Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те що, будинковолодіння, по вул. Заводська, 56, в с. Бобівці Сторожинецького району відносилось до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991р. в ньому була зареєстрована членом двору та проживала [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], що належало їм на праві спільної сумісної власності по 1/4 ідеальній частині кожному. Але право власності на нього вони за собою не зареєстрували. 24.10.1991р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно в тому числі на належну йому 1/4 частину будинковолодіння. [PERSON] після смерті [PERSON] залишився проживати у будинковолодінні по вул. Заводська, 56 в с. Бобівці Сторожинецького району, проводив поточний ремонт будинковолодіння, обробляв земельну ділянку. Таким чином, [PERSON]З набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [PERSON] померла 08.07.2015р. Після її смерті, відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на належну їй 1/4 частину будинковолодіння. [PERSON] на момент своєї смерті була зареєстрована [INFO]. Разом з нею на момент смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Зважаючи що [PERSON] та [PERSON], відносились до спадкоємців за законом 1-ї черги, тому після прийняття спадщини вони стали власниками 5/8 та 3/8 ідеальних части вказаного будинковолодіння кожний. [PERSON] відмовляється від права власності на свою частку у будинковолодінні на користь позивача. Позивач просив суд встановити факт, що [PERSON], дійсно був батьком [PERSON], та визнати за [PERSON] права власності на спадкове майно за законом, яке знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Бобівці, вулиця Заводська 56. В судове засідання позивач [PERSON]не з'явився, направив письмову заяву в якій просив позовні вимоги задоволити, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON]З в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяви про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав, виходячи з цього суд знаходить можливим розглядати справу та ухвалити судове рішення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що належало їм на праві спільної сумісної власності по 1/4 ідеальній частині кожному. Але право власності на нього вони за собою не зареєстрували, яке знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Бобівці, вулиця Заводська 56, домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року зазначені особи були його членами. (а.с.6). Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. «А», житлового будинку літ. «Б», літньої кухні літ. «В», кладової літ. «Г», сараїв літ. «Д, Е, Є», гаражів літ. «Ж, З», вбиральні №1, криниці №2, яке знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Бобівці, вулиця Заводська 56. (а.с.13-20). Свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №446100 встановлено, що 24.10.1991 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно в тому числі на належну йому 1/4 частину будинковолодіння. Свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №149988 встановлено, що 08.07.2015 померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги за законом відповідач по справі, від спадщини відмовився на користь позивача, що підтверджується заявою [PERSON] Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно довідки Сторожинецької міської ради вбачається, що [PERSON], який помер 24.10.1991р., та [PERSON], є однією і тією ж особою, та він дійсно був батьком [PERSON], 06.05.1940 р.н.(а.с.23). Вказаного доказу, досліджених доказів по справі, визнання позову відповідачем, на думку суду, достатньо для встановлення факту про який просить позивач та для задоволення позову в цілому, так як визнання позову не порушує права третіх осіб. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р.

Outcome: approved