Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2006 року помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 417 по вул.Нижня, що в с.Козаччина Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначив, що на спадщину після смерті брата він претендує як спадкоємець за законом. \~ \~ \~ \~Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Козаччина по вул.Нижня, 417 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, а позовні вимоги задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 24 листопада 1999 року в с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-ИД № 088251, виданим 25 листопада 1999 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею на день її смерті, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №697 від 23.08.2018 року. 25 жовтня 2006 року в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області помер рідний брат позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серія 1-ИД № 034272, виданим 27 жовтня 2006 року виконкомом [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 417 по вул. Нижня, що в с.Козаччина Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач прийняв, оскільки проживав разом з ним в одному будинковолодінні, крім того 13 серпня 2007 року позивач подав заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на підставі якої до майна померлого було заведено спадкову справу за №698 від 13.08.2007 року та цього ж числа видано свідоцтво. Крім того, [PERSON] від імені позивача [PERSON], представник такого, 11 червня 2018 року звернулася до нотаріальної контори із заявою щодо видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Нижня, 417 в с.Козаччина Борщівського району, однак нотаріусом у цьому їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлому та наступної належності позивачу як спадкоємцеві згідно закону. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №497/02-14 від 11.06.2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 698/2006, відкритої до майна померлого [PERSON]. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі [PERSON] та [PERSON], відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вони та позивач [PERSON], були його членами. Головою двору була [PERSON], а відтак власником цілого будинковолодіння. Наведене стверджено довідкою [PERSON] сільської ради №699 від 23.08.2018 року, випискою з по господарської книги №10 за 1991-1995 роки. Окрім того встановлено, що після смерті матері [PERSON], її син [PERSON], який прийняв спадщину, фактично набув право власності на ціле спірне будинковолодіння. Згідно архівної копії з рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів 22 скликання третьої сесії №13 від 23.03.1995 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 55 га, з них 0, 14 для обслуговування житлового будинку та 0, 41 га для ведення особистого підсобного господарства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №497/02-14 від 11.06.2018 року, а також з матеріалів спадкової справи №698/2006, відкритої до майна померлого [PERSON]. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 02 липня 2018 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 417 по вул.Нижня в с.Козаччина Борщівського району становить 300227 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved