Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19 квітня 1986 року було укладено шлюб між ним та [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Слов'яносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 4. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами, постійними сварками з відповідачем, різними поглядами на подальше спільне проживання та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі чого в сімї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Фактично шлюбні відносини принились 3 липня 2006 року, на теперішній час вони проживають за різними адресами, він має іншу сім'ю. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 19 квітня 1986 року виконавчим комітетом Слов'яносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 квітня 1986 року виконавчим комітетом Слов'яносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 07 лютого 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім'єю не проживають з липня 2006 року, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved