Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~звернувся в\~ суд\~ з\~ позовом\~ до\~ відповідача\~рятувально \~водолазної служби\~Тернопільської області\~про стягнення\~середнього заробітку\~за порушення\~строків виплати\~належних звільненому\~працівникові сум.\~В позові\~вказав,\~що 30\~червня 2020\~року трудовий\~договір між\~ним та\~відповідачем було\~розірвано,\~згідно п.\~1\~ст.\~40\~КЗпП України\~(скорочення\~штату працівників).\~Однак,\~відповідно до\~законодавства,\~в день\~звільнення відповідач\~не виплатив\~йому заробітну\~плату,\~грошову компенсацію\~за дні\~не використаної\~щорічної основної\~відпустки та\~вихідну допомогу,\~що змусило\~ [PERSON] \~звернутись до\~суду за\~видачею судового\~наказу.\~ 22\~липня 2020\~року Чортківським\~районним судом\~було видано\~судовий наказ\~про стягнення\~з відповідача\~в користь\~позивача 48\~142,77\~гривень заборгованості\~по заробітній\~платі.\~Станом на\~20.07.2021\~заборгованість по\~заробітній платі\~в сумі\~48\~142,77\~гривень,\~згідно наказу\~Чортківського районного\~суду [PERSON] \~не виплачена. Просить стягнути з рятувально водолазної служби Тернопільської області в його користь середній заробіток за порушення строків виплати, належних звільненому працівникові сум в розмірі 63\~942 гривні 14 копійок за період з 01.07.2020 по 20.07.2021 включно. Представник позивача адвокат Дядик Я. Б. в судовому засіданні позов свого довірителя підтримує, просить задоволити. Відповідач представник рятувально водолазної служби Тернопільської області в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 30 червня 2020 року трудовий договір між [PERSON] та рятувально водолазною службою Тернопільської області було розірвано, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, що стверджується витягом з трудової книжки [NUMBER] . Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак, в день звільнення відповідач не виплатив йому заробітну плату, грошову компенсацію за дні не використаної щорічної основної відпустки та вихідну допомогу, що змусило [PERSON] звернутись до суду за видачею судового наказу. 22 липня 2020 року Чортківським районним судом було видано судовий наказ №608/1421/20 про стягнення з відповідача в користь позивача 48 142,77 гривень заборгованості по заробітній платі. Станом на 20.07.2021 заборгованість по заробітній платі в сумі 48 142,77 гривень, згідно наказу Чортківського районного суду [PERSON] не виплачена. Пунктами 2, 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів: 9 446,00 гривень (заробітна плата за два останніх місяці (4723,00x2) : 39 (кількість робочих днів в травні-червні 2020) = 242,2051 грн./день. 242,2051 гривень х 264 (кількість робочих днів з 01.07.2020 по 20.07.2021 включно) = 63 942,14 гривень. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки В рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22.02.2012 дано офіційне тлумачення ст. 233 КЗпП України, згідно якого, для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved