Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа, що не заявляє самостійних позовних вимог на боці позивача: [PERSON] про зняття арешту. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 лютого 1998 року Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням № 649 від 06 лютого 1998 року. Згідно довідки Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 10.02.2021 № 77, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ від 06.02.1998 за реєстровим № 1010 належить [PERSON] та [PERSON] . Дублікат правовстановлюючого документа на квартиру не видавався. Він перебував у шлюбі з [PERSON] , 1977 року народження зареєстрованому 23.12.1995 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 157 . Шлюб розірвано 01 серпня 2001 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області (справа 2-1190/01). 29.05.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області видане свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 210 від 01 вересня 2001 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому- [PERSON] , їй - [PERSON] . Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області (справа 2-1189\\01) з нього- [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з 25.05.2001 та до повноліття доньки. Потім, його колишня дружина [PERSON] зверталась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом про стягнення неустойки по аліментам та додаткових витрат на утримання дитини. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 березня 2005 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки по аліментам та додаткових витрат на утримання дитини провадженням закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову. Це відбулося з тих підстав, що питання сплати ним аліментів було вирішено мирним шляхом. Однак, до вирішення питання мирним шляхом його колишня дружина зверталась до виконавчої служби з питання примусового стягнення аліментів. В межах виконавчого провадження Дергачівська ВДВС 17.01.2005 винесла постанову 53/3 про арешт нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де власником вказано його- [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] . Його донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 55. На даний час вона є повнолітньою. Він разом з іншим співвласником, його матір`ю вирішив розпорядитися належною мені на праві власності квартирою. Однак дізнався у нотаріуса, що на вищевказаній квартирі обтяження: арешт нерухомого майна. 03.02.2021 [PERSON] звернувся з заявою до начальника відділу Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного 18.05.2005 за № 1612215 реєстратором : Дергачівська державна нотаріальна контора на підставі постанови 53/3 від 17.01.2005 Дергачівської ВДВС. 08.02.2022 за № 7324 виконавець Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко К. надала відповідь на його заяву за підписом начальника відділу, в якій зазначила, що відповідно до перегляду даних АСВП на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] , [INFO] , проживаючий: [ADDRESS] . Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» завершені виконавчі провадження зберігаються три роки, у зв`язку з чим, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) не задовольнив мою заяву про зняття арешту. Послалися на ч.4 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» , яка містить перелік підстав для зняття арешту з коштів боржника. У ч.5 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» зазначається, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вказав, що у державного виконавця не має законних підстав для задоволення вимог, викладених у моїй заяві стосовно зняття арешту з амйна за адресою: [ADDRESS] та рекомендували звернутися до суду для вирішення даного питання. 09.02.2021 відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта (індексний номер 243548068) в якій зазначено, що відомості щодо речових прав на нерухоме майно в Державному реєстрі на майно, розташоване за адресою [ADDRESS] відсутні. Однак, в розділі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1612215, зареєстрований 18.01.2005 в 09:52:39 за № 1612215 реєстратором Дергачівська державна нотаріальна контора . Підстава обтяження: постанова ,53/3, від 17.01.2005 Дергачівської ВДВС. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Заявник: Дергачівський ВДВС. [PERSON] вирішив самостійно вирішити питання зняття арешту в відділі виконавчої служби, однак, отримав відмову. При зверненні до виконавчої служби, йому повідомили, що документів по даному провадженні в службі не має і надати більш детальну інформацію вони не мають можливості. Однак, йому відомо що даний арешт накладено по виконавчому провадженню стосовно нього щодо стягнення аліментів, де Боржником виступав він, як співвласник вищевказаної квартири. Але питання виплати аліментів між ним та колишньою дружиною вирішено мирним шляхом, укладено мирову угоду і вона надала заяву про закриття виконавчого провадження. На даний час їхній доньці 24 роки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)- відповідач у справі в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи просив проводити в відсутність представника та без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на боці позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовольнити. Розгляд справи просила проводити в її відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України : Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 лютого 1998 року Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням № 649 від 06 лютого 1998 року. Згідно довідки Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 10.02.2021 № 77, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ від 06.02.1998 за реєстровим № 1010 належить [PERSON] та [PERSON] . Дублікат правовстановлюючого документа на квартиру не видавався. Позивач перебував у шлюбі з [PERSON] , 1977 року народження з зареєстрованому 23.12.1995 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 157 . Шлюб розірвано 01 серпня 2001 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області (справа 2-1190/01). 29.05.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дерагчівського районного управління юстиції Харківської області видане свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 210 від 01 вересня 2001 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому- [PERSON] , їй - [PERSON] . Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області (справа 2-1189\\01) з позивача [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4частини від усіх доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з 25.05.2001 та до повноліття доньки. Потім, колишня дружина позивача - [PERSON] зверталась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом про стягнення неустойки по аліментам та додаткових витрат на утримання дитини. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 березня 2005 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки по аліментам та додаткових витрат на утримання дитини провадженням закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову. Це відбулося з тих підстав, що питання сплати аліментів було вирішено мирним шляхом. До вирішення питання мирним шляхом колишня дружина позивача зверталась до виконавчої служби з питання примусового стягнення аліментів. В межах виконавчого провадження Дергачівська ВДВС 17.01.2005 винесла постанову 53/3 про арешт нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де власником вказано позивача [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] . [PERSON] - (донька позивача), [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 55, на даний час є повнолітньою. Позивач разом з іншим співвласником [PERSON] - його матір`ю , вирішив розпорядитися належною їм на праві власності квартирою. У нотаріуса [PERSON] дізнався, що на квартирі обтяження: арешт нерухомого майна. 03.02.2021 позивач звернувся з заявою до начальника відділу Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного 18.05.2005 за № 1612215 реєстратором : Дергачівська державна нотаріальна контора на підставі постанови 53/3 від 17.01.2005 Дергачівської ВДВС. 08.02.2022 за № 7324 виконавець Дергачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко К. надала відповідь на заяву позивача за підписом начальника відділу, в якій зазначила, що відповідно до перегляду даних АСВП на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] , [INFO] , проживаючий: [ADDRESS] . Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» завершені виконавчі провадження зберігаються три роки, у зв`язку з чим, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) не задовольнив мою заяву про зняття арешту. Послалися на ч.4 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» , яка містить перелік підстав для зняття арешту з коштів боржника. У ч.5 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» зазначається, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вказав, що у державного виконавця не має законних підстав для задоволення вимог, викладених у моїй заяві стосовно зняття арешту з амйна за адресою: [ADDRESS] та рекомендували звернутися до суду для вирішення даного питання. 09.02.2021 позивачем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта (індексний номер 243548068) в якій зазначено, що відомості щодо речових прав на нерухоме майно в Державному реєстрі на майно, розташоване за адресою [ADDRESS] відсутні. Однак, в розділі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1612215, зареєстрований 18.01.2005 в 09:52:39 за № 1612215 реєстратором Дергачівська державна нотаріальна контора . Підстава обтяження: постанова ,53/3, від 17.01.2005 Дергачівської ВДВС. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Заявник: Дергачівський в ДВС. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого листа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Положенням ст.60 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 Постанови « Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно ч.ч.1,2 ст.57 Закону України « Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»: У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).(п.6 ПВСС України). На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна. (п.12 ПВСС України). Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст. ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved