Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Токмак Запорізької області. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 62 роки померла його рідна тітка [PERSON] . За життя його тітка склала заповіт посвідчений 08.08.2005 року, відповідно до якого частину жилого будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] вона заповіла позивачу [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] , а інша 1/2 частина житлового будинку належить матері позивача [PERSON] . Будинок тітка [PERSON] та його мати успадкували після смерті бабусі [PERSON] . 08.05.2019 року мати позивача [PERSON] вирішила продати належну їй частину житлового будинку. В той час вона в нотаріальній конторі дізналася про існування заповіту на його ім`я. Позивач звернувся до нотаріуса та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2019 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він у встановлений законодавством шестимісячний термін заяву до нотаріальної контори не подав, зі спадкодавцем проживав окремо. Він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини з поважних причин. Про існування заповіту на його ім`я він не знав. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори позивач не звертався, оскільки не знав про існування заповіту на його ім`я. Крім того, [PERSON] мала чоловіка [PERSON] , котрий помер після неї, а саме: [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Чоловік тітки являвся спадкоємцем першої черги за законом. На час смерті тітки був зареєстрований з нею за однією адресою: [ADDRESS] . Про наявність інших спадкоємців позивачу не відомо. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлялася належним чином; відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2016 року. Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.09.1986 року, серії [NUMBER] від 10.11.1953 року, серії [NUMBER] від 24.08.1951 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.09.1992 року. За життя спадкодавець склала заповіт посвідчений 08.08.2005 року нотаріусом Токмацкої державної нотаріальної контори за №3225, відповідно до якого належну їй частину жилого будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла позивачу [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №216793910 від 17.07.2020 року 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №3221 від 08.08.2005 року, а інша 1/2 частина житлового будинку належить матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №3222 від 08.08.2005 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану частину житлового будинку. Окрім позивача, спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину був чоловік померлої [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав зі спадкодавцем на день смерті за однією адресою. Проте останній помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.05.2017 року. Як вбачається зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, складений нею 08.08.2005 року заповіт не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа №315/2017 року за заявою його племінниці [PERSON] від 16.11.2017 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. \~ \~ \~ \~Як вбачається з позовної заяви 08.05.2019 року мати позивача [PERSON] вирішила продати належну їй частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В той час вона в нотаріальній конторі дізналася про існування заповіту на ім`я позивача. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2019 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він у встановлений законодавством шестимісячний термін заяву до нотаріальної контори не подав, зі спадкодавцем проживав окремо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України) Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. (ст.1233 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1234 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до\~ст.1269\~ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1\~ст.1270 ЦК\~України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.1272\~ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17). Відповідно до досліджених судом доказів, суд встановив, що позивач у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, оскільки не знав про існування заповіту на його ім`я, що суд визнає поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини. Враховуючи вище вказане, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved