Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що він 15 липня 2008 року разом з [PERSON] досяг усної домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки VOLVO 343, 1986 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в Черкаському РЕВ 10.04.2003 року. Після домовленості позивач [PERSON] видав генеральну довіреність на відповідача [PERSON] та членів його сім`ї. Письмовий договір купівлі-продажу укладено не було, однак угода була укладена, оскільки за вказаний автомобіль відповідач сплатив позивачу 5500 гривень, а позивач передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, тому позивач вважає, що всі істотні умови договору були виконані, однак нотаріально даний договір не був оформлений. Тому позивач звернувся до суду та просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля укладеним, та визнати відчуженим [PERSON] право власності на автомобіль. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив що позивач [PERSON] дійсно видав на нього та членів його сімї довіреність на автомобіль, але грошей він йому не давав. Заслухавши пояснення позивача стосовно заявлених позовних вимог, відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 15.07.2008 року [PERSON] довіреністю уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] експлуатувати та розпоряджатись (продати, обміняти), що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) [NUMBER], виданого Черкаським РЕВ 10.04.2003 року, автомашиною VOLVO 343, 1986 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до довідки Черкаського ВРЕР при УДАІ УМВС в Черкаській області, від згідно автоматизованої системи «Автомобіль» Черкаського ЦНП та НАІС ДДАІ станом на 01.07.2014 р. за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб VOLVO 343, 1986 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] шасі (кузов) № [NUMBER]. Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Відповідно ч.2 ст. 220 ЦК України на необхідність підтвердження факту досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору письмовими доказами. За загальним правилом такими доказом може бути договір, складений сторонами в письмовій формі з урахуванням положень ч.1 ст. 207 ЦК України. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вони з відповідачем уклали договір купівлі - продажу, так як позивач не надав жодного доказу на підтвердження укладення даного договору.

Outcome: dismissed