Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 30 липня 2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами та будівлям на земельній ділянці, які розташовані за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Новоселівка 3, вул. Зелена, б. 39. Спадкоємцем після її смерті є позивач, який фактично прийняв спадщину, але в встановлений строк не оформив спадщину. Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами та будівлям, так як він в теперішній час не може оформити його на себе в порядку спадкування. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився. З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з належними до нього господарчими спорудами та будівлями, що знаходиться в с. Новоселівка 3, Ясинуватського району, Донецької області, по вул. Зеленій, номер 39 (а.с. 7). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] 30 липня 2012 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО № 065811, видане 02 серпня 2012 року виконкомом Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 9). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з належними до нього господарчими спорудами та будівлями, що знаходиться в с. Новоселівка 3, Ясинуватського району, Донецької області, по вул. Зеленій, номер 39 . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України). За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ НО № 281326, що видане Розівською Сільською радою Ясинуватського району Донецької області 07 травня 1976 року (а.с. 4) Судом установлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі номер 53799822 (а.с. 36-38.). Відповідно до ст. 1261 до першої черги спадкоємців належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Наразі доступу до документів Ясинуватської державної контори немає, і відповідно позивач позбавлений права оформити належну йому спадщину. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Позивач виконав всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але він позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежать. Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Відповідно до статті 1 Конституції Україна є правовою державою. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (стаття 3 Конституції України). В порушення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу Конвенції право власності позивача на спадкове майно порушено - через тимчасову окупацію окремих районів Донецької області, проведення на території Донецької області антитерористичної операції позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved