Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1881. В обґрунтування позову зазначив, що 03 серпня 2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 1881. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що спочатку сімейне життя складалося добре, однак в подальшому відносини між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю, ведення спільного господарства та виховання доньки, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Будь-які способи примиритися позитивних результатів не дали, з метою збереження сімї вони намагалися вирішити їх проблеми за допомогою психолога, однак їх спроби були марними, між ними виникали сварки, свідком яких ставала їх донька, що кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Зазначив, що у жовтні 2016 року відповідач прийняла рішення про окреме проживання, подружніх відносин не підтримують, вважає, що примирення між ними неможливе, сімя остаточно розпалася через постійні непорозуміння, психологічну несумісність, небажання відновити сімені стосунки, шлюб носить формальний характер, та його збереження суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо зазначених позивачем підстав позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., просила розділити їх порівну між нею та позивачем в розмірі по 320 грн. 00 коп. з кожного. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 1881, та 10 березня 2017 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 101147, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачем, при цьому, сторони між собою узгодили порядок участі позивача у вихованні доньки, який, як зазначив в судовому засіданні позивач включає перерахування ним щомісячно коштів на утримання доньки, спілкування з донькою у вихідні дні та відвідування дитини протягом тижня. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив протилежність поглядів на шлюб і сімю, ведення спільного господарства та виховання доньки, відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, які (причини для розірвання шлюбу) не заперечувалися відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача, припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а також з урахуванням заявленого відповідачем клопотання про розподіл судових витрат між сторонами порівну, та з урахуванням думки позивача, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved