Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу металічної огорожі та встановлення її відповідно до встановленої межі згідно акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31.03.1983 року, схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31.03.2013 року. Також позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Микуличинської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів реєстраційна служба Яремчанського міського управління юстиції, про визнання незаконними та скасування рішень Микуличинської сільської ради, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, внесення запису до Державного реєстру про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Ухвалою Яремчанського міського суду від 24.04.2014 року справу за вищевказаними позовами [PERSON] об»єднано в одне провадження . Ухвалою Яремчанського міського суду від 20.08.2014 року третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачів до участі у справі залучено відділ Держземагенства у м. Яремчому. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] обґрунтовують тим, що рішенням Микуличинської сільської ради Яремчанського міськвиконкому Івано-Франківської області № 16 від 09.03.1983 року йому виділено земельну ділянку площею 0,08 га за рахунок земель [PERSON] в [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку по типовому проекту ИФ.В подальшому ним відповідно до чинного на той час законодавства було отримано будівельний паспорт, який був зареєстрований у виконкомі сільської ради та проведено будівництво житлового будинку з дотриманням всіх будівельних норм та строків. 31.03.1983 року йому було виділено в натурі межі земельної ділянки на підставі вищевказаних рішень, а також рішення Яремчанської районної ради народних депутатів №59 від 23.03.1983 року, під час чого було встановлено, що його земельна ділянка становить 0,075 га. Відповідно до вимог чинного на той час законодавства, зокрема ч. 4 ст.20 та ст.22 ЗК Української РСР (в редакції 1970 року), визначено, що право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. Приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Зазначене право виникає ,зокрема, після відводу земельних ділянок в натурі. Таким чином, вважає , що він в законному порядку набув права користування земельною ділянкою в розмірі 0,075 га, за яку сплачував податок. Зазначає, що з відповідачем по справі, його сусідом, він перебував в добросусідських відносинах,оскільки останній є його братом. В лютому 1986 року відповідач спорудив огорожу, у зв'язку із чим захопив частину його земельної ділянки, домовившись, що в подальшому він компенсує йому іншою частиною своєї земельної ділянки для будівництва господарської будівлі. Проте, в 2012 році між ним та відповідачем виник конфлікт з приводу використання суміжних земельних ділянок, відповідач вчиняє йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою в розмірі 0,0063 га у зв'язку із існуванням металевої огорожі, не дозволяючи її демонтувати. Факт захоплення відповідачем земельної ділянки в розмірі 0,0063 га, що передана йому у користування, встановлено актом земельної комісії № 27 від 03.09.2013 року, земельно-кадастровим планом, в якому визначено, що у його фактичному користуванні є земельна ділянка розміром 0, 0687 га, яка менша за розміром ніж земельна ділянка, що була передана йому у користування і винесена в натурі в 1983 році. Крім цього, вищевказаним актом земельної комісії встановлено, що відповідачу надавалося в користування земельна ділянка площею 0,07 га в с.Микуличин по вул. Перемоги. Проте на даний час, розмір земельної ділянки у фактичному користуванні відповідача є значно більший, ніж був наданий йому згідно рішення органу місцевого самоврядування. Відповідач не набув згідно чинного законодавства на час виділення земельних ділянок право власності чи право користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки не було здійснено винесення в натурі меж наданої йому земельної ділянки. Вказаним актом та рішенням органу місцевого самоврядування жодним чином не вирішено земельного спору між ним та [PERSON], а рекомендовано їм вирішити спір у добровільному порядку, або звернутися до суду за захистом прав та інтересів. Відповідач , починаючи з 1977 року, не набув належним чином права користування земельною ділянкою, тому правової підстави для існування металевої огорожі, що існує між їх суміжними земельними ділянками, якою вчиняється перешкода у користуванні йому земельною ділянкою в повному розмірі, а саме площею 0,075 га - відсутні. Він набув право користування земельною ділянкою в законному порядку, тому вважає, що має право розпоряджатися нею в тих розмірах, що були виділені йому відповідно до акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31.03.1983 року та схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31.03.2013 року. Згідно діючого на той час законодавства не відбувалося відчуження в нього земельної ділянки на користь відповідача чи інших осіб, а згідно чинного на даний час ЗК України він не давав жодної згоди на вилучення у нього земельної ділянки та передачу її у власність чи користування відповідачу. Відповідач користується земельною ділянкою, яка не відповідає розмірам наданих йому в 1977 році в користування, що є також незаконним, і надлишково захоплена ним частина земельної ділянки, а також інші протиріччя можуть бути встановлені тільки проведеною згідно ухвали суду земельно-технічною експертизою. Фактично його право на користування земельною ділянкою в повному розмірі було порушено зі сторони відповідача в 2012 році, оскільки у нього появилися можливості використовувати зазначену земельну ділянку до запланованих потреб, однак відповідач вчиняє перешкоди у демонтажі огорожі, тим самим вчиняє йому перешкоди у законному користуванні земельною ділянкою. Враховуючи вищезазначене, вважає, що відповідач порушує його право користування земельною ділянкою, так як відмовляється демонтувати огорожу, тому

Outcome: partial