Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій, з врахуванням уточнень, просить стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в загальній сумі 5500 грн., а також понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з 09.09.2015р. працював водієм на підприємстві ТОВ «[PERSON] Експрес», директором якого є позивач, та 17.11.2015р. [PERSON] позичив у нього грошові кошти в сумі 5500 грн., які зобов»язався повернути по першій вимозі, на підтвердження чого ним була надана розписка. [PERSON] в лютому місяці 2016р. звернувся до відповідача з проханням повернути йому вказану суму боргу до 20.03.2016р., однак останній до теперішнього часу ухиляється від виконання ним даного зобов»язання, в зв»язку з чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, та порушує умови договору позики, у добровільному порядку вирішити зазначене питання не бажає. В зв»язку з наведеним позивач просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності з підтвердженням позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказавши про те, що зазначену розписку від 17.11.2015р. він написав проти своєї волі та під тиском, кошти за даним договором позики взагалі не отримував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Між сторонами 17.11.2015р. був укладений договір позики, на підтвердження якого свідчить розписка, підписана [PERSON], [INFO] (паспорт серії КЕ 748978, виданий Теплодарським МВ УМВС України в Одеській області), проживаючим за адресою: [INFO], який позичив у [PERSON], [INFO], грошові кошти в розмірі 5500 грн., також в ній зазначив про те, що зобов»язується повернути вказану суму за першою вимогою. З листа (досудової вимоги) [PERSON] від 29.02.2016р., адресованого [PERSON], вбачається про прохання повернути борг за договором позики від 17.11.2015р. в сумі 5500 грн. в строк до 20.03.2016р. Згідно Наказу №190 від 09.09.2015р. по ТОВ «[PERSON] Експрес», [PERSON] прийнятий в дане товариство на посаду водія автотранспортних засобів з 09.09.2015р. В судовому засіданні не встановлено даних щодо повернення грошей у вищенаведеній сумі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Як визначає ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на зазначене слід вважати доведеним, що вказаною вище розпискою підтверджується укладення між сторонами саме договору позики із умовами вказаними вище. Згідно частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів). Як визначає ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 5500 грн., оскільки ці вимоги основані на законі та підтверджуються вищевказаною розпискою, дослідженою в судовому засіданні, яка посвідчує передання відповідачу позивачем даної грошової суми. При цьому суд вважає неспроможними доводи відповідача з приводу написання ним вказаної розписки (укладення договору позики) від 17.11.2015р. проти своєї волі та під тиском, оскільки останнім дана обставина не доведена належними та допустимими доказами. Крім того, суд також не може прийняти до уваги доводи [PERSON] про те, що він взагалі не отримував грошових коштів зазначених в розписці, оскільки він власноручно зазначив в ній про одержання від позивача 5500 грн. та зобов»язався їх повернути по першій вимозі. За правовим висновком, викладеним у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved