Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просить суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком шляхом визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником 3/10 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день на площі 3/10 частин у будинку [ADDRESS] окрім нього, з його згоди зареєстрований [PERSON] З 2003 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. Наявність реєстрації у його будинку сторонньої людини створює йому перешкоди у розпорядженні власністю, оскільки у будь-який час дана особа зможе претендувати на право проживання у цьому будинку. В судове засідання позивач не з'явився, від позивача надійшла до суду заява, відповідно до якої, останній просить розгляд справи проводити без його участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа до суду свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити без участі представника, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з'явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником 3/10 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 27.05.2003 року, серії ВАК № 649639, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 798869 від 18.06.2003 року. Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 1409/36 від 02.07.2018 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України , при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно акту про н е проживання № б/н від 18.06.2018 року [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2003 року по теперішній час. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу, понад 6 місяців, суд вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved