Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивач вказав, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке видано 06.12.2019 року Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 42. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з: -Земельної ділянки площею 5,0982 га, розташованої та території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 1200:05:007:0001. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після його смерті шляхом спільного проживання разом із спадкоємцем на день смерті спадкодавця за однією адресою без реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Спадкодавець був хворий і потребував сторонньої допомоги, позивач доглядав його та поховав. Факт постійного проживання з [PERSON] підтверджують свідки. На усне звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, нотаріус в усному порядку відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку пошкоджений. Крім позивача інших спадкоємців не має. Посилаючись на вищезазначене позивач просить суд: Визнати за ним [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 5,0982 га, розташована на території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 1200:05:007:0001 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити, пояснив, що [PERSON] дійсно хворів та потребував стороннього догляду, позивач його доглядав та похоронив, також позивач повідомив, що з померлим він проживав за однією адресою та вели спільне господарство. Представник відповідача Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, представник відповідача надав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнає (а.с.28). Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність не з`явившегося представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , яке видано 06.12.2019 року Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 42 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з: -Земельної ділянки площею 5,0982 га, розташованої та території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення особистого сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 1200:05:007:0001, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 276 371 (а. с. 11-12). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що померлий [PERSON] мешкав разом з позивачем та його рідним сином як одна сім`я за адресою позивача, вели спільне господарство та спільний бюджет більш ніж 5 років до дня смерті [PERSON] . Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Позивач відповідно до ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після його смерті шляхом спільного проживання разом на день смерті спадкодавця за однією адресою, що підтверджується Довідкою № 19 виданою 05.05.2020 року Виконавчим комітетом Рудянської сільської ради (а.с.9), копією Довідки №1377 виданою 06.12.2019 року Великополовецькою сільською радою (а.с.10), показами свідків. Також позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] що підтверджується копією Спадкової справи №158/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду від Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.26-27), однак позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме Державний акт на земельну ділянку пошкоджено при пожежі (а. с. 11). Інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] відсутні, що також підтверджується копією Спадкової справи №158/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 26-27). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину, шляхом спільного проживання, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки оригінал Державного акту на земельну ділянку пошкоджений при пожежі , що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved