Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після померлого 21.02.2013 року [PERSON] на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], житлова площа 26,2 м кв., загальна площа 46,4 м кв. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову вказав, що 21.02.2013 року помер його батько [PERSON]. Його батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Вони з батьком були зареєстровані та проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] до його смерті. Після його смерті він продовжує бути зареєстрованим та проживає в зазначеній квартирі. Квартира за адресою: [ADDRESS] була подарована [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування , посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 07.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15366. Дарувальникам, [PERSON] та [PERSON], квартира належала на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпродзержинською ГЕС 10.05.1993 року за № 14 та зареєстрованого у Дніпродзержинському БТІ за № 112-20746. Відповідно технічного паспорту, виготовленого ОКП «Дніпродзержинського БТІ» 30.10.2018 року, квартира за адресою: м.Кам'янське, вул. Кармелюка буд. 4 кв. 4, є двокімнатною, житлова площа квартири 26,2 м кв., загальна площа - 46,4 м кв. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON]А, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]. [PERSON] померла 14.03.2001 року. Йому відомо, що [PERSON] теж помер, але офіційних відомостей про це він не має, так як бабуся з дідусем виїхали з м.Дніпродзержинська до РФ майже відразу після оформлення договору дарування квартири своєму синові, його батьку [PERSON] Він на той час був малолітнім і не пам'ятає часу смерті дідуся. На момент смерті батька він був неповнолітнім і, як спадкоємець, фактично прийняв спадщину у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], продовжуючи проживати в ній. Крім того, він звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлого 21.02.2013 року батька [PERSON], відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2013 року/ № витягу 33569339/. Він є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Крім нього є ще потенційний спадкоємець після смерті батька його син, а його брат [PERSON]. Йому не відомо про звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] Згідно письмової довідки [PERSON], державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Правовстановлюючим документом на підтвердження права власності на квартиру є договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, 07.12.1994 року за р.№ 1-5366, який не зареєстрований відповідно до закону в установі, яка мала право на реєстрацію права власності на час укладання договору дарування. Відповідно листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 305 від 29.06.2013 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстроване станом на дату останньої реєстрації 25.05.1993 року за [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1993 р., виданого Дніпродзержинською ГЕС. Враховуючи зазначені обставини йому рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо спадкового майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 356242, виданого 15.11.1995 року Відділом РАГС виконкому Дніпровського районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю [PERSON]. (а.с.9) 21 лютого 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 499893, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.(а.с.11) Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору дарування , посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 07.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15366. (а.с.15) Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є він - [PERSON] та його брат [PERSON], син померлого - [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за звітом немає. [PERSON] звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлого 21.02.2013 року батька [PERSON], відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2013 року, № витягу 33569339. (а.с.17) Згідно письмової довідки [PERSON], державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини, оскільки правовстановлюючим документом на підтвердження права власності на квартиру є договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, 07.12.1994 року за р.№ 1-5366, який не зареєстрований відповідно до закону в установі, яка мала право на реєстрацію права власності на час укладання договору дарування.(а.с.18) Відповідно листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 305 від 29.06.2013 року право власності на квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Кармелюка, буд.4 кв.4 зареєстроване станом на дату останньої реєстрації 25.05.1993 року за [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 10.05.1993р., виданого Дніпродзержинською ГЕС.(а.с.19). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved