Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на домоволодіння, розташоване в с.Королівка по вул.До ферми,24, Борщівського району Тернопільської області, що належало його бабусі [PERSON], яка померла 13 грудня 2016 року, посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на імя спадкодавця. Вказав, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника, в ньому проживала [PERSON] одна і являлася власником цього домоволодіння, однак не оформила правовстановлюючі документи. Представник позивача адвокат [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, від неї надійшла письмова заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності та задовольнити позов у підготовчому засіданні. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не зявився, в поданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. У наявній у матеріалах справи нотаріально посвідченій заяві вказав, що не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно, що належало померлій спадкодавиці, на імя [PERSON] Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 10 травня 2018 року листом №261/02-14 приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 13 грудня 2016 року [PERSON], на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.До ферми,24 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. \~ \~ \~ \~Нотаріусом зазначено, що до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за №25/2017 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51848175 від 10 травня 2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням дванадцятої сесії двадцять першого скликання Королівської сільської ради від 30 листопада 1993 року №44 [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,29 га, в тому числі 0,25 га - для обслуговування житлового будинку. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої СПД ФОП [PERSON] 03 травня 2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння №24, що знаходиться в с.Королівка, вул.До ферми Борщівського району Тернопільської області становить 307635,00 грн. Житловий будинок побудовано в 1968 році, господарські будівлі та прибудови побудовано в 1968-1970 роках. За даними довідки Борщівської міської ради від 23 квітня 2018 року №152 та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Королівка Борщівського району двір, що знаходиться в с.Королівка, вул.До ферми,24 Борщівського району Тернопільської області, і у якому проживала одноосібно [PERSON] відносився до категорії колгоспних дворів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6\~постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю [PERSON], як члену колгоспного двору належало право власності на спірне домоволодіння. 13 грудня 2016 року в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 216834, видане Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 16 грудня 2016 року). За життя, 08 червня 2015 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №42, яким заповіла позивачу все належне їй на день смерті майно, в тому числі належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в селі Королівка по вул.До ферми,24 Борщівського району Тернопільської області. Згідно довідки Борщівської міської ради від 13 квітня 2018 року №143 на день смерті [PERSON], яка померла 13 грудня 2016 року, в житловому будинку, що знаходиться в с.Королівка по вул.До ферми,24 вона проживала разом з онуком [PERSON], на якого нею було складено заповіт. За даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 травня 2017 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51848175 від 10 травня 2018 року позивач є спадкоємцем майна бабусі [PERSON], яке складається з земельної ділянки, площею 0,9835 га, розташованої на території Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Отже, після померлої [PERSON] таким, що прийняв спадщину є позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом. \~ \~ \~ \~ Діти померлої спадкодавиці [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в нотаріально посвідчених заявах повідомили, що спадщину в установлений строк після смерті [PERSON] не приймали. Звертатися до суду з метою визначення додаткового строку для прийняття спадщини не будуть і не заперечують щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно, що належало померлій спадкодавиці, на імя [PERSON] Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння №24, розташоване в с.Королівка по вул.До ферми Борщівського району Тернопільської області, що належало померлій 13 грудня 2016 року [PERSON] На підставі\~ст.ст.16,\~25,\~26,\~392,1218,\~1223\~ ЦК\~України,\~

Outcome: approved