Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про скасування заборонина відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позову посилається на те, що в 2020 році при реалізації свого права власності на нерухоме майно, а саме:при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для послідуючого укладення договору купівлі-продажу, йому стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна є запис про заборону на відчуження будь-якого нерухомого майна, який зареєстровано 22.03.2006 року Ружинською державною нотаріальною конторою за №3001448. Підставою виникнення обтяження вказано: повідомлення б\\н , колгосп ім.Лесі Українки; обтяження зареєстровано: 14.09.1995 за № 21 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора; власником майна зазначено [PERSON] . В додаткових даних вказаного запису зазначено: архівний номер 22363752ІТОМІК22, архівна дата: 13.10.2000, дата виникнення: 14.09.1995, № реєстра 21, внутрішній № 98012Е2Е2ВР1502А7929 . В знятті вказаної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в зв`язку з ненаданням необхідних документів, що стверджується повідомленням нотаріуса від 22.01.2021р.. Наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкта нерухомого майна запису про заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить позивачу, обмежує його право власності на належне майно, а тому він вимушений звертатись до суду за захистом свого права. Позивач в судове засідання не з`явився направив заяву про слухання справи у його відсутність позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Ружинська державна нотаріальна контора Житомирської області участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі її представника, щодо винесення рішення покладається на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приподальшому укладенні договору купівлі-продажу, позивачу стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна є запис про заборону на відчуження будь-якого його нерухомого майна, який зареєстровано 22.03.2006 року Ружинською державною нотаріальною конторою за №3001448. Підставою виникнення обтяження вказано: повідомлення б\\н , колгосп ім.Лесі Українки; обтяження зареєстровано: 14.09.1995 за № 21 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора; власником майна зазначено [PERSON] (а.с.8). В додаткових даних вказаного запису зазначено: архівний номер 22363752ZITOMIR22, архівна дата: 13.10.2000, дата виникнення: 14.09.1995, № реєстра 21, внутрішній №98012Е2Е2ВF1502А7929. В знятті вказаної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в зв`язку з ненаданням необхідних документів, що стверджується повідомленням нотаріуса від 22.01.2021р. (а.с.9). Згідно довідки архівного відділу Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області за №01-26/03 від 01.02.2021 року, документи щодо ліквідації КСП ім..Лесі Українки с.Трубіївка на зберігання до архівного відділу Ружинської райдержадміністрації не надходили (а.с.10). Згідно листа повідомлення наданого Ружинським районним відділом державної виконавчої служби за №19.17-27/1734 від 24.02.2021 року, згідно переданих книг вхідної кореспонденції та книг виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, автоматизованої системи виконавчого провадження за період 2017-2021 роки 9станом на 24.02.21р.) виконавчі документи про стягнення будь-яких боргових зобов`язань з [PERSON] (і.к. [NUMBER] ) на виконанні у відділі не перебувають та в провадження не надходили (а.с.23). Так, в статті 41 Конституції України закріплені гарантії захисту права власності, згідно яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.І ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 ЦК України). Приписами ст.321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про * витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення Сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою, реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до сг.8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор, нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет і ютеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та , піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом Однак нотаріус, як реєстратор в даному випадку не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки будь-яких повідомлень колгоспу ім.Лесі Українки . за заявою якого було накладено вказану заборону, отримати неможливо, так як вказаний колгосп на даний час реорганізовано. Крім того, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що такого підприємства як Колективне сільськогосподарське підприємство ім.Лесі Українки, яке було правонаступником реорганізованого колгоспу ім.Лесі Українки, на даний час також не існує. Таким чином, підставою для накладення обтяження у виді заборони позивачу на відчуження об`єктів нерухомого майна стало повідомлення від 14.09.1995р. колгоспу ім.Лесі Українки, зміст якого є невідомим, як і причина його направлення. Також на даний час відсутні будь-які відомості про наявність у позивача боргів перед колгоспом імені Лесі Українки, що були підставою для звернення до нотаріальної контори з повідомлення про накладення заборони на відчуження майна. Також відсутні будь-які майнові претензії КСП ім.Лесі Українки як правонаступника колгоспу ім. Лесі Українки. Тобто, накладена заборона на відчуження майна фактично позбавляє позивача права розпоряджатись належним йому майном, порушуючи при цьому законне право на власний розсуд володіти, користуватись розпоря жатися своєю власністю. З вищевикладених підстав, суд задовольняє позовні вимоги позивача. З врахуванням вищевказаного,

Outcome: approved