Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] є батьком [PERSON], встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 7/9 часток квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є батьком [PERSON], встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] та 1/9 частки квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 7/9 часток квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. В судове засідання представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, просили слухати справу за їхньою відсутністю, уточнені позовні вимоги визнали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, ухвалити рішення на розсуду суду. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] у с. Миколаївка Михайлівського району Алтайського краю, його батьком є [PERSON], 1907 року народження, проте документи які б підтверджували факт родинних відносин не збереглися. Факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки онука [PERSON] - [PERSON] і його невістка [PERSON] Крім того, факт родинних відносин підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло від 23.05.1995 року, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON], довідкою ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №2 31681 від 03.06.2016 року, згідно якої за адресою: квартира [ADDRESS], були зареєстровані [PERSON] з 01.11.1988 року по день смерті [INFO], [PERSON] з 17.06.2004 року, знятий з реєстрації 28.01.2015 року і [PERSON] з 07.04.1990 року знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю [INFO]. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення та в цей частині вимоги підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України. Крім того, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1995 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням. Отже, [PERSON], [PERSON] і [PERSON], виходячи із рівності часток співвласників, кожному належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 08.12.1993 року Горняцькою адміністрацією м. Біла Калитва Ростовської області, актовий запис №172. Після його смерті відкрилась спадщина у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги є син спадкодавця - [PERSON], але в нотаріальну контору у встановлений законом 6-ти місячний термін він з заявою про прийняття спадщини не звертався. Проте, [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.) фактично вступив в управління спадковим майном - 1/3 часткою квартири [ADDRESS], оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав з ним однією сім'єю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.), суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], у виді 1/3 частки вище вказаної квартири, у зв'язку з чим [PERSON] належить 2/3 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], актовий запис №4307, згідно свідоцтва про смерть, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 16.10.2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є донька спадкодавця - відповідач [PERSON], його дружина - відповідач [PERSON] та його батько [PERSON], який помер [INFO] та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина не отримав, але прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] заповідав все своє майно своєму сину - позивачу [PERSON], згідно заповіту від 17.05.2011 року, який за правом представлення також є спадкоємцем померлого [PERSON] Згідно ст. 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, частки позивача та відповідачів у спадковому майні в квартирі [ADDRESS], після смерті [PERSON] є рівними, тобто по 1/9 частки (1/3:3). Спадкоємець [PERSON] звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] і батька [PERSON] Проте, постановами від 09.06.2016 року державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] і [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно та відсутність доказів на підтвердження родинних відносин [PERSON] з його батьком [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тому за позивачем слід визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] та 1/9 частки квартири [ADDRESS], виходячи з вимог ч.1 ст. 1267 ЦК України щодо рівності часток у спадщини кожного із спадкоємців, в порядку спадкування за законом після смерті його брата [PERSON], не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved