Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його брат [PERSON] , який проживав за адресою: с. Вербове Ананьївського району Одеської області. Після смерті брата відкрилася спадщина на належне йому право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 24.04.1997 року на землі КСП «ім. Щорса», Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, в розмірі 5.09 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Крім цього, позивач зазначає, що його братом також успадковано аналогічні сертифікати про право а земельну частку (пай) на землі КСП «ім. Щорса», які належали покійним батькам позивача та його брата, а саме [PERSON] та [PERSON] : серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, так як на дату смерті батьків брат позивача проживав разом з ними. Позивач вважає себе спадкоємцем другої черги на спадкування за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України. [PERSON] звертався до Ананьївської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, однак листом №122/01-16 від 26 січня 2019 року нотаріусом йому було повідомлено, в зв`язку з тим, що ним пропущено шестимісячний строк, який встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач в позовні заяві посилається на ч.3 ст. 1272 ЦК України, в які пишеться, що за спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач в позовній заяві вказує, що причиною його звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину було те, що йому не було відомо про існування зазначених правовстановлюючих документів сертифікатів на право на земельну частку (пай), які належали його покійному брату та батькам, а відомо про них йому стало випадково в січні 2019 року, коли він звільняв будинок брата від старих речей та знайшов вказані сертифікати, після чого він одразу звернувся до нотаріуса та почав збирати всі необхідні документи та звернувся до суду з даним позовом. Позивачем в позовній заяві вказано, що він проживає в іншому населеному пункті, що робило неможливим звернення за оформленням спадщини раніше. [PERSON] вважає, що на його думку, в даному випадку причина пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважною, оскільки пов`язана з об`єктивними, непереборними, істинними труднощами для нього як позивача. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.47). Представник позивача, діючий на підставі ордеру, в судовому засіданні під час розгляду справи, доводи, викладені в позовній заяві підтримав та зазначив, що позивач дуже тривалий час не знав, що існує даний сертифікат, позивач також не знав про наявність спадкового майна. Крім того представник позивача зазначив, що позивач проживає в іншому та вважав, що в його брата не було майна. Представник Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак сільська рада надала на адресу суду письмову заяву (а.с.48), відповідно до якої просять розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Суд, заслухавши представника позивача, взявши до уваги неявку позивача та заяву сільської ради, дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Вербове, Ананьївського району, Одеської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно копії паспорту (а.с.3). З копії свідоцтва про народження виданого повторно 09 листопада 2001 року, вбачається те, що позивач [PERSON] народився [INFO] та в відомостях про батьків батьком зазначається [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження, що видане повторно 09 листопада 2001 року, серії [NUMBER] Шимківскою сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається те, що [PERSON] народився [INFO] та в відомостях про батьків зазначається батьком - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копій свідоцтв про смерть, [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] та [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8,9,10). Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали по день свої смерті за адресою: с. Вербове, Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копіями довідок, котрі були видані 04 січня 2019 року Шимківською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.11,12,13). Крім того встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заповітів на своє спадкове майно не залишали, що підтверджується наданими позивачем копіями Витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), що були видані [PERSON] , 19 січня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.15,18,20). З копій Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданих 19 січня 2019 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкових справ на майно [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , що помер [INFO] (а.с.16,17,19). Відповідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № [NUMBER] виданого 24 квітня 1997 року Ананївською районною державною адміністрацією на підставі рішення №245 від 06 серпня 1996 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 5,09 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувало у колективній власності «ім. Щорса» (а.с.21). Також відповідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № [NUMBER] виданого 24 квітня 1997 року Ананївською районною державною адміністрацією на підставі рішення №245 від 06 серпня 1996 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 5,09 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувало у колективній власності «ім. Щорса» (а.с.22). Крім того встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності «ім. Щорса» розміром 5,09 умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № [NUMBER] , виданого 24 квітня 1997 року Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі рішення №245 від 06 серпня 1996 року Ананьївської районної державної адміністрації (а.с.23). Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] , державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що ним було пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до судових органів, що підтверджується копією листа Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 26 січня 2019 року (а.с.14). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 263, 264 ЦПК України, передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до ст.ст.1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено судам, що відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами є тривала хвороба спадкоємця, перебування тривалий час за межами України, перебування на строковій службі у Збройних Силах України, тощо. Так, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог\~ст.77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст.1270 ЦК України. Таким чином встановлено, що позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тим, що йому не було відомо про існування правовстановлюючих документів сертифікатів про право на земельну частку (пай), які належали його покійному братові та батькам, а відомо про них йому стало випадково в січня 2019 року, коли він звільняв будинок брата від старих речей та знайшов вказані сертифікати, після чого одразу звернувся до нотаріуса та в подальшому почав збирати необхідні документи. Крім того позивач звертає увагу на те, що він проживає в іншому населеному пункті, що також робило неможливим зверненням за оформленням спадщини. [PERSON] зазначає, що на його думку в даному випадку причина пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважною, оскільки пов`язана з об`єктивними, непереборними, істинними труднощами для нього як позивача. Враховуючи наведене, позивачем до суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини і далі, не надано доказів того, що він був позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а його вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права. Вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його брата, на думку суду, не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців, а крім того з дня відкриття спадщини сплинув значний проміжок часу. Суд вважає, що в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч.3\~ст.1272 ЦК України\~не можуть бути застосовані. На підставі зазначеного, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed