Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що 03 липня 2008 року рішенням Третейського суду за ним було визнано право власності на земельну ділянку розміром 2.7991 га, яка розташована на території [PERSON] міської ради Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 495966, виданого 07.06.2005 року. 06.04.2015 року позивач отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 3204221202015. Звернувшись до Реєстраційної служби для реєстрації права власності на земельну ділянку, позивач отримав відмову у державній реєстрації права та їх обтяжень, оскільки відповідно правовстановлюючого документу за позивачем визнано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]: 04:002:009, в той час, як відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 3204221202015 кадастровий номер [NUMBER]: 04:002:0009. Складається так, що земельна ділянка не належить позивачу. Тому позивачу потрібно визнати право власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]: 04:002:0009, а також в заяві позивач вказує, що помилку в рішенні Третейського суду від 2008 року в кадастровому номері земельної ділянки виправити на теперішній час не можливо, а тому він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2.7991 га, яка розташована на території [PERSON] міської ради Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 495966, виданого 07.06.2005 року, кадастровий номер 3224010100:04:002:0009. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує (а.с. 15 ). Представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 16 ). Представник третьої особи Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням Третейського суду від 03 липня 2008 року за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 2.7991 га, яка розташована на території [PERSON] міської ради Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 495966, виданого 07.06.2005 року [PERSON] райдержадміністрацією та вказано кадастровий номер [NUMBER]: 04:002:009 (а.с. 7). З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 3204221202015 від 06.04.2015 року вбачається, що кадастровий номер спірної земельної ділянки є [NUMBER]: 04:002:0009 (а.с.8). Отже, третейським судом при ухваленні рішення від 03 липня 2008 року було зроблено помилку в кадастровому номері земельної ділянки (а.с. 7 зворотня сторона). 05.03.2009 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України № 1076-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів», який набрав чинності 31.03.2009р., та яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про третейські суди». Відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» - не підлягають примусовому виконанню рішення третейських судів прийняті до набрання чинності цим Законом і не виконані на день набрання чинності Закону. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач звернувся до Реєстраційної служби для реєстрації права власності на земельну ділянку та отримав відмову у державній реєстрації права та їх обтяжень № 25116902 від 07 жовтня 2015 року (а.с.10), оскільки відповідно правовстановлюючого документу за позивачем визнано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]: 04:002:009, в той час, як відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 3204221202015 кадастровий номер [NUMBER]: 04:002:0009. У звязку з тим, що на теперішній час Третейського суду не існує, то виправлення помилки в рішенні Третейського суду від 03 липня 2008 року не можливо, а також на теперішній час заборонено і виконання рішень Третейського суду. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що порушується право позивача щодо оформлення права власності на земельну ділянку та подальшого користування земельною ділянкою, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved