Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем він уклав шлюб, який був зареєстрований 25.11.2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ за а/з №217. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюб та сімю. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони втратили повагу один до одного. За таких обставин спільне життя не доцільне, примирення неможливе. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 25 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ за актовим записом №217 розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В позовній заяві позивач просить суд проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату та час проведення судового засідання повідомлена належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Хустського райсуду, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25.11.2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ за а/з №217. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюб та сімю. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони втратили повагу один до одного. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] . до [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved