Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, вказавши на підтвердження своїх позовних вимог, що 05.12.2013 року приблизно о 19.35 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мітсубіші Педжеро», державний номер [NUMBER], в порушення вимог п.8.7.3 (д) Правил дорожнього руху, по вул.Університетська та пров.Гурова в м.Донецьку, здійснював рух на жовтий сигнал світлофору, який попереджав про зміну сигналу на червоний та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, під його керуванням. Внаслідок ДТП він отримав легкі тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Донецька від 23.01.2014 року вина [PERSON] в настанні ДТП встановлена. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Мітсубіші Педжеро», державний номер [NUMBER], на час ДТП була застрахована [PERSON] у СТзДВ «Гарантія» з лімітом відповідальності страховика в розмірі 50000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи 1000,00 грн. На замовлення Страховика було проведено авто товарознавче дослідження та виготовлений висновок про вартість спричиненого позивачу внаслідок ДТП матеріального збитку. 13.12.2013 року пошкоджений автомобіль був оглянутий представниками третьої особи в присутності позивача та представника страхової компанії, про що був складений відповідний акт. Позивач вказує, що згідно акту №239/131213 від 13.12.2013 року, відновлювальний ремонт його транспортного засобу становить 54958,54 грн. До теперішнього часу СТзДВ «Гарантія» на його звернення з проханням надати оригінал або завірені копії з авто експертизи залишились без відповіді. Письмової відповіді про відмову в виплаті страхового відшкодування також не поступало. Відповідно до ліміту відповідальності сума страхового відшкодування становить 49000,00 грн. (50000,00 1000,00 франшизи). 12.02.2014 року позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП та необхідними документами для отримання страхового відшкодування. До 14.05.2014 року страхова компанія повинна була зібрати всі визначені п.35.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідні документи для виплати страхового відшкодовування та здійснити виплату страхового відшкодування, однак, це зроблено не було. За положеннями п.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування особі, яка має право на його одержання, сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Станом на 25.07.2015 року прострочення склало 438 дня та, враховуючи спеціальний строк позовної давності (1 рік), сума пені становить 19880,00 грн. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Втрати від інфляції та три проценти річних становить суму в розмірі 33664,66 грн. Позивач вважає, що сума страхового відшкодування, яку повинні були не пізніше 14.05.2014 року сплатити СТзДВ «Гарантія», становить 50000,00 1000,00 = 49000,00 грн., а другий відповідач [PERSON] повинен сплатити суму визначеної договором страхування франшизи 1000,00 грн., а також різницю між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром спричиненого матеріального збитку, а саме 54958,54 49000,00 = 5958,54 грн. Також, дорожньо-транспортною пригодою відповідачем [PERSON] було заподіяно позивачу моральну шкоду, що наступила в наслідок порушення його права володіння та використання транспортного засобу. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., виходячи з того, що діями відповідача було порушено не тільки право власності на автомобіль, але і те, що автомобіль був для нього не просто майном, яке має певну цінність, а являє собою один із засобів, яке він придбав для задоволення своїх потреб в побуті і на роботі. Наявний автомобіль він використовував для особистих і службових цілей. В результаті пошкодження авто впродовж тривалого часу він відклав заплановані поїздки на автомобілі, змушене затратив багато часу на оформлення відповідних документів, доклав безліч зусиль для його відновлення, так як по роботі йому необхідний автомобіль, змушений був позичати гроші в борг, затратив час на отримання консультацій фахівців. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути зі страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь 49000,00 грн. страхового відшкодування, 19880,57 грн. пені, втрати від інфляції 31900,66 грн. та три процентів річних 1764,00 грн., а всього 102545,23 грн.; стягнути з [PERSON]Р.о. на його користь 1000,00 грн. франшизи, 5958,54 грн. ліміту різниці спричиненого матеріального збитку, моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а всього 8958,54 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати, а саме: витрати на оголошення в газеті, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження та витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.76). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день та час судового засідання повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», відповідач [PERSON]Р.о. в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлені належним чином через оголошення в пресі (а.с.72) у відповідності до розяснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №10-1437/0/4-14 від 13.10.2014 року, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надалиа, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2013 року приблизно о 19.35 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мітсубіші Педжеро», державний номер [NUMBER], в порушення вимог п.8.7.3 (д) Правил дорожнього руху, по вул.Університетська та просп.Гурова в м.Донецьку, здійснював рух на жовтий сигнал світлофора, який попереджав про зміну сигналу на червоний та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], та автомобілем «Кіа Церато», державний номер [NUMBER], у разі чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Донецька від 23.01.2014 року, [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 4). Транспортний засіб Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER], належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15). Транспортний засіб Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер [NUMBER], належить відповідачу [PERSON]Р.о., який застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у відповідача [PERSON] товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», що підтверджується полісом №АС/1600156 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5). Згідно п.4 вищевказаного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 грн. Згідно копії страхового акту № 239/131213 від 13.12.2013 року та розрахунку до нього( а.с.16-17 ), вартість відновлювального ремонту Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER], в результаті ДТП складає 54958,54 грн. (а.с.56 64). Як зазначено в позові, позивач [PERSON] 12.02.2014 року та 04.01.2015 року звернувся до СТзДВ «Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб). Однак, до теперішнього часу СТзДВ «Гарантія» не сплатило позивачу суму страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. Відповідно до ст.979 ЦПК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.22.1. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки, СТзДВ «Гарантія» не сплатило позивачу суму страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб, а згідно страхового акту ремонт з відновлення автомобіля складає 54958,54 грн., суд, враховуючи, те що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 грн. та франшиза 1000,00 грн., вважає, що з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути в рахунок страхового відшкодування суму у розмірі 49000,00 грн., а з [PERSON] на користь позивача [PERSON] франшизу 1000,00 грн. та різницю спричиненого матеріального збитку 5958,54 грн. Також, за положеннями п.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування особі, яка має право на його одержання, сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Станом на 25.07.2015 року прострочення склало 438 дня та, враховуючи спеціальний строк позовної давності (1 рік), сума пені становить 19880,00 грн. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Втрати від інфляції та три проценти річних становить суму в розмірі 33664,66 грн. Таким чином, з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню пеня у розмірі 19880,00 грн., втрати від інфляції 31900,66 грн. та три проценти річних 1764,00 грн. (а.с.17-20). Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушенням її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] у частині вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. з [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка виразилася у тому, що він була вимушений витрачати додаткові зусилля для захисту свого порушено права, зазнав моральних страждань у звязку з емоційними переживаннями, змінився його звичний склад життя. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме: по сплаті судового збору 1115,60 грн. (а.с.1, 26), по оплаті оголошення в газеті «Урядовий курєр» - 630,00 грн. (а.с.77), по оплаті автотоварознавчого дослідження 600,00 грн. (а.с.78) На підставі викладеного,

Outcome: approved