Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 108 по вул. Набережній смт. Чернігівка Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.02.2015р. та витягом з державного реєстру серії ЕАУ №131798 від 17.02.2015р. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку після смерті його матері, без його згоди у різні роки, не проживають в ньому з 2014р., також в будинку відсутнє їх майно. На теперішній час не має можливості продати будинок, так як в ньому зареєстровані відповідачі по справі. Вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, яке належить йому на праві приватної власності. У судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відмовився від виклику свідків в судове засідання, [PERSON], [PERSON] Вказав, що відповідачі добровільно покинули будинок та забрали все своє майно, в той час коли він знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні. Не перешкоджав їхньому проживанню. Має намір продати будинок, але цьому перешкоджають відповідачі, які не бажають добровільно знятися з реєстрації. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та вказала, що вона є колишньою дружиною позивача, шлюб розірвано у вересні 2015р. У спірному будинку проживала з 2003 року, після смерті матері позивача, якій і належав будинок. Батьківський будинок в с. Олександрівка розібрали, будівельні матеріали перевезли на вул. Набережну буд.№108. Позивач конфліктував з її батьками, останній раз побив її матір. Позивач, колишній її чоловік, не перешкоджав проживанню в спірному будинку їй та сину, однак вона не могла в ньому проживати залишивши батьків, тому 25.08.2015р. разом із батьками, без відома позивача, коли останній знаходився у лікарні, покинули будинок, забравши все своє майно. Повернутися у будинок не мали наміру. Просила відмовити у задоволенні позову, для надання часу для придбання свого житла. Винаймають житло, де проживають без реєстраційного обліку та договору найму житла. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що у спірному будинку проживав з 2003 року. Надав позивачу власні кошти на переоформлення будинку після смерті матері позивача, на що позивач обіцяв взамін подарувати йому даний будинок. У будинку не проживає з 07.04.2015 року, виїжджав на заробітки, не був присутній, коли його мати змінила місце проживання. Не звертався в правоохоронні органи про вселення. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності за станом здоров'я, за участі його представника, [PERSON], яка в судовому засіданні вказала, що зняття з реєстрації [PERSON] може бути перешкодою для оформлення соціальних виплат. Представник третьої особи, [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову вказавши, що в телефонному режимі, [PERSON] зверталася до селищної ради про надання житла. На час слухання справи, відповідачка, [PERSON] померла 29.08.2016р. Заслухавши позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Жилий будинок №108 по вул. Набережній в смт.Чернігівка Запорізькій області належав матері позивача, [PERSON], яка померла 01.07.2003р. Після її смерті позивач, [PERSON] набув право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.02.2015р. Позивач [PERSON] проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 23.06.1993р., який розірвано на підставі рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.09.2015р. Даним рішенням суду встановлено, що з вересня 2013р. сторони однією сім»єю не проживають. Рішення набрало законної сили 21.09.2015р. Від даного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], 27.07.1992року народження. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ксерокопії витягу з домової книги та відповіді Чернігівської селищної ради на запити Чернігівського районного суду, зареєстровані в спірному жилому будинку №108 по вул. Набережній в смт.Чернігівка Запорізької області: позивач з 20.10.1999р., відповідачі, [PERSON], колишня дружина позивача - 17.11.2006р., [PERSON] син позивача з 24.09.2008р., [PERSON], [PERSON] батьки дружини з 13.11.2007р. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій статті 64 ЖК України, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Тобто, відповідачі були зареєстровані в спірному будинку як члени сім»ї позивача та за його згодою. Позивач не надав суду докази, про реєстрацію відповідачів в спірному будинку без його згоди, так як за весь час проживання відповідачів в спірному будинку, позивач не звертався про примусове їх виселення та зняття з реєстраційного обліку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в спірному будинку з 25.08.2015р. та добровільно покинули місце проживання, забравши своє майно, про що не заперечували сторони. Доказів протилежного до суду відповідачами не надано. Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком №108 по вул. Набережній в смт.Чернігівка Запорізької області на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, однак суд не може погодитися з цим. Відповідно до пункту 39 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачі в спірному будинку не проживають без поважних причин понад рік: [PERSON] з 07.04.2015р., [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 25.08.2015р. Майно відповідачів в спірному будинку відсутнє. . Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що підставою не проживання в спірному будинку відповідачів понад рік є сімейний конфлікт між сторонами, який не може бути визнаний судом поважною причиною. Крім того, відповідачі не вирішували питання усунення перешкод в користування житлом та не мали наміру повертатися на проживання у спірний будинок. Факт не проживання відповідачів в будинку підтверджується довідкою № 2509 від 16.05.2016р., виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, де вказано, що [PERSON] проживає один [INFO] (згідно підтвердження депутата в/о №15 [PERSON]М.). Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їх не проживання не існує. Відповідачі заперечували проти задоволення позову з підстав надання їм часу для придбання власного житла та мати можливість в ньому зареєструватися. Однак, такі заперечення не мають правового обґрунтування. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідачі не довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таких доказів до суду відповідачі не надали Враховуючи вищевикладена, необхідно визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved