Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідачки [PERSON] з позовом, в якому на підставі ст. 223 ЦПК України просив припинити право на отримання аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачки на підставі судового наказу від 01 листопада 2018 року на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Позов обґрунтував обставинами позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно дітей. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судовим наказом Сарненського районного суду Рівненської області від 1 листопада 2018 року, який набрав чинності 3 грудня 2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Рішенням Сарненського районного суду від 13 травня 2021 року у справі № 572/149/21 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Цим же рішенням відмовлено позивачеві Клесівській селищній раді Сарненського району у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав батька [PERSON] . Судовим рішенням, яке набрало законної сили 14 червня 2021 року, встановлені обставини батьківства сторін щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; а також обставини їх спільного проживання з дітьми по [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Пунктом 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Згідно із ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню при скасуванні або визнанні нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнанні судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, встановлені судом обставини вказують на зміну сімейного стану відповідачки, на користь якої присуджено аліменти, після врахування такого стану судом при винесенні судового наказу, а отже - на наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на її користь з часу набрання рішенням про позбавлення батьківських прав законної сили. На підставі викладеного, ст. ст. 188, 273 СК України,

Outcome: approved