Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10.07.2001року за адресою: [ADDRESS] , наймачем якої був батько. Разом з ними проживала мати [PERSON] , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на [ADDRESS] . Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою [PERSON] був неповнолітнім і повинен був зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків вона змінила його місце реєстрації Хоча фактично користувалися кімнатою [ADDRESS] . Отже на час смерті батька в кімн . [ADDRESS] був зареєстрований тільки батько, а фактично проживали однією сім*єю з трьох осіб, : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Вважає, що він має право на подальше користування житлом, т.я. є рідним сином наймача [PERSON] та більш ніж 10 років проживає в даному приміщенні. Тому звернувся до суду з позовною заявою та прохав визнати за ним, [PERSON] , [INFO] право на користування кімнатою [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що померлий є батьком позивача. Після його смерті залишилося житлове приміщення, в якому проживав його батько. Дійсно він зареєстрований та проживав разом з матір*ю в її квартирі, але після досягнення 18років він вважає що має право проживати окремо. Прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, прохала відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] підтримала позов [PERSON] про визнання права користування житлом та прохала його задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він працює інспектором КП «Квартирне управління». В 2016 році вони отримали інформацію що наймач кімнати [PERSON] , 1967 р.н. , [INFO] помер. Кімната [ADDRESS] була закрита та опечатана. А в 2019 році зі слів сусідів стало відомо, що бувша дружина [PERSON] зірвала пломбу з дверей та повідомила, що буде там жити. Кімната була вся в сміття. Жити там неможливо. При житті [PERSON] , який характеризувався негативно, в кімнаті постійно були бійки. Кімната належить до комунальної власності міськвиконкому . Ордер був виписаний в 1988 році на одну особу, [PERSON] , який проживав там один та помер [INFO] . Заборгованість на комунальні послуги була, в кімнаті потім ніхто не проживав. При виході за адресою [ADDRESS] ним складалися акти про не проживання особи в даній кімнаті за участі свідків [PERSON] , [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що проживала разом з [PERSON] , який помер в 2016 році на різних поверхах. Часто бачила його, була в нього в гостях. Після його смерті кімната була опечатана, ліжко з кімнати вкрали. Після його смерті ніхто не сплачував комунальні витрати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що ні [PERSON] , ні [PERSON] , після розлучення не проживали разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після його смерті в 2016 році приходили,зривали пломби. Вони мали ключі від кімнати. Останній раз коли вони зірвали пломбу, наводили порядок у кімнаті, сказали що вони господарі кімнати. [PERSON] з померлим [PERSON] були розлучені. [PERSON] приходила до [PERSON] разом зі своїм співмешканцем. Сина ніколи не було. Після смерті [PERSON] ніхто в кімнаті не жив та нею не користувався. З 2016 року кімната опечатана була квартирним управлінням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що з [PERSON] , та [PERSON] не знайомі. В даному будинку проживає 5 років. Сина померлого [PERSON] ніколи не бачила в будинку. Квартира знаходиться на третьому поверсі будинку. Після смерті [PERSON] в квартирі ніхто не проживає. Кімната опечатана була. Але приходила жінка зривала пломбу, намагалася зайти до кімнати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що знав покійного [PERSON] з 2002 року. Сім*єю вони жили деякий час, але в 2005 році бачив як [PERSON] вигнав свою дружину з сином з квартири та потім вони не проживали разом більше 10 років. Його дружина зловживала спиртними напоями та приходила до нього щоб вживати спиртні напої. [PERSON] помер в 2016 році. Після його смерті ніхто не проживав в кімнаті, кімната була опечатана. Чув зі слів, що жінка намагалася проникнути в кімнату. Пломбу зривала разом зі своїм співмешканцем. Дослідивши матеріали справи,вислухавши сторони, свідків, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо),які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що основним квартиронаймачем кімнати [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10.07.2001року за адресою: [ADDRESS] , наймачем якої був батько. Разом з ними проживала мати [PERSON] , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на адресу : [ADDRESS] . Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою [PERSON] був неповнолітнім і повинен був зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків вона змінила його місце реєстрації Хоча фактично користувалися кімнатою [ADDRESS] . Отже на час смерті батька в кімнаті [ADDRESS] був зареєстрований тільки батько, а фактично проживали однією сім*єю з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , виданим повторно, серія [NUMBER] від 07.09.2016 р. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім*ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім*ї наймача, набувають рівного права з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщення, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім*ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім*ї наймача. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що спірне питання, що виникло стосується кімнати, яка перебуває у комунальній власності та на балансовому обліку квартирного Управління при виконкомі Кременчуцької міської ради. Відзив на позовну заяву не подавався. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Отже, залучивши до участі в справі належного відповідача, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає ,що слід відмовити позивачу у задоволенні позову. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач у справі не має права користування житловим приміщенням, т.я. не проживав в зазначеній кімнаті гуртожитку , як при житті батька так і після його смерті. Це визнано та доказано в судовому засіданні показами свідків, зокрема : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] не проживав з померлим [PERSON] разом в одній кімнаті. А також показами свідка [PERSON] ,який пояснив що кімната [ADDRESS] після смерті [PERSON] в 2016році була закрита та опечатана. А в 2019 році зі слів сусідів стало відомо, що бувша дружина [PERSON] зірвала пломбу з дверей та повідомила, що буде там жити. Кімната була вся в смітті. Жити там неможливо. Кімната належить до комунальної власності міськвиконкому . Ордер був виписаний в 1988 році на одну особу, [PERSON] , який проживав там один та помер [INFO] . Заборгованість на комунальні послуги була, в кімнаті потім ніхто не проживав. При виході за адресою [ADDRESS] ним складалися акти про не проживання особи в даній кімнаті за участі свідків . Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються всі законні підстави для відмови в задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed