Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 28.05.2020 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його матір [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина - частка квартири [ADDRESS] . Про смерть матері він дізнався лише через 8 місяців. У травні 2020 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що 24.12.2016 року вже видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом, якою є його племінниця [PERSON] . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала його юридична безграмотність, що вважає поважною причиною, тому звернувся до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , кожний окремо, позов підтримали, просили задовольнити, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України, надала відзив на позов, в якому заперечувала проти позову, зазначивши, що [PERSON] є її бабусею. Спірна квартира приватизована бабою [PERSON] , дідом [PERSON] , її батьком [PERSON] та нею [PERSON] у 2000 році. Після смерті діда [PERSON] у 2003 році, спадщину після нього прийняли баба та її батько, отримали по 1/8 частці квартири кожний. Після смерті її батька [INFO] спадщину прийняли баба та вона, дочка померлого. Весь цей час вона мешкала в квартирі, продовжувала мешкати в у двох з бабусею, якій було 70 років. Вона потребувала стороннього догляду. Позивач у справі - її дядько, син [PERSON] про матір не турбувався, не відвідував її, іноді телефонував з питанням «Ну що жива ще?», через що вона страждала та іноді відмовлялася від розмови з сином. За життя бабуся склала заповіт на її ім`я. [INFO] бабуся померла, спадкоємцями були вона - спадкоємець за заповітом та [PERSON] - спадкоємець за законом, який знав про смерть матері, але в похованні участі не приймав, мотивуючи тим, що йому спадку не залишилося, тому вона має все робити сама. Через рік після смерті баби, відповідач почав вимагати кошти за 1/2 квартири, оскільки ця частка належала його батькам, погрожував одібрати частку квартири. Починаючи з травня 2018 року позивач звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів з метою звернення до суду з позовом, подавав позови щодо визнання недійсним права на спадщину, визнання недійсним заповіту, тому не зрозуміло чому він звернувся до нотаріуса лише у 2020 році, вважає, що підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, просила у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у позові відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з урахуванням наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.15). На підставі свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 09.06.2000 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності уповноваженому власнику квартири [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті дружина [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку спірної квартири, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2004 року (а.с.123), а також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №4029949 від 02.07.2004 року (а.с.12). На іншу 1/8 частку квартири після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] (а.с.120, 123). [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадщину за законом - 3/8 часток квартири отримали мати [PERSON] та дочка [PERSON] по 1/2 частці спадкового майна (а.с.124). [PERSON] померла [INFO] (а.с.98). За життя нею складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В. 18.06.2016 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла належну їй частку квартири та все свої інше майно - [PERSON] , 1989 року народження (а.с.101). Після її смерті [INFO] [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.94) на підставі якої відкрито спадкову справу №128/2016 та 24.12.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.157). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13 зворот), тобто на час смерті матері не проживав із нею. В установлений законом строк до нотаріальної контори позивач не звернувся, мотивуючи тим, що про смерть матері дізнався через вісім місяців та посилався на юридичну необізнаність. Позивач звернувся до нотаріуса 12.05.2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Лігута Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з пропуском строку встановленого для прийняття спадщини (а.с.10). Згідно з частинами 2, 3 статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відповідач 24.12.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.157). Згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу вона не дала, тому позивач звернувся до суду. За змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд враховує наступне. У пункті 2 Листа від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не визначена законодавцем як поважна причина пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Крім того, суд враховує, що позивач, починаючи з травня 2018 року, звертався до суду щодо вирішення спору про спадкування після смерті матері. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - з ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2018 року у справі №210/2550/18, вбачається, що [PERSON] 23.05.2018 року звернувся до суду з заявою про витребування доказів до пред`явлення позову , а саме - спадкової справи після смерті [PERSON] . Заява [PERSON] задоволена, спадкову справу витребувано (а.с.52). Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - у жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним права на спадщину (справа №210/4280/18). У зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви позов повернуто позивачу, як не поданий (а.с.51). Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - 19.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним право на спадщину (заповіту) на квартиру та визнати першим спадкоємцем на квартиру (справа №210/5908/18). У зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви позов повернуто позивачу, як не поданий (а.с.56). Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - з ухвали суду від 06.05.2020 року (справа 210/1937/19), яка скасована постановою апеляційного суду від 09.09.2020 року, вбачається, що [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. про визнання заповіту недійсним. Цивільна справа у теперішній час перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.58, 59). Отже, наведене свідчить про те, що позивач, звертався, починаючи з травня 2018 року за юридичною допомогою з метою вирішення в судовому порядку питання спадкового майна, яке залишилося після смерті матері, що також підтверджується ним самим (а.с.26), проте звернувся до нотаріуса з заявою лише у травні 2020 року, тобто майже через чотири роки після смерті матері. Також, суд не бере до уваги роз`яснення позивача до справи від 09.06.2020 року (а.с.25), в яких посилається на те, що відповідач вселилася до спірної квартири у 2016 році та всіляко перешкоджала йому відвідувати матір, у зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів (а.с.28, 30), оскільки зазначені обставини не могли заважати йому цікавитися станом здоров`я матері та своєчасно звернутися до нотаріальної контори після її смерті. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладено, суд не вбачає підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки поважність причин пропуску такого строку ним не доведено, - тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed