Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником будинку №154 «А» по вулиці Московська в місті Узин Білоцерківського району Київської області. Відповідач [PERSON] син позивача, зареєстрований за адресою [INFO] «А»,\~ м. Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., однак фактично не проживає у вказаному будинку з 2015 року. Факт реєстрації останнього за вказаною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку №154 «А» по вулиці Московська в місті Узин Білоцерківського району Київської області. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що будинок №154 «А», що знаходиться по вулиці Московська в місті Узин Білоцерківського району Київської області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 08.09.83 року, зареєстрованим за №2755. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], [INFO] є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-БК №364888. З 2015 року по даний час відповідач не проживає в даному житловому приміщенні, однак зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідкою № 02-21-22/3347 від 04.10.2018 року, виданою Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, довідкою № 02-21-22/3415 від 08.10.2018 року про фактичне місце не проживання, виданою Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області та актом про фактичне місце не проживання в м. Узин від 05.10.2018 року. Крім того, як вбачається з наданої відповідачем довідки від 06.12.2018 року № 7, [PERSON] з 23.06.2015 року по теперішній час працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СВАП ІЖЕНІРІНГ» начальником технологічного відділу в м. Москва Російської Федерації. За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням в будинку №154 «А» по вулиці Московська в місті Узин Білоцерківського району Київської області, оскільки не проживає у вказаному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачкем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved