Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 19.12.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач позичив відповідачу кошти у сумі 29000 грн. зі строком повернення до 19.02.2018 року. У відповідності до п. 2 договору позики відповідач зобовязаний був повернути позивачу черговий платіж за договором у сумі 2071 грн. в строк до 19.01.2017 року. Відповідач не повертає вищезазначений борг, хоча позивач неодноразово звертався з вимогою виконання боргового зобовязання. 14.09.2017 року позивачем було надано заяву про збільшення позовних вимог згідно якої позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на договором позики у сумі 29000 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу в сумі 34800 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача, представника позивача вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 29000 грн. зі строком повернення до 19 лютого 2018 року з оплатою рівними частинами в сумі 2071 грн. щомісячно, до 19 числа кожного місяця. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт укладення договору та отримання грошей підтверджується договором позики від 19.12.2016р., підписаним [PERSON], згідно з яким останній отримав від [PERSON] гроші в сумі 29000 грн. з терміном повернення до 19.02.2018 року з оплатою рівними частинами в сумі 2071 грн. щомісячно, до 19 числа кожного місяця. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов»язання за вказаним договором не виконав. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до ч.1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та судових витрат по справі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подачу позову в сумі 640,00 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 320, 00 грн., всього 960 (девятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Outcome: approved