Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є сином [PERSON]. [INFO] спадкодавець, яка проживала за адресою: [ADDRESS].померла. Згідно заповіту від 26.11.2005 спадкодавець все своє майно, всі майнові права та обов'язки заповіла йому. Його рідний брат написав заяву про те, що не прийняв спадщину за законом та не заперечує проти прийняття ним спадщини за заповітом, після смерті матері. Після смерті матері позивач знаходився у важкому психологічному стані і тривалий час не міг знайти заповіт, а також дані про те в якій нотаріальній конторі його було посвідчено, оскільки заповіт було складено понад 8 років тому. Із вказаних підстав, а також через свою правову необізнаність позивач не подав вчасно заяву про прийняття спадщини. Після того, як позивач знайшов заповіт, 19.11.2014 року він звернувся із заявою щодо прийнятгя спадщини до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, проте йому було повідомлено про пропущення ним строку на подання заяви про прийняття спадщини. Тому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 1960 року. [INFO] спадкодавець померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від [INFO]. Спадкодавець проживала за адресою: [ADDRESS] Згідно заповіту від 26.11.2005, посвідченим приватним нотаріусом Досінчуком Ф.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 14601, спадкодавець все своє майно, всі майнові права та обов'язки заповіла позивачу. Рідний брат позивача [PERSON] склав заяву про те, що не прийняв спадщину за законом та не заперечує проти прийняття спадщини за заповітом позивачем, що підтверджується заявою його, посвідченою приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Бойчуком С.І. та зареєстрована у реєстрі за № 836 від 21.11.2014. Як пояснив позивач в судовому засіданні , після смерті матері, він знаходився у важкому психологічному стані і тривалий час не міг знайти заповіт, а також дані про те в якій нотаріальній конторі його було посвідчено, оскільки заповіт було складено понад 8 років назад, а тому позивач не подав вчасно заяву про прийняття спадщини. Після виявлення заповіту 19.11.2014 позивач звернувся із заявою щодо прийнятгя спадщини до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, на підставі якої заведено спадкову справу № 1282/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38971121 від 21.11.2014. Відповідно до листа Одинадцятої київської державної нотаріальної контори № 8206/02-14 від 22.11.2014 позивача було повідомлено про пропущення ним строку на подання заяви про прийняття спадщини та роз'яснено про його право на звернення до суду за поновленням своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Виходячи з положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини підтверджується також довідкою П.П. «АЛЬФА-БУД» про те, що позивач з 28.04. 2014 по 24.10.2014 знаходився в службовому відрядження в ТОВ «Агрофірма «Володимирськи сади» в Волинській області в с. Микитичі згідно наказу № 18 від 25.04.2014. Тому, суд вважає, що позивач мав поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, адже не міг своєчасно реалізувати своє законне право на спадкування на підставі заповіту. Виходячи з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами в справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved