Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за ним право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 7,870 га, розташовану на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлому [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], якому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 021631 від 25.03.2002р. належала земельна ділянка площею 7,870 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Будь-якого заповіту після смерті батька не залишилось. На сьогоднішній день спадкоємцями на майно померлого [PERSON] є позивач та його мати - [PERSON], яка відмовляється від спадщини на користь позивача, отже фактично позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого, але не може розпоряджатися ним на свій розсуд в зв'язку з тим, що мати проживала разом із померлим батьком, а отже згідно чинного законодавства прийняла спадщину у вигляді спірної земельної ділянки. Для усунення цього непорозуміння позивач і звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у його відсутність. Третя особа також в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, відповідно до якої просять розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог та не претендує на спірну земельну ділянку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] батьками останнього є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.05.1977 року (а.с. 6). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 021631 від 25.03.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка, яка розташована на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області площею 7,870 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Зазначені обставини підтверджуються також витягом управління Держземагенства у Петропавлівському району Дніпропетровської області від 23.01.2014р. за вих. № 7/10-243 (а.с. 11). Відповідно до довідки Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 03.12.2013 року померлий [INFO] [PERSON] проживав з 1970 року по час смерті за адресою: [ADDRESS] разом із дружиною - [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.08.2002р. серії [NUMBER] (а.с. 9). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день він не може оформити на себе право власності на земельну ділянку в зв'язку, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, будь-які інші спадкоємці на спірну земельну ділянку, окрім позивача відсутні, отже позивач є єдиним спадкоємцем земельної ділянки, яка належала на день смерті [PERSON]. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 7,870 га, розташованої на території Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON]. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved