Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 121440 грн., 3 % річних у розмірі 1577 грн., інфляційні витрати у розмірі 6695,25 грн. В обґрунтування позову зазначив, що у серпні 2016 року він шукав гараж та познайомився з відповідачем, який представився йому керівником ОК «Гаражний кооператив «Антей-2» та запрононував свої послуги по будівництву для нього гаражних боксів в найкоротший термін. Також [PERSON] запевнив, що після закінчення будівництва, він вирішить усі питання з оформлення технічної документації. За всі ці послуги він повинен був сплатити 4600 доларів США. Він погодився на 28.08.2016 року передав [PERSON] 71220 грн., а 09.009.2016 року 50160,00 грн., про що [PERSON] була складена розписка. На виконання домовленості він вступив до членів ОГ ГК «Антей-2», де йому було виділено два бокси № 113 та № 115 та отримав членські книжки. Але після виконання його частини домовленості [PERSON] зі свого боку жодних дій не вчинив, на земельних ділянках відсутні будівельні матеріали, робочі не працюють, ніякої технічної документації оформлено не було. Він звертався до поліції, в рамках кримінального провадження [PERSON] підтвердив факти отримання зазначеної ним суми та факт того, що бокси не побудовані. Кримінальне провадження було закрито, з підстав, що відносини мають цивільно-правовий характер. Сума боргу за розпискою складає 121440 грн., крім того ним на вказану суму нараховані 3 % річних та інфляційні витрати. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.04.2020 року скасовано ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.01.2020 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 року зазначену справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що складені розписки не можна вважати укладеним договором позики. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. З наданої позивачем розписки вбачається, що 29.08.20167р оку [PERSON] отримав від [PERSON] аванс у розмірі 71280,00 грн. на будівництво гаражного боксу № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Антей-2». Загальна сума настройки без даху та воріт складає 121440,00 грн. 09.09.2016 р. [PERSON] отримав 50160,00 грн. [PERSON] були видані членські книжки ОК ГК «Антей-2» на гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] . Постановою слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області від 27.12.2018 року закрито кримінальне провадження № 12018220470005930 від 26.10.2018 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. У\~статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У контексті статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тлумачення статей 1046 та 1047\~ЦК України\~свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такий же висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16. Верховний Суд зауважив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов Аналіз частини другої\~статті 1047 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За результатами дослідження змісту розписки суд встановлено, що остання містить відомості про те, що [PERSON] бере на себе обов`язок будівництва гаражного боксу, вартість якого складає 121440,00 грн., розписка не має відомостей про обов`язок повернення коштів, строків здійснення будівництва. Як вбачається з протоколу допиту свідка [PERSON] від 19.12.2018 року, останні надав слідчому СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області показання, що [PERSON] є членом ОК «ГК «Антей-2» та просив побудувати йому гаражний бокс. На будівництво гаражу [PERSON] передав йому кошти, які зазначені у розписці. Через деякий час після початку будівництва [PERSON] захотів збільшити гаражний бокс, однак для цього потрібно було внести додаткові кошти, яких він не мав. Потім [PERSON] просив його добудувати гараж у борг та в процесі будівництва міняв свої рішення, просив його оформити гараж у недобудованому стані, однак це зробити було неможливо. За весь час перебування членом кооперативу [PERSON] на зборах присутнім не був, та жодного разу не зробив членського внеску на рахунок кооперативу. Будівництву гаражів він не перешкоджає та готовий виконати свої зобов`язання, згідно розписки. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Як на підставу позовних вимог позивач посилається саме на укладення між сторонами договору позики, що підтверджується згідно його обґрунтування розпискою. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні про наявність між сторонами правовідносин за договором позики, позовні вимоги щодо стягнення суми задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed