Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що відповідачем було неодноразово поширена шляхом подання заяви у письмовому вигляді до органів поліції, прокуратури, управління боротьби з організованою злочинністю та різні неправдиві повідомлення по с. Підгороднє та с. Драганівка і підбурюючи інших учасників с/г товариства до підписання колективного звернення і останнє це подана заява до адміністративного суду за підписом адвоката Баранець O.A. змусила його звернутися до суду в захист честі, гідності та ділової репутації. \~ \~ \~ \~ Поширення, щодо нього зазначеної недостовірної інформації, а саме: « що він продав їхнє майно, не заключив з ними ніяких договорів, користуюся їхнім майном, заволодів територією старого току, незаконно виготовив технічні паспорти на споруди, отримує орендну плату, сам наживається на їх майні, підробляв рішення зборів), всі заяви які були написані розслідувалася органами міліції і під час перевірки дані факти не підтвердилися. [PERSON] та [PERSON] ніякого відношення до нього не мають і він не отримував їхнє майно і вони його не вповноважували на це та будь яких доручень йому не давали і наскільки йому відомо, що [PERSON] та Рижик отримали майнові сертифікати в кінці 2018 року, і їхні майнові права із його боку не були порушені, це все видумки. Зазначена інформація, є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності та завдає йому моральної шкоди. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації [PERSON] інформацію поширену відповідачами [PERSON] в колективному зверненні від 07.02.2017, адресованого Тернопільському РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, місцевій прокуратурі та колективне звернення в управління боротьби з організованою злочинністю від 20.03.2017; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 42 000.00 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивача зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просить його задовольнити. Представник відповідача подав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав повністю і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що звернення громадян із скаргами, заявами, позовами не є приниженням честі, гідності та ділової репутації. У зв`язку з цим, просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволені позову. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволені позову\~ виходячи з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 07.02.2017 жителі с. Драганівка та с. Підгороднє Тернопільського району [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підписали колективне звернення адресованого керівнику місцевої прокуратури, начальнику Тернопільському районного відділення поліції в Тернопільській області, наступного змісту: Ми власники майна, яке було виділене нам при розпаюванні ТзОВ «Драганівка» з метою захисту своїх прав просимо [PERSON] в межах ваших повноважень розглянути наше звернення і вжити заходів до гр. [PERSON] , жителя с. Драганівка Тернопільського району, який без нашої згоди, немаючи ніяких договорів оренди з нами на наше майно, а саме: приміщення старого току обгородив панельним забором і користується даним приміщенням як власник, не віддає нам законне майно. Просимо вашого втручання та повернення нам нашого законного майна, а саме: приміщення старого току. Якщо наше звернення буде вами відхилене, ми змушенні будемо звертатися зі зверненнями в Адміністрацію Президента України, у вищестоящі правоохоронні органи, ЗМІ. Вказане колективне\~звернення було\~подано 15.02.2017\~в Тернопільську\~місцеву прокуратуру.\~ \~ \~ \~ Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів про звернення [PERSON] в управління боротьби з організованою злочинністю та до Тернопільського районного\~відділення поліції\~в Тернопільській\~областіпозивач не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не приймає до уваги інших доказів наявні в матеріалах справи, оскільки вони не стосуються предмету доказування. Допитані у судовому засіданні свідки не повідомили обставин, що стосуються предмету доказування. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з частиною першою статті\~28, частиною четвертою статті\~32 Конституції України\~кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до частини першої\~статті 34\~Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 201 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція)\~кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право\~включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.\~Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками\~і відповідальністю,\~може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема,\~для захисту репутації чи прав інших осіб. Відповідно до\~статті 68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права\~і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Відповідно до статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.\~\~ Відповідно до частини першої\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно зі\~статтею 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно зі\~статтею 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно із частиною першою\~статті 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Із роз`яснень, викладених в пункті 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~вбачається, відповідно до\~статті 40 Конституції України\~усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого\~статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Враховуючи, що відповідач у своєму зверненні просив провести перевірку вказаних ним фактів, реалізувавши своє право на звернення. Зі змісту звернення убачається, що відповідач звернувся до Тернопільської місцевої прокуратури із заявою про неправомірні дії позивача, як до компетентного органу, який уповноважений провести таку перевірку, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію позивача. Згідно зі\~статтею 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно зі\~статтею 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Наведені у частині першій статті\~277\~і\~статті\~280 ЦК України\~способи захисту є самостійними способами правового захисту, закон не передбачає похідного характеру вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та не обумовлює\~\~стягнення моральної шкоди вирішенням судом питання щодо спростування недостовірної інформації. Відповідно до\~статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з приниженням честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі статтями\~94,\~277 ЦК України, частиною четвертою\~статті 32 Конституції України, статтею 10 Конвенції кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Відповідно до частини першої\~статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання інформації недостовірною, суд вважає,що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача не були порушенні відповідачами, а тому слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі\~статтею 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed