Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач, яка більше року там не проживає та її місцезнаходження невідоме. У зв`язку з цим у позивача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем, а також дана обставин впливає на розмір субсидії на житлово-комунальні послуги, яка призначається позивачу. За таких обставин, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивач надав заяву від 30.05.2019 року, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та телефонограмою. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05.01.1998 року Кіровоградською міською радою народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 05.01.1998 № 24333 (а.с. 5). Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 08.04.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з довідки КП «ЖЕО № 2 МРМК» від 26.03.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там (а.с. 6). Крім того, відповідно до акту від 27.03.2019 року, складеного сусідами [PERSON] та [PERSON] , засвідченого начальником дільниці КП «ЖЕО № 2 МРМК» Т. Рудаковою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше шести місяців у квартирі, яка належить позивачу, і місце її перебування невідоме, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved