Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що 25 жовтня 2003 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. У них втрачено почуття поваги та любові один до одного, різні погляди на сімейне життя, різні за характерами люди, внаслідок чого часто виникають непорозуміння в сім'ї. Все це призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 25 жовтня 2003 виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, зазначив, що примирення між ними неможливе. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, вважала, що примирення між ними неможливе, просила при розірванні шлюбу змінити прізвище на її дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача [PERSON], відповідачку [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] виданим 25.10.2003 року виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 27.05.2005 року виконкомом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №09. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, змінити [PERSON] при розірванні шлюбу прізвище на її дошлюбне «[PERSON]». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved