Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження та вказав, що з відповідачем перебували у шлюбі з 27.04.2007 року. Шлюбні відносини були припинені з 2013 року, а шлюб розірвано 21.11.2016 року. Позивач з жовтня 2015 року перебуває на військовій службі. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] та її батьком був записаний позивач. Позивач вважає, що не може бути батьком зазначеної дитини, оскільки на момент її зачаття шлюбні відносини були припинені, а тому просить виключити з актового запису №183 від 3 березня 2015 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] , відомості про батька дитини, яким записаний [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] уродженець с. Орлівка Старобільського району, Луганської області, зроблені Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, а також зобов`язати Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, внести зміни в актовий запис №183 від 3 березня 2015 року у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Представник Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області свого представника не надіслав, заперечень не надав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу та постановити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у шлюбі з 27.04.2010 року по 21.11.2016 року, шлюб розірвано за рішенням суду 21.11.2016 року.(а.с. 6,8). В період з 2013 року і до дня розірвання шлюбу сторони мешкали окремо, спільного господврства не вели, не підтримували сімейних стосунків, що випливає із позовної заяви та відповідачкою не оспорюється (а.с. 1зворот). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.2015 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками, відповідно до сімецного законодавства, записано [PERSON] та [PERSON] , сторони у справі (а.с. 7). Позивач [PERSON] є військовослужбовцем та безпосередньо приймає участь з 08.10.2015 року в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відсутність кровного споріднення між [PERSON] та дитиною, - [PERSON] , визнається відповідачкою, а тому цей факт не вимагає доказування відповідно ст. 82 ч.1 ЦПК України, згідно положень якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи вищенаведені обставини, оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач за законом звільнений від сплати судового збору, а з відповідача він стягненню не підлягає з огляду на зазначену вище статтю Закону, то витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. 136 СК України та

Outcome: approved