Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 03.08.2017 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій посилаючись на те, що у строки обумовлені договором виконання ремонтних робіт з утеплення будинків від 28.05.2017 року (а.с.5-6), відповідач не приступив до виконання робіт зазначених у договорі при цьому отримавши на перед грошові кошти у розмірі 35000 грн. (а.с.7), що становить 60% вартості робіт та на законодавство, просить суд: - Розірвати Договір ремонтних робіт № 312 від 28.05.2017 року укладений між [PERSON] та [PERSON]; - Стягнути з [PERSON] на свою користь завдану матеріальну шкоду в сумі 35000 гривень 00 копійок. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.24) У судове засідання відповідач повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, заяв про зміну місця проживання, заперечень на позовну заяву - до суду не надав. Повідомлявся судом рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою місця проживання зазначену позивачем в позовній заяві (а.с.2), яка співпадає з зареєстрованою адресою місця проживання/перебування відповідача, зареєстрованої у встановленому законом порядку, згідно інформаційної довідки з Сектору реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.16). Однак на адресу суду повернулися поштові конверти на імя відповідача з відміткою пошти, які свідчать про неотримання відповідачем поштового відправлення (а.с.22, 23). Відповідно до ч.1ст.77\~ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, відповідно до вимог ст.ст.169, 224\~ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача за останньою відомою адресою місця його проживання на підставі наявних у праві доказів, в порядку заочного провадження, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення проти чого не заперечує позивач. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, за відсутності сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 2, 3, 4 статті 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень\~ст.57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статей 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 843 ЦПК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Відповідно до ст. 638 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б одна із сторін має бути досягнуто згоди. Факт порушення з боку відповідача вищезазначених норм законодавства, шляхом невиконання зобов'язань встановлених Договором є доведеним. Як вбачається зі ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, грошові кошти сплачені позивачем у розмірі 35000 грн. відповідач не повернув позивачу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору від 28.05.2017 р. та стягнення коштів сплачених за договором у сумі 35000 грн. підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved