Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ровеньківського міського суду Луганської області із позовною заявою до відповідача ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», третя особа - директор ВП «Управління матеріально-технічного постачання ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» Клімашевський Олексій Олександрович «Про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди», в якій зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» унормовано, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Згідно ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є: законність, рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Він, [PERSON], свою трудову діяльність почав з учня гірського робітника під землею 1-го розряду з повним робочим днем 1 липня 2002 року на ДО АО «Шахта №81» «Київська». 27.07.2002 року був звільнений в зв'язку із закінченням строку трудового договору. 12.07.2004 року був прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем під землею у відокремлений підрозділ «Шахта №81 «Київська» ДП «Ровенькиантрацит» на підставі наказу №875 К від 12.07.2004 року, де працював до 07.08.2004 року та звільнений в зв'язку закінченням строку трудового договору (п. 2, ст. 36 КЗпП України) на підставі наказу №1019 К від 11.08.2004 року. 13.09.2006 року він був прийнятий на посаду гірничого майстра підземної дільниці з повним робочим днем під землею відокремленого підрозділу «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» (наказ №755 К від 13.09.2006 року), де працював по 02.04.2007 року. З 22.03.2011 року працював на посаді провідного інженера ВП «Управління матеріально-технічного постачання» ДП «Ровенькиантрацит» (наказ №78 К від 22.03.2011 року), звільнений 29.12.2011 року наказом №324/К від 29.12.2011 року за п. 5 ст. 36 КЗпП України по переведенню у ВП «Управління матеріально-технічного постачання» TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит». Наказом №1/к від 30.12.2011 року прийнятий на посаду провідного інженера відділу з капітального ремонту основних засобів та запчастин TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит». Наказом №64/к від 02.04.2012 року переведений на посаду провідного економіста контрольно-аналітичного відділу цього ж товариства. 25.09.2012 року наказом №204/к переведений на посаду провідного інженера відділу постачання цього ж товариства. Наказом №67/к від 01.04.2013 року був переведений на посаду спеціаліста відділу з матеріалів та палива департаменту по закупкам товарів TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит». 16.09.2013 року наказом № 213/оуп від 16.09.2013 року він був звільнений за п. 3 ст. 40 КЗпП України з формулюванням: «за систематичне невиконання робітником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором». З вказаним наказом він категорично не погоджується, вважає його незаконним та таким, що прийнятий з порушенням норм трудового законодавства, виходячи з наступного. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. 16.09.2013 року він дізнався про те, що він звільнений за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Про факт звільнення та його причину позивача не попереджали, з наказами про дисциплінарні стягнення у вигляді догани від 09.08.2013 року № 132 та № 299 від 07.09.2013 року не ознайомлювали. Відповідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених ч. 3 ст. 40 цього кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації. В порушення вказаної норми закону, третя особа за згодою до профспілкової організації не звернулася та на момент видання наказу попередньої згоди профспілкової організації отримано не було. Статтею 149 КЗпП України унормовано, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Трудову дисципліну позивач не порушував, свої обов'язки виконував добросовісно, ніякої шкоди підприємству не заподіяв. Накази від 09.08.2013 року № 132 та № 299 від 07.09.2013 року прийняті з порушенням ст. 149 КЗпП України, його з ними не ознайомлювали, вважає їх незаконними. Про них він дізнався з отриманого 16.09.2013 року наказу № 213/оуп, а тому вважає, що ним не пропущено строки на їх оскарження, в зв'язку з чим просив визнати їх незаконними. З повідомлення від 16.09.2013 року заступника голови первинної профспілкової організації УМТП Н.Ф. Лебединської вбачається, що 16.09.2013 року позивача запрошували з'явитися на засідання профспілкового комітету, яке відбудеться 20 вересня 2013 року о 09 годині 00 хвилин у відділі по управлінню персоналом підприємства, а звільнили його з займаної посади 16.09.2013 року. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, якщо наявні порушення прав працівників у сфері трудових відносин (незаконне звільнення, або переведення, невиплата належних йому грошових сум, тощо), які призвели до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності. У зв'язку із вчиненням відповідачем протиправних дій та безпідставного порушення прав позивача, йому завдано моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 237-1 КЗпП України та яка полягає у наступному. У спричиненому йому тяжкому психологічному шоку у момент, коли він дізнався про його незаконне звільнення. Даний психологічний стан, коли він згадав про всі свої відпрацьовані роки на шахтах, про те як докладав зусиль для здійснення та сумлінного виконання своїх обов'язків, бажання досягти нормального кар'єрного зросту, став настільки для нього пригніченим, що він втратив впевненість у завтрашньому дні, залишився без засобів для існування. У спричиненні йому моральних страждань з приводу незаконної втрати роботи. Комплекс негативних наслідків, що настали для нього у зв'язку із незаконним звільненням, наявність на утриманні малолітньої дитини, що потребує постійного догляду та забезпечення, порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, в зв'язку з чим вважає, що йому діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 5 000 гривень, та відповідно до ст. 237-1 КзПП України просив суд стягнути з відповідача. Середньомісячна заробітна плата позивача становить 2 700 гривень, однак довідку про заробітну плату йому не видали. Просив суд винести рішення, яким визнати наказ №299 від 07.08.2013 року та наказ №302 від 09.08.2013 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани незаконними. Визнати наказ №213/оуп директора відокремленого підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання» TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит» Клімашевського О.О. про звільнення його з посади спеціаліста відділу з матеріалів та палива департаменту з закупівель товарів відокремленого підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання» TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит»,- незаконним. Поновити його, [PERSON] на посаді спеціаліста відділу з матеріалів та палива департаменту з закупівель товарів відокремленого підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання» TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 16.09.2013 року, тобто з дати незаконного звільнення. Стягнути з TOB «ДТЕК Ровенькиантрацит» (94701, вулиця Леніна 82, м. Ровеньки, Луганська область, адреса для листування вулиця Комуністична 6, м. Ровеньки, Луганська область, поточний рахунок 26003969969064 у ПАТ «ПУМБ», м. Донецьк, МФО: 335537, код СДРПОУ: 37713861) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.09.2013 року по день постановлення судового рішення та 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що 16 вересня 2013 року, коли він прийшов на робоче місце, приступив до виконання своїх службових обов'язків, о 09 годині 00 хвилин, начальник його відділу сказав, що його викликає начальник підприємства на нараду. Це була не нарада, а засідання комісії, до складу якої входив начальник його відділу, директор підприємства, начальник юридичного відділу. Спираючись на раніше винесені накази, його вирішили звільнити за систематичне невиконання посадових обов'язків. З чим він не згоден. Раніше ці накази були ним підписані, проте з боку директора був здійснений тиск. Були накази про покарання, про позбавлення премії. Ці накази він підписував, проте він з ними також не згодний. По першому наказу відносно Донецького заводу гірничорятувальної апаратури. Вони зазначають, що на момент укладення договору від 18.06.2013 року №375-13-4са, це договір з підприємство «Свердловантрацит», яке вони безпосередньо обслуговують. Для того, щоб інженер, тобто він, взяв заяву до роботи, вона повинна бути затверджена. В квітні була реорганізація та Ровенькиантрацит і Свердловантрацит об єднали. Заявка була по інвестиційній програмі. Заяву РА він виконував у повному обсязі, по Свердловантрацит він заявку не виконував, як зазначає підприємство. Цю заяву йому надали в травні, він бачив об'єм продукції. Донецький завод гірничорятувальної апаратури, там він спілкувався з заступником начальника по збуту. У них була довга практика роботи, оскільки таку продукцію завозили по Ровенькиантрацит. В результаті телефонних переговорів та електронної переписки, він одразу повідомив про обсяги продукції. Вона пояснила наступне, що Донецький завод є монополістом на території України, у них дуже жорсткі умови та вимоги. Коли вони подають заявку, їм необхідно планувати обсяг виготовлення, з урахуванням інших підрозділів ДТЕК. Заявка по Свердловантрацит у них закривалась в грудні 2012 року, а вони її надали в травні 2013 року. За можливістю вони будуть намагатись здвинути строки виготовлення продукції. 18.06.2013 року був підписаний договір з протоколом розмовностей. Проте протокол підписаний не був обома сторонами. Продукція була завезена наприкінці липня 2013 року в обсязі двомісячної потрібності. В інші місяці вони казали, що за мірою виробництва будуть направляти продукцію згідно заявок. Інформація була надана своєчасно та потреби РА покривались повністю. Також, даний вид продукції та об'єм даного виду продукції, який постачається на Свердловантрацит та Ровенькиантрацит, розрахунок, а саме суми дуже значні. Доки не будуть підписані всі документи, вони не привезуть продукцію. Велись переговори за мірою можливості постачальник був згоден збільшити об'єми постачання за їхніми потребами. По другому наказу, його звинувачують в тому, що не була здійснена оплата по завезеній продукції.

Outcome: dismissed