Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Миколаївни про звільнення від сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з [PERSON] перебував у шлюбі з 16.08.1972 року по 17.07.1981 року . Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з 01.12.2007 року він сплачує аліменти на користь своєї доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, у зв»язку з тим, що дочка є непрацездатною за станом здоров»я. В даний час він є людиною похилого віку, в 1986 році приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС, визнаний інвалідом, має безліч хронічних захворювань і потребує значних коштів на лікування, та у зв»язку з чим просить припинити право на аліменти на повнолітню непрацездатну доньку [PERSON], [INFO] та звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу. В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 10). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, в судове засідання не з»явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет . Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у шлюбі з [PERSON] з 16.08.1972 року по 17.07.1981 року. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої Богунським відділом державної виконавчої служби Головним Територіальним управлінням юстиції у Житомирськоій області від 06.04.2016 року за № 8870/7 [PERSON] дійсно сплачує аліменти відповідно до виконавчого листа № 2-2568 від 08.12.1997 року, виданого Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення ї [PERSON] на користь [PERSON] на утримання однієї дитини в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з 01.12.2007 року ( а. с. 3). Позивач має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується висновокм МСЕК, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС ( а.с. 5,6). Як зазначено в позовні заяві позивач сплачує аліменти на користь своєї доньки непрацездатної [PERSON] в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно. Вказана обставина підтверджена довідкою, виданою Богунським відділом державної виконавчої служби Головним Територіальним управлінням юстиції у Житомирськоій області від 06.04.2016 року за № 8870/7 . Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Дочка, син вважаються непрацездатними у разі досягнення ними пенсійного віку або настання інвалідності. Аліментний обов»язок матері, батька не пов»язується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 СК України. Розмір аліментів на підставі ст. 192 СК України може бути зменшений, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи. У зв»язку з вищезазначеними нормами права, враховуючи, що припинення від сплати аліментів , стягнутих на повнолітню непрацездатну дитину з підстав, вказаних позивачем, не передбачено нормами діючого законодавства, вимоги щодо зменшення розміру аліментів позивачем не заявлялись, не надавались відповідні докази , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Окрім того, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не було надано до суду належних доказів, підтверджуючих родинні відносини з його донькою [PERSON], та стан її непрацездатності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed