Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], як за спадкоємцем по закону на майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON]. Мотивуючі свої вимоги позивач вказує, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], актовий запис № 237 віл 23 листопада 2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції у Херсонській області, залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, на зазначене домоволодіння від 04.02.2015 року вартість цього нерухомого майна складає 19048,00 грн. Зазначене майно було збудоване в 1966 - 1974 роках, про що свідчить технічний паспорт в розділі «Характеристика забудов і споруд». Забудову здійснили його батьки [PERSON], [PERSON], які з 1959 року перебували у шлюбі, про що свідчить їх свідоцтво про шлюб за актовим записом № 66 від 16 жовтня 1959 року. Після смерті матері, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, після вчинення цих дій виявилося, що у покійної матері відсутнє свідоцтво про право власності на цей будинок. Чи отримувалося взагалі таке свідоцтво, йому не відомо. В той же час в БТІ це домоволодіння зареєстроване за № 344. З огляду на документи, які знаходяться в цій справі, технічний паспорт від 04.02.2015 року, який за життя оформляла мати і є для отримання свідоцтва про власність, але з невідомих причин не було отримано нею. Оформлення паспорту напевно спонукав факт смерті батька, який помер 08 червня 200 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть. З метою виготовлення дублікату свідоцтва про власність він звернувся до Каланчацької селищної ради, але з причин смерті власника домоволодіння, у видачі дубліката було відмовлено. Через відсутність правовстановлюючих документів, постановою державного нотаріуса Каланчацької державної нотаріальної контори від 04 червня 2016 року, у вчинені нотаріальних дій було відмовлено. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольнити. Представник Каланчацької селищної ради в судове засідання не з»явився, однак надіслав заяву, згідно якої Каланчацька селищна рада визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання права на спадщину та власності на нерухоме майно та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON], актовий запис про смерть № 237 від 23 листопада 2015 року, складений ВДРАЦС Каланчацького РУЮ у Херсонській області. Після смерті матері залишилася спадщина, а саме: будинок № [ADDRESS]. Вказаний будинок батьки позивача збудували самостійно. Однак, свідоцтва про право власності на будинок у нині покійної [PERSON] не виявилося. Про те, отримувалося таке свідоцтво взагалі, чи було випадково втрачено, позивачу не відомо. В той же час, в БТІ це домоволодіння зареєстровано за № 344. В справі міститься технічний паспорт від 04.02.2015 року, який призначався для отримання свідоцтва про власність, однак таке свідоцтво так і не було отримано. З метою отримання дублікату свідоцтва про право власності на вказаний будинок, позивач звернувся до Каланчацької селищної ради, однак такий дублікат не було видано, так як власник будинку на даний час помер. Крім того, позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, про що свідчить постанова від 04 червня 2016 року, оскільки у останнього відсутні правовстановлюючі документи. Таким чином, [PERSON] не може оформити право на спадщину і змушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3,4 ст. 1268 ЦК, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved