Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року; визнати факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], який складається: літ .А-житловий будинок, загальною площею - 20.0 кв. м., в тому числі житловою площею - 8.3 кв. м.; туалету - літ. Б; гаражу - літ. В; мостіння - І; огорожа - №1, що розташовані на земельній ділянці 375 кв. м. Обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], загальною площею - 20,0 кв. м., в тому числі житлова площа становить - 8,3 кв.м., туалет, гараж, що розташовані на земельній ділянці 375 кв. м. Зазначену земельну ділянку матері було виділено для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. Спадщину після смерті матері прийняв батько позивача, та її чоловік [PERSON], тому що проживав з матір'ю під одним дахом, але нотаріально спадщину за життя не оформив. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті позивач фактично прийняв спадщину тому що на момент смерті батька проживав з ним за однією адресою. Нотаріально спадщину позивач не міг оформити, тому що спірний будинок не був зареєстрований в ОМБТІ та РОН. Відповідачка по справі [PERSON], є колишньою дружиною позивача та також претендує на спірний будинок, мотивуючи це тим, що коли мати позивача та її свекруха [PERSON] дуже була хвора і потребувала сторонньої допомоги , то вона здійснювала щоденний догляд за хворою на протязі одного року. Це дійсно так, але всі члени сім?ї приймали участь у догляді за хворою мамою. Позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до технічного паспорту, який виготовлений ФОП [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який складається: літ.А-житловий будинок, загальною площею - 20.0 кв. м., в тому числі житловою площею - 8.3 кв. м.; туалету - літ. Б; гаражу - літ. В; мостіння - І; огорожа - №1, що розташовані на земельній ділянці 375 кв. м. (а.с.17-20); Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.1950 року, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15); [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10); [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12); Відповідно до письмової довідки №5482/1-16 від 15.12.2017 року, яка видана Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] та померлого [INFO] року [PERSON] нотаріальною конторою не заводилася (а.с.31); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається інщою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Стаття 41 Конституції України, стаття 328 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку,садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них,побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01 січня 2001року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved