Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції в Одеській області, [PERSON] про скасування постанови нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свої вимоги наступним: 10 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про наміри № 201408191, відповідно до умов якого [PERSON] виявив намір продати, а [PERSON] придбати нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0400 га, за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14, на якій розташовано будинок та якому присвоєно адресу: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А. Додатком №1 до вказаного договору про наміру є план земельної ділянки, на який розташовано житловий будинок, що планувався до продажу. Сторони договору досягли згоди щодо укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі продажу не пізніше 30.11.2014 року. [PERSON] погодився з [PERSON] щодо укладення та посвідчення договору купівлі продажу у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 28.11.2014 року [PERSON] подав до нотаріусу письмову заяву про укладення і нотаріальне посвідчення договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, разом з заявою подав оригінали правовстановлюючих документів, відповідно до переліку зазначеному у заяві. У зазначений час 30 листопада 2014 року позивач зустрівся з [PERSON] у нотаріуса [PERSON] для оформлення договорів купівлі продажу та їх нотаріального посвідчення, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки у звязку з неподанням відомостей та необхідних документів для вчинення нотаріальної дії, а також відсутністю плати за вчинення такої дії. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 30.11.2014 року нотаріусом видано не було. Вважає такі дії нотаріуса неправомірними, оскільки, на думку позивача, нотаріус повинен був спочатку витребувати усі відомості та документи, які на його погляд необхідно було надати позивачу додатково та, у випадку, неподання своєчасно таких документів, повинен був відмовити у нотаріальному посвідченні договору купівлі продажу. Крім того, як зазначено у позові, після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, останній разом з [PERSON] вимагали від позивача повернення забезпечувального платежу, який був отриманий позивачем при укладенні договору про наміри. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2014 року, винесеній приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], не зазначено яких саме документів чи відомостей не вистачало для вчинення нотаріальної дії, а лише зазначено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку містять розбіжності щодо адреси розташування житлового будинку, вказаної у рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року по справі №2-4583/2009, яке набрало законної сили 14.07.2009 року, як «м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А» та адреси розташування земельної ділянки, яка, у відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29201424, виданим реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції 07.11.2014 року, вказана, як м. Одеса, вул. Марата, земельна ділянка 14. Як зазначає позивач у своєму позові, відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус не прийняв до уваги, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси розділено в натурі земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14 (без літери А) та визнано право власності за [PERSON] на виділену частку площею 0,0400 га. Тому, вважає, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 07.11.2014 року адреса земельної ділянки вказана, як м. Одеса, вул. Марата, 14 збігається з адресою земельної ділянки, зазначеної у рішенні Малиновського районного суду м. Одеси, оскільки житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А, розташовано на земельній ділянці площею 0,0400 га за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14. Вказана обставина, як зазначено у позові, також підтверджується довідкою від 01.12.2014 року, виданої ТОВ «Одеса [PERSON]». Крім того, позивач у своєму позові зазначив, що ним не було внесено плату за вчинення нотаріальної дії, оскільки у її вчинені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено, однак позивач не відмовлявся від здійснення належних платежів та заяви про відмову від їх здійснення нотаріусу не надавав. Просив суд визнати відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] щодо посвідчення договорів купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А, земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14 неправомірною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2014 року, винесену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити суду, надав суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також пояснив, що з [PERSON] він востаннє зустрічався 28.11.2014 року у кабінеті нотаріуса [PERSON] та після того, як нотаріус в усному порядку відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовилася від укладення будь якого договору з [PERSON] Крім того, позивач у судовому засіданні пояснив, що після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії в усному порядку, він просив останнього лише видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги, просив їх задовольнити та надав суду аналогічні пояснення тим, що були надані позивачем у судовому засіданні, а також пояснив, що 18 лютого 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] щодо вчинення нотаріальної дії на підставі ст.. 46 Закону України «Про нотаріат» щодо житлового будинку №14А, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марата, загальною площею 98, 4 кв.м та земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Марата, №14, кадастровий номер 5110137300:35:012:0014. На підставі звернення позивача приватним нотаріусом [PERSON] було направлено запит до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, з метою отримання даних з інвентаризаційних справ, де зазначено, які обєкти нерухомого майна зареєстровані на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14 та відповідність знаходження житлового будинку №14а на вказаній земельній ділянці. ТОВ «Одеса [PERSON]» було надано відповідь на запит приватного нотаріуса [PERSON], відповідно до якої зазначено, що земельна ділянка площею 400 кв.м належить [PERSON] та на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними спорудами, зареєстрований за адресою: [INFO]. 02.12.2014 року позивачем на підтвердження відсутності розбіжностей у правовстановлюючих документах було надано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] довідку ТОВ «Одеса [PERSON]» від 01.12.2014 року, відповідно до якої [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року, вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14. Однак, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] вказану довідку не прийняв та не долучив її до матеріалів справи. Також пояснив, що після того, як нотаріус 28.11.2014 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій та в усному порядку повідомив у присутності [PERSON] про причини такої відмови, а саме наявності розбіжностей у правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку, остання відмовилася від укладення будь яких договорів купівлі продажу нерухомого майна з [PERSON] Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та пояснив, що 27.11.2014 року до нього звернувся позивач з проханням подати документи для укладення та посвідчення договору купівлі продажу. Разом з позивачем також була присутня [PERSON], а також ріелтори та представники позивача, або його родичі. Після того, як від позивача були прийняті документи для перевірки та можливості посвідчення в подальшому договору купівлі продажу житлового будинку, позивачу були видані квитанції про оплату обовязкових платежів за вчинення нотаріальної дії. Крім того, відповідач пояснив, що зі слів усіх присутніх він зрозумів, що між ними була досягнута якась домовленість та укладений попередній договір, про умови якого відповідачу було не відомо, так само, як зазначив відповідач, він не зміг зрозуміти, хто буде покупцем у договорі, оскільки разом з позивачем перший раз прийшло дуже багато людей, вони відповідачу не представлялися та про умови угоди, яка повинна була укладатися, він не знав, попередньо про час та дату посвідчення договору купівлі продажу вказаного житлового будинку з ним ніхто не домовлявся. При перевірці правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на вказаний будинок, було виявлено розбіжності в адресах. А саме у резолютивній частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси було зазначено, що житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14-А розташований на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14а, в той час, як у свідоцтві про право власності на земельну ділянку була вказана адреса: м. Одеса, вул. Марата, 14. У звязку з цим, відповідач в усному порядку, що не суперечить вимогам діючого законодавства України, запропонував позивачу зробити запити до суду або до реєстраційної служби з метою встановлення можливості усунення розбіжностей в зазначених адресах та приведення документів у відповідність. Спочатку позивач та [PERSON] відмовилися від пропозиції відповідача зробити відповідні запити та усунути розбіжності, наявні у правовстановлюючих документах, а приблизно о 18 годині 00 хвилин вечора того ж дня до відповідача звернувся позивач, який був вже один, тобто без покупців та своїх представників, з проханням зробити офіційний запит та прийняти в нього документи. Відповідач, у свою чергу, розяснив позивачу, що робочий день закінчений та запропонував [PERSON] звернутися до нього на наступний робочий день, на що позивач погодився та 02.12.2014 року позивач зробив офіційний запит та надав документи, які були ще раз ретельно перевірені відповідачем та на підставі розгляду вказаних документів, позивачу було надано письмове розяснення, відповідно до якого запропоновано зробити запит до відповідних органів з метою встановлення розбіжностей у адресах житлового будинку та земельної ділянки. На вказану пропозицію відповідача, позивач повідомив, що йому треба подумати. 03 грудня 2014 року позивач знов прийшов до відповідача та повідомив, що він відмовляється від направлення запитів до відповідних органів з метою встановлення можливості усунення розбіжностей між адресами розташування житлового будинку та земельної ділянки та просив видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У звязку з тим, що позивачем не було сплачено обовязкові платежі, не встановлені належності земельної ділянки до будинку, а також у звязку з відсутністю другої сторони правочину відповідачем, як приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у нотаріальному посвідченні договору купівлі продажу нерухомого майна. Також, відповідач зазначив, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не було вказано про те, що одна сторона договору відмовилася від його укладення та нотаріального посвідчення, оскільки з огляду на практику, йому відомо, що сторони можуть самостійно домовитися про усі істотні умови договору та наступного дня звернутися до нього з проханням про вчинення нотаріальної дії, у звязку з тим, що він не мав можливості посвідчити договір купівлі продажу через наявність розбіжностей та несплату [PERSON] обовязкових платежів, що є обґрунтованою підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, а також з урахуванням того, що вперше обома сторонами була висловлена позиція щодо не укладення договору купівлі продажу, він як нотаріус, не вказав про ці обставини у постанові. Крім того, відповідач у судовому засіданні пояснив, що 27.11.2014 року позивач звернувся до нього, як до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі продажу в усному порядку, а вже 28.11.2014 року позивач звернувся з тими ж вимогами шляхом подання письмової заяви з вказівкою переліку копій документів, які були додані до його заяви. 02.12.2014 року позивачу відповідачем були вручені письмові розяснення, згідно яких нотаріус позбавлений можливості посвідчити договір купівлі продажу та позивачу запропоновано направити запити до відповідних органів з метою усунення розбіжностей в адресах житлового будинку та земельної ділянки, оскільки позивач не висловив одразу свою думку з цього приводу, а звернувся лише 03.12.2014 року з проханням або посвідчити договір купівлі продажу, або видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому у відповідності до чинного законодавства України, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказана дата звернення позивача, як 03 грудня 2014 року. Також, відповідач пояснив, що коли в нього були присутні обидві сторони правочину, вони довго сварилися між собою, після того, як ним було повідомлено про виявлення розбіжностей у адресах розташування житлового будинку та земельної ділянки, а потім покупець повідомила, що вона не має наміру укладати правочин та пішли. Після цього, позивач вже звертався до нотаріуса самостійно, тобто друга сторона [PERSON] була відсутня. Крім того, відповідач у судовому засіданні пояснив, що ним не було прийнято до уваги довідки ТОВ «Одеса [PERSON]» від 01.12.2014 року, наданої йому позивач, як на підтвердження усунення розбіжностей у адресах розташування житлового будинку та земельної ділянки, оскільки вказана організація не є компетентним органом державної влади, який уповноважений усувати розбіжності у адресах. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила у їх задоволенні відмовити, пояснивши, що приватний нотаріус [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства України, будь яких порушень з боку нотаріуса не було. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити та пояснила, що працівника агенції з нерухомості, послугами якої вона користувалася з метою пошуку житлового будинку для придбання його в подальшому, запропонували їй для придбання будинок 14а по вул. Марата у м. Одесі. Після того, як [PERSON] побачила будинок, між нею та [PERSON] було підписано договір про наміри та сплачено позивачу забезпечувальний платіж у розмірі 5000,00 доларів США. Умовами договору про наміри було зобовязано позивача привести правовстановлюючі документи у відповідність з метою подальшого укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі продажу. У визначений договором строк вона, разом з директором агенції з нерухомості, позивачем та іншими особами звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням посвідчити договір купівлі продажу нерухомого майна, однак при перевірці нотаріусом документів, наданих позивачем, було виявлено розбіжності у адресі розташування земельної ділянки та адреси розташування житлового будинку, який вона мала намір придбати у позивача, про що було повідомлено усіх осіб, які були присутні у нотаріуса разом з нею та позивачем. Договір про намір та додаток до нього вона підписувала, сторонами були узгоджені усі умови та літери домоволодіння, яке є обєктом нерухомості та предметом договору. Наявність розбіжностей між адресами житлового будинку та земельної ділянки були виявлені лише у нотаріуса, коли сторони прибули до відповідача з метою нотаріального посвідчення договору купівлі продажу, на момент укладення договору про наміри вказані розбіжності сторонами, а також іншими особами, які були присутні при його підписані, виявлені не були. Також, третя особа [PERSON] пояснила, що до нотаріуса вона разом з позивачем прибули лише один раз, тобто в день, погоджений сторонами для укладення договору купівлі продажу. Акт щодо причини, за яких угода не може бути укладена, був складений у нотаріуса, однак при цьому, третя особа пояснила, що спочатку нотаріусом було розяснено сторонами, що існують розбіжності у правовстановлюючих документах, які були надані позивачем, а вже потім сторони склали вказаний акт та домовилися про повернення позивачем забезпечувального платежу у звязку з тим, що договір купівлі продажу між ними укладений не був. Третя особа [PERSON] пояснила, що також позивач після цього був згодний повернути забезпечувальний платіж, який був ним отриманий під час підписання договору про наміри. Після того, як нотаріусом було повідомлено, що він не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі продажу, у звязку з виявленням розбіжностей у адресах земельної ділянки та житлового будинку, [PERSON] не пропонував їй звернутися до іншого нотаріуса з метою нотаріального посвідчення договору купівлі продажу. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила у їх задоволенні відмовити та пояснила, що 10 серпня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про наміри, відповідно до якого [PERSON] мав намір продати, а [PERSON] придбати житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а, до вказаного договору було додано додаток, а саме план поділу земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. З метою виконання умов договору про наміри [PERSON] передала [PERSON] забезпечувальний платіж у розмірі 5\~000,00 доларів США. Відповідно до змісту договору про наміри, сторони погодили, що основний договір купівлі продажу майна буде укладений сторонами не пізніше 30.11.2014 року. На виконання умов вказаного договору [PERSON] направлено на адресу [PERSON] лист повідомлення, яким вона пропонувала останньому укласти основний договір купівлі продажу 28.11.2014 року та запропоновано зявитися до робочого місця приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] для нотаріального посвідчення договору купівлі продажу. 28.11.2014 року сторони разом зі своїми представниками прибули до робочого місця відповідача та після перевірки ним правовстановлюючих документів, які були надані позивачем, було виявлено наявність розбіжностей між адресами житлового будинку та земельної ділянки, які мала намір придбати [PERSON], а саме адреса житлового будинку у правовстановлюючих документах була зазначена, як м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а, а земельна ділянка у відповідності до правовстановлюючих документів, вказана, як м. Одеса, вул. Марата, 14. Нотаріусом було запропоновано зробити запит до суду та до реєстраційної служби з метою усунення виявлених розбіжностей, але позивач відмовився від направлення запитів. Крім того, у приміщенні, що є робочим місцем приватного нотаріуса [PERSON], було виявлено розбіжності щодо меж земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14а, оскільки у кадастровому плані були вказані межі земельної ділянки, яку [PERSON] у таких межах купувати наміру не мала, а при підписанні договору про наміри, позивачем було надано план поділу земельної ділянки, накресленої позивачем та його дружиною, відповідно до якого земельна ділянка, що належить позивачу мала інші межі, ніж ті, які відображені у кадастровому плані. З приводу розбіжностей щодо меж земельної ділянки, сторонами було складено акт. Раніше [PERSON] не була ознайомлена зі змістом правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, а тому не мала можливості повідомити чи погодиться вона з цими розбіжностями та укласти договір купівлі продажу, або відмовитися від наміру купувати вказаний житловий будинок. Після цього, [PERSON] разом з нею, як її представником, покинули робоче місце нотаріуса та намагалися вирішити вказаний спір у добровільному порядку, однак позивач повідомив, що він грошові кошти повертати не буде, оскільки вони були витрачені ним на оформлення правовстановлюючих документів. Тому, вважає, що позивачем було порушено умови договору про наміри та не приведено правовстановлюючі документи на житловий будинок у відповідність для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі продажу. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судовому засіданні пояснила, що рішення суду по вказаній цивільній справі жодним чином не може вплинути на права і обовязки Головного територіального управління юстиції в Одеській області, оскільки завданням управління є реалізація державної політики, державної політики з питань банкрутства, забезпечення реалізації державної політики у сферах організації примусового виконання рішень та інших органів (посадових осіб), несення на розгляд Мінюсту пропозицій щодо формування та реалізації політики у зазначених сферах, забезпечення роботи нотаріату тощо. Положенням про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року із змінами не передбачено компетенції управління щодо вирішення питань, що стосуються предмета позову [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про наміри, відповідно до умов якого [PERSON] мав намір продати, а [PERSON] придбати житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а. Пунктом 7.1. вказаного договору передбачено, що сторони встановили та узгодили, що основний договір буде укладений сторонами не пізніше 30.11.2014 року. (а.с. 8-10) На виконання умов вказаного договору про наміри [PERSON] направила на адресу [PERSON] лист повідомлення, відповідно до змісту якого повідомила останньому, що нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу обєкту нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а призначено на 28.11.2014 року о 12 годині 00 хвилин за адресою: [ADDRESS] в приміщенні, що є робочим місцем приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. (а.с. 84) У відповідності до наданої суду копії акту від 28.11.2014 року вбачається, що 28.11.2014 року сторони зявилися до нотаріальної контори у визначений час, проте вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі продажу обєкту нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а не відбулося, з вини [PERSON], оскільки останнім було предявлено неналежним чином оформлені документи на обєкт нерухомості, а саме правовстановлюючі документи на житловий будинок: м. Одеса за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14а та документи на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14. Окрім цього, з наданих документів вбачається розбіжність між межами земельної ділянки, як предмета договору про наміри, зазначеними у додатку до договору про наміри № 201408191 та кадастровим планом земельної ділянки, власником якої є [PERSON] (а.с. 85) Також, у судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням посвідчити договори купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки та у разі відмови у вчиненні вказаних нотаріальних дій видати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У заяві [PERSON] надав перелік документів, що додаються ним до вказаної заяви. Вказана заява прийнята [PERSON] нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за індексом 324/02-17 від 28.11.2014 року. Крім того, на цій заяві [PERSON] власноручно було дописано кульковою ручкою, що оригінали документів надані нотаріусу та отримані від нього платіжні квитанції 27.11.2014 року о 13 годині 00 хвилин. (а.с. 7) 02 грудня 2014 року [PERSON] нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 130/01-17 було видано лист щодо результатів розгляду звернення [PERSON], відповідно до якого за результатами розгляду звернення останнього щодо посвідчення договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки або винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку містять розбіжності, а саме згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року по справі № 2-4583/02009, яке набрало законної сили 14.07.2009 року, адреса житлового будинку: місто Одеса, вулиця Марата, будинок 14 А (чотирнадцять А), а адреса земельної ділянки згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 29201424, виданим Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 07.11.2014 року місто Одеса, вулиця Марата, земельна ділянка 14. У звязку з чим, приватним нотаріусом здійснено запити до Малиновського районного суду м. Одеси та Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для встановлення можливості усунення розбіжностей в зазначених адресах та приведення документів у відповідність. Після отримання відповідей нотаріусом буде визначена можливість вчинення запитуваних у зверненні нотаріальних дій. Також, приватним нотаріусом [PERSON] було розяснено у вказаному листі, що у випадку незгоди з його діями щодо отримання додаткової інформації по відчужуваним обєктам, ним буде негайно видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з вищенаведених підстав, а також повідомлено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати та у випадках, передбачених законом, після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі подання всіх необхідних документів нотаріусу. (а.с. 49-50) 03 грудня 2014 року [PERSON] після отримання розяснення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] повідомив останнього, що не погоджуються з діями нотаріуса в частині направлення запитів до Малиновського районного суду м. Одеси та Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для встановлення можливості усунення розбіжностей в адресах нерухомого майна та приведення документів у відповідність та просив винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. (а.с. 51) Як вбачається з наданої суду копії постанови приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у посвідченні договорів купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14а та земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14, у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку містять розбіжності, а саме згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року по справі № 2-4583/02009, яке набрало законної сили 14.07.2009 року, адреса житлового будинку: місто Одеса, вулиця Марата, будинок 14 А (чотирнадцять А), а адреса земельної ділянки згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 29201424, виданим Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 07.11.2014 року місто Одеса, вулиця Марата, земельна ділянка 14 (чотирнадцять), а також у звязку з відсутністю документів щодо оплати нотаріальних дій, сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів. (а.с. 6) Статтею 42 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. У відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» Угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на які вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків). У відповідності до ч. 1 ст.. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з п.п. 1.1., 1.2., 1.4, 1.7. Глави 2 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 Правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Право власності на земельну ділянку підтверджується документами, оформленими відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі якщо подані документи не містять усіх передбачених законодавством відомостей або в таких документах міститься суперечлива інформація, нотаріус може запитувати від відповідних субєктів (органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які видавали такі документи) інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для вчинення нотаріальної дії та/або проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення. Як вбачається з наданої суду копії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 14.07.2009 року по цивільній справі № 2-4583/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільної сумісної власності подружжя та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності [PERSON] виділено житловий одноповерховий будинок літ. «А» з прибудовами літ.літ. «аа1» загальною площею 98,4 кв.м, що складається з таких приміщень: веранда «2-1» площею 14,8 кв.м, кухня «2-2» площею 9,9 кв.м, житлова кімната «2-3» площею 11,5 кв.м, коридор «1-8» площею 2,6 кв.м, кухня площею 13,3 кв.м, житлова кімната «1-5» площею 5,8 кв.м, коридор «1-6» площею 5,3 кв.м, житлова кімната «1-7» площею 35,2 кв.м, з надвірними спорудами: навіс літ «С», навіс літ «Р», сарай літ «П», вбиральня літ. «О», душ літ. «Н», як окремий виділений обєкт нерухомого майна житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0400 га по вул. Марата, 14-А (абз. 2 п. 4 резолютивної частини рішення суду). (а.с. 12-17) У відповідності до копії Витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» № 24105919 від 12.10.2009 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14А на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси № 2-4583/2009, що також підтверджується наданою суду копією технічного паспорту на житловий будинок №14а по вулиці Марата у місті Одесі, виготовленого ТОВ «Одеса [PERSON]» 17.11.2014 року. (а.с. 20, 21-24) Крім того, згідно з наданою суду копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 29201424, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 07.11.2014 року, [PERSON] є власником земельної ділянки 14 по вулиці Марата у місті Одесі, Одеської області, кадастровий номер: 51100137300:35:012:0014 площею 0,04 га. (а.с. 25) Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність розбіжностей щодо вказаної адреси житлового будинку та земельної ділянки, а саме у відповідності до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 14.07.2009 року, житловий будинок літ. «А» з прибудовами та надвірними спорудами, як окремий виділений обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вулиця Марата, 14А (чотирнадцять А), в той час, як земельна ділянка, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, у відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно: земельну ділянку від 07.11.2014 року розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Марата, 14 (чотирнадцять). Вказані розбіжності у адресах розташування житлового будинку та земельної ділянки у правовстановлюючих документах не відповідають вимогам чинного законодавства України під час нотаріального посвідчення договорів відчуження обєктів нерухомого майна, оскільки містять суперечливу інформацію щодо місця розташування як житлового будинку, так і земельної ділянки, чим порушуються вимоги ст.. 377 ЦК України та ст.. 120 Земельного Кодексу України в частині переходу права власності (користування) від однієї особи до іншої земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок, у випадку набуття права власності на нього. Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника, що позивачем приватному нотаріусу [PERSON] з метою усунення розбіжностей, які були виявлені останнім та які стосувалися адреси житлового будинку й земельної ділянки, було надано довідку ТОВ «Одеса [PERSON]» від 01.12.2014 року, відповідно до якої житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Марата, буд. 14а розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14, оскільки єдиним органом, який може усунути такі розбіжності є органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, які видавали такі документи, ТОВ «Одеса [PERSON]» правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14а та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 14 не видавав, а тому суд приходить до висновку, що неприйняття приватним нотаріусом [PERSON] вказаної довідки, як на підтвердження усунення розбіжностей між адресами не суперечить вимогам діючого законодавства України. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було запропоновано позивачу, як в усній, так і у письмовій формі, направити запити до Малиновського районного суду м. Одеси та реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, тобто органів державної влади, які видали правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку для встановлення усунення розбіжностей в зазначених адресах та приведення документів у відповідність, однак позивач від направлення таких запитів до органів державної влади відмовився та просив приватного нотаріуса видати йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була видана останньому в день його звернення до нотаріуса з такою вимогою, про що свідчать досліджені у судовому засіданні копія заяви [PERSON] від 03.12.2014 року та постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2014 року. Також, у судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом на виконання вимог ст. 42 Закону України «Про нотаріат» [PERSON] було вручено платіжні документи для сплати останнім обовязкових платежів для вчинення нотаріальної дії щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, однак [PERSON] плату за вчинення нотаріальної дії та інші обовязкові платежі не здійснив, оскільки, як пояснив позивач у судовому засіданні, приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, що не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, з урахуванням того, що у судовому засіданні було встановлено правомірність дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] щодо відмови [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у звязку з наданням останнім правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, які містять суперечливі дані та відмовою від направлення нотаріусом запитів до Малиновського районного суду м. Одеси та реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з метою усунення вказаних розбіжностей та приведення документів у відповідність, а також враховуючи те, що позивачем не було надано нотаріусу документів, що підтверджують плату позивачем за вчинення нотаріальних дій та інших обовязкових платежів, суд приходить до висновку, що постанова приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.12.2014 року є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення їх з відповідача на користь позивача, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed