Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.07.1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 29.07.1995 року складено відповідний актовий запис №1720. Від шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON], [INFO], неповнолітній дітей сторони не мають. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони понад п'ятнадцять років разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.07.1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 29.07.1995 року складено відповідний актовий запис №1720, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №163718, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28.07.2015 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON], [INFO], неповнолітній дітей сторони не мають. З пояснень позивача встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони понад п'ятнадцять років разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. А тому, подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надала відзиву на позовну заяву. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Мазарчук». Судові витрати суд вважає за можливе залишити за позивачем як на тому наполягав останній. На підставі викладеного,

Outcome: approved