Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], право власності на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами в [ADDRESS] у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,70 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яку фактично прийняв позивач, як спадкоємець першої черги спадкоємців за Законом (син спадкодавиці), проживав та був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем на день її смерті. До складу спадщини входить вищевказаний житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, належний спадкодавцю на праві приватної власності. Земельні ділянки під будівлями та спорудами приватизовані, але за життя спадкодавець державний акт не виготовив. Позивач на сьогодні звернувся до нотаріуса з приводу можливості оформлення своїх спадкових справ, проте при зверненні до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарськими спорудами, йому було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом свого права власності на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явивсь, але у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області -у підготовче судове засідання не з`явився, але від нього надійшла письмова заява про слухання справи без участі представника селищної ради, заперечень проти даної заяви не має. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процессу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 11 листопада 2020 року Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ( а.с.8). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.11.1948, відповідно до якого матір`ю останнього є [PERSON] (а.с.19). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №64379777 від 15.04.2021 та за №64379830 від 15.04.2021, наданих Великописарівською районною державною нотаріальною конторою, заповіт від імені [PERSON] , яка померла [INFO] , не посвідчувався, спадкова справа не заводилася (а.с.33). З матеріалів, доданих до позовної заяви, слідує, що завідувачем В.Писарівської районної державної нотаріальної контори Т.М.Перлік згідно повідомлення №463 від 16.02.2021 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та порекомендовано звернутися до суду з питання визнання права власності в порядку спадкування (а.с.7). Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16 жовтня 1991 року виконкомом Великописарівської районної ради народних депутатів, цілий жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого являється [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовленого за станом на 18.11.2020 Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт», а також Інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» за №1167 від 18.11.2020 слідує, що за адресою: [ADDRESS] , згідно з даними інвентаризації станом на 18 листопада 2020 року, розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок (стіни сторчові), позначений по плану земельної ділянки літерою А, розміром житлової площі 17.6 кв.м.; прибудова (стіни сторчові), позначена по плану земельної ділянки літерою а; сарай (стіни сторчові), позначений по плану земельної ділянки літерою Б; сарай (стіни дощаті, обкладені цеглою), позначений по плану земельної ділянки літерою В; літня кухня (стіни цегляні), позначена по плану земельної ділянки літерою Г; погріб (стіни цегляні), позначений по плану земельної ділянки літерою Д; огорожа (дощата), позначена по плану земельної ділянки під №1-2; колодязь (з/б кільця), позначений по плану земельної ділянки літерою к. Житловий будинок одноповерховий з однієї житлової кімнати, загальною площею будинку - 54.4 кв.м., рік будівництва житлового будинку - 1956 рік. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, право власності на вищевказане майно зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16 жовтня 1991 року Великописарівським райвиконкомом (а.с.11-15). Згідно звіту з оцінки майна від 25.02.2021, ринкова вартість житлового будинку з прибудовою та господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , становить 27140,00 гривень (а.с.16). Факт належності [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою Великописарівської селищної ради, в якій зазначено, що згідно із записом в погосподарській книзі за №03 за №0267-01, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , зареєстрований за громадянкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Будинок з надвірними спорудами, який належить померлій [PERSON] , під забороною, арештом не перебуває. [PERSON] до смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті в цьому будинку був зареєстрований та проживав [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Добрянської сільської ради не посвідчувався. Будинок з надвірними спорудами був побудований у 1956 році. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] : для будівництва та обслуговування житлового будинку площею - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства площею - 0,60 га, згідно рішення виконкому Добрянської сільської ради №42 від 19.08.1993 безоплатно передана у приватну власність [PERSON] , але державний акт вона за своє життя не отримала та померла, що підтверджується також довідкою виконкому Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області за №706 від 11.11.2020 (а.с.10, 18). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області за №3677 від 09.12.2020, [PERSON] здійснив поховання [PERSON] та розпорядився її майном (а.с.20). Згідно оголошення у Великописарівській районній газеті «Ворскла» від 19 травня 2018 року,свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 16 жовтня 1991 року, видане виконкомом Великописарівської райради, на ім`я [PERSON] , було втрачено (а.с.21-22). Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав заяву до держнотконтори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)(ст. 377 ЦК України). Відповідно до ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ст.122 ч.1 ЗК України). За таких обставин суд вважає, що право позивача, як спадкоємця, на оформлення своїх прав щодо володіння спадковим майном порушено та підлягає захисту у судовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved