Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики, укладеними між ними 05 березня 2018 року, згідно якого відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які зобовязувався повернути в строк до 11.03.2018 року, та від 17 липня 2018 року, згідно якого [PERSON] позичив у нього 2 000 доларів США, які зобовязувався повернути в строк до 10.08.2018 року, що підтверджується письмовими розписками. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути кошти, однак, [PERSON] взятого боргу не повернув. Просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 145\~000 гривень, та 1\~450 гривень сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просив судове засідання проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Як вбачається із письмової розписки від 05.03.2018 року, оглянутої у судовому засіданні, [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO], отримав від [PERSON] у борг 3 (три) тисячі доларів США, які зобовязується повернути до 11 березня 2018 року. Також, із письмової розписки від 17.07.2018 року, оглянутої у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO], отримав від [PERSON] у борг 2 (дві) тисячі доларів США, які зобовязується повернути до 10 серпня 2018 року. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. У судовому засіданні, із наявних при матеріалах справи, письмових доказів встановлено, що на момент звернення позивача до суду, відповідач не виконав зобовязання за договором позики, оскільки не повернув отримані від нього кошти на загальну суму 5 000 доларів США. Як вбачається із наявної при матеріалах справи довідки, станом на 10.09.2018 року, курс долара США по відношенню до гривні становить 2826,4977 грн. за 100 доларів США. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму боргу в розмірі 5000 дол. США, що еквівалентно 141 324, 88 грн. (за курсом НБУ станом на 10.09.2018 р. 2826,4977 грн. за 100 доларів США). Таким чином, судом встановлено, що мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 141 324, 88 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial