Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, житловою площею - 17,1 кв.м., 10,7 кв.м., 13,0 кв.м., кухні 5,6 кв.м., санвузол площею 2,8 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., вбудовані шафи площею 1,6 кв.м., 0,7 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м., загальною площею 58,0 кв.м. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2004 року йому належить квартира [ADDRESS], загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею - 40,8 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № У-1099, та зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.11.2004 року. Позивач зазначає, що 10 лютого 2009 року за договором купівлі-продажу він продав вказану квартиру відповідачу [PERSON] за визначену ціну, а 18 вересня 2012 року між ним та відповідачем - [PERSON] було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 10 лютою 2009року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач вказує, що згідно умов договору про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2012 року сторони підтвердили, що не мають один до одного ніяких фінансових, матеріальних та інших претензій за вищевказаним договором, тобто між сторонами були досягнути всі істотні умови щодо передачі квартири йому, а відповідач в свою чергу отримав кошти в повному обсязі, передав йому технічний паспорт на квартиру, нотаріус вилучив у відповідача договір купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2009 року, залишивши його в матеріалах нотаріальної справи, а йому повернув оригінал договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2004 року. Отримавши договори купівлі-продажу від 15 жовтня 2004 року та договір про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2012 року, відповідно до чинного законодавства, як зазначає позивач, 15.05.2013 року він звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації прав власності, форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS], додавши відповідний пакет документів. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 28.05.2013року № 2637999 було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, тобто фактично невілював волевиявлення сторін договору про розірвання договору купівлі-продажу квартири і надав своє тлумачення законодавство у спосіб, який порушує права позивача. Також позивач зазначає, що йому було запропоновано укласти з відповідачем новий договір купівлі - продажу спірної квартири, у зв'язку з чим, він звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу, але відповідач відмовляється, не посилаючись на поважні обставини. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що на даний час не визначений правовий статус нерухомого майна, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом за захистом своїх права та інтересів. У судове засідання 05.06.2014року [PERSON] не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, від його представника до канцелярії суду надійшла заява, в якій представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання 05.06.2014року [PERSON] не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, від його представника до канцелярії суду надійшла заява, в якій представник відповідача просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 15.10.2004року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, [PERSON] продала, а [PERSON] купив трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,0кв.м., житловою площею - 40,8кв.м. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №У-1099, а також зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 12.11.2004року, номер витягу: 5423394, номер запису: 3084 в книзі 541пр-65 (а.с. 4, 11). 10.02.2009року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було укладено договір купівлі -продажу, відповідно до умов якого, [PERSON] передав, а покупець - [PERSON] прийняв у власність трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,0кв.м., житловою площею - 40,8кв.м. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №205, а також зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 16.02.2009року реєстраційний номер 7889368, номер запису: 3084 в книзі:708пр-115 (а.с. 6-8). У подальшому, 18.09.2012року [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розірвання договору купівлі -продажу квартири, відповідно до умов якого, сторони цього договору за взаємною згодою розривають договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 10 лютого 2009року, за реєстровим номером 205, та вважають його дію припиненою. Сторони підтверджують, що не мають один до одного ніяких фінансових, матеріальних та інших претензій за вказаним договором. Зазначений договір про розірвання договору купівлі -продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №6470 (а.с. 9). Таким чином, укладаючи зазначений договір, сторони домовилися про зміну цивільних прав та обов'язків щодо квартири, за адресою: [ADDRESS], тобто [PERSON] повернув собі право власності на зазначену квартиру. Як зазначає позивач, 15.05.2013року він звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації прав власності, форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS], додавши відповідний пакет документів. Однак, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 28.05.2013року №2637999 було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], за суб'єктом: [PERSON], податковий номер [NUMBER], оскільки документи, подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а також зазначено, що якщо продавець і покупець нерухомого майна згодні повернутися в початкове положення (покупець отримає назад гроші, а продавець продану нерухомість) після державної реєстрації переходу прав на нерухоме майно, то вони повинні укласти новий договір купівлі-продажу, в якому продавець стає покупцем, а покупець продавцем. Отримавши зазначене рішення, позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу, але відповідач відмовляється від укладання нового договору купівлі-продажу. Крім того, не погодившись з рішенням Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Перчик І.О., Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення від 28.05.2013року №2637999, зобов'язання вчинити певні дії. Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2013року по справі №815/4216/13-а адміністративний позов [PERSON] було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Перчик І.О. від 28.05.2013року про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], зобов'язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції зареєструвати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. У подальшому, [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про роз'яснення зазначеного судового рішення, оскільки державний реєстратор відмовив [PERSON] в реєстрації права власності з тих підстав, що в резолютивній частині судового рішення неможливо встановити документ, на підставі якого повинна проводитись державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2014року у задоволенні заяви [PERSON] про роз'яснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2013року по справі №815/4216/13-а було відмовлено. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом про визнання права власності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що позивач, укладаючи з [PERSON] договір від 18.09.2012року №6470 про розірвання договору купівлі - продажу квартири від 10.02.2009року фактично поновив своє право власності на зазначену квартиру. Зазначені обставини встановлені також у постанові Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2013року. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відмова Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], призвела до неможливості [PERSON] оформити свої права щодо квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду його право захистити неможливо. Крім того, як зазначалося вище, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Перчик І.О. від 28.05.2013року про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] було визнано протиправним та скасовано. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved