Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2013року. Просить зменшити розмір аліментів до 400грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що він обходжує свого важко хворого дідуся [PERSON], інваліда 2-ої групи, який потребує постійного догляду та лікування, згідно Розпорядження Личаківської районної адміністрації від 02.10.2009року №668 він призначений його помічником, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2013року у звязку із скрутним матеріальним становищем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві, суду пояснив що загальний розмір аліментів що з нього стягується, ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила та суду пояснила, що позов є надуманий та до задоволення не підлягає, оскільки на день винесення рішення суду про стягнення аліментів дідусь позивача вже був хворий. Дослідивши та оцінивши докази по справі судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження 1-ИД №173448 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2013року вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 12.09.2013року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про доходи від 13.05.2015року №662, виданої Відокремленим підрозділом «Локомотивне депо Львів-Захід» ДТГО «Львівська залізниця», загальна сума доходу за період з січня 2014року по грудень 2014року [PERSON] становить 30191грн.46коп. Відповідно до довідки про доходи від 13.05.2015року №663, виданої Відокремленим підрозділом «Локомотивне депо Львів-Захід» ДТГО «Львівська залізниця», загальна сума доходу за період з січня 2015року по квітень 2015року [PERSON] становить 12661грн.76коп. Згідно Розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.10.2009року №668 [PERSON] призначений помічником [PERSON]. 09.02.2001року комісією Личаківської МСЕК [PERSON] встановлено 2-гу групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання, що стверджується довідкою Серії ЛВА-1 №021116 . Як вбачається із виписки №15 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Комунальної І-міської поліклініки м.Львова від 07.05.2014року [PERSON] знаходився на диспансерному спостереженні в КІМП; хворіє 18 років; в 2000році був перенесений ГІМ; гіпертонічна хвороба з 1998р. Обєктивно: пацієнт у важкому стані, пересувається самостійно по квартирі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В силу ст.60 ЦПК України, обовязок доказування покладається на кожну із сторін спору, однак, будь-яких доказів, що позивач за своїм станом здоровя не може виконувати своїх обов'язків по утриманню сина [PERSON], [INFO], суду не надано і ним не здобуто, сімейний стан відповідача не змінився, інвалідність згідно довідки Серії ЛВА-1 №021116 [PERSON] дідові позивача, встановлена ще у 2001році, що є доказом наявності хвороби на момент винесення рішення про стягнення аліментів, а не погіршення стану здоровя з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, не доведено позивачем і погіршення свого матеріального стану, що є визначальним чинником у вирішенні питання зменшення розміру аліментів. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідно віку, стан здоровя та матеріальне становище позивача та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed