Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ний та [PERSON], зареєстрований 10 грудня 1983 року Люботинською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 321. В позові [PERSON] вказував, що шлюбні відносини з дружиною припинені з жовтня 2016 року через те, що ними постійно виникали сварки, які призвели до втрати фізичний та духовних зв'язків між ними. Відповідач постійно пред'являла йому необґрунтовані претензії, що зробило спільне життя нестерпним. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе, оскільки це суперечить його інтересам - він хоче створити нову сім'ю. В судовому засіданні [PERSON] наполіг на розірванні шлюбу, бо не має бажання жити далі з відповідачем. Він пояснив, що 13 жовтня 2016 року прийшов додому на підпитку, та аби не провокувати скандал пішов спати у гараж. Наступного ранку він неодноразово намагався вибачитися перед дружиною, але вона його ігнорувала. Тому він вирішив піти з сім'ї, згадавши усі негаразди, які виникати у стосунках з дружиною, і повернувся до будинку своєї матері. Від тоді дружина взагалі не переймалась його долею, навіть коли він на весні 2017 року потрапив до онкологічної лікарні з тяжким захворюванням. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала вимогу позивача та просила розірвання укладений з [PERSON] шлюб. Вона підтвердила, що 13 жовтня 2016 року чоловік прийшов додому в стані алкогольного сп'яніння та пішов спати у гараж. Але наступного дня він продовжив пиячити, і це тривало тиждень. Після того він намагався вибачитися за свою поведінку, але вона не відповіла ані згодою ані відмовою. Натомість чоловік пішов з сім'ї до будинку своєї матері. Від тоді жоден з них не намагався відновити сімейні стосунки, але вона та діти відвідували позивача у лікарні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Люботинською міською радою народних депутатів Харківського району Харківської області 10 грудня 1983 року. У подружжя в період шлюбу народились діти: [PERSON] і [PERSON], які є повнолітніми особами. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Причиною розірвання шлюбу є небажання позивача жити з відповідачем однією сім'єю і різні погляди на життя, взаємовідносини в сім'ї. Із-за сварок, які виникали на побутовому грунті та на грунті зловживання позивачем алкоголем, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до взаємного відчуження та небажання миритися. Позивач наголошує на розірванні шлюбу, його намір є остаточним та відповідає його інтересам. При цьому підстав для вжиття заходів для примирення суд не вбачає, оскільки сторони від жовтня 2016 року, коли припинили спільне проживання, не здійснили дієвих заходів по відновленню сім'ї. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для нього істотне значення, та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сім'ї, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Разом з тим, суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням ААЇ № 518078, виданим Пенсійним Фондом України 22 березня 2018 року.

Outcome: approved