Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про встановлення факту простійного проживання зі с спадкодавцем. В обгрунутвання позову зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті даної особи відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Відповідачем [PERSON] , яка є матір`ю померлої, до нотаріуса подано заяву про прийняття спадщини \~ у встановлений законом строк. За наслідком звернення позивача із заявою про прийняття спадщини нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зауважує, що маючи зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , з 2000 року він фактично проживав із дружиною до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . Оскільки право на здійснення спадкування не визнається, позивач посилається на положення ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка визначає умови прийняття спадщини, та просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 19.02.2018 року по справі відкрите загальне позовне провадження. Внаслідок смерті відповідача [PERSON] ухвалою суду від 14.03.2018 року провадження по справі зупинене до визначення правонаступника, згідно ухвали від 03.10.2018 року провадження поновлене, до участі у справі як відповідача залучено [PERSON] - спадкоємця [PERSON] . В судовому засіданні позивач, представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] , заперечувала з приводу заявленого позову та зауважила на тому, що [PERSON] фактично проживала за адресою по [ADDRESS] , де здійснювала догляд за матір`ю. Позивач за даною адресою не проживав. Представник відповідача підтримав довірителя, звертав увагу на матеріалах цивільної справи № 295/10447/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, де змістом позовної заяви, поштовими повідомленнями про вручення судової кореспонденції, заявою про відкладення розгляду справи підтверджено проживання позивача за адресою по [ADDRESS] . Суд заслухав пояснення учасників, свідків, дослідив письмові докази по справі та прийшов до наступного висновку. Між позивачем [PERSON] та [PERSON] 01.06.1990 року укладено шлюб (прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] . Після смерті особи відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. від 28.12.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском визначеного шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. За висновком нотаріуса відповідно до даних довідки ПП «КВЖРЕП № 8» від 23.12.2016 року на момент смерті [PERSON] та за шість місяців до її смерті за адресою: [ADDRESS] зареєстровані особи були відсутні. Згідно зі ст. 1216 ЦК України \~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1221 ЦУК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд приходить до висновку про сукупну достатність доказів, які вказують на постійне місце проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків. Згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області зареєстрованим місцем проживання [PERSON] була адреса: [ADDRESS] . Повідомленням Комунальної установи Центральна міська лікарня № 2 вказано про перебування на обліку [PERSON] із визначеним за первинної формою медичної документації місцем реєстрації по [ADDRESS] та місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . З приводу зауважень представника відповідача про те, що медична картка із записами про місце проживання могла бути змінена безпосередньо позивачем, оскільки не є документацією суворої звітності, суд звертає увагу, що оглянутими копіями сторінок книги записів викликів лікарів додому підтверджено виклик лікарів за вищевказаної адресою 04.02.2014 року, 17.04.2015 року. Крім того, за даною адресою здійснено виклик лікаря після смерті [PERSON] , а саме 24.01.2017 року. Згідно медичної картки стаціонарного хворого при госпіталізації в стаціонар КУ ЦМЛ № 2 хворим [PERSON] супроводжуючу особу вказано дружину [PERSON] . За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку показанням свідків, суд, на підставі внутрішнього переконання, надає перевагу поясненням допитаних в судовому засіданні осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , свідчення яких узгоджуються за взаємним зв`язком із вищевказаними письмовими доказами. Свідки вказали на фактичне місце проживання позивача за адресою по [ADDRESS] , зауважили про відвідування такого місця проживання. З приводу пояснень свідка [PERSON] , який пояснив, що бачив [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , суд звертає увагу, що дане пояснення у своєму взаємозв`язку з іншими доказами може вказувати лише на обставини про відвідування [PERSON] своєї матері, яка проживала по [ADDRESS] . З приводу зауважень представника відповідача про підтвердження місця проживання позивача матеріалами, наявними у справі № 295/10447/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним зазначити, що відповідні документи (позовна заява із визначенням місця проживання сторони, поштові повідомлення про вручення судової кореспонденції на мі`я позивача [PERSON] ) вказують на зареєстроване місце проживання, що не є тотожним фактичному місцю проживанню. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29\~ЦК\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. З огляду на вищевикладене слідує, що позивач при зверненні до суду мав право вказати зареєстроване місце проживання як таке, куди повинна доставлятись судова кореспонденція. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи вищенаведені висновки суду, заявлений позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають \~до відшкодування\~з відповідача\~понесені позивачем\~судові витрати,\~розмір яких\~підтверджено квитанціями\~про сплату\~грошових сум. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved