Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку, третя особа відділ адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку придбав у відповідача [PERSON] У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстрований відповідач. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2017 року відповідач зобов'язався знятись з реєстраційного обліку до 02.12.2017 року. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, та до теперішнього часу він не виконав свої зобов'язання. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує його права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач вважає, що оскільки відповідач вже не власник вказаної квартири та отримав тимчасовий притулок на території Російської федерації, тому і втратив право користування нею, у зв'язку з тим, що воно є похідним від права власності. Позивач звернувся з цим позовом до суду і з врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати відділ адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Згодом позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за участю його представника по довіреності [PERSON]. Проте, суд не бере до уваги вказану заяву позивача [PERSON] та довіреність від 27.02.2018 року серії ННА №309503, якою він уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в суді. Як вбачається з копії довіреності серії 33 АА 1356103 від 21.07.2017 року, переклад якої з російської мови на українську мову засвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., [PERSON] уповноважив [PERSON] продати квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2017 року серії [NUMBER], [PERSON], як представник [PERSON] продав [PERSON] вищевказану квартиру. Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 61 ЦПК України, суд приходить до висновку, що [PERSON] не може бути представником позивача [PERSON], оскільки він представляв інтереси [PERSON], як продавця, при купівлі-продажі спірної квартири, інтереси якого у вказаній цивільній справі суперечать інтересам [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шорохова Ю.С. в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій погодилася з позовними вимогами в повному обсязі. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття його з реєстраційного обліку. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс 11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.11.2017 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., в реєстрі №1762, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2017 року №104711172. Відповідно до копії домової книги за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.12.2017 року №15783, за адресою: [ADDRESS], станом на 12.12.2017 року зареєстровані [PERSON] з 08.01.2014 року та [PERSON] з 27.11.2017 року. Оскільки відповідач [PERSON] перестав бути власником спірної квартири, то, відповідно, він втратив право користуватись цією квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади - виконавчого органу селищної ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної селищної ради, в вказаному випадку - відділ адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку, оскільки позивачу не було відмовлено у задоволенні вказаної вимоги в позасудовому порядку, вказана вимога є недоведеною. За таких обставин, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню з врахуванням задоволених позовних вимог на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 320 грн. 00 коп., у зв'язку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: partial