Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про усунення перешкод в праві користування земельними ділянками, які належать на праві приватної власності. В позові посилається на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2020 року, індексний номер витягу 212350166 він є власником земельної ділянки кадастровий номер 7321088500:03:002:0660, цільове призначенням якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, що за адресою в [ADDRESS] . Крім цього, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2020 року, індексний номер витягу 212358894, йому також належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га, кадастровий номер 73210885500:03:001:0367, яка розташована за цією ж адресою. Фактично вищевказані земельні ділянки є одним цілим, що розмежовані в плані за цільовим призначенням. Вказані земельні ділянки огороджені парканом, також для зручного користування ними він облаштував міст і ворота, однак його сусід - відповідач по справі впродовж року всіляко чинить йому перешкоди у користування його земельними ділянками, зокрема заблокував ворота для заїзду бетонним ствопом та паркує навпроти воріт вантажний автомобіль. Своїми діями відповідач створює для нього перешкоди у користуванні земельними ділянками, чим завдає йому моральної та матеріальної шкоди. Позасудове врегулювання спору для них неможливе. Зважаючи на вищевикладене, просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди в праві користування земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер 7321088500:03:002:0660, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в [ADDRESS] та земельною ділянкою площею 2500 га, кадастровий номер 7321088500:03:001:0367 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Просіка Глибоцького району Чернівецької області, шляхом розблокування воріт для заїзду на земельні ділянки, забрати бетонний стовп та вантажний автомобіль та не чинити йому перешкоди в праві користування земельними ділянками, які належать йому на праві приватної власності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно залишає свій вантажний автомобіль в місці, яке зазначено на фототаблицях, проте паркує його так, що це не заваджає проїзду через його міст до земельної ділянки позивача. З метою контролю габаритів автомобіля при паркуванні він завіз на земельну ділянку бетонний стовп, який також нікому не створює перешкод. Допускає, що іноді його автомобль припаркований так, що унеможливлює проїзд до земельної ділянки позивача, проте це триває не довгий час і він завжди готовий перепаркувати його в таких випадках. Змушений залишати автомобіль саме в тому місці, оскільки в іншому місці це неможливо та створюватиме пеершкоди. На його подвір`ї також можливо було б паркувати автомобіль, проте після цього там зовсім не залишалось б вільного місця. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що автомобіль його довірителя не створює перешкод позивачу, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України вказує на те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 78 , ч. 2 ст. 90 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки кадастровий №7321088500:03:001:0367, площею 0,25 га, цільове призначення - для особистого селянського господарства та земельна ділянка кадастровий номер №7321088500:03:002:0660, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №212358894 та №212350166 та витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ - 7305446222020 та №НВ - 7305446272020. Сторони по справі є суміжними землекористувачами та їхні домогосподарства межують. В судовому засіданні відповідач визнав, що щодня паркує належний йому вантажний автомобіль біля воріт, що ведуть до земельної ділянки позивача. З метою паркування свого автомобіля [PERSON] встановив також бетонний стовп для орієнтування у габаритах машини при паркуванні. Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 10 липня 2020 року [PERSON] належить земельня ділянка кадастровий номер 7321088500:003:002:0660, площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою [ADDRESS] . Для заїзду своїх будинків та земельних ділянок, які обгороджені парканами, [PERSON] та [PERSON] облаштували ворота та мости, яким кожен із них користується окермо. На момент проведення обстеження виявлено, що [PERSON] заблокував в`їзд на земельну ділянку [PERSON] , загородивши ворота бетонним стовпом та приапаркованим до воріт вантажним автомобілем, що унеможливлює [PERSON] заїзд на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та користування городом. Згідно довідки №676 від 30.09.2020 року, виданої Сучевенською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, земельна ділянка, на якій [PERSON] тимчасово припарковує власний вантажний автомобіль є земельною ділянкою загального користування для обслуговування вулиць та доріг комунальної власності сільської ради. З даною ділянкою дороги (вулиці) існує заїзд до домогосподарства [PERSON] та земельних ділянок [PERSON] .. Тому, якщо вона є вільною, перешкод руху іншим транспортними засобами не має. На момент комісійного обстеження 30.098.2020 року на даній ділянці дороги (вулиці) виявлений залізобетонний стовп, який не загороджує ворота до земельних ділянок [PERSON] . Відповідно до статті 91 ЗК України власник земельної ділянки зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. За наслідками судового розгляду даного спору на підставі достовірних, належних, достатніх та допустимих встановлено, що відповідач щодня паркуючи свій вантажний та великогабаритний автомобіль безпосередньо біля в`їзду на земельну ділянку позивача створює останньому перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою. При цьому [PERSON] для цих же цілей самовільно, без будь яких дозвільних на те документів, встановив залізобетонний стовп та відмовляється паркувати автомобіль в іншому місці, про що надав відповідні пояснення. Суд відхиляє твердження відповідача, що автомобіль не створює перешкод, оскільки такі твердження спростовуються актом обстеження земельної ділянки від 10 липня 2020 року, складеним Сучевенською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, а також наданою саме представником відповідача довідкою Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 30.092020 року, згідно якої підверджується відсутність перешкод для заїзду до земельної ділянки [PERSON] лише за умови, коли місце, де паркує автомобіль відповідач, є вільним Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відтак, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права відповідає способу порушення та є ефективним. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved