Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5000 гривень і моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2014 року о 16:00 год. він керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER] , який належить йому на праві приватної власності, та рухався зі швидкістю 5 км./год. по проїзній частині біля будинку №89 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрія в напрямку від будинку до перехрестя доріг з вул. Гагаріна. При русі його автомобіля фактично прямо на виїзді перехрестя дороги він звернув увагу, що на йому на зустріч, в двір будинку рухається автомобіль Toyota, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка з невідомих йому обставин змінила напрямок руху автомобіля на його сторону в порушення вимог ПДР за умовну осьову лінію. Виявивши перешкоду для руху свого автомобіля він прийняв праворуч і одночасно застосував екстрене гальмування, але враховуючи, що відстань між автомобілями була біля 3-х метрів то відбулося зіткнення їх автомобілів. Відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2015 року провадження по справі відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідач [PERSON] зазначену постанову суду до апеляційного суду не оскаржувала, отже була згодна з висновками суду та висновком авто технічної експертизи №89 від 16.01.2015 року, відповідно до якої відповідач мала технічну можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, а він був позбавлений технічної можливості зупинитися до місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху. В досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, причиною ДТП є невідповідність вимогам пунктів 12.3 та 13.1 ПДР України дії автомобіля відповідача [PERSON] . В результаті ДТП його транспортний засіб зазнав ушкоджень, вартість відновлення яких становить більше 5000 грн. Крім того він сплатив судовий збір в розмірі 640 грн. та 2521,50 грн. за проведення автотехнічної експертизи. Також, в результаті ДТП він зазнав моральних страждань, які полягають у тому, що під час ДТП у нього виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, привели до погіршення здоров`я, вплинули на реалізацію особистих планів, він втратив можливість використовувати автомобіль для особистих поїздок, витратив час для неодноразових зустрічей з працівниками Олександрійського МВ ГУМВС. Моральну шкоду він оцінює у розмірі 1000 грн. Відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати завдану його матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позов із зазначених у ньому підстав. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Він пояснив, що дійсно мало місце ДТП, але стверджує що немає жодного документа який би встановлював вину [PERSON] у ДТП, її вина не доведена, а отже обов`язку відшкодування шкоди не виникло. Є лише постанова про відсутність складу правопорушення у діях [PERSON] . Вина [PERSON] , не встановлена. На питання суду пояснив, що висновок автотехнічної експертизи є помилковим, оскільки складений за відсутності [PERSON] і його висновки є невірними, вважає його неналежним доказом. У відповідь на роз`яснення суду права на звернення з клопотання про проведення нової, повторної або додаткової експертизи з приводу відповідності дій [PERSON] правилам дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між її діями і ДТП, представник [PERSON] повідомив, що не буде заявляти таких клопотань. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.07.2014\~\~ року\~ о 16 год.\~ 5 хв\~\~ в м.Олександрії біля будинку\~ №89\~ по вул. 6\~ Грудня\~ відбулося зіткнення\~ автомобілів\~ Vоlkswagen\~\~ , [NUMBER] \~\~\~ під керуванням водія [PERSON] \~ та\~\~ автомобіля\~ Toyota р.н.\~ [NUMBER] під\~\~ керуванням\~\~ водія [PERSON] \~ , в результаті\~\~ чого автомобілі отримали механічні ушкодження.\~ Згідно копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2015 року провадження по справі відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В описово-мотивувальній частині постанови суд посилався на висновок автотехнічної експертизи №89 від 16.01.2015 року згідно якого, водій автомобіля Toyota р.н. [NUMBER] мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Водій автомобіля Vоlkswagen, [NUMBER] був позбавлений технічної можливості зупинитися до місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху. В досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, причиною ДТП є невідповідні вимогам пунктів 12.3 та 13.1 ПДР України дії автомобіля Toyota р.н. [NUMBER] . Постанова суду набрала законної сили 20.02.2015 року. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи від 29.11.2018 №3589/18-27, ринкова вартість колісного транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний № [NUMBER] станом на 24.07.2014 складає: 66859 грн. 71 коп. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний № [NUMBER] станом на 29.11.2018 складає: 40967 грн. 01 коп. Вартість матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний № [NUMBER] , [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП станом на 29.11.2018 складає: 21411 грн. 97 коп. Під час допиту судового експерта [PERSON] у засіданні він пояснив, що вихідні дані щодо пошкоджень належного позивачу транспортного засобу були взяті з протоколу огляду транспортного засобу який проводився у ході проведення експертного дослідження та ці ушкодження перераховані на сторінці 6 висновку у таблиці. При здійсненні дослідження вартості ремонту автомобіля, які були отримані при ДТП в 2014 році від іншого ДТП, яке сталося пізніше на цьому ж автомобілі, він визначав по фотознімкам. Яким роком датовані фотознімки він не пам`ятає. Представника відповідача та відповідача додатково про проведення огляду транспортного засобу не повідомляли. У схемі до місця ДТП, яка ним досліджувалась немає пошкодження дверей транспортного засобу, однак працівники поліції, які його складають не досліджують пошкодження авто, тому він по фотознімкам встановив зв`язок даного ушкодження із цим ДТП. Крім цього він брав до уваги протокол технічного огляду пошкоджень транспортного засобу, в якому позивач додатково зазначив ушкодження, це той протокол, який складався на момент проведення огляду транспортного засобу під час проведення експертизи. Згідно висновку №722-20 по результатам проведення судової авто товарознавчої експертизи по цивільній справі №398/2536/17-ц складеного 07.08.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 24 липня 2014 року за участю автомобіля Toyota д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , за цінами, що діють на час проведення експертизи, складає сімнадцять тисяч триста сорок вісім гривень 23 копійки. Також судом досліджено матеріали справи №398/5236/14-п, провадження №3/398/24/15 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] , зокрема протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП від 24.12.2014 року, фототаблиці з місця ДТП, на яких зафіксовано зіткнення та ушкодження автомобілів, висновок автотехнічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди №89 від 16.01.2015 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , є [PERSON] . Суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. На підставі зазначених вище доказів судом встановлено, що 24 липня 2014 року о 16 годині 05 хвилин у м. Олександрії біля будинку №89 по вул. 6 Грудня відбулося зіткнення автомобілів Volkswagen, номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota, номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні ушкодження. Зіткнення відбулося з вини водія [PERSON] , оскільки воно було наслідком невиконання нею вимог п.12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується, зокрема, постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 лютого 2015 року та дослідженим судом висновком автотехнічної експертизи №89 від 16.01.2015, складеним судовим експертом А.І. Ільченком, який міститься у матеріалах справи №: 398/5236/14-п, та був також досліджений судом за клопотанням позивача у цій справі. Суд відхиляє доводи представника відповідача про помилковість зазначеного висновку експерта, оскільки вона проведена на підставі документів, наявних у матеріалах справи №: 398/5236/14-п, ні постановою суду про призначення експертизи, ні законодавством не визначено необхідності участі водія у проведенні такої експертизи і така необхідність позивачем та його представником не обґрунтована. Водночас позивачем та його представником не надано будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин щодо порушення [PERSON] вимог п.12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, клопотань про проведення нової, повторної або додаткової експертизи з цього приводу вони не подавали. Внаслідок зіткнення та пошкодження неналежного позивачу автомобіля йому було завдано матеріальний збиток у розмірі 17348 грн. 23 копійки, що підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи від 07.08.2020. При цьому суд відхиляє висновок автотехнічної експертизи від 29.11.2018, що складений експертом Кропивницького відділення КНДІСЕ Гончаром В.В., оскільки мотивувальної частини цього висновку експерта В.В. Гончара та його пояснень у судовому засіданні вбачається, що експерт при визначенні обсягу ушкоджень належного позивачу транспортного засобу Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер [NUMBER] , виходив з тих пошкоджень, які були виявлені експертом самостійно під час огляду 23 листопада 2018 року. Використання таких вихідних даних для визначення обставин щодо того, які саме виявлені під час огляду експертом автомобіля пошкодження були спричинені внаслідок ході ДТП, яке сталось 24 серпня 2014 року, суперечить ухвалі суду про призначення експертизи від 27 серпня 2018 року і ухвалі суду про задоволення клопотання експерта від 25 жовтня 2018 року, у яких, зокрема, визначено що при проведенні експертизи слід враховувати ті вихідні дані, зокрема щодо видів, характеру та розміру пошкоджень транспортного засобу внаслідок ДТП, які зазначені у схемі ДТП, яка була складена 24.07.2014, та в інших наданих експерту матеріалах. Як вбачається зі схеми ДТП, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер [NUMBER] , отримав такі пошкодження: деформовано задні ліві двері та задня ліва арка крила, а також відбито задній бампер, але на місці ДТП його немає. Наявність цих пошкоджень підтверджуються також фотографіями з місця події на сторінках 21-27 справи про адміністративне правопорушення №398/5236/14-п. Однак, як вбачається з таблиці 2 у мотивувальній частині висновку експерта, він виходив з інших вихідних даних, що суперечить ухвалі суду та матеріалам справи та вказує на правильність висновку експертизи. Враховуючи те, що належний позивачу автомобіль після ДТП, яке відбулось 24.07.2014, був учасником іншого або декількох інших ДТП, що визнавали обидві сторони під час надання пояснень у судовому засіданні, внаслідок яких отримав значні пошкодження, використання експертом як вихідних даних виключно результатів огляду автомобіля на час проведення експертизи є неправильним. Отже, судом встановлені усі передбачені законом умови цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Разом з тим, суд при вирішення позову у частині стягнення матеріальної шкоди виходить з принципу диспозитивності цивільного судочинства, який згідно ч.1 ст. 13 ЦПК полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди саме у сумі 5000 гривень, що є меншою, ніж розмір встановленого експертом збитку, а позивач не звертався до суду із заявами про збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє позов у межах позовних вимог, тобто стягує з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн. Також позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень. Відповідно роз`яснень постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95р під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи доведеність вини відповідача у завданні позивачу матеріальної шкоди внаслідок зіткнення транспортних засобів, що змусило позивача змінити уклад свого життя для захисту своїх прав та відшкодування шкоди, зазнавши упродовж тривалого часу негативних емоцій, переживань та інших незручностей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення моральної шкоди у зазначеному розмірі. Окрім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем покладаються на відповідача. До складу цих витрат згідно статей 133-142 ЦПК входять витрати позивача на оплату судового збору у розмірі 640 гривень і витрати на проведення експертизи від 29.11.2018, яка була проведена за клопотанням позивача, у розмірі 2860 грн. При цьому суд відхиляє вимоги позивача про відшкодування йому витрат на проведення автотехнічної експертизи від 16.01.2015 судовим експертом І.А. Ільченком, адже ця експертиза була проведена у іншій справі 398/5236/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності і тому витрати на її проведення не можуть бути віднесені до судових витрат у даній цивільній справі. Також судові витрати, понесені відповідачем слід залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved