Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, вказав, що він, згідно договору купівлі - продажу від 29.08.2003 року є власником будинку [ADDRESS] . З [PERSON] він шлюб розірвав 22.02.2007 року, і з цього часу остання в ньому не проживає. Добровільно виписатись не бажає. Реєстрація [PERSON] в належному йому будинку порушує його майнові права та не дає змоги вільно розпоряджатись своїм майном, зокрема, оформити субсидію. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позов підтримав і підтвердив обставини викладенні в ньому. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала і суду пояснила, що спірний будинок вона з відповідачем придбавали у шлюбі. Даний будинок вони мали намір розділити. З цього приводу вона раніше зверталась до суду в 2007 році з позовом про поділ майна подружжя, однак, із-за обіцянки [PERSON] сплатити вартість належної їй Ѕ частки вона відмовилась від позову. [PERSON] ввів її в оману і не сплатив грошової компенсації за належну їй половину спірного будинку. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволеню не підлягає. Судом встановлено, що 12 жовтня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Сестринівській сільській раді Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №6, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження (а.с. 36). [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] , що підтверджується, копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18 січня 2019 року, актовий запис №2 (а.с.35). Згідно договору купівлі - продажу від 29.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Даніловою І.В., сторонами, в період шлюбу, було придбано у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , однак, як покупець, у вищевказаному договорі вказаний [PERSON] (а.с.3). Право власності за [PERSON] за вищевказаним договором купівлі - продажу було зареєстроване 10.09.2003 року, тобто, також, в період перебування сторін у шлюбі, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким ОБТІ (а.с.4). Як вбачається з адресної довідки від 26.07.2019 року, [PERSON] з 05.05.2006 року зареєстрована в будинку [ADDRESS] (а.с.19). 22 лютого 2007 року, шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Козятинського МРУЮ Вінницької області, актовий запис № 53 (а.с.9), і саме, з цієї дати [PERSON] не проживає у спірному будинку, що підтверджується комісійним актом від 07.09.2011 року (а.с.25) та довідкою Сестринівської сільської ради Козятинського району № 33 від 24.07.2019 року (а.с.10). Відповідно до ст. 60 ч. 1 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Дана норма також кореспондована у ст. 368 ЦК України. Тобто, в даному випадку, незалежно на кого з подружжя реєструвався договір купівлі - продажу спірного житлового будинку, даний будинок в рівних частках належить кожному з колишнього подружжя [PERSON] . Відповідно [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] і має право, відповідно до ст. 317 ЦК України на володіння користування та розпорядження частиною вищевказаного будинку. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. З огляду на вище дослідженні обставини, у суду відсутні законні підстави визнавати [PERSON] , як співвласника вищевказаного будинку, такою, що втратила право на користування ним. В зв?язку з відмовою в позові відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed