Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про усунення перешкод в розпорядженні майном. Свій позов обгрунтовує тим, що він є власником автомобіля Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний ним на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 08.08.2008 року. Після придбання автомобіля позивачу стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться записи про обтяження його автомобіля, яке було зареєстровано 29.03.2012 року та повторно 19.03.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору застави автотранспорту № М-19 від 18.01.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та колишнім власником належного позивачу автомобіля [PERSON] 22.01.2014 року він звернувся до банку із вимогою про усунення перешкод в розпорядженні майном, що належить йому на праві власності, шляхом припинення обтяження на майно, зняття накладеного обтяження на рухоме майно, а саме: автомобіль Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Однак вимога була залишена банком без задоволення. На підставі наведеного просить усунути перешкоди в розпорядженні майном, що належить йому на праві власності, шляхом припинення обтяження на майно, зняття накладеного обтяження на майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: автомобіля Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] та виключити запис з Державного реєстру обтяжень щодо обтяження рухомого майна. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Коняхіна М.В. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила в задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 08.08.2008 року [PERSON] є власником автомобіля Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). 29.08.2008 року [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу. 29 березня 2012 року та 19.03.2013 року на автомобіль Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору застави автотранспорту М3-19 від 18.01.2007 року було накладено обтяження, а саме: заборона відчужувати, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а. с. 12-13). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.11.2013 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на спірний автомобіль. Судом було встановлено, що на час купівлі автомобіля [PERSON] останній не знав та не міг знати, що транспортний засіб знаходиться у заставі, оскільки відомості про арешт вказаного рухомого майна до 29.03.2012 року не було внесено до реєстру обтяжень рухомого майна, що дозволило безперешкодно оформити право власності відповідача на даний транспортний засіб. За таких обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем рухомого майна і підстави для витребування такого майна у нього відсутні та вважається, що він набув право власності на таке рухоме майно без обтяжень(а.с.9-11). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 22.01.2014 року [PERSON] звернувся до банку із вимогою про усунення перешкод в розпорядженні майном, що належить йому на праві власності, шляхом припинення обтяження на майно, зняття накладеного обтяження на належний йому автомобіль. Однак вимога останнім було залишена без задоволення (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є власником спірного автомобіля, право власності на який він набув на законних підставах, позов слід задовольнити та усунути перешкоди в розпорядженні майном, що належить позивачу на праві власності, шляхом припинення обтяження на майно, зняття накладеного обтяження на майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: автомобіля Ford модель Transit Connect, 2003 року випуску, тип транспортного засобу: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] та виключити у порядку, передбаченому законодавством України, записи з Державного реєстру обтяжень щодо обтяження рухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved