Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.01.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що 14.01.2005 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають різні погляди на життя, внаслідок чого подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам сторін, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16.11.2018 року провадження по справі було зупинено у зв'язку з наданням подружжю строку для примирення. Ухвалою суду від 17.12.2018 року провадження по справі поновлено у зв'язку із закінченням строку для примирення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що примирення не відбулось. Просив суд судові витрати залишити за ним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, вказала, що згодна на розлучення, примирення не відбулось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.01.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 14.01.2005 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 14.01.2005 року (а.с.8). Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області 13.06.2001 року (а.с.9). Судом встановлено що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають різні погляди на життя, внаслідок чого подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбу є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки останній категорично наполягав на розірванні шлюбу, в той час як розірвання шлюбу є правом дружини чи чоловіка і наявності особливих чітких підстав для цього не потрібно. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній. На підставі викладеного,

Outcome: approved