Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем [PERSON] він уклав шлюб 24.09.1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 131. Від цього шлюбу у них народилася двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що взаємовідносини між ними з 2004 року погіршувались та ускладнювались, підставою для цього було те, що відповідачка перестала турбуватись про сімю, уходила з дому на 1-2 місяці, змінювала супружній вірності, почала зловживати спиртними напоями, в результаті чого проявляв невиправдану агресію відносно нього та дітей. Таке сімейне життя стало неможливим ні морально ні фізично. Крім того, остання не здатна підтримувати нормальної моральної атмосфери в сімї, у звязку з чим такі сімейні обставини призвели припинення шлюбних відносин, подальше збереження сімї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає, тому позивач просить щомісячно стягувати з неї аліменти в його користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу має двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідачка в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, був звільний від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved