Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач - [PERSON], звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з [PERSON], на його користь суму боргу в розмірі 500 (пятсот) гривень, відповідно до обсягу його відповідальності за договором поруки; стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що еквівалентно 638\~978 (шістсот тридцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 43 коп., моральну шкоду в розмірі 10\~000 (десять тисяч) грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5\~000 (п'ять тисяч) гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 серпня 2015 року між ним (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON]: 25 серпня 2015 року 25\~000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, 24 вересня 2015 року 5\~000 (п'ять тисяч) доларів США. Отже, відповідно до даної розписки [PERSON] надав відповідачу у борг 30\~000 (тридцять тисяч) доларів США. 25 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] поручився за повернення [PERSON] коштів за договором позики. Як вбачається з договору поруки, у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником. Діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях, оскільки не повернення грошей поставило його у скрутне матеріальне становище, він розраховував на своєчасне отримання своїх грошей. Наразі позивачу необхідно витрачати свій час для повернення своїх грошей, замість того щоб продовжувати займатись повсякденними речами. У зв'язку із тим, що відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути належні позивачу кошти, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 05.10.2015 року (а.с. 35,36), в судовому засіданні відмовився від частини позовних вимог про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], суми боргу в розмірі 500 (пятсот) гривень, відповідно до обсягу його відповідальності за договором поруки, у звязку з виконанням [PERSON] свого зобовязання, в іншій частині просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] всудове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій він з уточненими позовними вимогами погодився та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 58). Відповідач [PERSON] всудове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з його розписом про одержання\~судових повісток (а.с. 48,59). Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 серпня 2015 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON]: 25 серпня 2015 року 25\~000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США 24 вересня 2015 року 5\~000 (п'ять тисяч) доларів США. Отже, відповідно до даної розписки [PERSON] надав відповідачу у борг 30\~000 (тридцять тисяч) доларів США (а.с. 7). Вказаний між сторонами правочин слід трактувати як договір позики (ст.1046 Цивільного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання повинно бути виконане в гривнях. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. У звязку з тим, що відповідач відмовляється повернути кошти, позивач змушений звернутися до суду. У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань [PERSON] заборгував позивачу 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 21,299281 грн. за 1 долар США станом на 09.10.2015 року становить 638\~978 (шістсот тридцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 43 коп. Для позивача ця сума, яку він надав у борг відповідачу є значною, і невиконання відповідачем своїх зобовязань ставить позивача в край скрутне матеріальне становище. 25 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 8). Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] поручився за повернення [PERSON] коштів за договором позики. Як вбачається з договору поруки, у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні представник позивача відмовився від частини позовних вимог про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], суми боргу в розмірі 500 (пятсот) гривень, відповідно до обсягу його відповідальності за договором поруки, у звязку з виконанням [PERSON] свого зобовязання в повному обсязі. Частина 4 ст. 55 Конституції України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Діями відповідача [PERSON], було завдано моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях, оскільки не повернення грошей поставило його у скрутне матеріальне становище, він розраховував на своєчасне отримання своїх грошей. Наразі позивачу необхідно витрачати свій час для повернення своїх грошей, замість того щоб продовжувати займатись повсякденними речами. Його моральні страждання суд оцінює в 10000 (десять тисяч) гривень. У зв'язку із тим, що відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути належні позивачу кошти, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Конституцією України встановлено, що кожен має право на правову допомогу і кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (ст.59). Стаття 88 ЦПК України встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надані квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 7551,60 грн. (а.с. 1, 11, 29, 30), які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід позивача. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …витрати на правову допомогу…. Згідно ч. 1\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Витрати на правову допомогу складають 5000 (п'ять тисяч) гривень, що підтверджується відповідними документами ( квитанція № 206794, а.с. 38а). На підставі викладеного та

Outcome: approved