Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Як доказ заявлених вимог вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті він успадкував належні їй 9/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Власниками решти частини даного житлового будинку були [PERSON] (7/25частин), яка померла [INFO], та [PERSON] (9/25 частин), яка померла [INFO] Оскільки [PERSON] задовго до смерті (приблизно в 40-х роках минулого століття) виїхала в Польщу, де і померла, частиною, належної їй частки в житловому будинку за згодою спадкоємців останньої, відкрито та безперервно користувалися його баба [PERSON], мати [PERSON] та він - [PERSON] В загальному у їх користуванні перебуває частина житлового будинку загальною площею 61,3 кв.м., житловою 37,6 кв.м., яка складалася з наступних приміщень: веранди площею 6,0 кв.м., коридору площею 5,3 кв.м., кладової площею 2,2 кв.м., кухня площею 10,2 кв.м., кімната площею 18,7 кв.м., кімната площею 18.9 кв.м. та господарської будівлі (сараю Б-1), що становить 55/100 частки в житловому будинку. Покликаючись на те, що 9/25 часток (36/100) вищевказаного житлового будинку належить йому на праві власності в порядку спадкування, решта частини будинку, що складає 19/100 перебували у його користуванні та користуванні його сім'ї (матері та бабусі) понад 30-тьроків, просить визнати за ним право власності на 19/100 частин вказаного будинковолодіння за набувальною давністю. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] В ході судового розгляду ухвалою суду від 04.11.2016 року справу за позовом [PERSON] до Ківерцівської міської ради Волинської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю об'єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до Ківерцівської міської ради Волинської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], вказує, що останній є власником 7/25 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], які успадкував після смерті матері [PERSON], яка володіла даним майном на підставі договору дарування з 1963 року, і померла [INFO]. Частина житлового будинку, яка перебувала в користуванні матері, складалася з коридору (веранди) площею 2,9 кв.м., кухні площею 12,6 кв.м., кімнати площею 15,4 кв.м., кімнати площею 16,5 кв.м., кладової площею 2,8 кв.м., загальною площею 50,0 кв.м., житловою- 31,9 кв.м. Покликаючись на те, що кімнатою площею 16.5 кв.м., що становить 11/100 житлового будинку і яка належала на праві власності [PERSON], його мати, за згодою останньої, відкрито та безперервно володіла з часу набуття права власності на свою частку, позивач добросовісно заволодів вказаною частиною житлового будинку, просить визнати за [PERSON] право власності на 11/100 частин вказаного нерухомого майно за набувальною давністю. Ухвалою суду від 18.11.2016 року за клопотанням сторін у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза. Сторони у справі в судове засідання не з'явились. Представником позивача за первісним позовом [PERSON] до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, посилаючись на те, що згідно висновку експертизи від 30.01.2017 року у фактичному користуванні [PERSON] перебуває 49/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], 9/25 (36/100) з яких є його приватною власністю відповідно до свідоцтва про право на спадщину, просить визнати за останнім право власності на 13/100 частин вказаного будинковолодіння за набувальною давністю. Уточнені вимоги за об'єднаним позовом визнає, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Представником позивача за об'єднаним позовом [PERSON] до суду подано заяву про уточнення позовних вимог. Покликаючись на те, що згідно висновку експертизи від 30.01.2017 року [PERSON] фактично користується 51/100 частиною житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], з яких 7/25 (28/100) належать йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, просить визнати за останнім право власності на 23/100 частин вказаного будинковолодіння за набувальною давністю. Уточнені вимоги за первісним позовом визнає, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Представник відповідача Ківерцівської міської ради в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08.06.2010 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 947/09, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №273333158 від 15.09.2010 року, [PERSON] є власником 9/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], які успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла12.10.2009 року(а.с.5,6,8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23.01.2014 року державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-65, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18266743 від 26.02.2014 року, [PERSON] є власником 7/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], які успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.130,132). Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25783668 від 06.04.2010 року (а.с.8), власником 9/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], є [PERSON], яка померла [INFO] Згідно наявної в матеріалах справи заяви спадкоємців [PERSON], останні висловили свою згоду про те, щоб належну їм частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] одержала [PERSON] (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а.с.28). Сторонами у справі не заперечується факт користування [PERSON] та [PERSON], спадкоємцями яких є позивачі у справі, частинами житлового будинку, що належить [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В силу ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Право особи, яка заявляє про давність володіння, приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чи їм спадкоємцем вона є, передбачено частиною другою статті 344 ЦК України. Як вбачається з висновку №О-2 від 30.01.2017 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], а саме приміщення квартири № 1 (1-1 веранда площею 6,0 кв.м., 1-2 коридор площею 5,3 кв.м., 1-3 кладова площею 2,2 кв.м., 1-4 кухня площею 10,2 кв.м., 1-5 кімната площею 18,7 кв.м., 1-6 кімната площею 18.9 кв.м.) та господарська будівля (сарай Б-1), згідно технічного паспорта від 13.09.2010 року, які перебувають у фактичному користуванні позивача [PERSON] становить 49/100 частин будинковолодіння. Частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], а саме приміщення квартири № 1 (1-1 веранда площею 6,0 кв.м., 1-2 коридор площею 5,3 кв.м., 1-3 кладова площею 2,2 кв.м., 1-4 кухня площею 10,2 кв.м., 1-5 кімната площею 18,7 кв.м., 1-6 кімната площею 18.9 кв.м.) та господарська будівля (сарай Б-1), згідно технічного паспорта від 13.09.2010 року, якіперебувають у фактичному користуванні позивача [PERSON] становить 51/100 частин будинковолодіння. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що із загальної частки у будинковолодінні, яка перебуває в користуванні [PERSON](49/100), 36/100 належить йому на праві власності в порядку спадкування, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] право власності на 13/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] за набувальною давністю. З врахуванням того, що із загальної частки у будинковолодінні, яка перебуває в користуванні [PERSON] (51/100), 28/100 належить йому на праві власності в порядку спадкування, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 23/100 частин вказаного нерухомого майно за набувальною давністю. Оскільки сторони у справі просили судові витрати по сплаті судового збору залишити за ними, питання про їх стягнення з відповідача в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України судом не вирішується. На підставі ст.ст. 328, 344, 397 ЦК України,

Outcome: approved