Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої знищенням транспортного засобу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 22.10.2014р. він є власником автомобіля «Опель-Вектра», 1992 р.в., д.н.з. [NUMBER]. На початку вересня 2015р. він звернувся до [PERSON], який надавав послуги по ремонту транспортних засобів у приміщенні авто гаража, що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Обухова, 68 А, з проханням про ремонт його автомобіля. Для цього [PERSON] передав [PERSON] вказаний автомобіль та дав завдаток в розмірі 15 000 грн. 17 жовтня 2015р. [PERSON] йому повідомив, що автомобіль згорів внаслідок пожежі в автогаражі. Причиною пожежі було порушення правил пожежної безпеки при проведенні газозварювальних робіт у автомобілі. Оскільки саме [PERSON] є винним у порушенні правил техніки безпеки при проведенні газозварювальних робіт та знищенні його транспортного засобу він запропонував відшкодувати завдану ним шкоду добровільно, про що 20.10.2015р. власноручно написав розписку, згідно якої зобовязався до 20.12.2015р. повернути [PERSON] кошти в сумі 92 000 грн. за знищений автомобіль, куди входить і сума завдатку. Таким чином 20 жовтня 2015 року між сторонами був укладений в письмовій формі договір позики, що стверджується розпискою, наданою відповідачем. Але [PERSON] у вказаний у розписці строк не повернув кошти та проігнорував претензії позивача добровільно повернути борг. А тому позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав до суду з вимогою про стягнення із відповідача суми, яка відповідно до розписки від 20.10.2015р. становить 92 000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просив стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 92 000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився,з невідомих суду причин, оскільки згідно повідомлення відділу звязку поштові відправлення повернуті за закінченням терміну зберігання, тому судом, згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України, було застосовано виклик відповідача до суду через оголошення в пресі, яке було опубліковане в газеті „Черкаський край № 9 від 03 лютого 2016 року. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із розписки від 20 жовтня 2015 року, написаної власноручно [PERSON], вбачається, що він зобовязувався до 20.12.2015р. повернути [PERSON] кошти в сумі 92 000 грн., за автомобіль Опель Вектра, 1992р.в., д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що доведено в судовому засіданні факт завдання відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди позивачу [PERSON] у сумі 92 000,00 грн., яка складається із суми, визнаної відповідачем у розписці від 20.10.2015р. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої знищенням транспортного засобу з [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, суд вважає, що підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в сумі 920 грн..

Outcome: approved