overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вищезазначеним позовом про визнання права власності на житловий будинок з прибудинковими господарськими спорудами в порядку спадкування, які знаходяться по [ADDRESS] та належить померлій [INFO] матері [PERSON] посилаючись на те, що після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з прибудинковими господарськими спорудами. Зазначений житловий будинок належить померлій матері, яка за життя склала заповіт, яким заповідала житловий будинок онукові [PERSON], однак він подав до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від спадщини, інша спадкоємиця за законом не виявила бажання успадкувати спадкове майно. Далі, в позові позивач зазначив, що він звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, але державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, які засвідчують право власності померлої [PERSON] на житловий будинок. Документи про право власності на об'єкт нерухомості за життя спадкодавць [PERSON] не виготовила. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов позивача визнали та прохали задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з прибудинковими господарськими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину є позивач [PERSON] Відповідно до технічного паспорта на домоволодіння вбачається, що замовником технічного паспорту на домоволодіння по вищезазначеній вулиці є позивач [PERSON] Згідно до виписки з погосподарської книги Пашківської сільської ради вбачається, що головою вищезазначеного догосподарства є [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні документи які засвідчують право власності померлої [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки спадкодавець [PERSON] належним чином не здійснила реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно, так як померла, однак вищезазначене майно є спадковим, а тому відповідно до ст.ст. 392, 1258, 1261 ЦК України за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на вищезазначене спадкове майно, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд із вказаними позовними вимогами. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов»язаною із потребою у обгрунтуванні доводів сторін на що може бути затрачено значний проміжок часу суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі наведенного, ст.ст. 391-393 ЦК України, ст.ст. 60, 61, СК України, ст.152 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що він є власниками квартири [ADDRESS]. У цьому приміщення зареєстрований він та відповідач, котрий є його сином. З квітня 2014 року відповідач добровільно залишив це приміщення і переїхав до квартири батьків дружини. З цього часу більше там не проживає. У цій квартирі відсутні його речі, участі в утриманні цього майна він не бере. Саме тому, вважає позивач, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним помешканням. У судове засідання позивач не зявився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності. У ній також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду, відтак, відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке: 17 січня 2008 року позивач отримав у дарунок квартиру [ADDRESS]. Про це свідчить фотокопія договору дарування квартири від 17 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON]; зареєстрованого в реєстрі за № 110 та фотокопією свідоцтва про заміну імені, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 17 грудня 2009 року. 03 квітня 2014 року, 12 червня 2015 року та 17 серпня 2016 року комісією в складі головного інженера, майстра дільниці та паспортиста ДП «Благоустрій-1» було складено акти у яких зафіксовано, що у квартирі [ADDRESS] Я.Т. не проживає, його особистих речей в цій квартирі не виявлено. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є сином позивача. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України). Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідач у вказаній квартирі не проживає більше одного року. Доказів поважності підстав такого непроживання суду надано не було, як і не наведено фактів наявності домовленості між позивачем та відповідачем, що стосувалась би зазначених обставин. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача з вини відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. У цьому помешканні зареєстрований він та відповідач, котра є його дочкою. З 2014 року відповідач не проживає у вказаній квартирі, хоча жодних перешкод ніхто їй не чинить; там відсутні її особисті речі. [PERSON] тому, вважає позивач, відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування зазначеним помешканням. У судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляду справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За відсутності заперечень позивача, суд приходить до переконання про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке: як вбачається з довідки ДП «Фаворит-3» № 1348 від 21 квітня 2017 року квартира [ADDRESS] є державною власністю. У ній зареєстровані позивач та його дочка відповідач. 06 квітня 2017 року комісія в складі паспортистів ДП «Фаворит-3» та майстра дільниці, за участі свідків-сусідів [PERSON], [PERSON] склали акт обстеження квартири [ADDRESS] під час якого встановлено, що відповідач зареєстрована, однак не проживає у даному помешканні. Згідно з вимогами ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідач у вказаній квартирі не проживає більше шести місяців. Доказів поважності підстав такого не проживання суду надано не було. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням, тобто задоволення позову. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. Ця квартира не приватизована та перебуває у комунальній власності. У цьому помешканні зареєстрований він та відповідачі, котрі є його дітьми. З 2005 року відповідачі не проживають у вказаній квартирі, хоча жодних перешкод ніхто їм не чинить, там відсутні їх особисті речі. Саме тому, вважає позивач, відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування зазначеним помешканням. У судовому засіданні позивач підтримав вказані вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідачі є громадянами [PERSON] Штатів Америки. Проживають там на постійній основі. Паспортів громадян України не мають, а тому знятись з реєстраційного обліку з вказаного житлового приміщення у них немає змоги. За таких умов у нього наявний лише один спосіб захисту своїх порушених житлових прав судовий, вказує позивач. Відповідачі у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких також вказують, що позовні вимоги визнають. Суд, заслухавши пояснення позивача, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке: частиною 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з довідки ДП «Авторитет» № 1-346 від 12 червня 2017 року квартира [ADDRESS] є державною власністю. У ній зареєстровані позивач та відповідачі. Як вбачається з фотокопій паспортів відповідачів, вони є громадянами [PERSON] Штатів Америки. Згідно з вимогами ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідачі у вказаній квартирі не проживають більше шести місяців. Доказів поважності підстав такого не проживання суду надане не було. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. За даних обставин судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачами суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, більше того, в даному випадку мають місце порушення прав позивача з вини відповідачів, які підлягають захисту, шляхом визнання останніх такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд із заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем першої черги на майно померлого батька, а відповідачі по справі є спадкоємцями п`ятої черги, які у встановлений законом строк прийняли спадщину, звернувшись із заявами до нотконтори. У встановлений законом шестимісячний строк не прийняв спадщину, так як не знав про смерть батька. Його батьки розлучилися 11.10.1988 року, коли його мати була вагітна ним. Рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 25.04.2005 року його батька було позбавлено батьківських прав, і про його смерть він дізнався в травні 2019 року. Тому, вважає, що пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин. Крім того, його прізвище записано в паспорті, як - « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть батька записано прізвище останнього записано - « [PERSON] ». На даний час виникла необхідність в оформленні спадкових прав, а тому, він вимушений звернутись до суду з даним позовом, зокрема і для встановлення факту родинних відносин з померлим батьком, оскільки його прізвище та прізвище його батька різняться. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали і підтвердили обставини викладенні в ньому. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовними вимогами [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2013 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1162. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2006 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №017144, виданого 07.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №479. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року, що стверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 10.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1062. Від даного шлюбу у сторін народилася син [PERSON] [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1991 року, що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ИД №494340, виданого 19.10.1991 року Відділом ЗАГСу міськвиконкому м.Тернополя, актовий запис №1610. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім`ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2004 року, що стверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 30.10.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1577. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved