Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.09.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння. З березня місяця 2018 року сторони проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу є неможливим. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 01.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб, про що 01.09.2001 року складено відповідний запис за № 1708, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області 01.09.2001 року. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області 03.03.2003 року. (а.с. 3) З пояснень сторін вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній. На підставі викладеного,

Outcome: approved