Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що йому належить спірний житловий будинок, у якому зареєстровані відповідачі, які не є членами його сім`ї та з моменту реєстрації у спірному будинку не проживають, комунальні послуги не сплачують, витрат по утриманню будинком не несуть. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. 06.03.2020 року позивачем подано позовну заяву з уточненими позовними вимогами. Допитаний в судовому засіданні 24.12.2020 року в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його брат, [PERSON] дружина брата, а інші відповідачі їх діти. Вони зареєстровані у спірному житловому приміщенні з 2016 року, однак, за адресою реєстрації вони ніколи не проживали, проживають вони десь в районі у Східному. У будинку їх речі відсутні, ніколи там не знаходились. Грошових коштів на сплату комунальних послуг не надають, витрат на утримання будинку не несуть. Допитана в судовому засіданні 24.12.2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її чоловік, а відповідачі його рідня, які зареєстровані у будинку, однак, фактично у ньому не проживали. Відповідачі грошових коштів на утримання будинку не надають, комунальні послуги не сплачують. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, допитавши 24.12.2020 р. свідків, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності виданим Дніпровською районною у м. Херсоні радою серії САА №479141 від 18.12.2003 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2423363 від 25.12.2003 р. (арк. справи 8-9). Відсутність речей відповідачів та їх не проживання у спірному житловому приміщенні підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідачами доводи позивача не спростовані. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мали об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинив, майно та речі відповідачів в будинку відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірному житловому будинку з моменту реєстрації у 2016 році, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 01 березня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved