Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив усунути йому перешкоди в його спілкуванні з дочкою, визначивши йому як спосіб участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO], систематичні побачення з нею щотижнево з 17 години пятниці до 17 години неділі без присутності матері, а також визначити систематичні побачення з дочкою з 10 години до 15 години у всі офіційні святкові дні та в період літніх канікул протягом червня, липня, серпня щорічно протягом тижня кожного місяця. Позов обґрунтований тим, що позивач має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з її матірю [PERSON]. Відповідачка постійно перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною і з цього приводу у них постійно виникають конфлікти, оскільки [PERSON] не дає йому бачитися з дитиною і приймати участь у її вихованні. Рішенням комісії Приазовської районної державної адміністрації від 07.11.2014 року визначено [PERSON] дні та години спілкування з дочкою, а саме: щотижнево у середу з 10 години до 12 години та щосуботи з 10 години до 17 години у присутності матері. Після прийняття зазначеного рішення позивач неодноразово звертався до відповідачки, однак остання відмовлялась надати йому побачення з дитиною, чим перешкоджає спілкуванню з дитиною. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач вказав, що працює, і тому просить встановити йому режим спілкування з дитиною відмінний від того, який встановлений органом опіки ат піклування. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідачка добровільно не виконує рішення органу опіки та піклування від 07.11.2014 року, перешкоджає йому бачитися з дочкою. З моменту прийняття рішення органом опіки та піклування, він приблизно 3-4 рази на місяць у визначений йому час приїздив для того, щоб побачити дочку, і у більшості випадків відповідачка не надавала йому можливість поспілкуватися з дитиною, хоча були випадки, коли перешкод не було. Перешкоди у спілкуванні з дитиною полягають в тому, що відповідачка або взагалі не надає йому дитину, або надає із недотриманням часу, вказаного в рішенні органу опіки та піклування. Коли позивач бачився з дитиною, відповідачка практично ніколи не була присутня при цьому. В останнє він спілкувався з дитиною у липні 2015 року. 19 серпня 2015 року він приїхав додому до відповідачки для того, щоб побачитись з дочкою, але його не пустив брат відповідачки. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що вона не бажає, щоб позивач спілкувався з дитиною, оскільки позивач постійно ображає відповідачку, вчиняє конфлікти в присутності дитини. Позивач приїздив для побачення з дитиною і спілкувався з нею 30 грудня 2014 року, 27 березня 2015 року, в липні 2015 року. Також, позивач приїздив 7 серпня 2015 року, але вона з дитиною була на морі і тому позивач її не побачив. Представник органу опіки та піклування надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі і ухвалити рішення відповідно до висновку органу опіки та піклування. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про народження від 11.08.2015 року серія І-ЖС № 287749, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з відповідачкою, що визнано і не заперечується сторонами. На підставі рішення Приазовської районної державної адміністрації від 07.11.2014 року позивачу залишено без змін режим спілкування та зустрічей з дочкою [PERSON], [INFO], а саме надано право щотижнево у середу з 10 години до 12 години та щосуботи з 10 години до 17 години (з перервою на денний відпочинок дитини) проводити час разом з дитиною у присутності матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю позивача. В серпні 2015 року вона разом з позивачем приїздила до відповідачки, щоб побачитись з дитиною, але нікого не було вдома, бо відповідачка з дитиною були на морі. Потім 19 серпня 2015 року вони приїздили ще раз, але між позивачем і братом відповідачки виникла сварка і вони дитину так і не побачили. Під час сварки дитина присутня не була. Раніше відповідачка надавала позивачу можливість бачитися з дитиною, вони навіть забирали її до себе. Потім відносини між позивачем і відповідачкою погіршились, і вона перестала давати позивачу дитину. З якою періодичністю позивач приїздить, щоб побачити дитину, вона не може сказати, оскільки разом з ним не їздить, як само не може сказати, з якого часу відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дочкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 19 серпня 2015 року вона була у дворі будинку відповідачки, і бачила як між братом відповідачки і позивачем виник конфлікт. Свідком конфлікту вона безпосередньо не була. Тоді позивач дитину не побачив. В її присутності ніколи не відбувалось побачень позивача з дитиною. Вона проживає по сусідству з відповідачкою і раніше бачила, що позивач часто забирав дитину на автомобілі. Беручи до уваги, що в судовому засіданні відповідачкою визнано, що вона не бажає надавати позивачу можливість спілкуватися з дитиною через наявні між сторонами конфлікти, то суд вважає доведеним факт перешкоджання позивачу з боку відповідачки у спілкуванні з дитиною. Згідно з висновком Приазовської районної державної адміністрації (органу опіки та піклування) від 06.11.2015 року, враховуючи малолітній вік дитини вирішено, що необхідно визначити дні та години спілкування [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], щотижнево у середу з 10 години до 12 години та щосуботи з 10 години до 17 години у присутності матері. Частиною 8 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час розгляду справи судом не було встановлено, а сторонами не доведено фактів будь-якої негативної поведінки позивача чи відповідача по відношенню до дитини. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав батьків стосовно дитини, і права позивача на спілкування і виховання дитини, суд вважає що необхідно усунути позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення йому систематичних побачень з дитиною. Враховуючи режим спілкування позивача з дитиною, зазначений у висновку органу опіки та піклування, та беручи до уваги, що позивачем не було надано ні доказів на обґрунтування зазначеного ним режиму спілкування з дитиною, відмінного від рішення органу опіки та піклування, ні доказів на спростування висновку органу опіки та піклування, враховуючи малолітній вік дитини, суд вважає доцільним визначити позивачу режим спілкування з дитиною з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Такий режим спілкування на переконання суду, буде найбільше відповідати інтересам дитини і сприяти реалізації батьками своїх прав. При цьому суд вважає, що враховуючи вік дитини буде обґрунтованим присутність матері дитини під час спілкування позивача з дитиною. На підставі викладеного і

Outcome: partial