Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, [PERSON], 3-тя особа: Куп'янський районний відділ державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, вказуючи на те, що з відповідачкою 23.01.2009 року зареєстрував шлюб. Після укладення шлюбу зареєстрував відповідачку як члена сім'ї у квартирі [ADDRESS], Харківської області, яку отримав на підставі ордеру № 67 від 27.12.2010 року. В серпні 2013р. відповідачка зібрала свої особисті речі і пішла проживати до своїх батьків. За рішенням суду від 14.02.2014року шлюб з відповідачкою був розірваний. У зв'язку з тим, що відповідачка до теперішнього часу не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, які просить суд задовольнити, пояснивши, що у зв'язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами були припинені і відповідачка зібрала свої речі та в серпні 2013року пішла жити до батьків. В лютому 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. До теперішнього часу відповідачка не проживає в спірній квартирі, яка має статус державної, та яка надавалася позивачу, комунальні послуги не сплачує. Чи має відповідачка інше житло - не знає. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надання оголошення у газеті, у зв'язку з чим суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачки. Представник 3-ї особи, Куп'янський районний відділ державної міграційної служби України в Харківській області, також у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи у відсутність представника. При ухвалені рішення покладаються на розсуд суду. З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, з 23.01.2009 року по 14.02.2014року позивач з відповідачкою знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину [INFO]. 27.12.2010 року, позивач, відповідно ордеру № 67, отримав 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований позивач, його неповнолітня донька, а також з 21.12.2011 року - відповідачка. Відповідно акту від 02.10.2014 року, відповідачка в спірній квартирі з серпня 2013 року не проживає (а.с.4-8). Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач, або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату відповідачкою права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін її відсутності та поважність причин такої відсутності. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка не проживає з позивачем в спірній квартирі з серпня 2013року, по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, що на думку суду є поважною, оскільки взаємовідносини між позивачем та відповідачкою носять конфліктний характер, у зв'язку з чим 14.02.2014 року шлюб між ними був розірваний, що зі своєї сторони не уможливлює їх спільне проживання в спірній квартирі. Крім того, судом також враховується, що позивач отримав спірну квартиру вже знаходячись у шлюбі з відповідачкою та наявності у них спільної дитини, у зв'язку з чим суд критично відноситься до доводів позивача та його представника, що після реєстрації шлюбу, позивач зареєстрував відповідачку в квартирі, яку отримав саме він. Також ставлячи питання про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, в розпорядження суду позивачем та його представником, не надано будь-яких доказів про наявності у відповідачки будь-якого іншого житла. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed