Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до [PERSON] з зазначеними позовними вимогами., в обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачка, яка є його колишньою дружиною та проживає окремо від нього з їх спільним сином - [PERSON] , [INFO] , з моменту розлучення за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03.01.2019 року, створює штучні перешкоди стосовно можливості нормального спілкування з сином. Розпорядженням голови Шишацької райдержадміністрації Полтавської області « Про встановлення днів спілкування [PERSON] з малолітнім сином - [PERSON] », № 345 від 19.12.2018 року, на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Шишацькій райдержадміністрації, виходячи з інтересів дитини, враховуючи її вік, було встановлено дні спілкування батька з сином один раз на тиждень з 09-00 годин до 18-00 годин, але оскільки відповідачка дане розпорядження ігнорує та не дає змоги спілкуватися з сином, позивач просив суд зобов`язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілку ванні з сином та визначити йому наступний спосіб спілкування з сином: щотижня з 18-00 годин п`ятниці до 18-00 годин неділі за місцем проживання позивача без присутності відповідачки, з можливістю спільного відвідування закладів громадського харчування, розважальних закладів для дітей та спільного відпочинку поза місцем проживання, а в день народження дитини - з 12-00 годин до 18-00 годин. В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі заявлені позивачем позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в раніше поданій до суду заяві позовних вимог позивача не визнавала та заперечувала проти їх задоволення, погоджувалася надавати дитину позивачу та спілкуватися з дитиною у її присутності.. Представник третьої особи - завідувач сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Шишацької райдержадміністрації Полтавської області Стеценко М.О. в судовому засіданні погодилася з позовними вимогами позивача, суду пояснила, що при обстеженні умов проживання позивача [PERSON] , з ним знаходився син - [PERSON] дитина почувалася не вимушено, відносини між батьком та сином були теплими, родинними. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом вставлено, що сторони проживала в шлюбі з 06 серпня 2016 року по 03 січня 2019 року . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2017 року Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.11). На даний час дитина за взаємним рішенням сторін постійно проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Сторони мають різні погляди щодо процесу виховання сина, а також щодо характеру та особистої участі кожного з них у вихованні дитини та спілкуванні з нею, організації її побуту та дозвілля на ґрунті чого у них неодноразово виникали суперечності. У зв`язку з цим, розпорядженням голови Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області « Про встановлення днів спілкування [PERSON] з малолітнім сином - [PERSON] », № 345 від 19.12.2018 року, на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Шишацькій райдержадміністрації, виходячи з інтересів дитини, враховуючи її вік, було встановлено дні спілкування батька з сином один раз на тиждень з 09-00 годин до 18-00 годин, але оскільки відповідачка дане розпорядження ігнорує та не дає змоги спілкуватися з сином, вищевикладені обставини обумовили звернення позивача до суду з вищевказаними позовними вимогами. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно ст. 153 цього Кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини Так, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 157 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до п.п. 1-2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності 27.09.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до приписів ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, Згідно ч.ч. 1-2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За результатами обстеження умов проживання позивача [PERSON] органом опіки та піклування Шишацького району, суду надано акт обстеження умов проживання № 31 від 17.07.2020 року, з якого вбачається про наявність у нього необхідних умов для проживання, виховання та розвитку сина - [PERSON] , [INFO] . З резолютивної частини вказаного акту встановлено, що на момент обстеження разом з [PERSON] перебував його син [PERSON] , дитина в присутності батька почувалася невимушено, стосунки були теплі, родинні, батько підтвердив свій намір брати активну участь у вихованні дитини. Враховуючи все вищевикладене, виходячи в першу чергу з інтересів неповнолітньої дитини та зважаючи на відсутність остаточної домовленості між батьками про порядок виховання та спілкування батька з дитиною, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, яка проживає разом з матір`ю, шляхом систематичних побачень у запропонований органом опіки та піклування періоди часу, один раз на тиждень у період часу з 09-00 годин до 18 -00 годин, та вважає за можливе, враховуючи вік дитини, надати можливість позивачу спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання, без присутності матері, один раз на місяць з 18-00 годин п`ятниці до 18-00 годин неділі. Судові витрати у справі підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи, а інші судові витрати відсутні. . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial