Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS], у якій зареєстрований відповідач по справі, однак близько трьох років тому відповідач змінив постійне місце проживання, за місцем реєстрації більше не проживає, участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує. Враховуючи те, що відповідач не є членом його сім»ї, не приймає участі у спільному побуті, а також те, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки провадиться лише в судовому порядку, - просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що будь-яких домовленостей щодо збереження за відповідачем права проживання у будинку між ними не було, реєстрація [PERSON] у належному йому житловому будинку позбавляє його право на отримання субсидії та інших пільг, а тому просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні факти: У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20813425 від 05 листопада 2008 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину /[NUMBER]/від 30 жовтня 2008 року. Із записів у будинковій книзі встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1941 року народження, [PERSON], 1983 року народження, [PERSON], 1991 року народження. З актів обстеження житлового будинку [ADDRESS], вбачається, що гр. [PERSON], який зареєстрований у зазначеному житловому будинку, з січня 2014 року за даною адресою не проживає. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. У відповідності до статті 71ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній у житловому приміщенні по [ADDRESS] понад встановлені законом строки без поважних причин, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] На підставі наведеного,

Outcome: approved