Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його баба - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розташована на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, що підтверджується копією сертифікату про право на земельну частку (пай) та довідкою виданою виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області. За життя [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину фактичними діями шляхом прийняття майна в управління в березні-квітні місяцях 1999 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 14). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,45 умовних кадастрових гектарів розташовану на території Сезенківської сільської ради, Баришівського району Київської області (ділянка № 511 площею 2,6800 га рілля), сертифікат серії [NUMBER], яка належала померлій [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшов лист від сільського голови Бойчук В.П. про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі їхнього представника. Представник відповідача Баришівської районної державної адміністрації Баришівського району Київської області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшов лист від голови адміністрації [PERSON] про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі їхнього представника. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що Сезенківська сільська рада та Баришівська районна державна адміністрація, які є відповідачами по даній справі не заперечують щодо пред'явленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розташована на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, що підтверджується копією сертифікату про право на земельну частку (пай) та довідкою виданою виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області. За життя [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину фактичними діями шляхом прийняття майна в управління в березні-квітні 1999 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим, майном. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року відповідно до вищевказаної норми закону, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право, на спадкування за законом одержують особи, визначені у статті 1265 цього Кодексу. За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] у 1997 році було видано [PERSON] на підставі рішення Баришівської районної державної адміністрації від 11 листопада 1997 року за № 399 про те, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Баришівське», розміром 2.45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, про що зроблений відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 616, сертифікат зареєстровано 11 лютого 1998 року (а.с. 13). Згідно довідки № 85 від 27.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, вбачається, що за [PERSON] померлою [INFO] року, значиться земельна ділянка (пай), розташована на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, площею 2.680 за № 511 (а.с. 15). За життя [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку, виділену в натурі не виготовляла та не отримувала. Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином оскільки позивач не має можливості іншим чином захистити свої права суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Встановлене судом підтверджується: - копією паспорту [PERSON] серії [NUMBER]; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; - копією сертифікату серії [NUMBER]; - довідками Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області № 84-85 від 27.02.2018 року. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved