Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся 26 жовтня 2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ З позовної заяви [PERSON]М вбачається, що 10 вересня 2008 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,70 га (кадастровий номер 5323680400:00:003:0042), яка розташована на території Воронинцівської сільської ради Оржицького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що право на спадкування за законом після померлого [PERSON] отримали спадкоємці першої черги: він, син померлого, та відповідач [PERSON], онука [PERSON]В, спадкоємиця згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України за правом представлення свого померлого 26.05.2001 року батька [PERSON]. Як вказує позивач, внаслідок збігу складних життєвих обставин, істотних труднощів він фактично був позбавлений реальної можливості вчинити юридично значущі дії для оформлення спадщини. Так, у нього не було змоги належним чином підтвердити свою особу при зверненні із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини та упродовж шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття у позивача був відсутній паспорт громадянина України. Вказаний документ уповноваженим органом йому не видавався з причини відсутності даних щодо його належності до громадянства будь-якої країни. Спір про його громадянство виник внаслідок того, що на момент проголошення незалежності України, а також на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство», він перебував на строковій військовій службі з 11.06.1991 року по 19.05.1992 року на території колишнього Радянського Союзу, а після його розпаду на території Російської Федерації. З метою підтвердження факту належності до громадянства України позивачу необхідно було отримувати відповідні довідки, в тому числі з військкомату та військових частин, у яких він перебував під час несення строкової військової служби. На його запити зазначені установи інформацію йому не надавали, а при особистому зверненні уповноважені посадові особи цих органів усно пояснювали, що документація про військовий стан та військовозобовязаних тих часів взагалі не збереглася. Окрім того, чисельні поїздки в пошуках необхідних документів потребували матеріальних затрат. На момент відкриття спадщини позивач не був працевлаштований та не мав будь-яких джерел доходу. Позивач вважає, що він через поважні причини пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 10 вересня 2008 року терміном 1 місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати по сплаті судового збору просив залишити за ним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.\~ Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав та пояснив, що відсутність паспорта громадянина України, не було обєктивною перешкодою для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки таку заяву можна було надіслати нотаріусу і поштою, не був обєктивною перешкодою для вчасного подання заяви про прийняття спадщини і тяжкий матеріальний стан позивача зважаючи на невеликий розмір відповідного державного мита та послуг поштового звязку. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши\~ докази у справі, проаналізувавши їх і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що10 вересня 2008 року помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Воронинцівської сільської ради Оржицького району Полтавської області видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 7). З 1994 року та на день своєї смерті [PERSON] проживав без реєстрації на території Воронинцівської сільської ради за адресою: с. Воронинці, вул. Центральна, 80 Оржицького району Полтавської області в будинку, що належав громадянці [PERSON] (а.с. 8-9). З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га на території Воронинцівської сільської ради. Кадастровий номер земельної ділянки 5323680400:00:003:0042 (а.с. 10, 48). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с. 55). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], яка до одруження мала прізвище «Марченко» є спадкоємцями першої черги після [PERSON] (а.с. 11-14). \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] звертався до Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області з приводу видачі паспорта громадянина України замість утраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, проте не встановлено належності до будь-якої країни (а.с. 15). Згідно довідки, виданої Оржицьким РС УДМС України в Полтавській області від 18.10.2016 року, [PERSON], [INFO] паспортом громадянина України Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області за період з 14.08.1996 року по час видачі довідки не документувався (а.с. 16). Судом були оглянуті оригінали військового білета позивача (а.с. 17-24), його трудових книжок БТ № 6372866 та УКР № 2800292 (а.с. 27-32). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (у редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця та протягом шести місяців після його смерті), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882 (яка діяла на момент смерті спадкодавця та протягом шести місяців після його смерті), якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Таким чином, твердження сторони позивача про те, що позивач був обєктивно позбавлений можливості вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини через відсутність у нього на той час паспорта громадянина України суд не приймає до уваги. Відповідно до п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882 (яка діяла на момент смерті спадкодавця та протягом шести місяців після його смерті), при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення водія, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, та ін.). Таким чином, твердження сторони позивача про те, що позивач був обєктивно позбавлений можливості вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини через відсутність у нього на той час паспорта громадянина України суд не приймає до уваги. Суд критично відноситься до твердження сторони позивача про те, що однією з причин пропуску строку прийняття спадщини був тяжкий матеріальний стан позивача зважаючи на невеликий розмір послуг поштового звязку та відповідного державного мита. Крім того, позивач в судовому засіданні повідомив, що після смерті батька мав певні доходи. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що [PERSON] не доведено, що він з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] При таких обставинах справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed