Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж [NUMBER], загальною площею 28,0 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. В заяві позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 20.11.2001 року № 289-ІІ «Про внесення змін до рішення райвиконкому № 95-2 від 07.05.1996 року» його визнано користувачем гаража [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS]. Також позивач зазначає, що за час користування зазначеним гаражем, він здійсни його реконструкцію, в результаті чого змінилася його площа та тепер становить 28,0 кв.м. Позивач вказує, що оскільки реконструкція виконана самочинно, він не має можливості оформити права на нерухомість належним чином. В судове засідання [PERSON] та його представник не з'явилися, надавши до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили розгляд справи проводити без їх участі та клопотав про ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі про час та місце слухання справи повідомлялися, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що п. 2 рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 20.11.2001 року за № 289-ІІ «Про внесення змін по рішенню райвиконкому № 95-2 від 07.05.1996 року» [PERSON] визнано користувачем гаража інв. [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач за власні кошти здійснив реконструкцію гаража [NUMBER] в дворі будинку [ADDRESS]. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження стану існуючих будівельних конструкцій самовільно побудованого та реконструйованого гаражу « ІІ-І по вул. Академіка Павлова, 311 у м. Харкові та можливості його подальшої експлуатації, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ-ХАРКІВ» загальний стан будівельних конструкцій самовільно побудованого та реконструйованого гаражу задовільний, суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій на час обстеження не встановлено, наявні незначні ознаки пошкодження конструкції, які не впливають на їх несучу здатність; зовнішній огляд будівлі на момент обстеження не виявив наявності ушкоджень та деформацій несучих конструкцій та відхилень від архітектурно-будівельних норм; використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності; ступінь зносу перетину несучих конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів; дефектів, пошкоджень і деформацій будівельних конструкцій обстежуваного об'єму, які знижують несучу здатність не виявлено. Згідно технічного паспорта виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ХАРКІВ» загальна площа гаражу [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], складає 28 м.кв. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згілно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва - створення майна. Згідно зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці. Суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ділянці, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи викладене, та те, що вказаний гараж [NUMBER] не порушує права інших осіб, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на гараж [NUMBER], розташованого за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved