Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 17.06.2020 року, в якій просить суд стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі ј частки усіх видів його доходів щомісячно на його користь, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше ніж досягненням 23 років. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що він [PERSON] народився, [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , який є відповідачем у справі. Його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підстав рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2010 року. За позовом його матері з відповідача на ї користь були стягнуті аліменти на його утримання та старшої сестри у розмірі 1/3 частини його доходів. [INFO] він досяг повноліття у зв`язку із чим припинилась виплата аліментів. На теперішній час він навчається на денній формі навчання за контрактом на 1 курсі факультету «Економіки управління» в Криворізькому економічному інституті ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» з терміном навчання 4 роки. Він проживає разом з матір`ю та фактично перебуває на її утриманні. Його мати не має можливості повноцінно матеріально утримувати його, оскільки навчання є платним, а тому коштів на навчання та інших потреб, в тому числі побутових, як то харчування, одяг, користування транспортом , придбання навчальної літератури, посібників - недостатньо. Оскільки, він не навчається стаціонарно, а тому не має можливості працевлаштуватися, стипендії він теж не отримує. Відповідач має можливість його матеріально утримувати, скільки працює та отримує постійну заробітну плату. Інших неповнолітніх дітей або поновлітніх дітей, які продовжують навчання на утриманні не має. Добровільно батько матеріальну не надає, тому він вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 28.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2010 року у справі №2-2655/10 (а.с. 6). [INFO] народився [PERSON] , який є позивачем по справі та рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 26.06.2002 року (а.с.5). Згідно виконавчого листа Центрально-Міського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-2383/2011 від 03.10.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей до досягнення дітей повноліття (а.с. 7). На теперішній час позивач [PERSON] досяг повноліття та відповідно до довідки Криворізького економічного інституту ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» №07/38-798 від 09.06.2020 року (а.с.8) [PERSON] є студентом 1 курсу групи ПТБД-19-1 факультету економіки та управління денної форми навчання, за кошти фізичних осіб, термін навчання 4 роки, за рівнем освіти бакалавр (а.с. 8). Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як, вказував позивач, що не оспорював відповідач, син проживає разом з матір`ю [PERSON] . Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , навчається за денною формою навчання, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено, оскільки останній є працездатною особою. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1 ст.182 СК України мають значення при визначенні розміру аліментів, а також визнання відповідачем заявленого позивачем розміру аліментів на утримання повнолітнього сина,я кий продовжує навчання, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання їх повнолітнього сина, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 17.06.2020 року та до досягнення сином 23-річного віку, але не більше, ніж до закінчення ним навчання, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. слід покласти на відповідача шляхом його стягнення з [PERSON] в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved