви та витягів з кримінального провадження ( т.с.1 а.с. 116-120) вбачається, що на підставі заяви ПАТ «Донецькобленерго» на ім'я Заступника голови Національної поліції України [PERSON], прийнятої Головним управлінням Національної поліції у м. Києві 16 березня 2017 року, 18 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 12017100000000150 за фактом вчинення 13 березня 2017 року невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3\~ст. 206 КК України, яке виявилося у блокуванні законної господарської діяльності розташованих у місті [PERSON] структурних одиниць ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Крім цього, з листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 01/1723/ис від 17 березня 2017 року, а також квитанцій та описів вкладення цінного листа, [PERSON] № б/н від 17 березня 2017 року ( т.с. 1 а.с.121-132), слідує, що відповідач повідомив Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Державну інспекцію енергетичного нагляду України, Державну інспекцію з експлуатації електричних станцій і мереж, Державну службу України з питань праці, Головне управління з держпраці у Донецькій області, Державну аудиторську службу України, Державну регуляторну службу України, Міністерство соціальної політики України, Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального захисту інвалідів, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Міністерство інфраструктури України, Антимонопольний комітет України, Державну екологічну інспекцію України, Міністерство оборони України, а також Дніпропетровське управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про те, що внаслідок захоплення невідомими особами нерухомого та рухомого майна відповідача та його первинної, бухгалтерської й іншої документації, баз даних і облікової системи, які знаходяться на території Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції та які є необхідними для здійснення ним господарської діяльності, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з 13 березня 2017 року втратило контроль над здійсненням своєї господарської діяльності у таких населених пунктах, а представники товариства з цього часу не мають доступу до кадрового діловодства та не контролюють схоронність всіх особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності співробітників товариства. До того ж з матеріалів справи вбачається (т.1 а.с.131-132), що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» повідомило Дніпропетровське управління ОВПП ДФС листом № 68/1742/ис від 20 березня 2017 року про те, що станом на 20 березня 2017 року вивезення первинних документів товариства, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції, є неможливим в зв'язку з ризиками, пов'язаними з блокуванням невідомими особами з 13 березня 2017 року господарської діяльності тих структурних одиниць товариства, які знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній владі України. Поряд з цим, як вбачається з [PERSON] з кримінального провадження № 12017050390001995, 14 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч. 1\~ст. 361 КК України\~за фактом втручання 27 червня 2017 року невстановленої особи за допомогою електронної обчислювальної техніки та шкідливої програми в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп'ютерних мереж ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що призвело до втрати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» інформації. В зв'язку з викладеним, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними в його запереченні та відзиві на позов, щодо неможливості надання довідки про заборгованість ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перед позивачем по заробітній платі, а також відомостей про роботу позивача у товаристві, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, оскільки вони знаходяться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд також погоджується з доводами відповідача, що при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року, не можна приймати до уваги довідки (т. 1 а.с. 49, 50), долучені позивачем до свої позовної заяви, оскільки вони не є належними доказами заборгованості. Так, з них не вбачається, по-перше, що позивачу дійсно була нарахована заробітна плата, а по-друге, що вказана у такій довідці сума не була виплачена позивачу. Що стосується витребуваної судом довідки Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про рух коштів по рахунку, відкритому на ім'я [PERSON] (т.с. 181- 224) то вказаний документ також не дозволяє суду встановити наявність або відсутність заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем за березень 2017 року, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що його заробітна плата перераховувалася йому виключно на вищевказаний банківський рахунок. Крім цього, відповідно до ч. 2\~ст. 30 Закону України «Про оплату праці»\~роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень Згідно з п. 1.6 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 286 від 29 вересня 2005 року, до первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належать, зокрема, наказ (розпорядження) про прийом на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; наказ (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується\~наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05 грудня 2008 року, з форми П-5 якого вбачається, що у табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи тощо, а також інші відхилення від нормальних умов праці. Тобто табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами відповідача, що оскільки табелі обліку робочого часу щодо позивача велися на неконтрольованій території, а з 13 березня 2017 року господарська діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на неконтрольованій території, була блокована, то в розпорядженні відповідача відсутні відповідні первинні документи, що фіксують виконання працівником роботи за березень 2017 року, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення ним періоду часу, за який кожному конкретному працівнику необхідно виплатити заробітну плату за березень 2017 року. Крім того, [PERSON] перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, проведеної 03 серпня 2017 року Головним Управлінням Держпраці у Донецькій області, № 05-20-333/0028 встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток неможливо у зв'язку із втратою контролю над всім майном, документацією, архівом, комп'ютерними системами, системами обліку, програмами забезпечення, що залишились в зоні АТО (т.1 а.с. 135-149) До того ж, з приписів п. 1 ч. 1 ст.\~11, п. 1 ч. 1 ст.\~14\~та ч. 6, 12 ст.\~20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~страхувальники, зокрема роботодавці, зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, яким є календарний місяць, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього\~Закону\~нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Отже оскільки з 13 березня 2017 року господарська діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на території, непідконтрольній владі України, була заблокована, облік бухгалтерських операцій, кадровий облік працівників, ведення та зберігання документів щодо працівників було розділено залежно від місцезнаходження структурних одиниць ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на контрольованій та неконтрольованій територіях, а також те, що 22 березня 2017 року позивача було звільнено з структурної одиниці ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», розташованої на неконтрольованій території, наказом директора з управління персоналом тієї частини товариства, яке знаходиться у м. Краматорськ, тобто на контрольованій території, суд приходить до переконання, що сплатити страхові внески у встановлений законодавством строк ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», який знаходиться на неконтрольованій території, не міг, оскільки в силу об'єктивних причин за березень 2017 року він не мав можливості надати відповідним органам державної влади відомості щодо нарахованої заробітної плати своїх працівників. В зв'язку з цим, суд приходить до переконання, що довідка Пенсійного Фонду України з індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] (т.1 а.с. 50), з якої слідує, що заробітна плата за березень 2017 року позивачу не була нарахована, а внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за вказаний місяць не були сплачені, не може бути належним доказом, який підтверджує заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за березень 2017 року, оскільки вказана довідка свідчить лише про те, що за березень 2017 року відповідальними працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на неконтрольованій території, не були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за тих працівників, що здійснюють свої трудові обов'язки на неконтрольованій території, та не надані відповідним органам державної влади України відомості про заробітну плату таких працівників, що унеможливило отримання ними заробітної плати саме через установи банку, а не взагалі отримання заробітної плати, зокрема, безпосередньо на підприємстві. Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості перед ним по заробітній платі, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Що стосується посилань позивача на простій підприємства з 15 березня 2017 року як на одну з підстав для виплати їй заборгованості по заробітній платі, то суд при їх оцінці виходить з наступного. Частиною першою\~статті 34 КЗпП України\~визначено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Отже простій - це призупинення роботи з причин виробничого характеру, за невідворотною силою тощо на період існування відповідних обставин. Натомість наказом Генерального директора ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» «Про зміни в організації ведення діяльності» № 188а-ОД від 17 березня 2017 року, виробнича діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що розташоване на території, непідконтрольній владі України, припинена внаслідок втрати 13 березня 2017 року контролю над майном підприємства. Тобто діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що розташоване на території, непідконтрольній владі України, з 17 березня 2017 року була припинена, а не призупинена, а отже й простій підприємства мав місце з 13 березня 2017 року - дати втрати відповідачем контролю над своїм виробництвом та документами, що розташовані на непідконтрольній українській владі території, по 17 березня 2017 року - дати припинення виробничої діяльності відповідача на відповідній території. Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 113 КЗпП України, за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Тобто в період простою працівнику все рівно виплачується заробітна плата, але виходячи з його середнього заробітку; в разі припинення трудових відносин між працівником та роботодавцем - виплата середнього заробітку за період простою припиняється в день звільнення. В той же час, враховуючи, що позивачем взагалі не доведена наявність заборгованість відповідача перед ним по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по день його звільнення, а період простою входить до вказаного періоду, суд приходить до переконання про відсутність підстав для стягнення з АТ «ДТЕК [PERSON] електромережі» заборгованості по заробітній платі за період, який вказує позивач у своєму позові. Що стосується позовних вимог в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку, то враховуючи недоведеність позивачем нездійснення відповідачем розрахунку з ним при звільнені, суд приходить до переконання, що і в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, суд керується наступним. Згідно ч. 5\~ст. 235 КЗпП України\~у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Тобто умовою застосування вказаної норми права є наявність вини роботодавця у несвоєчасній видачі працівнику трудової книжки. Натомість, як було встановлено в судовому засіданні з 13 березня 2017 року господарська діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на непідконтрольній території, була припинена з незалежних від відповідача причин - була заблокована невідомими особами, відповідні відомості 18 березня 2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017100000000150. В той же час, суд не приймає доводи відповідача, що підставою для звільнення його від відповідальності за невидачу позивачу трудової книжки є настання форс-мажору, оскільки відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~протягом терміну дії цього\~Закону\~єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Натомість відповідачем не було надано суду відповідних сертифікатів. Проте, з науково-правового висновку Торгово-промислової палати України № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року «Щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)», слідує, що втрата контролю і доступу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться, зокрема, на території міста Горлівка Донецької області внаслідок терористичної загрози та загрози територіальній цілісності України, на подолання яких направлене проведення в [PERSON] та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році, яка триває на теперішній час, знівелювала можливість відповідача виконати зобов'язання перед його працівниками щодо видачі належно оформлених трудових книжок. В зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у невидачі позивачу належно оформленої трудової книжки, а отже, приходить до переконання, що і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання судом відповідача здійснити утримання податків та інших обов'язкових платежів при виплаті позивачу заборгованості по заробітній платі, то, вони не підлягають задоволенню, як похідні від вимог щодо стягнення заробітної плати та компенсацій. Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування наказу про звільнення від 17 березня 2017 року та зобов'язання відповідача видати новий наказ про звільнення з урахуванням дати фактичної видачі трудової книжки, суд керується наступним. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, посилається на абз. 7 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, та зазначає, що в разі затримки видачі трудової книжки днем звільнення вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. В той же час, суд звертає увагу позивача на те, що норма, закріплена в абзаці сьомому пункті 4.1, випливає з норми, закріпленої в абзаці шостому пункту 4.1 зазначеної Інструкції, в зв'язку з чим, задля її правильного витлумачення необхідно виходити і з абзацу шостого, і з абзацу сьомого в їх сукупності. Так, в абзаці шостому пункту 4.1. даної Інструкції закріплено, що при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В абзаці сьомому пункту 4.1 - закріплено, що днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Тобто обов'язковою умовою застосування норми права, закріпленої в абзаці сьомому пункту 4.1. вищезазначеної Інструкції щодо зазначення у трудовій книжці працівника дня звільнення, який відповідає дню видачі працівнику трудової книжки та визнання недійсним раніше внесеного запису про день звільнення працівника, є наявність вини роботодавця у затримці видачі працівнику трудової книжки. Натомість, в судовому засіданні було встановлено, що у затримці видачі позивачу її трудової книжки вина відповідача відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, що і в цій частині вимоги позивача в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а тому, не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у сумі 550 грн., то суд виходить з приписів ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з яких слідує, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин суд вважає необхідним відмовити позивачу і в цій частині вимог. Згідно з ч. 7\~ст. 141 ЦПК України\~якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed