Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Печерський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить зазначена квартира, яка набута ним у власність на підставі Договору дарування квартири від 15 жовтня 2013 року; за умовами договору дарування (п.10) Дарувальник зобов'язувався знятись з реєстраційного обліку в Державній міграційній службі міста Києва до 25 жовтня 2013 року, тобто з 25 жовтня 2013 року відповідач втратив право користування жилим приміщенням за домовленістю, однак, [PERSON] до цього часу з реєстраційного обліку не знявся, місце його проживання йому не відоме, він не є членом його сім»ї, він змушений за нього сплачувати комунальні послуги, чим йому чиняться перешкоди у вільному користуванні своїм майном, що належить йому на праві приватної власності. Відповідач, будучи належним чином і своєчасно повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Третья особа про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив, суд визнав за можливе розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.16). Зазначена квартира набута позивачем у власність на підставі Договору дарування квартири від 15 жовтня 2013 року(а.с.9-12). За умовами договору дарування (п.10) Дарувальник зобов'язувався знятись з реєстраційного обліку в Державній міграційній службі міста Києва до 25 жовтня 2013 року (а.с.10). [PERSON] до цього часу з реєстраційного обліку не знявся (а.с.17, 24), місце його проживання позивачу не відоме, відповідач не є членом сім»ї позивача; позивач змушений за відповідача сплачувати комунальні послуги, чим йому чиняться перешкоди у вільному користуванні своїм майном, що належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved