Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних побачень з батьком - [PERSON] без присутності матері до досягнення дитиною повноліття: кожного вівторка та четверга у період з 18-00 год. до 21-00год. - за місцем фактичного проживання батька за адресою: [ADDRESS] без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся; кожну другу неділю місяця з 09-00год. до 21-00год.; кожного року в день народження сина [INFO] з 16-00год. до 21-00год.; кожного року в день народження батька [INFO] з 16-00год. до 21-00год.; кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що між ним та відповідачем 30.01.2015року було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2017року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Крім того, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.09.2017року з нього було стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина аліменти у розмірі 2000,00грн. щомісячно, починаючи з 27.12.2016року і до повноліття дитини. Після розірвання шлюбу його син [PERSON] почав проживати разом із відповідачем, за адресою її реєстрації. Весь цей час він намагався підтримувати стосунки із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та виховання. Проте, з моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідуванні. Відповідач почала створювати штучні перешкоди у нормальному спілкуванні з дитиною. Всі його намагання врегулювати даний спір мирним шляхом призводить лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому у виконанні його батьківських обов`язків та не бажає його присутності поряд з сином. Вважає що така поведінка відповідача порушує його права як батька. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд обмежити право [PERSON] на виховання та спілкування з дитиною [PERSON] до досягнення 14-річного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та вона [PERSON] . Відповідач [PERSON] відмовився та відмовляється від матеріального забезпечення сина. Перерахувавши на рахунок з травня по жовтень 2016року, щомісяця по 10 тис.грн., [PERSON] з жовтня 2016року не надає кошти. Також відповідач приховав від суду своє майно, в результаті чого суд задовольнив її позов про стягнення аліментів частково, та стягнув з відповідача аліменти у розмірі 2000грн., однак відповідач не виконував рішення суду в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 48 000грн., яка була погашена за її скаргами. Також, [PERSON] здійснював під час спілкування з сином фізичне, психологічне та економічне насильство. Таким чином, [PERSON] порушує права дитини на його нормальний розвиток, що являється перешкодою для батька спілкуватися з дитиною та виховувати його. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому остання позов не визнає, та зазначає, що ніяких перешкод в спілкуванні [PERSON] з дитиною не було, а позивач самостійно відмовився від своїх прав. Представником позивача за первісним позовом [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якому остання просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та зазначає, що позивач несе регулярні додаткові витрати на дитину, та жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювати право батька на спілкування із сином, чи обставин які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб матеріали справи не містять. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] було подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Так, твердження [PERSON] щодо невиплати ним аліментів на дитину не відповідають дійсності, оскільки відповідно до довідки органу виконавчої служби, станом на момент пред`явлення первісного позову на депозитному рахунку виконавця наявна переплата за сплатою аліментів. Також аргументи позивача за зустрічним позовом стосовно здійснення ним фізичного, психологічного та економічного насильства над дитиною не заслуговують на увагу, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що доводи [PERSON] про те, що зустрічний позов необґрунтований є голослівними та вигаданими. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 06.12.2019року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розпорядженням №01-08/4 від 19.02.2020 року призначено повторний автоматичний розподіл справ судді Московського районного суду м.Харкова Єрмак Н.В. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020року справа розподілена судді Московського районногосуду м.Харкова Довготько Т.М. Ухвалою суду від 20.02.2020року справу було прийнято та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.05.2020року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] . Ухвалою суду від 11.08.2020року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримали та просили задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у позові. В задоволенні первісного позову просила відмовити. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно Є.В. в судовому засіданні просила прийняти рішення в інтересах дитини та прийняти до уваги висновок Департаменту служб, як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні дитини. Суд, заслухавши сторін, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2015року, який було розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2017 року (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Після припинення відносин між [PERSON] та [PERSON] дитина проживає разом із матір`ю. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.09.2017року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 2000,00грн. щомісячно, починаючи з 27.12.2016року і до повноліття дитини. [PERSON] на адресу [PERSON] направлялися листи щодо встановлення графіку участі [PERSON] у вихованні сина /а.с.9,11-15/. Листом Департаменту служб у справах дітей №1259/202-19 від 03.05.2019року, [PERSON] рекомендовано звернутися до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Московського району м.Харкова, для отримання комплексу соціальних послуг та допомогу з метою подолання конфліктної ситуації (а.с.16-17). Відповідно до повідомлення державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків №14.6-35 від 07.02.2019року, згідно з матеріалами виконавчого провадження №56637384, на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в рахунок погашення заборгованості у розмірі 48000,00грн. Платежі були здійснені в такій періодичності: 44000,00грн. - 11.10.2018року, 4000,00грн. - 30.01.2019року. Станом на 07.02.2019року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 2758,00грн. (а.с.40). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Н.А. Попович, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом №643/16411/16 від 11.06.2018року, станом на 01.08.2019року складає 2258,06 грн. (а.с.41-42). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Д.Є.Грецьким, станом на 29.01.2020року у боржника [PERSON] рахується передплата аліментів у розмірі 1001,94грн. (а.с.83). Як вбачається з витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018220470006478 від 22.11.2018року, 21.11.2018року [PERSON] звернулася до Московського ВП ГУНП в Харківській області із заявою з приводу того, що 21.11.2018року в період часу з 19-00год до 20-00год. невстановлена особа, таємно, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку особистих речей (а.с.47). Як вбачається з витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019220470002536 від 17.05.2019року, 16.05.2019року до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала від Московського районного суду м.Харкова, про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, за фактом того, що заявник [PERSON] повідомляє, щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та просить прийняти міри до [PERSON] (а.с.48). Як вбачається з витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018220470006563 від 27.11.2018року, 27.11.2018року [PERSON] звернулася до Московського ВП ГУНП в Харківській області із заявою з приводу того, що 26.11.2018року приблизно о 21-00год. невстановлена особа, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , нанесла тілесні ушкодження (а.с.49). У зв`язку із наявністю спору між [PERSON] та [PERSON] щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.12.2019 року № 927 було встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00год.до 13.00год.; друга, четверта неділя місяця з 10.00год. до 13-00год., щочетверга з 18.00год. до 20-00год. у присутності матері (а.с.80). Згідно висновку органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.08.2020року №409, Департамент служб як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним встановити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00год. до 13.00год.; друга, четверта неділя місяця з 10.00год. до 13-00год., щочетверга з 18.00год. до 20-00год. у присутності матері (а.с.224-225) Крім того, в судовому засіданні судом були досліджені фото та відео надані сторонами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, суд повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм оцінку в силу вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України, встановив, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з дитиною, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, який проживає з матір`ю, дійшов висновку про усунення перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином та доцільність спілкування батька з сином. При цьому встановлюючи порядок побачень батька з сином, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про можливість визначення порядку (запропонованого органом опіки та піклування) побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам, визначивши способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною та встановленням наступного графіку зустрічей: щомісяця 1 та 3 тиждень у суботу з 10год.00хв. до 13год.00хв.; 2 та 4 тиждень у неділю з 10год.00хв. до 13год.00хв.; щочетверга з 18год.00хв. до 20год.00хв. на території м.Харкова за попередньою домовленістю з матір`ю та у її присутності. Разом з тим суд вважає, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування сина з батьком. Що стосується спілкування [PERSON] з сином в день його народження та в день народження малолітнього [PERSON] , то позивач, не позбавлений можливості привітати дитину та спілкуватися з нею в ці дні за місцем її проживання. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] щодо надання йому можливості проведення спільного відпочинку з дитиною кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менш 7 діб, то суд приходить до висновку, що вказані вимоги є передчасними. Дані позовні вимоги можуть бути заявлені після того, коли будуть налагоджені відносини [PERSON] з сином, та встановлений тісний зв`язок, довіра та порозуміння між ними. Щодо зустрічного позову [PERSON] , то суд зазначає наступне. Як вбачається із рішення Європейського суду з прав дитини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Так, беручи до уваги вимоги закону щодо обов`язку батьків у вихованні дитини, свідоме бажання [PERSON] виховувати сина та спілкуватися з ним, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежене право [PERSON] на спілкування з сином, та висновок органу опіки та піклування щодо можливості спілкування батька з сином та визначення часу спілкування, суд вважає, що відсутні підстави для обмеження батьку спілкуватися та виховувати дитину, а тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд відмовляє. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial