Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» про стягнення заробітної плати /середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Мотивував вимоги свого позову тим, що з 10 лютого 2015 року по 25 червня 2020 року він працював на посаді водія автотранспортного засобу в товаристві з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» (код ЄДРПОУ: 37499461, місцезнаходження: 07501, Київська область, Баришівський район, селище міського типу Баришівка, вулиця ТОРФ`ЯНА, будинок 28. 25 червня 2020 року його було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Причиною написання зазначеної заяви було систематична не виплата (починаючи із лютого місяця 2020 року) заробітної плати. Оскільки 25 червня 2020 року (день звільнення) він працював, то виплата всіх сум які йому належить виплатити, повинна була відбутися того ж дня, тобто 25 червня 2020 року. Проте, станом на 14 липня 2020 року, із ним не проведено розрахунок. Відповідно до довідки про доходи від 30 червня 2020 року № КОР00000007 заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» перед позивачем складає 81 766,83 гривень (вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень 83 копійки). 08 липня 2020 року він звернувся до директора товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» із вимогою щодо виплати сум, проте станом на день звернення з даною заявою з ним не проведено розрахунок. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 81 766,83 гривень (вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень 83 копійки) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2020 року по 24.12.2020 року в розмірі 95 250,00 гривень (дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок). Ухвалою суду від 28.07.2020 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 31.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в загальному порядку з призначенням підготовчого засідання. 25.09.2020 року та від 24.12.2020 року до суду надійшли заяви про збільшення вимог позову. Ухвалою суду від 25.09.2020 року закрито підготовчий розгляд справи, призначено її розгляд по суті. Відзив відповідач до суду не надав. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в своїй письмовій заяві представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити та проводити судовий розгляд без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши подані стороною позивача докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом з 10 лютого 2015 року по 25 червня 2020 року позивач працював на посаді водія автотранспортного засобу в товаристві з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» (код ЄДРПОУ: 37499461, місцезнаходження: 07501, Київська область, Баришівський район, селище міського типу Баришівка, вулиця ТОРФ`ЯНА, будинок 28. 25 червня 2020 року позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Причиною написання зазначеної заяви було систематична не виплата (починаючи із лютого місяця 2020 року) заробітної плати. Оскільки 25 червня 2020 року (день звільнення) позивач працював, то виплата всіх сум які йому належить виплатити, повинна була відбутися того ж дня, тобто 25 червня 2020 року. Проте, як зазначив у позові позивач, станом на 14 липня 2020 року, із ним не було проведено розрахунок. Відповідно до довідки про доходи від 30 червня 2020 року № КОР00000007 заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» перед позивачем складає 81 766,83 гривень (вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень 83 копійки). 08 липня 2020 року позивач знову ж таки звернувся до директора товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» із вимогою щодо виплати належних йому сум, проте станом на день звернення із позовною заявою до суду з ним не проведено розрахунок. Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Відповідно до проведених позивачем розрахунків, що ним були надані суду середній заробіток за весь час затримки розрахунку заборгованості по заробітній платі за період з 01.02.2020 року по 25.06.2020 року в розмірі 81 766.83 грн. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться відповідно до Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, виходячи з середньоденної заробітної плати, розрахованої із заробітної плати за фактично відпрацьований час протягом 2-х місяців перед звільненням. Відповідно до довідки від «09» липня 2020 року № 28 заробітна плата за останні два місяці, що передували звільненню позивача складає: квітень 2020 року 15 750,00 грн., травень 2020 року 2 250,00 грн.. Кількість встановлених робочих днів на місяць складала 24 днів, середньоденний заробіток 750,00 гривень. Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 71 250,00 грн., виходячи з такого розрахунку: (750,00 грн. - середньоденний заробіток х 127 робочих днів = 95 250.00 грн.). Тобто, підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСАК» на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку з 26 червня 2020 року по 24 грудня 2020 року в розмірі 95 250,00 гривень. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З урахуванням обставин справи та викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 952.50 грн.

Outcome: approved