Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд, шлюб укладений між ним та відповідачем, що був зареєстрований 01 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського управління юстиції м. Кривого Рогу,актовий запис № 100. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 березня 2002 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склало лось, вони фактично припинили подружнє життя та не мешкають разом як чоловік та жінка, спільне господарство не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Поновлювати шлюбно-сімейні правовідносини і ведення спільного господарства він не має. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю у сторін не має. Їх донька [PERSON], після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не звилась, надала до суду відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги визнала в повному обсязі, розгляд справи про розірвання шлюбу просила суд проводити за її відсутності. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], 01 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 100. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв'язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved