Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дати подання позову та до повноліття [PERSON] , [INFO] , закінчення навчання [PERSON] , [INFO] , чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2000 року. На розгляді в Приморському районному суді Запорізької області перебуває позовна заява відповідачки до нього про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою, мешкає з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Є учнем 9-А класу комунального закладу «Приморський регіональний українсько-болгарський багатопрофільний ліцей ІІ-ІІІ ступенів». Відповідачка ухиляється від покладеного на неї, у відповідності до ст. 180 СК України, обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідачка відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина - [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатися в Університеті Національного та світового господарства в місті Софія (Болгарія). Повністю знаходиться на його утриманні. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, та забезпечувати себе необхідними для існування коштами. Відповідачка працює головним економістом в ПСП «Банівка» та одержує заробітну плату. Інших утриманців не має. У зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільних дітей. В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21), відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.22). За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 18 листопада 2000 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Згідно з свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7,9). Згідно довідки, наданої головою вуличного комітету, дружина [PERSON] - [PERSON] не мешкає за адресою реєстрації: [ADDRESS] , з червня 2020 року. Разом із [PERSON] мешкають його сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] допомоги на утримання синів не надає. Із синами не спілкується, їх вихованням не займається (а.с.12). Згідно довідки № 114 від 28.09.2020, наданої Комунальним закладом «Приморський регіональний українсько-болгарський ліцей ІІ-ІІІ ступенів» Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , навчається в 9-А класі (а.с.8). Згідно свідоцтва № 27/14.09.2020, наданого факультетом бізнесу Університету національного та світового господарства (Болгарія), [PERSON] був зарахований у 2020/2021 навчальному році на зимовий семестр першого курсу денної форми навчання, на безкоштовній основі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальність економіка та бізнес. Навчається на підставі п. 1 ст. 4 Постанови Міністерської Ради № 103/1993 з правом на проживання в гуртожитку та на отримання стипендії (а.с.11). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON] досяг 18-річного віку, навчається в Університеті національного та світового господарства (Болгарія) на денній формі навчання. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребує матеріальної допомоги. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців) не подала. Позовні вимоги визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язана надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, тому позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved