overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачем, зареєстрований 05.06.1993 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №21. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.06.1993 року він з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом спільного життя сторони виявили, що у них різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство. Відповідач не бажає в позасудовому порядку звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану та розірвати шлюб, в зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених вимогах. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.1993 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №21. Подружнє життя сторін не склалося, вони не підтримують подружні стосунки. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 19.06.2004 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №11. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.06.2004 року він з відповідачем уклали шлюб. Причиною для розірвання шлюбу є те, що на протязі спільного життя позивач зрозумів, що в нього з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя. Протягом тривалого часу сторони спільно не проживають та спільне сімейне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, в зв`язку з чим він звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2004 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрованого виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №11. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося, вони не підтримують подружні стосунки протягом тривалого часу. На примирення позивач не згоден. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд шлюб, зареєстрований 05.07.2013 року між ним та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 263, - розірвати. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення стосунків неможливе, а тому він вимушений звернутись із даним позовом до суду та просить суд розірвати шлюб. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просив позов задовольнити та шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов не подала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 07.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 263 (а.с.7). Сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9). Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх стосунків неможливе, та доказів зворотному суду з боку відповідача надано не було. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд шлюб, зареєстрований 17.02.2011 року між нею та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 44, - розірвати. Від шлюбу вони дітей не мають. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо, відновлення стосунків неможливе, а тому він вимушений звернутись із даним позовом до суду та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 17.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 44 (а.с. 4). Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх стосунків неможливе та сторони проживають окремо, та доказів зворотному суду з боку відповідача надано не було. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд шлюб, зареєстрований 19.08.1989 між ним та відповідачем Виконавчим комітетом Зиминської сільської ради Роздольненського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 66, - розірвати. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з лютого 2008 року, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення стосунків неможливе, а тому він вимушений звернутись із даним позовом до суду та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов не подала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 19.08.1989 року Виконавчим комітетом Зиминської сільської ради Роздольненського району Автономної Республіки Крим, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9 (а.с.7). Сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх стосунків неможливе, та доказів зворотному суду з боку відповідача надано не було. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд шлюб, зареєстрований 21.08.2015 року між ним та відповідачкою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1562, - розірвати. Вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 05.11.2016 року, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо, відновлення стосунків неможливе, а тому він вимушений звернутись із даним позовом до суду та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 21.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління управління юстиції в м. Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1562 (а.с.6). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх стосунків неможливе та сторони проживають окремо, та доказів зворотному суду з боку відповідача надано не було. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]Д, про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 19.07.2003 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №879. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. З березня місяця 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розірвати шлюб між ними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Крім цього вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 137710 від 28.09.2017 року. Від спільного проживання у сторін 05.02.2006 року народився син [PERSON]. Неповнолітня дитина проживає з відповідачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. З березня місяця 2017 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами визнати за нею право власності на гараж, який розташований по [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона тривалий час користується гаражем, власником якого є відповідачка. Вона сплатила [PERSON] кошти за даний гараж, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідача, яка не надала необхідних документів . Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що 14 жовтня 2018 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу гаражу, який розташований по [ADDRESS] , який належить відповідачу на праві власності ,що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. За придбане майно позивач сплатила кошти, які відповідач отримала і майно було фактично передано. Однак посвідчити договір нотаріально позивач не може по вині відповідача, який втратив правовстановлюючі документи на майно. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що позивач всі свої зобов`язання виконав, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин слід визнати дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved