Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача Вашківецької міської ради, де третіми особами на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог є [PERSON], відділ Держземагенства у Вижницькому районі. Посилається на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,87 га, що розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, нормативна грошова оцінка якої становить 32034,00 грн. За життя [PERSON] склав заповіт, який не був змінений чи скасований на момент його смерті, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради 22.09.2009 року та зареєстрований у реєстрі за №140, згідно якого земельну ділянку площею 1,87 га, яка належала йому на праві власності заповів йому. Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є дочка померлого, а його сестра - [PERSON], яка на спадщину не претендує та не зверталась із заявою про прийняття спадщини. Він, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки хоча і не був зареєстрований в будинку батька, але постійно проживав разом із ним на день його смерті, доглядав за ним, здійснив поховання померлого, на даний час доглядає за спадковим будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує належні платежі. Заяви про відмову від спадщини не заявляв, оскільки фактично прийняв спадщину, вважав, що в будь-який час може звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно та у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини. Просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини, в [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на земельну ділянку площею 1,87 га, в межах згідно з планом, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №015995 виданого 16.08.2002 року на підставі розпорядження Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області №96 від 08.04.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39. В судове засідання позивач не з'явився, належним чином повідомлений пр. час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. До початку розгляду справи від представника відповідача Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. До початку розгляду справи від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Вижницькому районі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району 09.05.2011 року, актовий запис №39, копією свідоцтва про народження, копією паспорта. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме на земельну ділянку площею 1,87 га, в межах згідно з планом, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №015995 виданого 16.08.2002 року на підставі розпорядження Вижницької РДА Чернівецької області №96 від 08.04.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39. З Витягу з технічної документації про вартість сільськогосподарських угідь №02/401 від 04.04.2014 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,87, яка розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, що належала померлому [PERSON] становить 32034,00 грн. 22.09.2009 року, [PERSON] склав заповіт, який не був змінений чи скасований на момент його смерті, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради та зареєстрований у реєстрі за №140, згідно якого земельну ділянку площею 1,87 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області заповів позивачу [PERSON] Згідно довідки виданої виконкомом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №699 від 04.04.2014 року вбачається, що померлий [PERSON], дійсно по час смерті [INFO] року, проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у [ADDRESS] з 18 грудня 1958 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку проживали та буди зареєстровані [PERSON] [PERSON] на день смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року, не був зареєстрований, але постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] [PERSON] [INFO], являється спадкоємцем за заповітом, посвідченого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, 22.09.2009 року за реєстровим №140. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] надав докази того, що він постійно проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, який помер [INFO] року. Крім позивача [PERSON], спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є дочка померлого - [PERSON], яка на спадщину не претендує та не зверталась із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] №76/2014 р. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів (в тому числі витяг з Державного земельного кадастру), що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно та те, що [PERSON] у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, не надав доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що не прийняв спадщину, йому було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №273/02-31 від 02.04.2014 року. Таким чином, позивач, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру йому було в цьому відмовлено. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки померлому [PERSON] було видано державний акт на його ім'я без зазначення кадастрового номера земельної ділянки, право на земельну ділянку в порядку спадкування переходить до спадкоємця за заповітом, тобто [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з державного акту серія ІІ-ЧВ №015995 виданого 16.08.2002 року, кадастровий номер земельної ділянки не зазначений. Відповідно до вимог Інструкції №31 «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам № 28 від 15 квітня 1993 року. Присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю, на той час нічим не було передбачено. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що державний акт про право приватної власності на землю, який був виданий 16.08.2002 року є дійсним на сьогоднішній день, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. Крім того, позивач [PERSON] надав докази того, що на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, а тому вважається таким що прийняв спадщину, після смерті [PERSON] При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved