Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 28.05.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошей, за умовами якого останій отримав грошові кошти в сумі 1500 гривень та зобов'язався їх повернути в строк до 28.06.2013 року. 20.06.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір позики грошей відповідно до якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 гривень та зобов'язався їх повернути в строк до 01.09.2013 року. Однак до теперішнього часу борг за договорами позики відповідачем не повернутий. У зв*язку з чим позивач звернувся до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 28.05.2013 року в сумі 1500 гривень, інфляційні витрати в сумі 433,50 гривні та пеню за ставкою 3% річних в сумі 73,11 гривні. За договором позики від 20.06.2013 року в сумі 10000 гривень, інфляційні витрати в сумі 3020,00 гривень та пеню за ставкою 3% річних в сумі 434,79 гривні. Також просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій визнав позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: Згідно оригіналу розписки гр. [PERSON] 28.05.2013 року взяв в борг у гр. [PERSON] 1500 гривень та зобов*язався повернути в строк до 28.06.2013 року в повному обсязі. Відповідно до оригіналу розписки гр. [PERSON] 20.06.2013 року взяв в борг у гр. [PERSON] 10000 гривень та зобов*язався повернути в строк до 01.09.2013 року в повному обсязі. Так, згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а згідно ч.1 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625ЦК України відповідно до якої боржник, який просрочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно доданих розрахунків, з якими погодився відповідач [PERSON], інфляційні витрати та пеня за несвоєчасне повернення боргу у розмірі 3% річних за договорами позики від 28.05.2013 року та від 20.062013 року складають 506,61 гривень та 3454,70 гривні відповідно. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути у рахунок погашення боргу за договорами позики від 28.05.2013 року та 20.06.2013 року 11500 гривень та інфляційні витрати і пеню за несвоєчасний розрахунок за ставкою 3 % річних в сумі 3961,40 гривня, що разом становить 15461,40 гривня. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена ним при зверненні до суду в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved