Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї на їх користь аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 06 травня 2019 року та їх повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка не проживає з дітьми, не займається їх фізичним та духовним розвитком, не утримує та не цікавиться їх станом здоров`я, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З цих підстав, з метою захисту інтересів дітей, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Ухвалою суду від 22.05.2019 відповідачу роз`яснено право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк та роз`яснено наслідки неподання такого відзиву. Відзив до суду відповідачем не подано. У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи: органу опіки та піклування в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні просить позов задовольнити в повному обсязі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком малолітніх дітей[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження.(а.с. 6-7). Довідкою №07-20/392 від 18.04.2019 року ДП «Куп`янський ліспгосп» підтверджується, що [PERSON] дійсно працює в ДП «Куп`янський ліспгосп» на посаді лісоруба 3 розряду Сеньківського лісництва з 18.09.2018 року/ наказ №126-К від 17.09.2018 року/ по теперішній час (а.с. 16). [PERSON] навчається у 3 класі Комунального закладу «Куп`янський спеціальний навчально-виховний комплекс « Харківської обласної ради», що підтверджується характеристикою виданою директором Куп`янського навчально-виховного комплексу № 2 Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 13). [PERSON] навчається у 1 класі Комунального закладу «Куп`янський спеціальний навчально-виховний комплекс «Харківської обласної ради», що підтверджується характеристикою виданою директором Куп`янського навчально-виховного комплексу № 2 Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 13). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, наданого 02 липня 2019 року службою у справах дітей Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області гр. [PERSON] само ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ня, не цікавиться здоров`ям дітей, їх духовним розвитком, не допомагає матеріально. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який створив для дітей всі необхідні умови, як для проживання так і для виховання, у зв`язку з чим вважають за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Судовий збір віднести за рахунок держави, оскільки відповідач теж звільнений від сплати судового збору так як їй встановлена 2 група інвалідності. На підставі викладеного,

Outcome: approved