Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 28.10.2009 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та згідно судового наказу Селидівського міського суду Донецької області від 31.01.2019 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 28.10.2009 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 31.01.2019 з [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі Ѕ частини його доходу на утримання двох дітей суперечить вимогам чинного законодавства. Крім цього вказав, що він є особою з інвалідністю та отримує лише пенсію, а відповідач [PERSON] в свою чергу має високу заробітну плату та зобов`язана також приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей. Відповідач за первісним позовом, [PERSON] , звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2395 грн. на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , як батька неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти по ј частини доходу відповідача на кожну дитину. [PERSON] , ухиляється від сплати аліментів, звільнився з роботи, працював неофіційно будівельником, а в червні 2020 виїхав за межі України. З липня 2019 вона отримувала на двох дітей половину пенсії відповідача у розмірі 1000 грн., що не дає можливості гідно утримувати дітей, так як витрати на їх освіту, спортивні секції, відпочинок, харчування, одяг, засоби гігієни та інше потребують більших внесків. З грудня 2020 їй припинено виплату аліментів, у зв`язку з призупиненням виплати відповідачу пенсії. Інших утриманців у відповідача немає. Вважає, що розмір аліментів на одну дитину повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі рекомендованого Державою розміру аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років у сумі 2395 грн. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 22.12.2020 прийнято цивільну справу до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 27.01.2021 судом прийнято рішення про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання, витребувано з ГУДПС у Донецькій області, Селидовськго об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відомості щодо майнового стану [PERSON] за 2020 рік. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 05.03.2021, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила у їх задоволені відмовити. Зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.06.2005, серії [NUMBER] від 07.11.2011. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2019, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції, актовий запис № 01. Рішення набрало законної сили 02.04.2019. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу відновлено на дошлюбне « [PERSON] ». Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 28.10.2009 у справі № 2-989/2009, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 вересня 2009 року і до повноліття дитини. Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 242/323/19, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21.01.2019 і до повноліття дитини. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 24.06.2007, [PERSON] , 1980 р.н. є особою з інвалідністю 3 групи, отримує пенсію. Як вбачається з довідки з місця мешкання [PERSON] № 86 від 21.01.2021, остання мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З довідки Селидовського ОУПФУ Донецької області від 11.02.2021 встановлено, що [PERSON] з пенсії [PERSON] , який перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, відраховувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі: з січня 2020 по квітень 2020 у розмірі 500 грн., щомісяця; з травня 2020 по листопад 2020 у розмірі 525 грн. щомісяця. Відповідно до довідки Селидовського ОУПФУ Донецької області від 11.02.2021 вбачається, що [PERSON] з пенсії [PERSON] , який перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, відраховувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі: з січня 2020 по квітень 2020 у розмірі 500 грн., щомісяця; з травня 2020 по листопад 2020 у розмірі 525 грн. щомісяця. З листа Головного управління ДПС у Донецькій області встановлено, що [PERSON] за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 отримав дохід у вигляді заробітної плати: 1 квартал 2020 - 1892,13 грн.; 2 квартал - 2575,98 грн.; 3 квартал - 3938,66 грн.; 4 квартал - 188,35 грн. Згідно довідки-розрахунку № 1586 від 01.03.2021, заборгованість зі сплати аліментів у ВП № 50929136 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 28.02.2021, за період з грудня 2020 по лютий 2021 складає 12813,25 грн. Сума аліментів, яка підлягає стягненню щомісячно складає 3171,75 грн. (з урахуванням середньої заробітної плати для працівника у цієї місцевості (м. Новогродівка) - 12687 грн.). Згідно довідки-розрахунку № 1587 від 01.03.2021, заборгованість зі сплати аліментів у ВП № 59657229 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 28.02.2021, за період з грудня 2020 по лютий 2021складає 18747,75 грн. Сума аліментів, яка підлягає стягненню щомісячно складає 3171,75 грн. (з урахуванням середньої заробітної плати для працівника у цієї місцевості (м. Новогродівка) - 12687 грн.). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач [PERSON] посилався на те, що на його думку розмір аліментів відповідно до чинного законодавства на утримання двох неповнолітніх дітей не повинен перевищувати 1/3 частину доходу платника аліментів, а також на те, що позивач є особою з інвалідністю та отримує лише пенсію, а мати дітей - відповідач [PERSON] в свою чергу має високу заробітну плату та зобов`язана також приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей. Разом з тим, суд зауважує, що посилання позивача за первісним позовом щодо граничного розміру частки аліментів на утримання двох дітей є хибними, оскільки діючим сімейним законодавством України не передбачено максимального граничного розміру аліментів, які можуть бути стягнуті на утримання двох неповнолітніх дітей. Щодо посилань позивача на те, що при визначенні розміру аліментів не було враховано, що позивач є особою з інвалідністю та вимушений витрачати додаткові кошти на лікування та відновлення здоров`я, а також те, що через наявність інвалідності він вимушено не працює суд зазначає наступне. Будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не зазначено у позові жодних підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, які передбачені ст. 192 СК України. Тому у задоволені первісного позову слід відмовити через його необґрунтованість. Розглядаючи вимоги та обґрунтування зустрічного позову [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів суд враховує наступне. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Судом встановлено, що на даний час відповідач за зустрічним позовом [PERSON] доходу не отримує, має заборгованість зі сплати аліментів на обох дітей, аліменти на одну дитину щомісячно відповідачу нараховуються у розмірі 3171,75 грн., що є ј частки від середньої заробітної плати у місцевості де зареєстрований відповідач (м. Новогродівка), та яка на даний час складає 12687 грн. Отже, суд враховує, що оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2395 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, що на думку суду буде відповідати найкращим інтересам дітей та враховуватиме майновий стан сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вказані вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved