Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій, з врахуванням уточнень від 25.04.2017р., просить поновити йому строк, встановлений відповідно до закону та, пропущений з поважних причин, для звернення до суду з нижченаведеними вимогами; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 липня 2004р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області, серії ВВЕ №166497, зареєстроване у реєстрі за №2056 на імя [PERSON], а саме: в частині спадкування 2/4 частки трикімнатної квартири №24, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., за адресою: м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 41-В, яка складає 1/4 частки спадщини після смерті [PERSON], померлої 14.12.2003 року частково недійсним; - зобов»язати державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON], вказавши, що спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право власності на спадщину, складається з 6,38 кв.м. житлової площі квартири [ADDRESS]; - зобовязати державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області видати [PERSON] нове свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 3,19 кв.м. спадщини житлового приміщення квартири [ADDRESS]; - скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в Теплодарському міському БТІтаРОН в реєстровій книзі 5т-стр-р№34 від 16.08.2004р. на 2/4 частки квартири [ADDRESS], зареєстрованого за [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті 14.12.2003р. його матері [PERSON], відкрилася спадщина на 1/4 частку вищенаведеної квартири. У встановлений законом строк спадкоємці звернулися до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини та, по обоюдній згоді та домовленості з [PERSON], позивач відмовився від своєї частки у зазначеній спадщині. Таким чином, [PERSON] уступив батькові свою частку у даній квартирі, земельні ділянки і грошові вклади, а [PERSON] дав йому згоду на те, що не буде претендувати в майбутньому на свої частки у квартирі. Позивач зі своєю сім»єю, а саме дружиною та дітьми, з 2009р. почав проживати в кімнаті площею 18,1кв.м., зробив ремонт частково у квартирі. Однак, в подальшому, відповідач [PERSON], порушивши їх усну угоду, ввів його в оману, звернувшись до суду з позовом про встановлення порядку користування вказаною квартирою. Також звертає увагу на те, що строк подачі зазначеної позовної заяви відраховується з дня винесення рішення суду від 28.07.2016р., яким був встановлений відповідний порядок користування квартирою. На підставі чого просить задовольнити позов. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтвердили свої вимоги, з врахуванням їх уточнень. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог [PERSON], представник відповідача також надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила про наступне. [PERSON] після смерті своєї дружини став власником 2/4 частки квартири №24 за адресою: м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 41-В. Крім відповідача, у даній квартирі також проживає й його син [PERSON] зі своєю дружиною та дітьми. Дійсно, між сторонами, на даний час склалися неприязні відносини. Однак на жодні пропозиції відповідача стосовно обміну спірної квартири, продажу та поділу коштів, позивач не погоджується. Крім того, при видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], нотаріусом були дотримані всі норми діючого законодавства, всім спадкоємцям були роз»яснені їх права, до того ж з часу його видачі пройшло більше 12 років, позивач протягом всього часу користувався спадщиною своєї матері, і ніяких питань стосовно неправомірного вчинення правочину під впливом обману, у нього не виникало. Також зазначає про те, що доводи позивача про те, що правочин був вчинений під впливом обману, зловмисної домовленості сторін, не підтверджені. В зв»язку з чим вважає, що даний позов є безпідставним. Відповідач [PERSON] міська державна нотаріальна контора Одеської області в судове засідання 26.06.2017р. не з»явилася, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судовому засіданні 01.06.2017р. завідуюча [PERSON] міською державною нотаріальною конторою Одеської області [PERSON] надала пояснення та заперечення на позовну заяву [PERSON] із викладенням наступних доводів. 19.05.2004р. до нотаріальної контори для відкриття спадкової справи після померлої 14.12.2003р. [PERSON], звернувся її чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON], яким були роз»яснені вимоги чинного законодавства стосовно прийняття або відмови від спадщини, порядок її відкриття та видачі відповідного свідоцтва. Після чого чоловік померлої 19.05.2004р. надав заяву про прийняття спадщини, а діти померлої надали спільну заяву про відмову від її прийняття, крім того, останні свою заяву не відкликали. Тому, 20.07.2004р. [PERSON] на підставі його заяви, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням часток у спадщині, від яких відмовились син та дочка померлої. Також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не стосуються саме виданих свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно матеріалів спадкової справи померлої, позивачем 19.05.2004р. була подана єдина заява про відмову від прийняття спадщини, заява про її прийняття ним не була подана. Крім того, вказує, що строк позовної давності для звернення до суду із даними вимогами у позивача закінчився. В зв»язку з викладеним, просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судовому засіданні 01.06.2017р. вказала, що з позовом [PERSON] не згодна в повному обсязі. Також підтвердила, що разом з позивачем нотаріусу подавали спільну заяву про відмову від спадщини на користь батька після смерті матері. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] належить відмовити повністю з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВВЕ №166497, серії ВВЕ №166499, виданих державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області 20.07.2004р., [PERSON] є спадкоємцем майна своєї дружини [PERSON], яка померла 14.12.2003р., спадкове майно складається з: земельної ділянки площею 0,06га, що знаходиться на території Біляївської міської ради Одеської області; грошових вкладів з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що зберігаються в філії ощадбанку №0325 відділення м. Теплодар Одеської області, в філії №5422/058 Біляївського відділення в м. Теплодар Одеської області. Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.2004р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого у реєстрі за №2056, зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] є її чоловік [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/4 частки трикімнатної квартири, загальною площею 66,8 квадратних метрів, житловою площею 38,3 квадратних метри, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки №308 Теплодарського міського БТІ та РОН від 01.10.2015р. станом на 01.01.2013р. згідно паперових носіїв за даними вказаної установи, квартира [ADDRESS], зареєстрована по праву приватної власності за: [PERSON] 2/4 частки, [PERSON] 1/4 частка, [PERSON] 1/4 частка. Згідно довідки №16-10/362 від 18.08.2016р., виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області, до складу сім»ї [PERSON] входять: дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач та його діти зареєстровані в [INFO]. З квитанцій ПриватБанку та Ощадбанку вбачається про те, що [PERSON] сплачує вартість житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (серія 1-ЖД №124012, видане 29.04.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області), [PERSON] одружений на [PERSON], прізвище подружжя після його реєстрації Соломон, та є батьком трьох дітей, про що свідчать наявні в матеріалах справи свідоцтва про народження на ім»я: [PERSON], [INFO] (серія 1-ЖД №220038, видане 13.07.2010р.), [PERSON], [INFO] (серія І-ЖД №316347, видане 06.10.2012р.), [PERSON], [INFO] (серія І-ЖД №453608, видане 17.11.2015р.).З посвідчення №017645, виданого 25.11.2015р. виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Одеської області, вбачається про те, що [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. З матеріалів спадкової справи, відкритої після померлої 14.12.2003р. [PERSON], що надійшла на запит суду з Одеського державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що до складу спадщини входить наступне майно, яке належало померлій на праві власності: 1/4 частки трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,06га, що знаходиться на території Біляївської міської ради; грошові вклади з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що зберігаються в філії ощадбанку №0325 відділення м. Теплодар Одеської області, в філії №5422/058 Біляївського відділення в м. Теплодар Одеської області. Із заяви [PERSON] (який був чоловіком померлої [PERSON]Д.) №94/2-12 від 19.05.2004р., адресованої [PERSON] державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається, що він приймає спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], в зв»язку з чим просив видати свідоцтва про право на спадщину за законом, які були йому видані: 20.07.2004р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за №2056, №2057, №2058. Зі спільної заяви [PERSON] та [PERSON] №95/2-12 від 19.05.2004р., адресованої [PERSON] державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається їх відмова від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], на користь [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №367817, виданого 16.12.2003р. відділом реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 14 грудня 2003р. у м. Біляївка Одеської області. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1998р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в філії м. Теплодар Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості 23.04.1998р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виданого на ім»я [PERSON], квартира складається з 3-х кімнат житловою площею 38,3 квадратних метрів, загальною площею 66,8 квадратних метрів, в тому числі: 1-а кімната 11,2 квадратних метрів, 2-а кімната 9,0 квадратних метрів, 3-я кімната 18,1 квадратних метра, кухня площею 9,8 квадратних метрів, ванна кімната - 1,7 квадратних метрів, вбиральня 0,92 квадратних метрів, коридор - 12,0 квадратних метрів, балкон - 1,1 квадратних метра, лоджія - 1,4 квадратних метрів. У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стаття 209 ЦК України визначає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Як викладено у ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, та може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Як вбачається з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину (ч.2 ст. 1300 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України). На підставі наведеного, суд відмовляє повністю в задоволенні позову [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, скасування його та зобов»язання вчинити певні дії, в зв»язку зі спливом трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, для звернення до суду із заявленими вимогами, про застосування наслідків якої, заявлено відповідачами у судовому засіданні, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, яке він просить визнати частково недійсним та внести до нього певні зміни, було видано державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Одеської області у 2004р. А у відповідності до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Підстав для визнання поважними причинами пропущення [PERSON] позовної давності, в судовому засіданні не встановлено. Позивач у встановленому законодавством порядку відмовився від спадщини, що залишилась після смерті його матері, на користь свого батька, та мав можливість відкликати таку заяву протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, у шість місяців, який починається з часу її відкриття. Суд не може прийняти до уваги посилання [PERSON] на обчислення строку позовної давності з дня винесення рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.07.2016р., яким був встановлений відповідний порядок користування квартирою №24 в будинку №41-В по вул. Генерала Плієва в м. Теплодарі Одеської області між її співвласниками, та те, що відповідач ввів позивача в оману, звернувшись до суду із даними вимогами, оскільки відмова [PERSON] від прийняття спадщини, заявлена ним у встановленій формі правочину у травні 2004р., відповідала його внутрішній волі, що підтвердили в судовому засіданні державний нотаріус [PERSON] та сестра позивача [PERSON]

Outcome: dismissed