Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» в якому просить вирішити переддоговірний спір, розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору, зобов'язати відповідача ліквідувати вимагання оплати надуманого боргу та зобов'язати відповідача відшкодувати моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог вказує, що РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення його квартири [ADDRESS]. 21 липня 2014 року йому направлено проект договору про надання послуг. Із умовами договору він незгідний, а тому просить вирішити переддоговірний спір та відшкодувати моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини просив задоволити. Представник відповідача - РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» в судовому засіданні заперечив проти позову в задоволенні якого просив відмовити. Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Судом встановлено, що РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення квартири [ADDRESS] де проживає [PERSON] 21 липня 2015 року на адресу позивача було направлено проект договору №1644 від 01 липня 2014 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. З умовами даного договору позивач незгідний, підписувати відмовився, висловив свої зауваження та повернув його відповідачу. Згідно ч.5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання є договором приєднання. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний в судовому порядку на вимогу сторони, яка приєдналася з урахуванням положень ч.2 ст.634, ст.651 ЦК України. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] щодо вирішення переддоговірного спору є безпідставною та задоволенню не підлягає. У відповідності до ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року засоби вимірювання, що перебувають в експлуатації, випускаються із серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються на прокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають періодичній повірці (залежно від установлених міжповірчих інтервалів). Не повірені засоби обліку до експлуатації не допускаються. Періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці. Положеннями ст. 1167 ЦК України регламентовано, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Будь - яких відомостей, які свідчили б про наявність спричинення позивачу душевних страждань у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача користувачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення суду не надано, не добуто їх і судом. А тому, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача ліквідувати вимагання оплати надуманого боргу та відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягають. Разом із тим, порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що дає право на звернення до суду, передбачених ст.3 ЦПК України, позивачем не вказано і не наведено їх під час розгляду справи. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed