Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Державної фіскальної служби України\~ Чернівецької Митниця ДФС, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями посадових осіб Чернівецької митниці Міністерства доходів і зборів України. У позові посилався на те, що 22.10.2012 року він придбав у фірми «Тони2004-ООД» в м. Харманлі (Богарія) автобус марки «Neoplan N208», 1994 року випуску. Для проїзду через Євросоюз була зроблена та затверджена митними органами Болгарії та Румунії експортна декларація, яка підтверджувала факт купівлі та переміщення ним вказаного автобуса на Україну. 24.10.2012 року внаслідок неправомірних дій інспектора Чернівецької обласної митниці Міндоходів [PERSON], у пункті пропуску «Порубне» Чернівецької обласної митниці, йому було заборонено провести митне оформлення власного автобуса по наданих документах, а сам автобус вилучено без будь-яких пояснень. На водія [PERSON], який перевозив автобус, складено протокол про контрабанду та порушення митних правил. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації автобуса марки «Neoplan N208». Постановою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року дії посадової особи Чернівецької обласної митниці [PERSON], щодо неприйняття до митного оформлення наданих документів, визнано протиправними та зобовязано Чернівецьку митницю Міністерства доходів і зборів вирішити питання щодо подальшого митного оформлення належного йому автобуса марки «Neoplan N208» відповідно до наданих документів, а саме контракту №935 та дозволу на тимчасове переміщення автобуса. Однак, як йому стало відомо з відповіді на його звернення від 12.05.2014 року, подальше митне оформлення автобуса марки «Neoplan N208» неможливе, у звязку із його реалізацією Першотравневим відділом державної виконавчої служби в 2013 році за 126\~000 грн. На його заяву до Чернівецької обласної митниці про добровільне виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року, Чернівецька обласна митниця теж повідомила про неможливість оформлення автобуса через передачу його до Першотравневого ВДВС для реалізації 23.04.2013 року. Вважає, що незаконними діями посадових осіб Чернівецької обласної митниці його було позбавлено права власності на товар автобус марки «Neoplan N208». Стверджує, що обовязок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, посадовою або службовою особою при здійсненні своїх повноважень, відбувається за рахунок коштів Державного бюджету України. Просив позов задовольнити та стягнути з Державного бюджету України збитки в розмірі 285\~403грн. 00коп., та стягнути з Чернівецької Митниці ДФС спричинену йому моральну шкоду, в розмірі 10\~000грн. 00коп., на його користь. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача Державної фіскальної служби України Чернівецької Митниці ДВС [PERSON] позов не визнала. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник співвідповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22.10.2012 року позивач [PERSON] придбав у фірми «Тони2004-ООД» в м. Харманді (Болгарія) автобус марки «Neoplan N208», 1994 року випуску, вартість якого 5000Євро. Для проїзду через Євросоюз, була зроблена та затверджена митними органами Болгарії та Румунії експортна декларація, яка підтверджувала факт купівлі та переміщення ним вказаного автобуса на Україну /а.с.19/. 23.10.2012 року вказаний автобус під керуванням водія [PERSON] вїхав на територію п/п «Порубне» Чернівецької обласної митниці для проходження митного контролю. Після проходження митного контролю на водія [PERSON] було складено протокол про порушення митних правил за ст.483 ч.1 Митного кодексу України. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.01.2013 року провадження у адміністративній справі було закрито, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Однак, постановою апеляційного суду Чернівецької області від 22.03.2013 року постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці скасована, а водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації автобуса марки «Neoplan N208». Постановою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року дії посадової особи Чернівецької обласної митниці [PERSON] щодо неприйняття до митного оформлення наданих документів визнано протиправними та зобовязано Чернівецьку митницю Міністерства доходів і зборів вирішити питання щодо подальшого митного оформлення належного йому автобуса марки «Neoplan N208» відповідно до наданих документів, а саме контракту №935 та дозволу на тимчасове переміщення автобуса. Однак, постанова Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року виконана не була, у звязку із реалізацією спірного транспортного засобу, згідно протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 21.06.2013 року, автобус марки «Neoplan N208» був реалізований за 126\~000 грн. /а.с.10/. Порядок відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, регламентований ст.1174 ЦК України, згідно вимог якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, суб'єктом відповідальності за шкоду, завдану посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, за вказаною нормою є держава, Автономна республіка Крим або орган місцевого самоврядування. Відшкодування шкоди здійснюється за рахунок державного бюджету, бюджету Автономної республіки Крим та відповідних місцевих бюджетів. Відшкодування шкоди здійснюється незалежно від вини посадової або службової особи. Підпунктом 2 п.9 Розділу VI прикінцевих і перехідних положень цього ж Кодексу передбачено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як передбачено ст.546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митну службу України. Митниця є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Митниця підпорядковується центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Відповідно до ст.23, 48 Бюджетного кодексу України, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, вказане стягнення провадиться з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка. Відповідно до вимог ст.43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Враховуючи наведені вище норми матеріального та процесуального права, можна зробити висновок про те, що у разі спричинення шкоди, завданої неправомірними діями посадової або службової особи органу державної влади, відшкодування проводиться за рахунок коштів з Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В даних правовідносинах, саме на позивача покладається обов'язок довести наявність матеріальної шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В свою чергу, незаконні рішення чи будь-які дії особи, яка спричинила шкоду, являються підставою для стягнення заподіяної шкоди, а визнання будь-яких дій чи бездіяльності незаконними, неправомірними чи протиправними здійснюється в судовому порядку. Суд приймає до уваги, що [PERSON] довів заподіяну йому шкоду протиправними діями посадової особи Чернівецької митниці ДФС був позбавлений обєкта права приватної власності транспортного засобу автобуса «Neoplan N208», 1994 року випуску, номер кузова №WAG202082RBS22667. Дана обставина встановлена постановою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2014 року по справі К/800/19903/13 /а.с.6/. Як зазначено в ч. 2\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 22.10.2012 року позивач [PERSON] придбав у фірми «Тони2004-ООД» в м. Харманді (Болгарія) автобус марки «Neoplan N208», 1994 року випуску, вартість якого 5000Євро /а.с.19/. В тих випадках, коли необхідні спеціальні знання, фактичні обставини у справі можуть бути встановлені за допомогою висновків експертів. Висновок експерта як доказ формується в результаті проведеного експертного дослідження окремих фактичних обставин особами, які мають спеціальні знання в галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, що відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», «Інструкції про проведення та призначення судових експертиз затв. наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. № 53/5» тощо. Суд не приймає до уваги висновок експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №594 від 21.05.2013 року /а.с.21-27/,оскільки дані дослідження були проведені для примусової реалізації з аукціону. Відповідно до висновку експерта № 1519 від 26 листопада 2012 р. середня вартість не зареєстрованого на території України та не розмитненого автобуса марки «Neoplan N208», випуску 1994 року, становить 11\~784 Євро /а.с.20-21/. Отже, суд вважає, що розмір завданих [PERSON] збитків становить 11\~784 Євро, що за офіційним курсом 24,26 встановленому НБУ, на день ухвалення рішення, тобто станом на 14.07.2015 року, становить 285 879грн. 84коп., що відповідає вимогам ст.99 Конституції України, ст.192 ЦК України. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 10\~000 грн. 00коп., суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. У ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 13.03.1995р. з подальшим змінами, розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що судом не встановлено та позивачем не надані докази щодо моральних страждань, принижень його людської гідності, чому оцінює заподіяну йому шкоду в розмірі 10\~000грн.00коп., тому, на думку суду, підстав для відшкодування моральної шкоди не має. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: partial