Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у її вихованні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати дитини не дає йому можливості спілкуватись з сином, протиправно обмежує його права як батька брати участь у його вихованні. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, враховуючи висновок Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували та вважали, що спілкування з батьком може негативно відобразитись на емоційному та фізичному стані дитини. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації проти позову не заперечувала, надавши висновок з певними пропозиціями щодо участі позивача у вихованні сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б могли свідчити про можливий негативний вплив батька на дитину, які б перешкоджали її нормальному розвиткові. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. Позивачем зазначалось та не заперечувалось відповідачем, що більше року він не спілкується з сином. Відповідачем пояснюється це тим, що дитина часто хворіє, має певні емоційні та психологічні особливості і зустрічі з батьком можуть негативно вплинути на її фізичний та психоемоційний стан. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що батько дитини фактично не займається її вихованням, проживає окремо від дитини та не намагається приймати участь у її житті. Свідок [PERSON], яка є за фахом психологом та проводила обстеження психоемоційного стану [PERSON], зазначила, що спілкування з батьком може негативно вплинути на його психоемоційний стан і можливо лише мінімальне спілкування та лише за бажанням дитини у присутності матері. Разом з тим, позивач повинен брати участь у вихованні сина і відповідач [PERSON] не має право перешкоджати йому у здійсненні цього обов'язку. З огляду на встановлені судом обставини, вимоги закону та враховуючи висновок Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, якою визначені способи участі позивача у вихованні сина [PERSON], суд вважає можливим задовольнити позов частково та визначити участь [PERSON] у вихованні малолітнього сина таким чином: перша та третя п'ятниця кожного місяця з 17.00. до 19.00. у присутності матері або бабусі, а також психологів батька та матері; місцем зустрічі визначити приміщення Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Печерського району (м. Київ, пров. Філатова, 3/1); супровід дитини до місця зустрічі з батьком забезпечується Центром соціальних служб для Сім»ї, дітей та молоді Печерського району.

Outcome: partial