Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди в сумі 44142 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він разом із матір`ю [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Позивач 19.05.2018 звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії, проте у її призначенні йому було відмовлено 08.05.2019 та роз`яснено, що житлова субсидія не призначається, якщо загальна площа житлового приміщення перевищує 120 кв. м для індивідуального будинку (крім дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей, а також сімей, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування). Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, він був змушений відстоювати своє порушене право на соціальний захист, право на власність у судах, які визнали дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій, які є структурними органами місцевого самоврядування м. Черкаси протиправними (рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/1686/19 від 20.08.2019; постанова Шостого апеляційного адміністративного суду № 580/166/19 від 27.11.2019). Так, протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, що полягла в його поганому самопочутті, пригніченому настрою, оскільки це призвело до втрат сімейного бюджету, значна частина якого йшла на догляд матері, яка є непрацездатною, пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи та потребує постійної сторонньої допомоги. Крім цього, тривала боротьба на захист своїх прав виснажує позивача, викликає у нього психічне напруження у зв`язку з очікуванням рішення, викликає розчарування в діяльності як державних так й органів місцевого самоврядування, які опікуються соціальною сферою. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. За кожен місяць порушеного права на соціальний захист, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 44142 грн. (3 01.04.2018 по 31.12.2019 минуло 21 місяць, 21 місяць * 2102 грн.). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та надано відповідачу строк на подачу до суду відзиву. Проте, відзиву на позов відповідачем подано так і не було. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, при цьому, надав суду додаткові письмові пояснення, якими просить суд врахувати висновки Верховного суду при розрахунку розміру моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку із неявкою сторін, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних засобів не проводилася. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності представника відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 19.05.2018 позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії, проте 13.07.2018 йому було відмовлено у її призначенні. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 по справі № 2340/3745/18 визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики ЧМР щодо відмови 13.07.2018 [PERSON] в призначенні житлової субсидії; скасовано рішення Департаменту соціальної політики ЧМР від 13.07.2018 щодо відмови [PERSON] в призначенні житлової субсидії; зобов`язано Департамент соціальної політики ЧМР повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення житлової субсидії від 19.05.2018. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 по справі № 2340/3745/18 апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики ЧМР залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 без змін. Стягнуто моральну шкоду в сумі 1000 грн. Як вбачається, [PERSON] неодноразово звертався до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявами про призначення житлової субсидії. Проте, він отримував відмову. Зокрема, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 по справі № 580/1122/19 визнано неправомірною бездіяльність департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] про призначення житлової субсидії від 22.10.2018. Зобов`язано департамент соціальної політики Черкаської міської ради розглянути заяву [PERSON] про призначення житлової субсидії від 22.10.2018 та прийняти за результатами її розгляду відповідне рішення про призначення чи відмову у призначенні житлової субсидії, з урахуванням висновків суду, викладених в описовій частині судового рішення. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 580/1122/19 апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2019. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 580/1686/19 визнано протиправним рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій, оформлене протоколом № 24 від 08.05.2019 про відмову у призначенні житлової субсидії [PERSON] Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій повторно розглянути заяву [PERSON] від 19.05.2018 про призначення житлової субсидії та прийняти рішення з врахуванням висновків суду. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 по справі № 580/1686/19 апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.0.2019 у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, Комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування рішення про відмову у призначенні житлової субсидії, зобов`язання повторно розглянути заяву залишено без задоволення. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 залишено без змін. Позивач вказував на те, що в результаті бездіяльності відповідача йому заподіяна моральна шкода. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тлумачення статей 2, 11, 172, 1167, 1173 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Тобто боржником є відповідний орган місцевого самоврядування, яка бере участь у справі як відповідач. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав моральних страждань, завданих у зв`язку з відмовою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у призначенні йому житлової субсидії. Також, позивач зазначає, що він має на утриманні непрацездатну матір, пенсіонерку, інваліда ІІ групи, яка потребує постійної сторонньої допомоги, і не призначення субсидії призведе до значних втрат для їх сімейного бюджету. Таким чином, на підтвердження завданим моральних страждань, позивачем надано суду копію пенсійного посвідчення [PERSON] , довідка МСЕК, якою останній встановлено ІІ групу інвалідності безтермінова, висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом [PERSON] внаслідок психічного розладу №280 та №918, довідка Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №5338 від 29.06.2017 в тому, що [PERSON] отримував допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу з 01.08.2012 по 31.07.2016, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Оскільки судовим рішеннями, які набрали законної сили, встановлено неправомірність дій відповідача, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу такими діями моральної шкоди. Суд вважає, що позивачем надано суду докази, які підтверджують його моральні страждання, порушення нормальних життєвих стосунків, які пов`язані саме з відмовою в призначенні субсидії, надав суду докази на підтвердження причинного зв`язку між погіршенням стану свого здоров`я та протиправними діями відповідача. Проте, враховуючи характер протиправних дій, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд, вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди у розмірі завищеними, їх розмір не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) суду не надано, а тому

Outcome: partial