Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що він та [PERSON] 02.10.2018 року домовились про продаж квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності та передав готівкою відповідачу грошові кошти в сумі 25000 грн., що є вартістю придбання нерухомого майна. В свою чергу [PERSON] передав йому ключі від даної квартири та правовстановлюючі документи на нерухоме майно. З того часу він користується, як власник вказаною квартирою. Однак, не дивлячись на те, що вони домовились протягом місяця укласти договір купівлі-продажу даної квартири та, незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, відповідач ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через брак часу, тому зазначена обставина перешкоджає йому в повному обсязі розпоряджатися цим майном, що і змусило звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 30). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії технічного паспорту від 08.04.2016 року, копії свідоцтва про право власності на житло від 25.05.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 68117397, ордеру на житлове приміщення № 37 від 12.03.2016 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 5-8, 10). Згідно розписки від 02.11.2018 року [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 25000 грн. за продаж [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу [ADDRESS] , була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне виконання договору, а саме передача та прийняття рухомого майна, повна сплата його вартості. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved