Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської Ради, третя особа [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування вимог зазначив, що 30 вересня 2007 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: м.Мирноград Донецької області, вул. Горького, б.64, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу. Після смерті батька він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено у звязку зі значною пошкодженістю правоустановлюючого документу, а отримати його дублікат він позбавлений можливості через те, що документи Донецького обласного державного нотаріального архіву залишились на території, тимчасово непідконтрольній українській владі. Зазначаючи на вказані обставини як такі, що перешкоджають йому у реалізації його прав, позивач просить суд визнати за ним право власності на будинок № 64 по вул. Горького в м. Мирноград в порядку спадкування за законом. В судовому засідання позивач вимоги підтримав і, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій проти задоволення вимог не заперечує. Третя особа, залучена судом до участі у справі, до судового засідання також не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій висловила свою згоду з позовними вимогами позивача. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~Статтею 41 Конституції України \~\~визначено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 30 вересня 2007року в м.Димитров, родинний звязок між якими підтверджується свідоцтвом про народження позивача (арк.спр.11, 12). Спадщина, яка залишилися після смерті спадкодавця, складається з жилого будинку, розташованого по вулиці Горького,64 в місті Мирноград Донецької області (до перейменування місто Димитров). Даний жилий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державною нотаріальною конторою 17.12.1970 року, реєстр № 6764 (арк.спр.26-27, 28). Згідно ст.ст. 216, 217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), який здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтво про право на спадщину, згідно ст.1298 ЦК, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №50599176 від 18 січня 2018 року, виданої [PERSON] державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита [PERSON] державною нотаріальною конторою 18 грудня 2012 року №259/2012 за заявою позивача (арк.спр. 44-45). Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину передбачений Цивільним кодексом України, який встановлює загальні підстави для його оформлення і отримання спадкоємцями, та Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Основною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно чи його дублікату (який має силу оригіналу). Як встановлено судом, оригінал документу, поданий позивачем для дослідження, має значні механічні пошкодження. Саме це та неможливість отримання дублікату цього документа з Донецького обласного архіву, який залишився на непідконтрольній Україні території, згідно постанови державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 05.12.2017 року, стало підставою для відмови позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (арк.спр.13). \~\~\~\~\~\~Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~ Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як слідує з встановлених судом обставин, позивач за життя батька і на час його смерті проживав і був зареєстрований в його будинку за адресою м.Мирноград, вул.Горького,64. Згідно ч. 3\~ст.1268 Цивільного Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, \~він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки [PERSON] державної нотаріальної контори, єдиною особою, хто звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, є син померлого позивач [PERSON] Третя особа [PERSON] - донька спадкодавця, згідно адресованої на адресу суду заяви, на спадщину не претендує, в звязку з чим вимоги позивача про визнання за ним права власності на будинок батька в порядку спадкування визнає. З приводу оформлення спадщини до нотаріуса не зверталась. Відповідно до\~ ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом, і згідно ст.392 ЦК можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, а відсутність у спадкодавця належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно унеможливлює оформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що відновлення існуючих у позивача майнових прав можливе шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, що не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок №64 по вул. Горького в місті Мирноград Донецької області в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст.328,1220,1222,1268 ЦК України,

Outcome: approved