Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: розірвати договір купівлі-продажу укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» та ним в частині непоставленого товару на суму 8051,02 гривень; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» на його користь кошти в сумі 8051 гривень 02 копійки, пеню за період з 20 липня 2013 року по 22 листопада 2013 року в сумі 251 гривня 96 копійок, 3% річних за період з 24 серпня 2013 року по 07 березня 2014 року в сумі 129 гривень 36 копійок, інфляційні за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року в сумі 154 гривні 08 копійок, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а всього 13586 гривень 42 копійки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою придбання дверної продукції він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» за адресою: 04655, м. Київ, проспект Московський, 26. 04 червня 2013 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» був укладений договір купівлі-продажу/поставки за назвою/, за яким продавець зобов'язувався поставити йому дверну продукцію, а він як покупець зобов'язувався прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору. Відповідно до фіскального чеку від 04 червня 2013 року він здійснив оплату на суму 12 500 гривень, згідно фіскального чеку від 26 червня 2013 року оплату на суму 11 229,57 гривень. Загалом, ним було сплачено за товар 23 729 гривень 57 копійок. Згідно договору йому повинні були поставити товар (8 дверних комплектів і фурнітуру) протягом 45 днів. Натомість, замовлені дверні комплекти було поставлено із суттєвим запізненням, а саме 16 серпня 2013 року. Замовлення щодо фурнітури до всіх комплектів виконано вчасно теж не було. Не дивлячись на це, йому не повідомили вказаних обставин і змусили авансом сплатити весь товар навіть без його огляду. Перед тим, як прийняти товар він його оглянув та виявив дефекти на двох дверних коробках. Виходячи з того, що товар, який він бажав придбати йому доставили з суттєвими запізненнями та ще й з наявними виробничими дефектами вважає, що це є порушенням його прав як споживача. У зв'язку з цим, він відмовився від цих двох дверних комплектів в момент прийняття, як такого, що не відповідає вимогам якості. Разом з тим, він написав заяву від 16 серпня 2013 року на ім'я директора ТОВ «Сіті Дорз» [PERSON] про повернення сплачених ним коштів у сумі 6 360 гривень 02 копійки за два дверних комплекти у зв'язку з їх виробничими дефектами, а також заяву від 16 серпня 2013 року про повернення грошових коштів у сумі 1 691 гривень, сплачених за фурнітуру у зв'язку із її не поставкою. До цього часу відповіді на заяви досі не отримав, а гроші так і не повернули. Даний товар він придбавав для особистих потреб, а не для підприємницької діяльності, тобто фактично це був договір купівлі-продажу, а не поставки. Згідно відмітки на договорі, строк його виконання становить 45 днів. Розмір пені, у відповідності до п. 6.4. договору поставки, складає грошову суму коштів, розмір якої становить 251 гривня 96 копійок, яка вираховується наступним чином: 1. подвійна облікова ставка НБУ = відсоток пені за кожен день прострочення. 365 календарних днів. 2. відсоток пені за кожен день прострочення оплати заборгованості * суму заборгованості = сума пені в день. 3. сума пені в день * кількість прострочених в оплаті днів = сума пені за прострочення в оплаті заборгованості. Облікова ставка Національного банку України з 10 червня 2013 року становить 7,0% річних, а починаючи з 13 серпня 2013 року - 6,5% річних. Вартість несвоєчасно поставленого товару згідно договору поставки від 04 червня 2013 року становить 23 729,57 гривень. 1. з 20 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року. Прострочення в поставці 24 дні. 14% : 365 = 0,0383%. 0,0383 % * 23729,57 гривень = 9,09 гривень. 9,09 * 24 = 218,16 грн. 2. з 13 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року. Прострочення в поставці 4 дні. 13%: 365 = 0,0356. 0,0356 % * 23729,57 гривень = 8,45 гривень. 8,45 * 4 = 33,80 гривень. Таким чином, всього нараховано пені у сумі 251 гривня 96 копійок. Крім того, він бажає стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні за період прострочення повернення коштів з 24 серпня 2013 року по 07 березня 2014 року (всього 196 днів) відносно товару загальною сумою 8051,02 гривень. Розрахунок 3% річних здійснюється наступним чином: 3% річних : 365 календарних діб = відсоток 3 % річних за кожен день прострочення. 3 % : 365 = 0,0082%. Відсоток 3 % річних за кожен день прострочення оплати заборгованості * суму заборгованості = сума 3% річних в день. 0,0082 * 8051,02 гривень = 0,66 гривень. Сума 3 % річних в день * кількість прострочених в оплаті днів = сума 3% річних за прострочення в оплаті заборгованості. 0,66 гривень * 196 = 129,36 гривень. Отже, сума 3 % річних за час прострочення становить 129 гривень 36 копійок. Сума, на яку збільшилась заборгованість за весь час прострочення з вересня 2013 року по лютий 2014 року внаслідок інфляції, становить 154 гривні 08 копійок, за наступним розрахунком: станом на 16 вересня 2013 року заборгованість відповідача становила 8051 гривня 02 копійки, індекс інфляції за вересень 2013 року становить 100%, збільшення заборгованості за вересень 2013 року відсутнє; станом на 16 жовтня 2013 року заборгованість відповідача становила 8051,02 гривень; індекс інфляції за жовтень 2013 року - лютий 2014 року становить 100,4 % * 100,2 % * 100,5% * 100,2% * 100,5%, збільшення заборгованості за жовтень 2013 року становить добуток боргу станом на 16 жовтня 2013 року на відповідний індекс інфляції: 8051,02 гривень * 100,4 % * 100,2 % * 100,5% * 100,2% * 100,5%, = 8205,10 гривень. Станом на 22 листопада 2013 року основний борг відповідача без урахування інфляційної складової складає 8051,02 гривень, отже, сума, на яку збільшилась заборгованість за час прострочення з вересня 2013 року по жовтень 2013 року внаслідок інфляції становить 8083,22 гривень за вирахуванням 8051,02 гривень: 8205,10 гривень - 8051,02 гривень = 154,08 гривень. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, уточненій позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що між ним та відповідачем 04 червня 2013 року було укладено договір, строк виконання якого становив 45 днів. При укладанні договору, ним було сплачено 50% від вартості товару, інші 50% він повинен був сплатити після надходження товару на склад відповідача. 26 червня 2013 року йому було повідомлено, що товар є в наявності і необхідно сплатити інші 50%, що ним і було зроблено. Однак, товару на складі відповідача в наявності не було. На його зауваження, директором відповідача було повідомлено, що через два тижні продукцію поставлять. Але поставки не відбулося, термін поставки було продовжено без підписання відповідного договору. 16 серпня 2013 року відповідач поставив йому продукцію, однак ним при її огляді було виявлено дефекти на двох дверних коробках, у зв`язку з чим він відмовився отримувати товар та письмово звернувся до відповідача про анулювання замовлення та повернення грошових коштів. Акт огляду товару на його вимогу 16 серпня 2013 року не складали, про наявність акту від 18 серпня 2013 року він дізнався лише в судовому засіданні. Лист відповідача від 21 серпня 2013 року не отримував. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, з підстав викладених у запереченнях, які долучені до матеріалів справи, просила в позові відмовити. Додатково зазначила, що продукція, яка не була отримана позивачем зберігається у відповідача, їй не відомо чи запрошувався позивач для складання акту огляду товару та чи отримував позивач лист відповідача від 21 серпня 2013 року. Також зазначила, що відповідач не пропонував позивачу провести експерте дослідження товару з визначення його якості. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» та [PERSON] було укладено договір поставки б/н, відповідно до якого ТОВ «Сіті Дорз» зобов'язується поставляти дверну продукцію у власність [PERSON], а [PERSON] зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору. Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 договору, постачання товару здійснюється товарними партіями зі складу продавця, який розташований за його фізичною адресою. Термін поставки кожної товарної партії визначається сторонами шляхом узгодження замовлення та специфікації, які є невід'ємними частинами даного договору. Згідно п.п. 4.1., 4.2. п. 4 договору, покупець проводить попередню сплату товару у розмірі 12 500 гривень вартості товару у термін 3-х банківських днів з моменту підписання договору. Після прийняття товару покупцем на складі продавця, покупець здійснює доплату до 100% від вартості товару у термін 3-х банківських днів з моменту підписання видаткових накладних. Як вбачається з замовлення № СГ - 000000310 від 03 червня 2013 року, загальна вартість дверного комплекту, який був замовлений позивачем у відповідача становить 23 729,57 гривень (а.с.8). Позивачем було сплачено в рахунок виконання договору 12 500 гривень 04 червня 2013 року та 11 229 гривень 57 копійок 26 червня 2013 року, за дверний комплект (а.с.9, 10). Судом встановлено, не заперечується сторонами, що частина продукції, обумовлена договором, на загальну суму 15613 гривень 99 копійок, була поставлена відповідачем в строк, визначений договором та прийнята позивачем. Інша частина продукції, на загальну суму 8115 гривень 58 копійок поставлена відповідачем позивачу 16 серпня 2013 року, тобто з порушенням строку поставки на 28 днів (з 20.07.2013р. по 16.08.2013р.), з якої, позивач відмовився від отримання продукції на суму 8051 гривня 02 копійки. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.п. 6.4. п. 6 договору поставки, у випадку порушення продавцем термінів поставки товару, він виплачує покупцю (за його вимогою) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого (несвоєчасно поставленого товару) на день поставки за кожний день прострочення поставки. Позивачем для сплати відповідачу розраховано пеню в сумі 251,96 гривень, яка обчислена виходячи з періоду прострочення виконання договору з боку відповідача в період з 20 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року та з 13 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року. Облікова ставка Національного банку України з 10 червня 2013 року становить 7,0% річних, а починаючи з 13 серпня 2013 року - 6,5% річних. Вартість несвоєчасно поставленого товару згідно договору поставки від 04 червня 2013 року становить 23 729,57 гривень. 1. з 20 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року, прострочення в поставці 24 дні. 14% : 365 = 0,0383%. 0,0383 % * 23729,57 гривень = 9,09 гривень. 9,09 * 24 = 218,16 грн. 2. з 13 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року. Прострочення в поставці 4 дні. 13%: 365 = 0,0356%. 0,0356 * 23729,57 гривень = 8,45 гривень. 8,45 * 4 = 33,80 гривень. Таким чином, всього нараховано пені у сумі 251 гривня 96 копійок. В той же час, суд не може погодитися з наданим позивачем розрахунком пені, яку повинен сплатити відповідач, з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку пені, наданого позивачем останнім було визначено вартість несвоєчасно поставленого товару згідно договору поставки від 04 червня 2013 року у розмірі 23 729,57 гривень. Разом з тим, як вбачається з видаткової накладної № РНч-00001316 від 26 червня 2013 року, відповідачем було здійснено поставку продукції 26 червня 2013 року у розмірі 15 613,99 гривень. Дана продукція була доставлена позивачу у строк обумовлений договором. Таким чином, при здійсненні розрахунку пені необхідно в рахунок вартості несвоєчасно поставленого товару брати суму у розмірі 8115,58 гривень (23 729,57 гривень - 15 613,99 гривень). У зв'язку з вищевикладеним загальний розмір пені, що має бути сплачений позивачу з боку відповідача становить 86,27 гривень (де сума пені за період прострочення з 20 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року (24 дні) з розрахунку розміру облікової ставки НБУ у розмірі 7,0000% при розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день 0,038% становить 74,71 гривень; сума пені за період прострочення з 13 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року (4 дні) з розрахунку розміру облікової ставки НБУ у розмірі 6,5000% при розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день 0,036% становить 11,56 гривень). Відповідно до ч.1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За вимог ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Відповідно до п. 3.2, 3.3 договору, якість товару повинна відповідати зразкам товару, виставленим у торговому залі продавця, а також їх описам в каталогах та інших інформаційних матеріалах виробника або продавця. Допускаються незначні відмінності товару від зразків та між собою по фактурі, відтінку, узору деревини та (або) інші відмінності, пов`язані з неоднорідністю натурального матеріалу, штучним покриттям, імітуючим натуральний матеріал, або з неповторністю виробів ручної роботи. Також, допускаються відмінності від зразка вказаного в каталозі виробника або продавця, пов`язані з обмеженнями поліграфічних можливостей. Двері та погонаж, шпоновані шпоном червоного дерева, набирають насичений колір лише через деякий час після розпакування (20-40 днів), в залежності від інтенсивності освітлення, що не являється недоліком товару. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Так, 16 серпня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути грошові кошти по замовленню СГ - 310 в кількості 2-х комплектів дверей у зв`язку з технологічним браком, замовлення на виробництво та поставку у зв`язку з браком виробництва анулювати та провести повернення грошових коштів у розмірі 6360,02 гривень, та з заявою про повернення грошових коштів у розмірі 1691 гривень за несвоєчасну поставку фурнітури (а.с.11, 12). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Частиною 14 цієї ж статті визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Обґрунтовуючи заперечення на позовну заяву, відповідач посилається на акт огляду товару від 18 серпня 2013 року, складений директором [PERSON], зав.складом [PERSON], менеджером [PERSON], відповідно до якого механічних дефектів по замовленню СГ-310 не виявлено, товар відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Блоки дверні дерев`яні», про що свідчить сертифікат відповідності №UA 1.090.0217092-13. В той же час, суд критично відноситься до наданого відповідачем акту огляду товару, оскільки огляд товару проведений у відсутність позивача, позивач на огляд не запрошувався та про результати огляду не повідомлявся. За вимог ч.4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. В той же час, заперечуючи наявність недоліків товару, відповідач не пропонував позивачу проведення експертизи продукції, та відповідно, утримуючи у себе продукцію, не залучав експерта з метою визначення наявності недоліків у такій продукції, чим не спростував вимоги споживача - позивача, про наявність недоліків продукції. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що комплекс послуг наданий відповідачем з порушенням строків, встановлених договором, продукція поставлена з недоліками, про що було повідомлено відповідача при отриманні продукції, належних та допустимих дій, та відповідно доказів, щодо спростування тверджень позивача про наявність недоліків продукції, відповідачем суду не надано. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору в частині належного виконання зобов'язання, порушення, допущені під час виконання робіт не були усунути, у зв'язку з чим позивач правомірно вимагає розірвати договір № б/н від 04 червня 2013 року, укладений між ним та відповідачем на суму 8051 гривня 02 копійки. Також, суд вважає, що позивач правомірно вимагає від відповідача сплати 8051 гривень 02 копійки, за продукцію яку позивач відмовився отримувати у зв`язку з наявностями в ній недоліків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем для сплати відповідачу розраховано 3 % річних та інфляційну складову за період з 24 серпня 2013 року по 07 березня 2014 року (всього 196 днів) відносно товару загальною сумою 8051,02 гривень (3% річних : 365 календарних діб = відсоток 3 % річних за кожен день прострочення. 3 % : 365 = 0,0082%. Відсоток 3 % річних за кожен день прострочення оплати заборгованості * суму заборгованості = сума 3% річних в день. 0,0082 * 8051,02 гривень = 0,66 гривень. Сума 3 % річних в день * кількість прострочених в оплаті днів = сума 3% річних за прострочення в оплаті заборгованості. 0,66 гривень * 196 = 129,36 гривень. Отже, сума 3 % річних за час прострочення становить 129 гривень 36 копійок. Сума, на яку збільшилась заборгованість за весь час прострочення з вересня 2013 року по лютий 2014 року внаслідок інфляції, становить 154 гривні 08 копійок, за наступним розрахунком: станом на 16 вересня 2013 року заборгованість відповідача становила 8051 гривні 02 копійки, індекс інфляції за вересень 2013 року становить 100%, збільшення заборгованості за вересень 2013 року відсутнє; станом на 16 жовтня 2013 року заборгованість відповідача становила 8051,02 гривень; індекс інфляції за жовтень 2013 року - лютий 2014 року становить 100,4 % * 100,2 % * 100,5% * 100,2% * 100,5%, збільшення заборгованості за жовтень 2013 року становить добуток боргу станом на 16 жовтня 2013 року на відповідний індекс інфляції: 8051,02 гривень * 100,4 % * 100,2 % * 100,5% * 100,2% * 100,5%, = 8205,10 гривень. Станом на 22 листопада 2013 року основний борг відповідача без урахування інфляційної складової складає 8051,02 гривень, отже, сума, на яку збільшилась заборгованість за час прострочення з вересня 2013 року по жовтень 2013 року внаслідок інфляції становить 8083,22 гривень за вирахуванням 8051,02 гривень: 8205,10 гривень - 8051,02 гривень = 154,08 гривень). Аналізуючи вищевикладене, дані вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 129,36 гривень та 154,08 гривень інфляційної складової. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи або юридичної особи. Разом з тим, позивачем в судовому засіданні не надано доказів в обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди та не надано доказів на підтвердження моральних страждань, перенесених ним, у зв'язку з порушенням його прав як споживача з боку відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], а саме суд вважає за наявним підстави для розірвання договору купівлі-продажу від 04 червня 2013 укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Дорз» та [PERSON], в частині непоставленого товару на суму 8051 гривня 02 копійки та стягнення з відповідача на користь позивача вартість непоставленого товару на суму 8051 гривня 02 копійки, пені в сумі 86 гривень 27 копійок, 3% річних в сумі 129 гривень 36 копійок та інфляційної складової в сумі 154 гривні 08 копійки, а всього 8420 гривень 73 копійки. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до сплати судовий збір у розмірі 243,60 гривень, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial