Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно середню земельну частку (пай). В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 вересня 1998 року померла його прабабця [PERSON]. Позивач є спадкоємцем після її смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - середню земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач\~[PERSON] сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечила, направила до суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги визнають повністю. Третя особа - \~відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, надала заяви про розгляд справи у відсутності представника У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 130265, виданого Тур»янською сільською радою Буського району Львівської області 16.09.1998 року, [PERSON] померла 12 вересня 1998 року. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] складається із середньої земельної частки (паю) площею 1,2173 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 0,8021 умовних кадастрових гектарів, кормових угідь 0,4152 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № 9-13-0.20-88/102-19 від 15.02.2019 року вбачається, що на ім»я [PERSON] був зареєстрований Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 1021 від 10.04.1997 року за № 252 із земель НААГ «Зірка» Тур»янської сільської ради, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 02.04.1997 року №107, загальною площею 1,88 умовних кадастрових гектарів. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» від 06.03.2000 року № 111 на ім»я гр. [PERSON] розраховано частку 1,2173 умовних кадастрових гектари. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовстановлюючий документ - Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 1021 від 10.04.1997 року за № 252, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 02.04.1997 року № 107, належить [PERSON], де вона зазначена як [PERSON]. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 6 квітня 1993 року секретарем Тур'янської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON]. Крім того, із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 169/01-16 від 18.02.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно\~ст.131 ЗК України\~громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року\~Про судову практику у справах про спадкування\~спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до\~ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved