Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.12.2009 року в смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області померла його бабуся [PERSON], на день смерті остання була зареєстрована за адресою: [INFO]. Ще за життя на випадок смерті [PERSON], склала заповіт посвідчений виконавчим комітетом Лотівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, згідно якого заповіла усе належне їй майно своїм онукам [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, але у встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємці за заповітом не звертались, а в подальшому [PERSON], та [PERSON] у нотаріуса склали заяву, у якій повідомили, що вони знали про заповіт, але не претендують на майно, яке залишилось після смерті їхньої бабці, а тому й не подавали вказані заяви. Однак позивач не знав про існування вказаного заповіту і не звертався до відповідних органів з метою прийняття спадщини. Та, нещодавно [PERSON], дізнався про те, що його бабця склала заповіт, а його сестра та брат відмовились від прийняття спадщини, у звязку з чим одразу звернувся до нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус йому розяснила, що ним пропущений строк для прийняття спадщини, та порадила звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON], зявився, заявлений позов підтримав у повному обсязі спираючись на обставини викладені у ньому. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази у справі у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла 15.12.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (виданого повторно) від 24.03.2009 року, серії 1-БВ за №30443. Ще за життя, 02.08.2002 року [PERSON], склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїм онукам [PERSON], [PERSON], та [PERSON], що стверджується копією вказаного заповіту від 02.08.2002 року, посвідченого виконавчим комітетом Лотівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зареєстрованого в реєстрі за №47. Із пояснень позивача слідує, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини у звязку з тим, що не знав про існування заповіту покійної бабусі і не займався цим, але одразу як дізнався про існування заповіту, одразу звернувся до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус йому розяснила, що ним пропущений строк для прийняття спадщини, що стверджується відповіддю приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу від 30.03.2017 року за №332/01-16. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови Верховного суду від 06 вересня 2017 року визначено, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити, визначивши [PERSON], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном чотири місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved