Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.2011 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1662. [INFO] у шлюбі народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю - відповідачем по справі та знаходиться на її утриманні. В 2013 році рішенням Вінницького міського суду Вінницької області з позивача стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 25 % всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2019 року стягнено з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час позивач має постійне місце роботи, працює оператором мобільної групи «Нова пошта» м. Хмельницький, отримує заробітну плату, допомагає матері, яка хворіє, в зв`язку з чим має недостатньо коштів для проживання. На даний час [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стало причиною його звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягнення аліментів. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2020 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження одержала 02.06.2020 р., відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31.07.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1662. [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю - відповідачем по справі та знаходиться на її утриманні. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2013 р. з позивача стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2019 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час позивач має постійне місце роботи, працює оператором мобільної групи «Нова пошта» м. Хмельницький, отримує заробітну плату, допомагає матері, яка хворіє, в зв`язку з чим має недостатньо коштів для проживання. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу цих правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з нього рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2019 року також стягнуті аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно. Отже, загальний розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача щомісячно та утримання двох дітей складає 400 грн. та ј частина заробітної плати позивача. З усталеної судової практики розмір аліментів на одну дитину складає ј частина заробітку (доходу) платника аліментів, на двох дітей - 1/3 частина. Відтак, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2013 року, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Позов підлягає частковому задоволенню, тому що позивач помилково зазначає про те, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2013 р. з нього стягуються аліменти в розмірі 25 % його заробітку (доходу) щомісячно. Натомість за цим рішенням суду визначено розмір аліментів - 400 грн. щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Позивач не просить стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: partial