Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Вказаний автомобіль з ключами та свідоцтвом про реєстрацію 13.03.2014 року передав відповідачу [PERSON], в якості гарантування повернення боргу в сумі 6000 грн. Приблизно через два тижні позивач повернув [PERSON] борг, однак, останній не віддав йому автомобіль, пославшись на те, що відвіз його в ремонт (кузов автомобіля дійсно мав невелике пошкодження). В подальшому, на неодноразові телефонні дзвінки та зустрічі з проханням повернути автомобіль чи показати, як просуваються його ремонт, [PERSON] автомобіль не повернув, ані показав де і як він ремонтується. В серпні 2014 року тітка позивача [PERSON], яка надавала йому кошти на придбання автомобіля, звернулася в Луцький МВ УМВСУ у Волинській області із заявою про шахрайське заволодіння даним автомобілем [PERSON]. В процесі досудового розслідування було встановлено, що ще 28.03.2014 року, підробивши підпис позивача в журналі реєстрації довідок-рахунків ПП «Кондор» та акті технічного стану транспортного засобу, відповідач [PERSON] переоформив автомобіль на своє імя, а 11.04.2014 року продав автомобіль громадянину [PERSON], хоча до серпня 2014 року переконував, що автомобіль в ремонті і він його скоро поверне. В подальшому, 01.08.2014 року [PERSON] продав автомобіль [PERSON], а останній 24.03.2015 року продав [PERSON], у володінні якого він і перебуває по даний час. Автомобіль вибув з володіння позивача всупереч його волі внаслідок шахрайських дій відповідача [PERSON], договору купівлі-продажу автомобіля з [PERSON] позивач не укладав, його внутрішній волі не відповідає, підписи в акті № 6205 технічного стану транспортного засобу та Книзі видачі довідок-рахунків ПП «Кондор» в графі «власник» виконані не позивачем. [PERSON] придбав належний позивачу автомобіль за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати ([PERSON]О.). Доказів того, що [PERSON] знав або міг знати про те, що [PERSON] не мав права відчужувати вказаний автомобіль, у позивача немає, тому [PERSON] слід вважати добросовісним набувачем. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений довідкою-рахунком ПП «Кондор» серії ВІА № 319115 від 28.03.2014 року; витребувати з володіння [PERSON] належний позивачу автомобіль марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, представник позивача [PERSON] 20.05.2016 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим оголошенням опублікованим в газеті «Волинь-нова» 28.04.2016 № 47-48. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER], був зареєстрований за позивачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію САТ683240 від 14.01.2014 року (а.с.13), реєстраційною карткою ТЗ (а.с.34). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER], [PERSON] застрахована відповідно до полісу № АС/8134358 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.03.2014 року (а.с.12). З довідки-рахунку серії ВІА № 319115 від 28.03.2014 року, виданої ПП «Кондор» (а.с.13), акту № 6205 технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер (а.с.17), вбачається, що автомобіль «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER], був проданий і виданий [PERSON] комітентом [PERSON] за ціною продажу 81800 грн.. З заяви [PERSON] в МРЕВ ДАІ № 3752009 від 29.03.2014 року про перереєстрацію ТЗ (а.с.18) вбачається, що останній звернувся з заявою про перереєстрацію ТЗ на його імя на підставі довідки-рахунку серії ВІА № 319115 від 28.03.2014 року та йому видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ САТ872647 (а.с.20) . З облікової картки № 38170927 про зняття ТЗ з обліку для реалізації (а.с.19) вбачається, що [PERSON] 10.04.2014 року зняв з обліку автомобіль «Volkswagen Passat», чорного кольору, 1999 року випуску, номер кузова [NUMBER] для реалізації та 11.04.2014 року автомобіль за договором комісії був відчужений в користь [PERSON], що підтверджується Довідкою-рахунком серії ВІА №266148, виданою ПП «Де-На Плюс» та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ САТ872647 (а.с.20). В подальшому, 01.08.2014 року автомобіль був відчужений в користь [PERSON], що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ (ас.32). В подальшому, 24.03.2015 року автомобіль був відчужений в користь [PERSON], у володінні якого він і перебуває по даний час, що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ (а.с.31 (звор.бік). Щоразу, при відчуженні автомобіля здійснювалась Перевірка з підсистем НАІС ДДАІ МВС України, якою жодних обмежень не було встановлено. Крім того, судом встановлено, що 18.08.2014 року [PERSON] звернулася з заявою до Луцького МВ УМВС України у Волинській області про незаконне заволодіння [PERSON] належним [PERSON] автомобілем. За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, що стверджується витягом з кримінального провадження № 12014030010002132 (а.с.11). З 23.09.2015 року спірний автомобіль перебуває в розшуку, що підтверджується пошуковим ресурсом офіційної бази МВС України, дата оновлення 02.03.2016 11:12 (а.с.35) та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2016 року (а.с.36-37), рішенням апеляційного суду Волинської області від 22.02.2016 року (а.с.38-40), які набрали законної сили та відповідно до вимог ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~ не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. ч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно висновку експерта №230 від 09.04.2015 року з ілюстративною таблицею (а.с.21-30) встановлено, що підписи розміщені в графі «Комітент (довірена особа) (верхній та нижній підпис) Акту №6205 технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер - \~виконані не [PERSON], а іншою особою. Підпис розміщений в графі «Власник: прізвище, імя, по батькові, домашня адреса, серія і № паспорта, ким і коли виданий) [PERSON]С.», на а.с.62 Книги видачі довідок-рахунків ПП «Кондор» (реєстраційний номер 420) розпочатої 27.06.2013 року\~- виконаний не [PERSON], а іншою особою. За відсутності підпису комітента та власника автомобіля [PERSON] на документах, які підтверджують укладення ним договору відчуження автомобіля в користь [PERSON], такий договір є недійсним в силу положень ч.3 ст.\~203, ч.1 ст.215 ЦК України. Відповідно до\~ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст. 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване в нього. Пунктом 3 ч.1\~ст. 388 ЦК України\~передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Пунктом 3 ч.1\~ст.388 ЦК України\~передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки, автомобіль вибув з володіння власника [PERSON] не з його волі іншим шляхом, що підтверджується належними доказами, тому вимога позову про витребування його у добросовісного набувача [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~в звязку з задоволенням позовних вимог, з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути в користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі ст.ст.\~16,\~202,\~203,\~205,\~207,\~215,\~216,\~330,388 ЦК України,

Outcome: approved