Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому вказує, що являється власником квартири №42 по вул. Чайковського в м. Сокаль, Львівської області. Зазначає, що в його квартирі зареєстрований відповідач, яки й з грудня 2015 року не проживає у його квартирі, оскільки виїхав на постійне місце проживання у Російську Федерацію. Вказує на те, що в лютому цього року він був у відповідача та він надав йому довіреність на підставі якої він мав зняти його з реєстрації у належній йому квартирі, однак як з»ясувалося в ході огляду документів у відповідача 27.01.2017 року закінчився строк дії тимчасової посвідки на проживання в Україні, що не уможливлює зняття його з реєстрації у такому порядку. Реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує його права на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Крім цього, відповідач не приймає участі в утриманні квартири, не дбає про дане майно та не проводять оплату за користування ним. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування його квартирою. Позивач [PERSON]. в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженої в судовому засіданні копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.07.2016 року встановлено, що [PERSON] в цілому на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS]. З дослідженого акту від 29.03.2017 р., складеною Сокальською міською радою, встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в квартирі за адресою Львівська область, м. Сокаль, вул. Чайковського 40/42, однак по даній адресі не проживає з 20.12.2015 року. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в квартирі позивача не досягалось, співвласниками житла він не являється та з 20.12.2015 року без поважних причин не проживає в квартирі позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved