Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з її батьком [PERSON] з адреси: [ADDRESS], без письмової згоди на це матері дитини - [PERSON], та надати дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], без згоди на це матері - [PERSON] В обґрунтування позову вказує, що 14.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 282. За період шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 219/7402/15-ц, яке набрало законної сили 13.11.2015 року, шлюб між ним та відповідачем був розірваний. Сторони добровільно визначили місце проживання дитини з позивачем, де він і зареєстрований: [ADDRESS]. Згодом, більш ніж один рік, відповідач змінила свою думку і подала до суду заяву про встановлення місця мешкання дитини з нею. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.06.2017 року (вступило в закону силу згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 13.06.2017 року) в позові [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини було відмовлено. У зв'язку з тим, що дитина пішла до школи №12 м. Бахмут за місцем мешкання позивача і надалі є складнощі стосовно реєстрації дитини, звернення до лікарів за місцем мешкання, у тому числі і отримання паспорту у 14 віці, тому необхідно зареєструвати дитину по місцю постійного мешкання - місце його реєстрації. На адресу відповідача 23.12.2016 року був направлений лист про дачу дозволу на реєстрацію малолітньої дитини за адресою позивача, який вона отримала 29.12.2016 року. Відповідь на теперішній час не отримана. Відповідач не дає згоди на перереєстрацію неповнолітньої дитини з місця реєстрації - бабусі по [ADDRESS] на його реєстрацію по [ADDRESS] з невідомих причин. У зв'язку із зазначеними обставинами позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 22.09.2017 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву (вх. № 27774), в яких вказує, що рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.06.2017 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 13.06.2017 року, на які посилається позивач, наразі оскаржується з касаційному порядку, скарга прийнята до провадження та касаційним судом витребувані матеріали справи. Стверджує, що зі збігом значного часу раніше встановлене органом опіки місце проживання дитини може переглядатися з урахуванням поточної ситуації. Відтак, інтереси дитини вимагають більшої уваги ніж посилання на рішення виконкому Артемівської міської ради від 13.10.2015 року № 231, та вважає, що зважаючи на поточну ситуацію, можливості батьків приділяти увагу вихованню дитини, подорослішання [PERSON] існує необхідність перегляду питання визначення місця проживання дитини. Посилаючись на рішення Артемівської міської ради № 231 вказує, що їх з позивачем донька може правомірно проживати у неї, а зважаючи на характер роботи позивача провідником, [PERSON] на користь її учать у вихованні. До того ж те, що позивач (батько дитини) працює провідником пасажирського вагонного депо Донецьк ДП «Донецька залізнична дорога» свідчить, що він має роз'їзний характер робіт, через що не може щоденно доглядати за дитино. Це є суттєвою обставиною, що ускладнює щоденне піклування батька за [PERSON]. На підставі викладеного, позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] (за договором про надання правової допомоги від 15.03.2018 року) у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних на підставах, викладених у позові. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Надаючи заперечення на позов від 22.09.2017 року просила надати їй час для підготовки зустрічного позову, однак цим правом вона не скористалася, та більше ніяких заяв чи клопотань до суду не надавала. Представник відповідача за довіреністю від 10.04.2017 року [PERSON] в судове засідання не з'явився, 15.05.2018 року від нього надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, Підгайна В.В., яка діє на підставі довіреності № 34 від 15.03.2018 року, позовні вимоги щодо надання дозволу про зняття з реєстрації та реєстрації неповнолітньої дитини без згоди матері підтримала та не заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на доводи, викладені у висновку. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та представник позивача не заперечували. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2009 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів 2009 року серпня місяця 14 числа зроблено відповідний запис за № 282. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ Донецької області 14.08.2009 року (а.с.6). Однак, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.11.2015 року, яке набрало законної сили 13.11.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.7). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], актовий запис № 424, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.2015 року (а.с.6 зворотна сторона). За рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 231 від 13.10.2015 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] визначено з батьком [PERSON], а на час його відсутності місце тимчасового перебування дитини визначено у матері [PERSON] (а.с.20). У 2016 році [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS], оскільки вважає рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 231 (про визначення місця проживання дитини з батьком) таким, що порушує її законні та природні права. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.06.2016 року у задоволені позовних вимоги [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовлено (а.с.8-11). Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13.06.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.06.2016 року залишено без змін (а.с.14-16). 23.12.2016 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист про надання згоди на реєстрацію дитини за адресою: [ADDRESS]. Зазначеного листа [PERSON] отримала особисто під розпис 29.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.19 зворотна сторона). Однак, як вказує позивач, відповідь ним так і не була отримана. Відповідно доданих довідки від 23.09.2015 року, виданої головою квартального комітету № 25 (а.с.21), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Проте, як вбачається з акту ПП «Наш дім плюс» від 28.08.2015 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований її власник - [PERSON]. Разом з ним без реєстрації з квітня 2015 року мешкає його донька - [PERSON], [INFO] (а.с.20 зворотна сторона). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно частини 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено, між сторонами мається спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на зняття з реєстрації малолітньої доньки. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. У висновку органу опіки та піклування Бахмутської міської ради № 01/11-423 від 12.06.2017 року (а.с.17-18) зазначається про те, що орган опіки вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. Обґрунтовуючи висновок спеціаліст органу опіки вказує, що на даний час [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час виїзду батька у рейси дитина проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Із проведених психологічних досліджень виявлено, що [PERSON] асоціює себе більш з татом ніж з мамою, самими близькими людьми вважає тата і сестричку Соню. Вихованням доньки переважно займається батько [PERSON], він завжди відвідує батьківські збори, є одним із членів батьківського комітету, завжди надає допомогу класу, активно цікавиться досягненнями доньки, оплачує її харчування в шкільній їдальні та забезпечує необхідними речами. Мати дитини [PERSON] дуже рідко з'являється в школі. Коли тато у від'їзді, дівчинку частіше забирає бабуся - [PERSON]. [PERSON] шкільним життям доньки не цікавиться, не приходила ні на одні батьківські збори, інколи оплачувала харчування дівчинки (2-3 рази на рік). Піклується про стан здоров'я дитини, звертається до амбулаторії під час хвороби батько. З огляду на досліджені документи можна дійти висновку, що батько дитини [PERSON] приділяє більшу увагу вихованню дитини, дитина має більшу прихильність до батька. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. За таких обставин, оскільки відсутність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], за фактичним місцем проживання зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров'я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн. (квитанція # 0.0.831599012.1 від 19.08.2017, а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved