Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт», в якому просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: [ADDRESS] , від 10 вересня 2018 року, викладене в п. 3 Протоколу № 1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , від 10 вересня 2018 року, про збільшення та встановлення розміру витрат на управління будинком, спорудами та прибудинковою територією у розмірі 6,424 грн. за 1 м2 загальної площі у квартирі у будинку. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,7 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Остапенком Є.М. Вказана квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ВК «ЖЕК «Новобудкомфорт» на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27 березня 2013 року. Зазначив, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 26.03.2013 № 77 відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» було встановлено тариф на послуги 3,161 грн./м2. Посилався, що 10 вересня 2018 року було проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , станом на час проведення яких діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків була врегульована вимогами ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та положеннями ст. 10 якого визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. На думку позивача Протокол №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження [ADDRESS] , був складений з численними порушеннями вимог діючого законодавства України юристом ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» Ципіним О.З., який не є співвласником вказаного будинку, не обирався представником співвласників, головою чи секретарем загальних зборів, не був присутній на вказаних загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку. Зазначив, що, відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, визначеному цією статтею, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Посилався, що, окрім зазначеного, в Протоколі № 1 містяться неправдиві відомості, згідно з Протоколом, у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку в кількості 53 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному житловому будинку, площею 4071,2 м2, в дійсності, як вважає позивач, опитування за формою та в строки, передбачені вимогами Закону, не проводились. Також посилався, що додатки, а саме листки письмового опитування, заповнені відповідно до вимог абз. четвертого частини восьмої ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», мають бути пронумеровані та прошнуровані (в разі проведення письмового опитування) та є невід`ємною частиною Протоколу загальних зборів. А їх відсутність у протоколі, разом із відсутністю підписів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , які оформлені Протоколом № 1 від 10 вересня 2018 року, в частині збільшення та встановлення розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, проведені з порушенням законодавства, тому рішення, викладене в п. 3 Протоколу № 1 зборів співвласників від 10 вересня 2018 року, підлягає визнанню недійсним. Також посилався, що відповідач у справі є недобросовісним надавачем послуг, оскільки за фактом неправомірних дій стосовно останнього 10.07.2018 жильцями будинку на адресу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області було направлено колективне звернення щодо перевірки дотримання вимог щодо встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) в Виробничому кооперативі «ЖЕК «Новобудкомфорт». Зазначив, що внаслідок проведеної перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області щодо недотримання вимог формування, встановлення та застосування державних регулятивних цін ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», було прийнято рішення №6.0-12 від 17.08.2018 до ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» було застосовано адміністративні санкції. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» про захист прав споживачів було передано Московському районному суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 справу передано в провадження судді Семенової Я.Ю. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надавався строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засіданні. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, оскільки проти заміни відповідача заперечував позивач. 15 листопада 2021 року від представника ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» надійшли пояснення, в яких відповідач зазначає, що позивач помилково та безпідставно звернувся до ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» з позовними вимогами про скасування рішення загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , від 10.09.2018, оскільки відповідач не є співвласником приміщень будинку, не був учасником зборів від 10.09.2018, не приймав участі у голосуванні та прийнятті рішення; тариф нарахований (збільшений) відповідно до норм поточно діючого законодавства України на підставі Договору, укладеного з [PERSON] від 27.03.2013; позивач безпідставно посилається на норми Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а саме ч. 5 ст. 10 (статутні органи та об`єднання) та статті 14 (права співвласників об`єднання), оскільки згідно з ч. 2 ст. вказаного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, яка у будинку по [ADDRESS] створена не була, тому вважає, що позивач не мав правових підстав оскаржувати рішення Загальних зборів від 10.09.2018. За вказаних обставин, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні позивач підтримав пред`явлені до ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, у черговий раз зазначив, що вважає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» належним відповідачем, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представинк відповідача ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на обставини, викладені ним у письмових поясненнях, вкотре зазначив, що ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» не є належним відповідачем у справі, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши вступне слово позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 1691838 від 27.03.2013 (а.с. 8). Згідно з Протоколом №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: [ADDRESS] від 10 вересня 2018 року, співвласниками багатоквартирного будинку було прийнято рішення: збільшити та встановити розмір витрат на управління будинку, спорудами та прибудинковою території у розмірі 6,424 грн. за 1 м2 загальної площі у квартирі у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до вказаного Протоколу, за підсумками голосування «за» проголосувало - 53 осіб співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 4011,1 м2, «проти» - 9 осіб співвласників, загальна площа квартир яких становить 666,5 м2, осіб, що «утримались» - немає. Відповідно до статей\~6,\~9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники мають право серед інших повноважень брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Як передбачено частинами першою-третьою\~статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього\~Закону. Відповідно до частини 6\~статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2. 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики (частина сьома\~статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Як посилається у пред`явленому позові позивач, Протокол № 1 від 10.09.2018 був складений юристом ВК «ЖЕК «Новобід-Комфорт» Ципіним О.З., який не є співвласником зазначеного будинку, не обирався представником співвласників, головою чи секретарем загальних зборів, та навіть не був присутній на вказаних загальних зборах співвласників житлових та нежитлових приміщень. Водночас, як Протокол № 1 від 10.09.2018, так і матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] , підпис якого міститься у Протоколі № 1, дійсно є юристом ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», а відтак, такі посилання позивача є недоведеними, а, згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як це закріплено положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до встановленого\~ст. 13 ЦПК України\~принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на наведені норми діючого законодавства України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право позивача. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України у справах № 6-27цс14, №6-119цс14 та №6-110 цс14. Суд вважає, що позивач [PERSON] помилково ототожнив право вимоги, яким він безперечно наділений як співвласник будинку, із доведеністю факту порушення прав, свобод чи інтересів, за захистом яких має місце звернення до суду, і ким такі права могли бути порушені. Позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження тих обставин, що саме відповідач ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» ініціював проведення 10 вересня 2018 року загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , проводив ці збори, займався підрахунком голосів тощо, а відтак і не доведено, що саме вказаним товариством порушені будь-які права позивача. Сторонами у справах позовного провадження є позивач - особа, яка вважає, що її цивільне право порушене і яка пред`явила вимогу про захист порушеного права, і відповідач - особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких), може бути примушена до вчинення відповідних дій з метою поновлення прав позивача тощо (ст.\~26\~ч. 1, ст.ст.\~30,\~33 ЦПК України). Правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права. Якщо йдеться про кілька відповідачів за пред`явленими вимогами, відповідні питання вирішуються з урахуванням цієї обставини. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Під час здійснення правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення. При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи. При пред`явленні позову до не до того відповідача суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. При цьому, у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів, у зв`язку з характером спірних правовідносин, суд залучає його чи їх до участі у справі лише за клопотанням позивача. Згідно з вимогами ст. ст.\~50,\~51 ЦПК України\~позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Як вбачається зі змісту зазначених статей, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. На виконання вимог ст. ст.\~51,\~189,\~191 ЦПК України\~у підготовчому судовому засіданні судом вирішувалось питання щодо складу учасників судового розгляду, але відповідних клопотань від позивача не надійшло. Більш того, позивач як у підготовчому засіданні, так і в ході судового розгляду справи категорично заперечував проти заміни відповідача ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», вважаючи його єдиним належним відповідачем. За змістом статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правилами частини першої\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням викладених вище обставини, суд доходить висновку, що позивачем не доведено дійсного порушення саме ВК ЖЕК «Новобуд-Комфорт» його законних прав, свобод та інтересів внаслідок прийнятого рішенням загальних зборів співвласників будинку, що оформлені протоколом № 1 від 10 вересня 2018 року, а відтак вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed