Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 28 червня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 673. Також, просить не змінювати після розірвання шлюбу прізвище відповідача. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, а також в зв`язку з відсутністю спільних інтересів. Відповідачка не рахується з думкою позивача під час вирішення сімейних питань. Така поведінка призвела до того, що між сторонами зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вони стали фактично чужими людьми. Із грудня 2020 року сторони не проживають разом, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За цих обставин примирення з відповідачем неможливе. Від спільного проживання сторони мають повнолітніх дітей. Шлюб між ними має формальний характер. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 13.10.2021, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано 28 червня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 673, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.06.1996. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.10). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статей 104, 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позовна вимога щодо того, щоб не змінювати після розірвання шлюбу прізвище відповідача, судом залишається без задоволення, оскільки статтею 113 Сімейного кодексу України, дане право визначене за особою, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюб, тобто за відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили в грудні 2020 році, подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачем при зверненні з позовом питання щодо відшкодування судових витрат перед судом не порушувалось, тому витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: partial