Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. В період з 22 жовтня 1999 року по 06 червня 2000 року позивач працював у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» майстром виробничої дільниці цеху облицювальних плиток. При звільнені з підприємства, останнє не провело з ним повний розрахунок по заробітній платі, мотивуючи це скрутним матеріальним становищем. На свої неодноразові звернення до товариства з вимогою про проведення розрахунку при звільнені [PERSON] отримував відмову через відсутність коштів. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 21 лютого 2018 року по справі № 243/461/18 з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 280 гривень 62 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 57\~298 гривень 89 копійок та індексацію суми заборгованості по заробітній платі в сумі 1\~686 гривень 98 копійок. Однак до часу звернення позивача з даним позовом до суду вказане рішення не виконане. Позивач вважає, що оскільки у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897%, а держава, відповідно до приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державне підприємство, то за зобовязаннями ВАТ «Словянський керамічний комбінат» повинна відповідати держава в особі Державної казначейської служби України, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 280 грн. 62 коп. та індексацію по заробітній платі у сумі 1\~686 грн. 98 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про вручення повідомлення про виклик до суду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення поштою повідомлення про виклик до суду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Департамент Державної виконавчої служби України, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення поштою повідомлення про виклик до суду, в судове засідання не зявився. Представником третьої особи суду було надано пояснення щодо позову, в якому він просив суд ухвалити рішення на власний розсуд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 21 лютого 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області по справі № 243/461/18, провадження № 2/243/728/2018, за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості до заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та індексації заробітної плати, було ухвалено заочне рішення, яким з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 280 гривень 62 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 57\~298 гривень 89 копійок та індексацію суми заборгованості по заробітній платі в сумі 1\~686 гривень 98 копійок. З листа Управління Державної виконавчої службу Головного управління юстиції у Донецькій області № К-326-4606 від 28 листопада 2013 року вбачається, що постановою Господарського суду Донецької області від 09 серпня 2004 року ВАТ «Словянський керамічний комбінат» визнано банкрутом. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що була чинною на час прийняття вказаної постанови Господарського суду Донецької області, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше. Абзацом 15 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в зазначеній редакції передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом. З довідки № 20-05-09967, наданої Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області 12 серпня 2013 року слідує, що станом на 01 серпня 2013 року згідно з даними Інформаційно-пошукової системи «ЕТАП-КПД» у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897%. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, що була чинною на час прийняття постанови Господарського суду Донецької області про визнання ВАТ «Словянський керамічний комбінат» банкрутом, господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Частиною першою статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що акціонерним визнається господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 80 ГК України та частинах 1, 2 статті 152 ЦК України, відповідно до яких акціонерним товариством є господарське товариство, яке має статутний капітал, поділений на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості. Акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом). Відповідно до ст. 79 ГК України порядок створення та порядок діяльності окремих видів господарських товариств регулюються законом. Частиною 1 статті 176 ЦК України передбачено, що держава, [PERSON] Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Таким випадком, зокрема, є створення казенного підприємства. Так, відповідно до ч. 7 ст. 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов'язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями казенного підприємства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що незалежно від того, що засновником ВАТ «Словянський керамічний комбінат» є держава, здійснення діяльності через таку форму господарського товариства, як акціонерне, обмежує відповідальність учасників такого товариства за боргами самого товариства на відміну від товариств у формі повного, командитного товариств та товариства із додатковою відповідальністю, відповідальність яких має субсидіарний характер. Що стосується доводів позивача про необхідність застосування судом положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», то необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону він встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання. Тобто вказаний Закон регулює правовідносини саме на стадії виконання рішення суду, встановлює певний порядок виконання судового рішення про стягнення коштів, боржником за яким є, зокрема, державне підприємство, а не надає позивачу можливість звернутися до суду з вимогою повторно стягнути з держави в особі відповідного органу заборгованість, яка вже була стягнута рішенням суду з державного підприємства. Крім цього, згідно з пунктами 1, 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15 квітня 2015 року, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Основними завданнями Казначейства є: реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, а також внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах. Таким чином, суд приходить до висновку, що Державна казначейська служба України є неналежним відповідачем, в звязку з чим вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі не несе відповідальності за зобовязаннями ВАТ «Словянський керамічний комбінат» перед позивачем щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі та індексації заборгованості по заробітній платі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed