Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON], [PERSON] Свої вимоги позивач пояснює тим, що він являється власником ? частини квартири [ADDRESS]. Також власником ? частини даної квартири являється його дружина [PERSON] та ? частини донька позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] являється сином позивача. З 2011 року відповідач за вище вказаною адресою не проживає. Щоб урегулювати житлові питання відповідачем 17.08.2012 року та його бабусею [PERSON] був укладений договір міни житла, а саме ? частини квартири [ADDRESS], була обміняна на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться по вул. Вишнева, 24 в м. Золотоноша, Черкаської області. Відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, але не проживає з 2011 року, на пропозиції позивача добровільного зняття з реєстраційного обліку відповідач всіляко ігнорує, в звязку з чим позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом. Представник позивача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не зявився, але скерував до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло, від 01.12.1997р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], в рівних частках кожному. Згідно договору міни житла, від 17.08.2012 року, [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS], обміняв на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться по вул. Вишнева, 24 в м. Золотоноша, Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, від 09.06.2016 року, спадкоємицею майна [PERSON] на ? частини квартири [ADDRESS] є її Дочка [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої 21.06.2016 року, ст. по будинку [PERSON], вбачається, що гр. [PERSON], [INFO] з 2011 року в [ADDRESS] не проживає. Згідно ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично не проживає в [INFO], добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушує право позивача на власність. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved