Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу, стягнення коштів, процентів за користування чужими коштами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.07.2012 року сторони уклали усну угоду купівлі продажу автомобіля марки SETRA, модель S213Н, тип автобус, 1981 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 6956АА. Згідно даної угоди позивач сплатив відповідачу, як власнику вказаного транспортного засобу, 148\~000 грн. 00 коп., а останній зобовязався в строк до 31.12.2012 року здійснити дії по переоформленню права власності на автомобіль на імя позивача. На підтвердження договору та отримання грошей [PERSON] написав розписку та 18.07.2012 року видав [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження даним транспортним засобом. Проте, відповідач свій обовязок по перереєстрації транспортного засобу не виконав. При цьому, отримавши після закінчення строку дії довіреності автомобіль, кошти за його продаж [PERSON] не повернув. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просив розірвати договір купівлі продажу транспортного засобу, який був укладений між ним та [PERSON], стягнути з останнього 148\~000 грн. 00 коп., що становить вартість автомобіля, марки SETRA, реєстраційний номер ВЕ 6956АА, а також проценти за користування чужими коштами в розмірі 18\~818 грн. 65 коп. В подальшому позивачем розмір позовних вимог в частині стягнення процентів за користування чужими коштами було збільшено до 94\~842 грн. 65 коп. Ухвалою суду від 14.11.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення процентів за користування чужими коштами було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем [PERSON] на праві власності зареєстрований транспортний засіб марки SETRA, модель S213Н, тип автобус, 1981 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 6956АА. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] домовилися про купівлю продаж вищевказаного транспортного засобу, узгодивши його вартість в 148\~000 грн. 00 коп. На підтвердження даного договору позивач передав відповідачу 140\~000 грн. 00 коп., про що останнім було складено розписку від 17.07.2012 року та 18.07.2012 року видано на імя позивача нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем строком на один рік. Також, згідно обумовленої розписки, відповідач був зобовязаний у строк до 31.12.2012 року здійснити дії по перереєстрації вищезазначеного автомобіля на імя позивача після сплати останнім решти коштів у розмірі 8\~000 грн. 00 коп. Матеріали справи вказують на те, що позивачем було в повному обсязі сплачено відповідачу узгоджену між ними вартість транспортного засобу марки SETRA, модель S213Н, тип автобус, 1981 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 6956АА. Проте, відповідач свій обовязок по перереєстрації автомобіля не виконав, в тому числі й станом на час звернення з даним позовом до суду. Обумовлені обставини в судовому засіданні не спростовано. Між тим, відповідно до передбаченого\~ст. 10 ЦПК України\~принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.\~57 -\~60 ЦПК України. Так, відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, п. 4 обумовленої статті вказує на те, що правочин має вчинятися у формі, встановленої законом. За правилами п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. При цьому, за приписами ч.1 ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, який вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Таким чином, з огляду на вищевикладене, ст. 638 ЦК України, враховуючи наявність письмового документу, який свідчить про волю сторін на відчуження автомобіля, суд приходить до висновку про укладення сторонами у належній формі правочину щодо спірного автомобіля. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530,\~599,\~610,\~611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ч. ч. 1,2\~ст. 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається\~\~\~\~лише за згодою сторін,\~\~якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених\~\~договором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови договору купівлі продажу щодо передачі майна у власність покупцю, який повністю сплатив за нього визначену сторонами суму (ст. 655 ЦК України). Протилежного в судовому засіданні не встановлено. Таким чином, оскільки умови щодо передачі товару є однією з істотних умов договору купівлі-продажу, таке порушення умов договору продавцем є істотнім, отже, таким, що тягне за собою розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк , покупець має право вимагати\~\~передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. \~\~\~\~ На підставі наведеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] сплачених ним грошових коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в зв'язку з невиконанням продавцем договірних зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 1\~723 грн. 60 коп. ( 1\~480 грн. 0 коп., виходячи з заявлених вимог майнового характеру, 243 грн. 60 коп. вимог немайнового характеру) та 2\~300 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу (що підтверджено належними доказами). Проте, в силу ч.ч. 9,10 ст. 74 ЦПК України не підлягають задоволенню витрати, повязані з публікацією в газеті «День за днем».

Outcome: approved