Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Антонівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] та батька [PERSON] право власності на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території зазначеної сільради. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, його матері [PERSON] та батьку [PERSON] належало по земельній ділянці сільськогосподарського призначення, розташовані на території Антонівської сільської Ради; згідно заповітів батьків, позивач відносно кожного з них був призначений спадкоємцем; вважаючи, що він після смерті батька та матері набув право власності на земельні ділянки, позивач й звернувся до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснюючи, що після смерті матері позивач не звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте на момент смерті спадкодавця він постійно проживав разом із нею в с. Володимирівка, отже, належним чином прийняв спадщину; після ж смерті батька позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки згідно заповітів померлих позивач [PERSON] є єдиним їх спадкоємцем, але десь загубилися оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, він змушений звернутися до суду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] року померла матір позивача [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 5,67 га, розташована на території Антонівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON]. є спадкоємцем померлої відносно земельної ділянки згідно заповіту, та постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інші спадкоємці на отримання зазначеного спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, з матеріалів позовної заяви також вбачається, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 5,67 гектарів, розташована на території Антонівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити її у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Інші можливі спадкоємці на отримання спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved