Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Решетилівський молочний стандарт» про стягнення боргу за договором позики грошових коштів між юридичною та фізичною особою від 11 жовтня 2016 року, посилаючись на наступне. 11 травня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів між юридичною та фізичною особою, відповідно до якого він передав у власність СОК «Решетилівський молочний стандарт» грошові кошти у сумі 400000,00 грн, а відповідач зобов'язався повернути йому вказану суму не пізніше, як через три місяці з моменту укладення договору, тобто до 11 серпня 2016 року. Він передав відповідачу суму позики в повному обсязі, проте у встановлений договором строк кошти йому не було повернуто. Він вважає, що його права та інтереси порушено, у зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 400000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача СОК «Решетилівський молочний стандарт» Чернишова І.В.у судовому засіданні підтвердила, що СОК «Решетилівський молочний стандарт» дійсно отримав позику від [PERSON] у розмірі 400000,00 грн за договором позики грошових коштів між юридичною та фізичною особою від 11 травня 2016 року, однак у встановлений строк грошові кошти не повернув у зв'язку із скрутним фінансовим становищем, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 11 травня 2016 року між [PERSON] та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Решетилівський молочний стандарт» в особі Чернишової Інни Вікторівни було укладено письмовий договір позики грошових коштів (між юридичною та фізичною особою), за умовами якого позикодавець - [PERSON] надає позичальнику СОК «Решетилівський молочний стандарт» позику у розмірі 400 000,00 грн. (Чотириста тисяч гривень 00 копійок) у строк до 11 серпня 2016 року /а.с.27-28/. Факт одержання коштів відповідачем СОК «Решетилівський молочний стандарт» за договором позики грошових коштів (між юридичною та фізичною особою) від 11 травня 2016 року у сумі 400 000,00 грн. (Чотириста тисяч гривень 00 копійок) підтверджується п. 2 вищевказаного договору, а також свідченнями представника відповідача Чернишової І.В. Судом також встановлено, що до теперішнього часу грошові кошти у сумі 400 000,00 грн. (Чотириста тисяч гривень 00 копійок) за вказаним договором [PERSON] не повернуті. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як видно з матеріалів справи, договір позики був укладений у добровільному порядку, підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору і він відповідає волевиявленню сторін, договір є чинним. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Даний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові ВСУ №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів при вирішенні спорів у подібних правовідносинах, сформульована така правова позиція: «Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику». Крім того, згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи все вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою АВ №0554142 від 25 травня 2016 року /а.с.5/ та звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved