Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики (розпискою) від 19 жовтня 2014 року. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що 19 жовтня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачеві [PERSON] 3500 доларів США та 42000,00 гривень зі строком повернення до 15 грудня 2014 року. При фактичному одержанні вказаної суми коштів [PERSON] було власноручно написано розписку в якій зазначалося про те, що [PERSON] отримав гроші та повернути позику зобов'язується до 15 грудня 2014 року. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, гроші не повернув. В позовній заяві позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики (за розпискою), а саме: 3500 доларів США, що на час звернення до суду з позовною заявою відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України (далі по тексту - НБУ) становить 55195,00 гривень, та 42000,00 гривень, а всього - 97195,00 гривень. Крім того, в позовній заяві позивач [PERSON] просить судові витрати покласти на відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики (за розпискою) від 19 жовтня 2014 року, а саме: 3500 доларів США відповідно до офіційного курсу валют НБУ на час ухвалення рішення суду та 42000,00 гривень. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити та пояснив, що відповідачеві [PERSON] надавав в оренду торгівельний кіоск та за час ведення бізнесу довіряв відповідачеві [PERSON], оскільки ніяких непорозумінь між ними не виникало. Тому, коли відповідач [PERSON] звернувся до нього з проханням позичити гроші на лікування дружини, він погодився та передав відповідачеві 3500 доларів США та 42000,00 гривень, а відповідач [PERSON] написав розписку про отримання грошей та обіцяв повернути позику до 15 грудня 2014 року. Після 15 грудня 2014 року гроші відповідач [PERSON] не повернув. Коли він звертався до відповідача [PERSON] з вимогою повернути гроші, то [PERSON] йому повідомив про те, що померла його мати та він не може повернути гроші. Пізніше йому стало відомо, що мати відповідача жива та його дружина не лікувалася, а тому він звернувся в міліцію з відповідною заявою. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3500 доларів США у національній валюті України відповідно до офіційного курсу НБУ на час ухвалення судом рішення та 42000,00 гривень, а також судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. ). Причини неявки відповідач не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду справи чи проведення судового засідання без його участі до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ч. 2 ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з розписки (а.с. 5) відповідач [PERSON] 19 жовтня 2014 року отримав від позивача [PERSON] 3500 доларів США та 42000,00 гривень, які зобов'язувався повернути до 15 грудня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено під час розгляду справи відповідач [PERSON] позику (грошові кошти) позивачеві [PERSON] не повернув. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів за договором позики (за розпискою) в розмірі 3500 доларів США та 42000,00 гривень. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] позику в частині стягнення 3500 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ на час ухвалення рішення суду. Згідно повідомлення НБУ (а.с. ) станом на 12 березня 2015 року НБУ був встановлений курс 1 долара США, що дорівнював 21,55 гривень. За таких обставин, станом на 12 березня 2015 року 3500 доларів США становить 75425,00 гривень (3500 доларів США за курсом НБУ станом на 12 березня 2015 року - 21,55 гривень = 3500х21,55 = 75425,00 гривень). Загальна сума заборгованості за договором позики (розпискою) від 19 жовтня 2014 року становить 117425,00 гривень (3500 доларів США=75425,00 гривень + 42000,00 гривень = 117425,00 гривень). З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 117425,00 гривень боргу за договором позики (за розпискою) від 19 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 971,96 гривень суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). Крім того, суд задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] в розмірі 117425,00 гривень, а згідно вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за вирішення спорів майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% від суми позову, що виходячи з 117425,00 гривень становить - 1174,25 гривень. На час подання до суду позовної заяви позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір відповідно до проведеного розрахунку позовних вимог, в розмірі 971,76 гривень. А отже, різниця розміру судового збору, що належить до сплати становить 202,29 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, то різницю розміру судового збору, що належить до сплати - 202,29 гривень, суд стягує з відповідача [PERSON] Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved