Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Свою заяву обґрунтовує наступним: в період з 2008 по 2014 рік позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від цих відносин в них народився син [PERSON] [INFO] , який після закінчення відносин між сторонами постійно проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не надає на його утримання жодної допомоги та взагалі не цікавиться життям сина, хоча її стан здоров`я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють її надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить слухати справу без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що сторони в період з 2008 по 2014 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин в них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), який після закінчення відносин між сторонами постійно проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується актом обстеження будинку по факту проживання особи та характеристикою дитини зі школи (а.с.6,7). Відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не надає на його утримання жодної допомоги та взагалі не цікавиться життям сина, хоча її стан здоров`я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють її надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 21.06.2019 рік, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПКУкраїни, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved