Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його в квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він на підставі договору дарування частини квартири, укладеного 25 березня 2015 року є власником 40/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками комунальної квартири є [PERSON] (39/100 частин) та [PERSON] (21/100частин). Частина квартири на яку він набув права власності складається з приміщень: №3-житлова кімната площею 29,1 кв.м., №4 житлова кімната площею 18,3 кв.м., №5 житлова кімната площею 13,4 кв.м., підсобні приміщення №13- кухня площею 5,0 кв.м., №13а санвузол площею 3,0 кв.м. У належних йому приміщеннях він провів ремонтні роботи, поставив нові вхідні двері. На даний час ремонт майже закінчений. Проте [PERSON] приблизно рік тому поставила додатковий замок на вхідних дверях та відмовляється давати ключі, чим перешкоджає йому у користуванні квартирою , що змусило його з вказаним позовом звернутися до суду. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2018р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення [PERSON] у комунальну квартиру [ADDRESS] в якій йому належить 40/100 часток, що становить 60,8 кв.м. житлової площі. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.09.2019р., рішення Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2018р. - залишено без змін. Постановою Верховного суду від 27.02.2019р. рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року змінено. Виключено з резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року, яке залишене без зміни постановою Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року, у реченні «Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) у комунальну квартиру [ADDRESS] в якій йому належить 40/100 часток, що становить 60,8 кв.м. житлової площі» словосполучення «що становить 60,8 кв.м. житлової площі». У іншій частині рішення від 29 травня 2018 року та постанову від 25 вересня 2018 року - залишено без зміни. До суду 16.08.2019р. від [PERSON] надійшла заява про перегляд рішення Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2018р. за нововиявленими обставинами. Згідно поданої заяви істотними для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі [PERSON] є постанова ВС від 17.07.2019р., якою встановлено вибуття 40/100 ч. квартири, в яку вселений за рішення суду [PERSON] , поза волею [PERSON] . Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 423 ЦПАК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. З рішення Київського районного суду м.Харкова та матеріалів справи, вбачається, що підставами для задоволення позову та усунення перешкод [PERSON] у користуванні частиною кварти [ADDRESS] (надані спірна квартира), було наявність зареєстрованої за ним на праві власності 40/100 частини вказаної квартири, яку він набув на підставі договору дарування від 25.03.2011р. Враховуючи положення ч.1 ст.391 ЦК України, ст.155 ЖК УРСР, якими передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Української РСР, суд задвольнив позов [PERSON] , як власника частини квартири права якого були порушені. Разом з тим, 40/100 частини спірної квартири до 25 березня 2011р. належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В. В. 27 липня 2010 року. 25 березня 2011 року [PERSON] уклала договір дарування з [PERSON] на 40/100 частини спірної квартири № 4 з відповідною частиною місць спільного користування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25 березня 2015 року [PERSON] подарував [PERSON] 40/100 частин квартири [ADDRESS] . [PERSON] оскаржила договір дарування 40/100 частин спірної квартири, укладений 25 березня 2011 року між нею та [PERSON] та просила витребувати на її користь з чужого незаконного володіння [PERSON] 40/100 частини спірної квартири, скасувати державні реєстрації. Рішенням Київського районного суду м.Харкова у справі №640/8559/16-ц від 21.04.2017р. позов [PERSON] задоволено частково. Визнано договір дарування 40/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] , укладений 25 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] , недійсним з моменту його укладення. Скасовано рішення № 20276503 про державну реєстрацію прав власності, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В. В. від 25 березня 2015 року, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 9175942 за [PERSON] на 40/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] . Витребувано на користь [PERSON] з чужого незаконного володіння [PERSON] 40/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] (згідно з рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 12/15 перейменовано на [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 40/100 часток комунальної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (згідно з рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 12/15 перейменовано на [ADDRESS] ). У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення витрат за надання правової допомоги відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання договору дарування частини квартири недійсним з моменту укладання, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння у повному обсязі. Постановою ВС у справі №640/8559/16-ц від 17.07.2019р. рішення Апеляційного суду Харківської області від19 липня 2017 року скасовано. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності, визнання права власності скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності, визнання права власності відмовлено. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року залишено в силі. Тобто постановою ВС від 17.07.2019р. залишено в силі рішення суду першої інстанції в частині витребуванння на користь [PERSON] з чужого незаконного володіння [PERSON] 40/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] (згідно з рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року № 12/15 перейменовано на [ADDRESS] . Постанова ВС обґрунтована тим, що 40/100 частини спірної квартири вибули з володіння [PERSON] поза її волею і вирубування вказаної частки є ефективним способом захисту порушених прав. На час ухвалення Київським районним судом м.Харкова рішення від 29.05.2018р., перегляду вказаного рішення в апеляційному , а потім в касаційному порядку, не було встановлено судом та не знала і не могла знати [PERSON] про наявність істотної для справи обставини - витребування від [PERSON] на користь [PERSON] 40/100 частики спірної квартири, що вибула поза її волею, оскільки ВС постанову прийняв 17.07.2019р. Ухвалення ВС постанови від 17.07.2019р. є нововиявленою обставиною, внаслідок чого рішення суду від 29.05.2018р. підлягає скасуванню Оскільки [PERSON] не є власником спірної квартири, його права не порушені та він не підлягає вселенню у спірну квартиру, оскільки на це не має права. За ч.4 ст. 429 ЦПК України у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду. Враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду від 29.05.2018р. підлягає скасуванню та ухвалюється нове рішення - у відмові в задоволені позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved