Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 1, 2275 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, та зобовязати Головне управління Держземаненства у Дніпропетровській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на імя [PERSON] та затвердити проектну документацію. Позов обґрунтований тим, що 26.12.2008 року відповідно до розпоряджння голови Широківської райдержадміністрації №534-р-08 [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 16.06.2010 року для [PERSON] [PERSON] проектно-виробниче підприємство «Земсервіс» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області (розмір ділянки складає 1, 2275 га). 06.05.2011 року відповідно до розпорядження голови Широківської райдержадміністрації №209-р-11 [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. В кінці 2012 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого «селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області був наданий до відділу Держземагентства у Широківському районі Дніпропетровської області для присвоєння кадастрового номеру даній земельній ділянці, однак до 2013 року кадастровий номер не був присвоєний. 30 березня 2013 року [PERSON] померла. Після смерті її матері [PERSON], відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за законом, і вона звернулася в строк визначений чинним законодавством до державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини. В Широківській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №155/2013 року. Після закінчення шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] її спадкоємиця [PERSON] подала документи для оформлення спадку. 08.10.2013 року Широківським державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складалась з житлового будинку розташованого за адресою: смт. Широке,, вул.. Молодіжна 9. В 2015 році їй стало відомо про те, що її мати оформляла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 18 червня 2015 року вона звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а саме в Широківську державну нотаріальну контору з заявою про надання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1.2275 га. для ведення особистого селянського господарства та яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. Тому просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 1, 2275 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, та зобовязати Головне управління Держземаненства у Дніпропетровській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на імя [PERSON] та затвердити проектну документацію. Позивачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, вважає, що відповідач є належним й змінювати не бажає а.с. 80. Відповідач представник Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 25.11.2014 року а.с. 75, до суду надала заперечення в яких зазначили, що позов не визнають з наступних підстав як вбачається з матеріалів цивільної справи, розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації № 209-р-11 від 06.05.2011 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 30 березня 2013 року в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області [PERSON] померла, так і не набувши в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку. У звязку з вище викладеним постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори від 18 червня 2015 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Конституція України гарантує кожному громадянину України право на землю (ст.14). Це право громадяни реалізують в процесі безоплатної приватизації землі. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Згідно ст. 121 Земельного кодексу України, кожен громадянин має право отримати безоплатно ділянку для ведення особистого селянського господарства (до 2 га). Відповідно до п. 3.5 [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.06.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Враховуючи, що позивачем не надано до суду відповідного рішення про відмову їй у завершенні процедури приватизації земельної ділянки розпочатою його померлою ЗО березня 2013 року матірю [PERSON] вважаю, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вважаю, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення її прав саме відповідачем - Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області, тому Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON]. Тому просить в задоволені позовних вимог відмовити. Третя особа Чапаєвська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області до суду надано заяву, в якій, позов підтримують та просять справу слухати в їх відсутність а.с. 76. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, вивчивши письмові пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.03.2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). [PERSON] є спадкоємцем за законом, і вона звернулася в строк визначений чинним законодавством до державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини. В Широківській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №155/2013 року. Після закінчення шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] її спадкоємиця [PERSON] подала документи для оформлення спадку. 08.10.2013 року Широківським державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складалась з житлового будинку розташованого за адресою: смт. Широке,, вул.. Молодіжна 9. В 2015 році Позивачці стало відомо про те, що її мати оформляла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 18 червня 2015 року позивачка звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а саме в Широківську державну нотаріальну контору з заявою про надання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1.2275 га. для ведення особистого селянського господарства та яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області а.с. 9. Так, відповідно до Розпорядження голови Широківської районної державної адміністрації №534-р-08 від 26.12.2008 року [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області а.с. 24-25. На підставі цього розпорядження приватним проектно-виробничим підприємством «Земсфера» 16.06.2011 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 06.05.2011 року відповідно до розпорядження голови Широківської райдержадміністрації №209-р-11 [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. В кінці 2012 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого «селянського господарства на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області був наданий до відділу Держземагентства у Широківському районі Дніпропетровської області для присвоєння кадастрового номеру даній земельній ділянці, однак до 2013 року кадастровий номер не був присвоєний. Згідно із ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної власності в розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою у відповідності до Закону України «Про землеустрій» у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до п. 4 ст. 122 Земельного кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.01.2013 року № 40 визначено, що Головні управління Держземагентства в областях передають відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб у межах області. Як уже було зазначено Розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації від 26.12.2008 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,2275 гектара на території Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зокрема, п. 43 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема , може бути визнання права. Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, враховуючи, що померла [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування не відмовлено позивачу, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] у завершенні процедури приватизації, а тому дана земельна ділянка не може бути включена до складу спадщини, та відповідно не може бути успадкована. Відповідно до п. 3.5 [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.06.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Також, щодо заперечення відповідача, а саме що вони не є належними , відповідно до ст.ст.15-1, 79-1, 123, ч.1 Перехідних положень ЗК України, Положення про Головне управління Держземагентства в області, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України № 258 від 10.05.2012 року, саме Головне управління Держземагентства у Чернігівській області є належним відповідачем, так як цей орган повинен вирішувати питання про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою на приватизацію земельної ділянки за межами населеного пункту для сільськогосподарських потреб вже на імя спадкоємиці. Отже, так як суду не надано підтверджуючих доказів того, що позивачці було відмовлено компетентним органом у завершенні вказаної процедури тому , суд відмовляє в позові, відповідно до ст. 60 ЦПК України, а також в звязку з тим , що позивачкою було обрано не той спосіб захисту. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесених сторонами.

Outcome: dismissed