Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на його користь в порядку відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 12 000,00 гривень, завданої внаслідок отриманого професійного захворювання. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Починаючи з 17.10.1983 року до 28.05.2013 року він пропрацював підземним гірничомонтажником 5 розряду на Відокремленому підрозділу «Шахтоуправління Трудівське» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Після неодноразового стаціонарного лікування у лікарнях, 26 липня 2013 року він звернувся до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» для встановлення комісією факту професійного захворювання. У зв'язку з отриманим професійним захворюванням був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 07 серпня 2013 року, згідно якого комісія провела розслідування випадку хронічного професійного захворювання і дійшла до висновку, що захворювання - хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія, виникло за недосконалістю технічних процесів, незадовільну забезпеченість індивідуальними засобами захисту хребта. У зв'язку з отриманням професійного захворювання [PERSON] був оглянутий Обласною МСЕК №2, де 11.09.2013 року було вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою від 11.09.20ІЗроку № 235628. Після отриманого професійного захворювання вказує, що йому необхідне санаторно-курортне лікування, проходження курсів реабілітації у лікарняних закладах. Також відчуває негативні почуття та переживання, доводиться додавати зусиль для встановлення того стану та зв'язків життя, які існували раніше. Ушкодження здоров'я призвели до моральних страждань позивача, оскільки порушився його нормальний життєвий ритм, позбавлений можливості займатися фізичною працею, допомагати родині по господарству, змушений продовжувати відповідний курс лікування у медичному закладі. Оцінює завдану моральну шкоду у 12тисяч гривень, які і просить стягнути з відповідача на свою користь Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав. Пояснив що грошова сума у розмірі 12 000,00 гривень компенсує невелику кількість завданих моральних страждань. На ці гроші він планує купити ортопедичний матрац для полегшення свого стану та витратити на лікування в санаторії. А також вказав що через свою хворобу відчуває негативні почуття та переживання, йому доводиться додавати зусиль для встановлення того стану та зв'язків життя, які існували раніше. Відчував та продовжує відчувати моральні страждання у зв'язку з чим не може реалізувати в повній мірі своїх повсякденних занять, звичок та бажань, що у сукупності вимагають від нього додаткових зусиль для організації життєдіяльності. На своїх позовних вимогах [PERSON] наполягає та просить по справі ухвалити заочне рішення. Представник відповідача до судового засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що мається повідомлення з підписом про отримання судового виклику. На адресу суду будь-яких заяв чи клопотань не надіслав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] працював підземним гірничомонтажником 5 розряду на Відокремленому підрозділу «Шахтоуправління Трудівське» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про що свідчать записи в трудовій книжці з 17.10.1983 року до 28.05.2013 рік. (а.с. 9-12) Медичним висновком Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» № 1492/1363 від 26.07.2013року встановлено факт професійного захворювання відносно [PERSON], яке виникло в результаті праці на підприємстві вугільної промисловості, а саме через комплекс несприятливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі величини (а.с. 13-14) Зазначене знайшло також своє підтвердження в письмових доказах по справі: актом розслідування хронічного професійного захворювання від 07 серпня 2013 року, згідно якого комісія провела розслідування випадку хронічного професійного захворювання і дійшла до висновку, що захворювання - хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія, виникло за недосконалістю технічних процесів, незадовільну забезпеченість індивідуальними засобами захисту хребта Відповідно до роз'яснень Верховного суду України моментом виникнення права на відшкодування моральної шкоди є висновок МСЕК, коли позивачу вперше встановлена стійка втрата працездатності. Так, 11.09.2013 року [PERSON] Обласною МСЕК №2, було вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою від 11.09.20ІЗроку № 235628. (а.с.15, 16) Тобто з цього часу у [PERSON] виникло право на відшкодування моральної шкоди. Виходячи з вимог ст. 237-1 КЗпП України, яка визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров» я. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 р. № 5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків З пояснень [PERSON], які ніким не ос порені, встановлено , що після отриманого професійного захворювання йому необхідне санаторно-курортне лікування, проходження курсів реабілітації у лікарняних закладах. Також він відчуває негативні почуття та переживання, доводиться додавати зусиль для встановлення того стану та зв'язків життя, які існували раніше. Відчував та продовжує відчувати моральні страждання у зв'язку з чим не може реалізувати в повній мірі своїх повсякденних занять, звичок та бажань, що у сукупності вимагають додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Ушкодження здоров'я призвели його до моральних страждань, оскільки порушився його нормальний життєвий ритм, позбавлений можливості займатися фізичною працею, допомагати родині по господарству, змушений продовжувати відповідний курс лікування у медичному закладі. А також гнітить його те, що він вже не зможе забезпечити матеріально себе та свою сім'ю, оскільки важка праця йому протипоказана. Отже, з вказаного суд приходить до висновку, що [PERSON] завдано морально шкоду, яка повинна компенсуватися за рахунок відповідача, оскільки саме ним були порушені норми КЗпП та ЗУ «Про охорону праці » які регулюють обов»язки щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці. Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала. Тобто, даною нормою передбачено право потерпілого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я юридичною особою, яка її завдала Визначаючи розмір моральної шкоди, підлягаючої відшкодуванню [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань та з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача і інших обставин. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Приймаючи до уваги вищезазначене, а також враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає, що розмір позовних вимог позивача обґрунтований. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням: стану здоров'я [PERSON], тяжкості професійного захворювання, наслідків професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Так, з наданих суду виписок з амбулаторної карти позивача, історії хвороби встановлено, що позивач періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні з причини отриманого професійного захворювання. Окрім стаціонарного лікування позивач потребує тривалого обстеження в медичних закладах, періодичних консультацій лікарів. Відповідно до глибини фізичних і душевних страждань (ступінь втрати професійної працездатності позивача, обмеження його можливостей вести активний спосіб життя, необхідність прикладання додаткових зусиль для організації свого життя), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 12 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного, ст.237 КЗпП України, ст.23,1167,1168 ЦК України,

Outcome: approved