Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» про визнання його кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк» на суму 51 777,56 дол. США та зобов'язати ліквідатора ПАТ «Брокбізнесбанк» включити його у четверту чергу реєстру акцептованих вимог кредиторів. В обґрунтування вимог вказує, що між ним та відповідачем були укладені договори банківського строкового вкладу на загальну суму 72 005,00 доларів США. Згідно постанови правління НБУ від 10.06.2014 року за №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року №45 про початок здійснення процедури ліквідації банку, яке було опубліковане 14.06.2014 року. Вказав що у період з 11.06.2014 року по 18.07.201 року перебував у відпустці на відпочинку в м.Анталія Туречинна. 24 липня 2014 року звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання вимог кредитора, однак отримав відмову за пропуском встановленого Законом строку. Посилаючись на наведене, поважність причин пропуску строку та неправомірність дій банку, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» було укладено Договір № D_190663325 «Банківського строкового вкладу (Депозиту) (Вклад «Капітал»)., згідно умов п. 1. 2 якого позивач передав, а Банк прийняв на Рахунок грошові коти в сумі 10 005,00 дол. США. 05 грудня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено Договір № D_190665351 «Банківського строкового і кладу (Депозиту) (Вклад «Капітал»). У відповідності до вимог п. 1.2. даного договору банк отримав від позивача вклад на суму 12 000,00 дол. США. 25 грудня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено Договір № D_190680627 «Банківського строкового вкладу (Депозиту) (Вклад «Капітал»), згідно умов якого банк прийняв від позивача вклад на суму 20000, 00 дол. США. 16 січня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено Договір № D_190704272 «Банківського строкового вкладу «, згідно умов п. 1.2 якого позивач вніс на рахунок банку вклад на суму 30000,00 дол. США. Згідно постанови правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариств «БРОКБІЗНЕСБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації БРОКБІЗНЕСБАНКУ». 14 червня 2014 року в газеті «Урядовий кур'єр» за № 106 та газеті «Голос України» за №113 було опубліковано відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи. З копії закордонного паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 13.02.2008 року встановлено, що у період з 11.06.2014 року по 18.07.2014троку позивач перебував в м.Анталія Туреччина. 23 липня 2014 року [PERSON] подав уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» п. Куреному О.В. заяву про визнання вимог кредитора». 23.04.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 20 227, 44 доларів США. Листом від 25 липня 2014 року № 8391/к1004 банк відмовив позивачу у визнанні вимог кредитора, оскільки заява подана по спливу 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Із виписки по рахунку [PERSON] за період 01.01.2014 року по 16.09.2014 року встановлено, що загальна сума коштів позивача на рахунку у банку складає 72 005,00 доларів США. 23.04.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 20 227, 44 доларів США. Залишок по рахунку складає 51 777,56 доларів США. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Згідно з вимогами ч. 9 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. Відповідно до вимог п.95 ч.1 ст. 14 ЦК України кредитор - це юридична або фізична особа, яка має підтверджені у встановленому порядку вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, у тому числі щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також контролюючі органи - щодо податків та зборів. Положеннями ч. 1 ст. 112 ЦК України встановлено черговість задоволення вимог кредиторів: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Судом встановлено, що позивач є вкладником Публічного акціонерного товариств «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму 72 005,00 дол. США. 14 червня 2014 року в газеті «Урядовий кур'єр» за № 106 та газеті «Голос України» за №113 було опубліковано відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи. З копії закордонного паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 13.02.2008 року встановлено, що у період з 11.06.2014 року по 18.07.2014троку позивач перебував в м.Анталія Туреччина. 23.07.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою та просив включити його в реєстр кредиторів для отримання грошових коштів за вкладами в банківській установі, оскільки у період з 11.06.2014 року по 18.07.2014 року позивач перебував в м.Анталія Туреччина . 23.04.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 20 227, 44 доларів США. Залишок по рахунку позивача складає 51 777,56 доларів США та банком відмовлено у включенні вимог позивача до реєстру акцептових вимог кредиторів. В силу вимог ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 317, ч. 1, 2 ст. ст. 319, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання позивача кредитором банку та зобов'язати ліквідатора публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» включити [PERSON] в четверту чергу реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк». Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Представник відповідач у судове засідання жодного не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності позовних вимог та заперечень щодо позовних вимог . На підставі наведеного,

Outcome: approved