Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів. Позов мотивує тим,що розраховуючись банківською карткою у закладі громадського ПП «Констанція», він отримав квитанцію про оплату карткою іноземною мовою. Вказує, що не давав відповідачу згоди на надання квитанцій іншою мовою, окрім державної. Відтак, відповідачем допущено його права, тому він звернувся до суду за захистом своїх порушених конституційних прав, просить ухвалити рішення, яким визнати дії Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо надання йому квитанції платіжного термінала недержавною мовою неправомірними, зобов»язати відповідача надавати позивачу усі наступні квитанції платіжних терміналів українською мовою. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, подав до суду заяву згідно якої просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в останнє судове засідання не з»явився, в минулому судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, дав пояснення аналогічні поданим письмовим запереченням, вказав,що в отримані позивачем квитанції містять всі основні реквізити українською мовою. Також вказав,що позивач просить зобов»язати відповідача видавати йому усі наступні квитанції українською мовою, однак такий спосіб захисту не передбачений чинним законодавством, тому вважає, що права позивача не є порушеними, в задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи ПП «Констанція» в судове засідання не з»явився, з невідомих суду причин, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи в його відсутності. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, приходить до висновку про те,що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 1\~ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська. Частиною 1 статті 15\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законом про мови. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] розраховуючись банківською карткою у закладі громадського ПП «Констанція», отримав квитанції про оплату карткою на іноземній мові (а.с.5-6). Платіжний термінал, яким позивачу була видана квитанція про здійсненні оплати товару був переданий ПАТ «УкрСиббанк» Приватному підприємству «Констанція» на підставі договору еквайрінгу № 3746705 від 14 березня 2014 року (а.с.49-51) Термінал є апаратно-програмним комплексом, призначеним для виконання операцій з магнітними і мікропроцесорними картками міжнародних платіжних систем в режимі безпосереднього зв'язку з процесінговим центром. Згідно із\~ст. 18 Закону України «Про засади державної мовної політики»\~в економічній і соціальній діяльності державних підприємств, установ та організацій основною мовою є державна мова, а також вільно використовуються російська та інші регіональні мови або мови меншин. У відповідності до частини 2\~статті 7 Закону України «Про засади державної мовної політики»\~у контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, віднесені мови: російська, білоруська, болгарська, вірменська, гагаузька, ідиш, кримськотатарська, молдавська, німецька, новогрецька, польська, ромська, румунська, словацька, угорська, русинська, караїмська, кримчацька. Згідно із ч. 3\~ст. 7 цього Закону\~до кожної мови, визначеної у частині другій цієї статті, застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, за умови, якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10 відсотків і більше чисельності її населення. За рішенням місцевої ради в окремих випадках, з урахуванням конкретної ситуації, такі заходи можуть застосовуватися до мови, регіональна мовна група якої становить менше 10 відсотків населення відповідної території. Право ініціювання питання щодо застосування заходів, спрямованих на використання регіональних мов або мов меншин, належить також мешканцям території, на якій поширена ця мова. Відповідно ч.ч. 1,2\~ст. 18 цього Закону\~в економічній і соціальній діяльності державних підприємств, установ та організацій основною мовою є державна мова, а також\~вільно використовуються російська та інші регіональні мови або мови меншин. В економічній і соціальній діяльності об'єднань громадян, приватних підприємств, установ та організацій, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності та фізичних осіб вільно використовується державна мова, регіональні мови або мови меншин, інші мови. Статтею\~ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~визначено, що відносини з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 18-1\~ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~користувачем платіжної системи є юридична або фізична особа, якій надається послуга платіжної системи щодо виконання переказу коштів учасником платіжної системи.\~\~ Відповідно п.VІІ.3 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операції з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05.11.2014 року Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів - операції користувачів повинні виконуватися з оформленням квитанції платіжного термінала, чека банкомата, сліпа та інших документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій формі, що складаються та друкуються державною мовою за місцем проведення операції в такій кількості примірників, яка потрібна для всіх учасників операції, та/або документів в електронній формі, передбачених правилами платіжної системи. Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів можуть бути оформлені та/або надруковані іншою мовою за домовленістю сторін відповідно до законодавства України або якщо платіжний пристрій дає користувачу технічну можливість здійснити вибір мови на його замовлення. Постачальник платіжних послуг зобов'язаний забезпечити відповідність мови паперових документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів мові, яка була вибрана користувачем на екрані платіжного пристрою. Відтак суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки рішення місцевою радою за місцем знаходження робочого органу відповідача про використання іноземної мови, як регіональної мови, не приймалось, а іншого нормативного акту, в тому числі Національного Банку України на загальному рівні не було, крім того доказів про домовленість між сторонами даного спору про те, що про визнання прийнятною позивачем іноземної мови у спірних правовідносинах відповідачем суду надано не було. Крім того, відповідно до ч.2 та ч.3\~ст.8 Закону України «Про засади державної мовної політики»\~передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої мовні права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожному гарантується право на захист у відповідних державних органах і суді своїх мовних прав і законних інтересів, мовних прав і законних інтересів своїх дітей, на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади і органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, юридичних і фізичних осіб, якими порушуються мовні права і свободи людини і громадянина. Відповідно до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі;6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Щодо посилання представника відповідача на те,що позивач просить зобов»язати відповідача видавати йому усі наступні квитанції українською мовою, однак такий спосіб захисту не передбачений чинним законодавством, суд такі до уваги не приймає, оскільки законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Аналогічна правова позиція викладена у у постанові Верховного суду України від 21 травня 2012 року у справі №6-20цс11. Відтак з наведених вище мотивів порушені права позивача підлягають судовому захисту, тому суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved