Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] обFєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом ПФУ) про стягнення недоплаченої суми пенсії у порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої вказав, що 01.07.2018 померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії в сумі 81596 грн 74 коп. На цю суму, як спадкоємець першої черги, він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.01.2019, видане державним нотаріусом П'ятої донецької державної нотаріальної контори. На підставі вказаного свідоцтва відповідач перерахував йому лише 77451 грн 75 коп. Решту суму відповідача фактично присвоїв собі, не надавши ніяких пояснень або розрахунків. Тому позивач просить стягнути з відповідача 4144 грн 99 коп. та понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 768 грн 70 коп. та за надання правової допомоги у розмірі 8000 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зFявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] обFєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не зFявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надав до суду відзив на позов, згідно з яким вказав, що 22.01.2019 [PERSON] звернувся з заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу матір [PERSON] з наданням свідоцтва про право на спадщину за законом, де зазначена сума 81596 грн 74 коп. Згідно із ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому управлінням було відраховано три роки від дня звернення за отриманням пенсії та з 22.01.2016 була нарахована сума 77451,75 грн, яка і була виплачена [PERSON] Решта суми у 4144,99 грн. не виплачувалась, оскільки вона виходить за визначені Законом три роки. На підставі викладеного, представник відповідача просить суд вирішити питання щодо стягнення недоплаченої суми пенсії в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 11.03.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.04.2019 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 01.07.2018 померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про її смерть (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом П'ятої донецької державної нотаріальної контори 21.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за F 1-60, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 01.07.2018, а саме: недоотриманої пенсії в сумі 81596,94 грн, є її син [PERSON], що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого за станом на 27.11.2018 (а.с.9, 10). Згідно із розпорядженням ПФУ від 24.01.2019 прийнято рішення про виплату [PERSON] недоотриманої пенсії за період з 21.01.2016 по 31.07.2018 у розмірі 77451,75 грн. Сума недоотриманої пенсії зменшена згідно із ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування» (а.с.44). Відповідно до разового доручення ПФУ F 914270302930/52 від 24.01.2019 [PERSON] виплачено 77451,75 грн (а.с.8). Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлою [PERSON] увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 81596,74 грн. Частину цієї суми у розмірі 77451,75 грн виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 4144,99 грн у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю [PERSON] Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 81596,74 грн нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів, а тому його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Також суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Витрати на професійну правничу допомогу згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України відносяться до витрат, повFязаних із розглядом справи. Згідно із ст.137 ЦПК України склад та розмір витрат, повязаних із оплатою правничої допомоги, належать до предмета доказування у справі. Згідно за ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката [PERSON] надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, виконаних адвокатом, у розмірі 8000 грн, а саме: зустріч з клієнтом, необхідні термінові консультації з'ясування підстав, мети звернення, узгодження, визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання, складання позовної заяви, оформлення додатків до неї, подання позовної заяви до суду, контроль за рухом справи до моменту відкриття провадження, участь у підготовчому судовому засіданні, підготовка заперечення на відзив, участь у розгляді справи по суті (а.с.4). Разом з тим, позивачем не надано суду доказів щодо обсягу вартості виконаної роботи, та щодо сплати ним вказаної суми. За таких умов суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не доведені, а тому не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768 грн 40 коп. за вимогу матеріального характеру. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218, 1220 ЦК України,

Outcome: approved