Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача акціонерного товариства\~«Банк Форвард» (АТ «Банк Форвард»), вказавши, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. перебуває виконавче провадження №66078752 щодо примусового виконання виконавчого напису №6622 від 04.06.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №109268947 від 24.09.2013 р. в розмірі 114897,89 гривень. Письмового повідомлення про наявність заборгованості він не отримував, про вчинення виконавчого напису не повідомлявся, дізнався про наявність виконавчого напису в серпні 2021 року при заблокуванні його банківських рахунків та карток, на підставі постанови приватного виконавця. З розміром заборгованості не згодний, оскільки кредит сплачував своєчасно. До того ж приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально. Тому, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог, просить задовольнити заявлені вимоги та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6622 від 04.06.2021 року. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року, за клопотанням представника позивача адвоката Петрова Г.М. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною, номер виконавчого провадження № 66078752, на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрованого в реєстрі за № 6622, про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в\~розмірі 11\~487,89 грн. У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причин неявки. Згідно п. 5 позовних вимог, представник позивача просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника. Представник відповідача\~АТ «Банк\~Форвард» направив\~до суду\~відзив на\~позов,\~в обґрунтування\~якого зазначено,\~що позивачем\~не доведено\~відсутність безспірності\~вимог при\~вчиненні виконавчого\~напису,\~оскільки безспірність\~заборгованості підтверджують\~документи,\~передбачені Переліком,\~нотаріус при\~вчиненні виконавчого\~напису лише\~перевіряє наявність\~необхідних документів.\~Законодавством не\~визначений виключний\~перелік обставин,\~які свідчать\~про наявність\~спору щодо\~заборгованості.\~Ці обставини\~встановлюються судом\~відповідно до\~загальних правил\~цивільного процесу\~за наслідками\~перевірки доводів\~боржника та\~оцінки наданих\~ним доказів,\~тому просить\~відмовити в\~задоволенні вимог.Крім того, вимоги позивача щодо понесення ним витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами та не відповідають критеріям розумності та складності справи. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. письмових пояснень до суду не надали, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Євдокією Юріївноюбуло вчинено виконавчий напис № 6622, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед АТ «Банк\~Форвард» за кредитним\~договором №109268947\~від 24.09.2013\~р.\~в сумі\~11487,89\~гривень(а.с.11 копія виконавчого напису). 13.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу\~міста Києва\~Овсієнко Аллою\~Вікторівною на\~підставі виконавчого\~напису №6622\~від 04.06.2021\~року винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користьАТ «Банк\~Форвард»заборгованості в розмірі 11487,89 гривень (а.с.24 копія постанови). У статтях 15, 16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88\~Закону України\~«Про\~нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції\~України\~від 22.02.2012\~№\~296/5 (далі Порядок № 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В даному випадку в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем письмової вимоги банку. Згідно з п.3.1. Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№ 1172 (далі - Перелік № 1172). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. З наданих суду позивачем документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи було надано нотаріусу дане підтвердження для вчинення нотаріального напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст.81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, встановивши, що між сторонами існує спір з приводу наявності і розміру заборгованості за кредитним договором, та враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12\~ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання спірного\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,підлягають задоволенню. Згідно пункту 5 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України). Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, в тексті позову зазначено щодо понесення витрат на правничу допомогу в сумі 6362,00., та в якості доказів надано лише копію ордеру про надання правничої (правової допомоги) б/н від 28.08.2021. Відсутність документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу (квитанція, платіжне доручення, тощо), а також акту виконаних робіт, в якому визначається розмір оплати, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач як споживач послуг, відповідно до положень\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд з врахуванням положень\~статті 141 ЦПК України\~вважає можливим стягнути їх з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial