Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про переведення прав кредитора у виконавчому зобов`язанні та стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтував тим, що 14.12.2017 року між [PERSON] та КС «СуперКредит» був укладений договір, згідно якого спілка надала [PERSON] грошові кошти в сумі 16000,00 грн., які він зобов`язався повернути в строк обумовлений договором та сплатити відсотки за користування кредитом. Виконання зобов`язання [PERSON] перед спілкою було забезпечено порукою, договір про яку був укладений в цей же день, поручителем по якому виступив [PERSON] . Зобов`язання перед кредитором [PERSON] не виконав, а тому з нього як з поручителя за рішенням третейського скік від 15.01.2019 року на користь спілки було стягнуто грошові кошти в сумі 25588,00 грн. В порядку виконання цього рішення з нього було стягнуто 17833,00 грн. На його звернення до [PERSON] з проханням компенсувати йому його витрати, які він поніс як поручитель, позитивного результату не дало, компромісу з цього питання вони не знайшли, тому він просить перевести на нього права кредитора в кредитному договорі №СК23/141/17/127/04СЗ від 14.12.2017 року, укладеного між СК «СуперКредит» та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 17833,00 грн. До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.12.2017 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №СК23/141/17/127/04СЗ, за умовами якого йому було надано кредит в сумі 16000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних. Для забезпечення виконання за даним договором між КС «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №23/141/17/127/04СЗ від 14.12.2017 року. Відповідно до умов даних договорів позивач взяв на себе прямі зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях боржника за кредитним договором №23/141/17/127/04СЗ від 14.12.2017 року Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.\~ Згідно зі ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~554\~ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.03.2020 року задоволено заяву КС «СуперКредит» про видачу виконавчого виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 17.01.2020 року у третейській справі за позовом КС «СуперКредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» суму в розмірі 21988,11 коп. та судовий збір в сумі 1051,00 грн. З інформації Новотроїцького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.11.2020 року №22187, вбачається, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження №58932520 від 17.04.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №824/209/2018 виданий 15.01.2019 року Київським апеляційним судом. В погашення заборгованості стягнуто 17833,67 грн. З них 15913,31 гр. основний борг, 1734,26 грн. виконавчий збір, 186,10 грн. витрати виконавчого провадження. Залишок заборгованості по виконавчому збору 824,64 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені наслідки наступають у разі повного виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою (ч.2 ст.556 ЦК України), за умови виконання зобов`язання поручителем відповідно до умов договору, поруки чи іншої домовленості сторін, укладеної відповідно до вимог закону. КС «СуперКредит» інформацією від 10.08.2021 року №2516/21 повідомлено, що з [PERSON] на підставі договору укладеного між КС «СуперКредит» та [PERSON] , між КС «СуперКредит» та [PERSON] ( виконавчий лист від 15.01.2019 року справа №824/209/2018)0 на загальну суму 25588,89 грн.), стягнуто з 25588,89 грн. Згiдно iз ч. 2 ст.\~556\~ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усi права кредитора в цьому зобов`язаннi, у тому числi й тi, що забезпечували його виконання. Тобто безпосередньо законом закрiплено право поручителя вимагати вiд боржника вiдновлення свого майнового стану, який зазнав змiн в результатi виконання ним обов`язку за боржника. Пiдтвердженням цього є також норма ч. 1 ст. 512 ЦК, якою встановлено вичерпний перелiк пiдстав замiни кредитора у зобов`язаннi, серед яких передбачено i виконання обов`язку боржника поручителем. Оскiльки перехiд до поручителя прав кредитора у зобов`язаннi пiсля виконання ним обов`язку боржника вiдбувається в силу прямої вказiвки в законi, будь-яких iнших дiй для переходу такого права вчиняти не потрiбно. При цьому слiд мати на увазi, що обсяг прав кредитора, якi переходять до поручителя у такому випадку, повинен вiдповiдати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов`язанням. Отже, правовідносини поруки передбачають можливість регресних грошових вимог поручителя до боржника, а не вимог щодо переведення прав кредитора та визнання права кредитора, оскільки таке право переходить до поручителя в силу закону за вказаних вище умов, а тому суд вважає, що в даному випадку між сторонами відсутній спір про право. Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині переведення на позивача [PERSON] права кредитора в кредитному договорі №СК23/141/17/127/04СЗ від 14.12.2017 року, укладеного між СК «СуперКредит» та [PERSON] , але вважає за можливе задовольнити позовну вимогу в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплаченої останнім, як поручителем, заборгованості за кредитним договором від 17.12.2017 року в сумі 17833,00 грн. де позичальником є [PERSON] . На підставі викладеного, на підставі ст.ст.512, 514, 526, 527, 544,556\~ЦК України та

Outcome: partial