Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 12.03.2011 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №03. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають біля відповідача. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, причини неявки\~суду не\~вказала,\~заяви про\~відкладення розгляду\~справи та\~відзиву на\~позовну заяву\~до суду\~від неї\~не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.03.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2011 року (а.с.5). Від спільного проживання у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які проживають біля відповідача. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання відповідача змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved