Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 120\~000 грн. моральної шкоди; зобовязати головного лікаря КЗ «РОКЛ» РОР [PERSON] довести до відома всіх працівників рішення Рівненського міського суду від 7 серпня 2015 року у справі №569/4197/15-ц шляхом розміщення копії вказаного судового рішення на дошці оголошень КЗ «РОКЛ» у коридорі приймального відділення на період не менше 30 днів, починаючи з дати набрання рішенням у цій справі законної сили. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він працював на посаді лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики РОКЛ з 9 квітня 2001 року до 12 березня 2015 року. 23 лютого 2015 року лікар ультразвукової діагностики [PERSON] подала на імя завідуючої відділенням ультразвукової діагностики [PERSON] доповідну, зі змісту якої вбачається, що «при ургентному виклику в приймальне відділення 22 лютого 2015 року в 8 год. 30 хв. до трьох хворих, я відмітила, що в кабінеті, де я працюю разом з лікарем [PERSON] і обслуговую ургентні виклики змінений замок». 23 лютого 2015 року завідувач відділення [PERSON] подала головному лікарю [PERSON] доповідну записку, в якій просила «вжити заходів щодо лікаря [PERSON], оскільки він систематично порушує трудову дисципліну та не реагує на мої зауваження». За наказом головного лікаря КЗ «РОКЛ» [PERSON] від 23 лютого 2015 року №21-од/3 було створено комісію по перевірці порушення трудової дисципліни позивачем відповідно до доповідних записок [PERSON] від 20 лютого 2015 року та 23 лютого 2015 року, де голова комісії [PERSON] інспектор відділу кадрів, члени комісії [PERSON] старша медична сестра відділення ультразвукової діагностики, [PERSON] молодша медична сестра відділення ультразвукової діагностики. Згідно протоколу №5 від 23 листопада 2015 року комісією було встановлено, що заміна замка була проведена без повідомлення та дозволу завідувача відділення ультразвукової діагностики [PERSON] і нові ключі від зміненого замка в наявності були тільки у позивача, також позивач напередодні в останній робочий день тижня - пятницю 20 лютого 2015 року останнім закривав кабінет №1, та відповідно до пояснень співробітників [PERSON] та [PERSON] першим в понеділок 23 лютого 2015 року відкривав кабінет №1 відділення ультразвукової діагностики. Цією ж комісією було складено акт від 10 березня 2015 року №3 «Про засвідчення відмови від надання письмового пояснення», з якого вбачається відмова [PERSON] у наданні пояснень «причини самовільної ні з ким не погодженої заміни замка в кабінеті №1 відділення ультразвукової діагностики хірургічного корпусу». Наказом головного лікаря КЗ «РОКЛ» РОР [PERSON] від 10 березня 2015 року №26-од/2 позивачу оголошено догану, де зазначено про порушення ним п. 2.1 п. 2.30 Посадової інструкції лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики, а також розділу 2 Положення про відділення ультразвукової діагностики КЗ «РОКЛ», та п.2.40, 2.41 Колективного договору. Підставою оголошення догани вказано доповідні записки завідувача відділення ультразвукової діагностики [PERSON] та лікаря з ультразвукової діагностики цього ж відділення [PERSON] від 23 лютого 2015 року, акт про відмову надати письмове пояснення порушення трудової дисципліни від 10 березня 2015 року. Пунктом 2 цього ж наказу [PERSON] заступника головного лікаря з кадрів, зобовязано ознайомити позивача із цим наказом під розписку та довести його до відома працівників закладу. Рішенням Рівненського міського суду від 7 серпня 2015 року за позовом [PERSON] до КЗ «РОКЛ» про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, скасування про притягнення до дисциплінарної відповідальності встановлено, що факт заміни дверного замка кабінету №1 відділення ультразвукової діагностики позивачем не знайшли свого підтвердження. У позові [PERSON] вказує, що під час розгляду вказаної вище справи свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що свідків заміни замка позивачем немає і ніхто з працівників відділення не бачив, хто саме зробив заміну замка у кабінеті. Висновок комісії та заперечення відповідача ґрунтуються лише на припущенні, що таку заміну міг зробити тільки лікар [PERSON], так як він своїм ключем відімкнув та замкнув двері. Свідок [PERSON] показала, що комісія в усній формі відбирала пояснення у працівників відділення ультразвукової діагностики (молодшого персоналу) та господарської служби. Однак пояснень від медичної сестри [PERSON], яка працювала з лікарем [PERSON] в одному кабінеті, була першою, з її слів, хто відчинив двері кабінету №1 23 лютого 2015 року та передала ключі від кабінету завідувачу відділення, не отримували. Наказом від 12 березня 2015 року №44-ос позивача звільнено з посади за п. 3 ст.40 КЗпП України. Позивач вважає, що інформація у доповідній записці відповідача [PERSON], протоколі від №5 від 23 листопада 2015 року, акті комісії №3 від 10 березня 2015 року та наказі головного лікаря [PERSON]Я від 10 березня 2015 року є недостовірною та порушує його гідність, честь та ділову репутацію, підриває авторитет як лікаря та формує негативну оцінку його особистості оточуючими, працівниками лікарні, колегами, керівництвом та пацієнтами, яким стало відомо про зміст з наведених документів. Такими неправомірними діями поширення неправдивої інформації, йому завдано моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 120\~000 грн. Він зазнав моральних страждань, внаслідок порушення звязків з оточуючими людьми, переживань через приниження внаслідок звинувачень у діях яких не вчиняв, крім того докладав значних зусиль для відновлення права на повагу до його честі та гідності, зокрема він змушений звернутися за правовою допомогою та подати до суду відповідний позов, що потребує затрат часу та коштів. В суді позивач та його представник позов підтримали та просять його задоволити, з підстав вказаних у позові. В суді відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], та їх представники позов не визнали, оскільки вважають його безпідставним. Просять у задоволенні позову відмовити. Пояснюють, що ніхто не ображав гідності позивача. У жодному зазначеному у позові документі не вказано особу, яка змінила замок в дверях кабінету №1 відділення УЗД, а лише зазначено про його фактичну заміну без наявності несправностей та відсутності заявок на ремонт. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася неодноразово, була повідомлена належним чином, сторони у справі не заперечували про розгляд справи у її відсутності. Представники відповідача [PERSON] та відповідача КЗ «РОКЛ» позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у позові слід відмовити повністю. Судом встановлено, що підставою позову позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], КЗ «РОКЛ» РОР про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, стала відсутність доказів на підтвердження порушення позивачем покладених на нього обовязків, завдань та функцій, а саме факт заміни дверного замка кабінету №1 відділення ультразвукової діагностики позивачем не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду Рівненським міським судом цивільної справи за його позовом до КЗ «РОКЛ» про визнання незаконним застосування дисциплінарного стягнення, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Отже, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до КЗ «РОКЛ» РОР було визнано незаконним застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани згідно з наказом головного лікаря КЗ «РОКЛ» РОР №26-од/2 від 10 березня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; скасовано наказ головного лікаря КЗ «РОКЛ»РОР №26-од/2 від 10 березня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Як вбачається з рішення суду від 07 серпня 2015 року, обєктом дослідження були оспорювані на даний час наказ головного лікаря від 10 березня 2015 року, протокол №5 від 23 листопада 2015 року, акт комісії №3 від 10 березня 2015 року, на які, як на підставу своїх позовних вимог у справі, що розглядається, посилається позивач, вважаючи викладену в них інформацію недостовірною. Також в суді під час розгляду цивільної справи №569/4197/15-ц відповідачі давали показання як свідки у встановленому процесуальним законом порядку. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення,\~\~оскільки норми процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду показів у раніше розглянутій справі. На думку суду, позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, на докази, які досліджені в судовому засіданні в іншій цивільній справі, рішення у якій набрало законної сили, тому вказані обставини не підлягають доказуванню в силу статті 61 ЦПК України, оскільки рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed