Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. В шлюбі з відповідачем не перебував. На момент народження доньки, відповідач знаходилась в шлюбі ыз [PERSON], який розірвано 27.08.2007р. Також вказує, що спільна з відповідачем дитина як на момент розірвання вищевказаного шлюбу, так і на даний час проживає разом з ним та його нинішньою дружиною - [PERSON]. Жодної участі у вихованні доньки відповідач не бере. Всі питання щодо виховання, життя, здоров'я та розвитку доньки вирішуються ним та його дружиною самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, з 2014 року він зареєстрований в шлюбі з [PERSON]. Відносини між донькою [PERSON] та нинішньою дружиною [PERSON] теплі та дружелюбні. Із 2009 року мати, [PERSON], з дитиною не проживала, але інколи зустрічалася та спілкувалася. З 2014 року стосунків з донькою не підтримує, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком, не утримує доньку матеріально. За інформацією адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів - ліцей спортивного профілю № 34, громадянка [PERSON] вплив на життя дитини не має, не цікавиться шкільним життям дівчинки, школу відвідала лише один раз. Вихованням та утриманням малолітньої займається виключно батько [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своєї старшої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком [PERSON]. Наведене свідчить про те, що відповідач фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків та про її байдужість до власної дитини. Таким чином, вважає, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно старшої доньки, а тому, ніякі превентивні заходи не змусять біологічну матір надавати материнське піклування доньці. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд, - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - адвокат Гаврильченко В.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Також пояснив, що позивач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним та його нинішньою дружиною. Відповідач, не приймає участі у вихованні дитини та зовсім не цікавиться нею з 2014 року. [PERSON], тобто батько дитини та його дружина [PERSON] повністю забезпечують дитину всім необхідним. [PERSON] має належні умови для проживання, рівень її розвитку відповідає її віку. Крім того, дружина позивача виконує обов'язки матері щодо [PERSON], сім'я соціально стала та характеризується позитивно. Таким чином, враховуючи висновок органу опіки та піклування необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою. Крім того, зазначив, що він не чинить жодних перешкод для [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини. Чому відповідач не спілкується з дочкою, йому не відомо. Його нинішня дружина, [PERSON], фактично є матір'ю для [PERSON] і вона її називає мамою. Метою позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], є створення єдиної повноцінної сім'ї, враховуючи той факт, що [PERSON] має намір удочерити [PERSON] і дочка цього дуже хоче. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, була належним чином повідомленою про місце, дату та час слухання справи рекомендованими листами, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування м. Черкаси Молчанович Н.О. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. При ухваленні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування м. Черкаси від 20.03.2017 №200/30-03-03. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]пояснили, що вони є сусідами [PERSON] та [PERSON] і знають їх давно. [PERSON] є дочкою позивача, а її біологічну матір вони не бачили досить давно. Вона зовсім не цікавиться дитиною і не бере ніякої участі у її утриманні. У [PERSON] та [PERSON] на даний час троє дітей і вони ставляться до всіх однаково, поважають один одного, з любов»ю. Всі дітки охайні, виховані, забезпечені всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Зі слів [PERSON], вона досить ображена на свою біологічну маму і їй добре у родині з батьком та прийомною мамою. Дівчинка називає і вважає [PERSON] мамою. Де знаходиться і, чому не приїздить [PERSON] до своєї дочки [PERSON], їм не відомо. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її чоловіком. До знайомства з ним, вона спілкувалася з [PERSON], матір'ю [PERSON], близько 6-7 років. Дівчинка завжди була брудна, не охайна та не доглянута. Одного разу [PERSON] навіть залишила дочку на тиждень і та сама перебувала в квартирі, після чого позивач забрав [PERSON] до себе. Також зазначила, що 01.08.2014 вона з [PERSON] одружилася і [PERSON] почала жити разом з ними. Спочатку [PERSON] намагалася спілкуватися з дочкою, але дівчинка категорично не хотіла цього. Пізніше відповідач взагалі перестала спілкуватися з [PERSON] та кудись виїхала. Вважає, себе мамою для [PERSON] і сама дівчинка називає її мамою, а з [PERSON], [PERSON] спілкуватися не бажає. Крім того, зазначила, що вона має намір удочерити [PERSON] і всі наслідки цього усвідомлює. Також вона є членом батьківського комітету класу, в якому навчається [PERSON]. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, показання свідків, враховуючи думку представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази в їх сукупності, на підставі, повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що сторони по справі мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER], актовий запис № 229). Відповідно до довідки про склад сім'ї № 114 від 28.11.2016, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані також: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з даних акту обстеження умов проживання та виховання [PERSON], [INFO] від 24.04.2017 за адресою: [ADDRESS], дитині створені всі умови для нормального морального та фізичного розвитку дитини, для навчання та виховання. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу прізвище [PERSON]) 01.08.2014 зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]). За даними довідки директора Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області від 26.04.2017 за № 177, [PERSON] навчається у 5-А класі, її мати - [PERSON] не приймає участі у вихованні дочки. Крім того, з характеристики, виданої директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області, вбачається, що родина [PERSON] складається з п'яти осіб. [PERSON] має охайний вигляд, гарно та чисто одягнена, має всі необхідні матеріали для навчання. Також дитина має середній та високий рівень навчальних досягнень. На уроках уважна, активна і проявляє цікавість до вивчення предметів. Присутній постійний контроль з боку батьків за навчанням. Порушень дисципліни не спостерігається, завжди реагує на зауваження, відповідальна та уважна. Батько та його дружина [PERSON] приділяють належну увагу вихованню дитини, охоче йдуть на контакт зі школою. Родина відвідувалась класним керівником та характеризується як доброзичлива та привітна. За місцем свого проживання [PERSON] також характеризується позитивно. Відповідно до висновку від 20.03.2017 № 200/30-03-03 виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування, - є доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] щодо малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. На час розгляду справи, даний висновок матір'ю [PERSON] не оскаржувався. Як зазначено в Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 передбачає, що кожна дитина має права на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 Цивільного кодексу України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2 ст.155 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. один із батьків (ст. 165 СК України). Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п. 2 ч. 1 - якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 1 статті 166 СК України визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Під час розгляду справи, встановлено факт системного невиконання [PERSON] обов'язку по вихованню дитини та відсутності її намірів, бажання і в подальшому займатись питаннями виховання та утримання дочки [PERSON], [INFO]; мати, тобто відповідач по справі, взагалі не вчиняла жодних дій та заходів, направлених на виконання нею батьківських обов'язків щодо своєї дитини. На думку суду, [PERSON], як мати дитини не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує їй медичного догляду, що може негативно впливати на її психічний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що батько - позивач по справі, чинить будь-які перешкоди у спілкуванні матері із дочкою. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не зверталася до органу опіки та піклування щодо визначення способу та порядку спілкування та виховання дитини, як і не зверталася з відповідним позовом до суду. Таким чином, суд вважає, що мати мала всі достатні та реальні можливості спілкуватися із дочкою та виховувати її. Також, суд вважає, що відсутні підстави вважати висновок органу опіки та піклування від 20.03.2017 № 200/30-03-03 необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відсутність заперечень щодо заявлених вимог з боку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], у повному обсязі. Приймаючи таке рішення, суд вважає, що воно не суперечить інтересам дитини. Що стосується вирішення питання про судові витрати, які позивачем сплачено при подачі позову до суду, то він, як зазначив під час розгляду справи, судовий збір залишає за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved