Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 755361. Вказує, що спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] за заповітом є він, син померлого - [PERSON] , спадкоємцем у відповідності до ст.1241 ЦПК України є відповідачка по справі, дружина померлого - [PERSON] , яка не претендує на спадщину, інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом немає. Посилається на те, що [INFO] померлим було складено заповіт в його користь, який посвідчено секретарем виконкому Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та зареєстровано в реєстрі за №134. Крім цього посилається на те, що він своєчасно вступив в управління спадковим майном: поховав померлого, розпорядився його речами, однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не може, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Враховуючи вищенаведене просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.03.2020 року (а.с. 7). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 19.07.2006 року, який зареєстрований в реєстрі за № 134, [PERSON] на випадок смерті зробив розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я по закону буду мати право, я заповідаю [PERSON] , [INFO] » (а.с.8). Згідно довідки від 07.09.2021 року № 67, виданої Киселівською сільською радою, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем за законом є [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 755361, виданого 14.11.2006 року на підставі рішення 30 сесії IV скликання від 23.03.2006 р. Мамаївської сільської ради Кіцманського району власником земельної ділянки площею 0,1250 га, кадастровий номер 7322586500:04:001:0026, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, є [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1250 га, кадастровий номер 7322586500:04:001:0026, станом на 27.09.2021 року складає 2808 грн.(а.с.10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачкою, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved