Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що він, [PERSON], являється співвласником квартири [ADDRESS], яка належить йому, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вищезазначене підтверджується Свідоцтвом на право власності на квартиру (будинок) від 17 вересня 1996 року. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Володіння - це фактична наявність речі в господарстві власника та його можливість впливати на неї безпосередньо. Користування - це право вилучати з речей їхні корисні властивості. 4.1 ст. 369 ЦК України встановлює, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак, незважаючи на всі вищевказані норми чинного законодавства України, відповідач самовільно, без його згоди, змінила замки у вхідних дверях, чим позбавила його можливості володіти та користуватися квартирою, а також його речами та документами, які знаходяться у ній. Внаслідок незаконих дій відповідача він не має доступу до квартири [ADDRESS], через що змушений тимчасово проживати у своїх друзів, що створює для нього незручності. Він неодноразово звертався до відповідача із проханням видачі ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS], однак всі його намагання вселитися у належну йому квартиру залишились безрезультатно. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування розпорядження своїм майном. А тому у нього виникла потреба звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, нічого суттєвого не добавив, просить їх задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги свого довірителя та суду пояснив, що згідно ст.391 ЦК України, позивач [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпорядження своїм майном, вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.З8З ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 17.09.1996р., виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної (сумісної) власності - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2014р., виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №274. Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч.1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, а відтак суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved