Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період часу 24 квітня 2010 року по 18 березня 2020 року він та відповідач [PERSON] , перебували в шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 березня 2020 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Син, [PERSON] , залишився проживати разом з матір`ю. Згідно з судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року по цивільній справі № 645/1037/20 з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше розміру, визначеного ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, починаючи з вересня 2020 року дитина проживає разом зі ним, та між ним та відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Він офіційно працевлаштований та працює в Харківському відділенні ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» на посаді регіонального менеджера з розвитку продажу кегового пива. При цьому, матеріально забезпечує дитину: сплачує аліменти на утримання сина та бере участь в додаткових витратах на дитину, а саме купує одяг для сина, сплачує вартість проходження курсів з робототехніки та програмування «Robocode», поповнює мобільний рахунок, сплачує вартість стоматологічних послуг тощо. Також піклуюся про здоров`я сина, [PERSON] , відвідує разом з дитиною лікаря. Також з метою оздоровлення та відпочинку дитини, [PERSON] , він та син в період з 07.11.2020 р. по 10.11.2020 р. здійснили подорож до Єгипту. Йому на праві власності належить Ѕ частка трикімнатної квартири [ADDRESS] . Таким чином, він має можливість забезпечити дитину житлом. У вказаній квартирі створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, обладнана кімната, щоб син, міг мати здоровий сон, відведено місце для навчання, проведення дозвілля дитини. Він не зловживаю спиртними напоями, не вживає наркотичних засобів, не перебуває на обліку у психіатра. Просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] за місцем проживання батька - [ADDRESS] . На адресу суду від представника відповідача Дзигівської Ю.А. надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі з мотивів наведених в самому відзиві. Від представника позивача Фроленко В.В. надійшла відповідь на відзив в якому остання просила суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 17.02.2021 року клопотання представника позивача адвоката Фроленко Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через мережу EasyCon задоволено. Вирішено проводити судові засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через мережу EasyCon. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.04.2021 року клопотання представника відповідача Дзигівської Юлії Анатоліївни, яка діє в інтересах [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через мережу EasyCon задоволено. Вирішено проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через мережу EasyCon. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.04.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача Дзигівської Юлії Анатоліївни про направлення справи №419/2478/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова відмовлено. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 25.05.2021 року зустрічну позовну заяву Дзигівської Юлії Анатоліївни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради залишено без руху. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.05.2021 року клопотання представника відповідача адвоката Дзигівської Юлії Анатоліївни, яка діє в інтересах [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова задоволено. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 17.06.2021 року прийнято зустрічний позов Дзигівської Юлії Анатоліївни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради. В судовому засіданні представник позивача Фроленко В.В. просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] відмовилась від поданої нею зустрічної позовної заяви, оскільки визнає позов [PERSON] та вважає, що позов слід задовольнити. Дитина наполягає на тому, що хоче проживати з батьком, а вона як мати не маже не підтримати бажання дитини, оскільки не хоче його травмувати. Син тиждень живе разом з батьком. Представник відповідача Дзигівська Ю.А. в судовому засіданні підтримала позицію відповідача [PERSON] . Представник третьої особи Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, виходив з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 24.04.2010 року, який в подальшому було розірвано, що підтверджується копією рішення фрунзенського районного суду м. Харкова справа № 645/1038/20 (а.с. 12-13). Відповідно до копії довідки виданої ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» [PERSON] працює на посаді регіонального менеджера з розвитку продажу кегового пива з 19.04.2010 року по теперішній час (а.с. 15). Відповідно копії довідки про доходи виданої ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» [PERSON] має дохід за період 01.10.2019 по 30.09.2020 року у сумі 493680,87 грн. (а.с. 16). На обліку нарколога, психіатра [PERSON] не перебуває, що підтверджується копіями відповідних сертифікатів (а.с. 31-32). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечить інтересам дитини, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, віку дитини, визнання позовних вимог позивачем, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Згідно ст.255 ч.1 п.4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Outcome: approved