Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути із [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 35 196 гривень 62 копійки та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1000 гривень 00 копійок; стягнути із [PERSON] на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень 00 копійок; стягнути із [PERSON] на його користь сплачений судовий збір у розмірі 4 640 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2015 року о 18 годині 10 хвилин в м. Бровари Київської області по вул. Київська водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в напрямку м. Чернігів, в порушення п. 13.1. ПДР України, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням, який рухався попереду та зупинився на заборонений сигнал світлофора. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, що підтверджується, зокрема, постановою суду, відтак йому, якому автомобіль [NUMBER] належить на праві приватної власності, було завдано матеріальної шкоди. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області винною в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Україна» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ 5679925. Відповідно до Звіту № 44/1-16, вартість відновлювального ремонту складає 35 196,62 гривень. З метою встановлення вартості матеріального збитку він звернувся до ФОП [PERSON] (який і склав Звіт № 44/1-16) та здійснив оплату послуг оцінки вартості матеріального збитку КТЗ у розмірі 1000,00 гривень. Також, у зв'язку з невиконанням свого обов'язку відповідачем по відшкодуванню збитків, завданих в результаті ДТП 30 грудня 2015 року, він був змушений звернутись за правовою допомогою. Відповідно до договору про надання юридичних послуг № 07/03/17-ЮП/IL за отриману правову допомогу він сплатив 4000,00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2015 року о 18 годині 10 хвилин в м. Бровари Київської області по вул. Київська в напрямку м. Чернігів між автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року, [PERSON] було визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.6) На даний час постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.29). Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 44/1-16, складеного 09 лютого 2016 року ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 29 103,01 гривень, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER], без врахування фізичного зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження, складає 35 196,62 гривень (а.с.7-15). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 35 196 гривень 62 копійик. Крім того, позивачем також були понесені витрати за проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу після ДТП у розмірі 1000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.505399887.1 від 15 лютого 2016 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача (а.с.27). Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень 00 копійок, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. На підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу, позивачем до матеріалів справи було додано договір про надання юридичних послуг № 07/03/17-ЮП/IL від 07 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Конюшко Д.Б., за умовами якого замовник [PERSON] замовив, а страховий юрист - адвокат Конюшко Д.Б. взяв на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі (об'ємах та кількості) та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов'язався оплатити юристу надані послуги на умовах цього договору (а.с. 33-35). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 102 від 07 березня 2016 року, позивачем було сплачено на виконання договору № 07/03/17-ЮП/IL від 07 березня 2017 року 4000 гривень 00 копійок. В той же час, вказана квитанція не може слугувати належним та достовірним доказом, який би підтверджував факт понесення судових витрат у розмірі 4000 гривень 00 копійок у вказаній справі з боку позивача, оскільки доданий до матеріалів справи договір про надання юридичних послуг № 07/03/17-ЮП/IL від 07 березня 2017 року не містить відомостей про виконання адвокатом адвокатських послуг саме за поданою до Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди з відповідача [PERSON] Крім того, квитанція про оплату даних послуг видана 07 березня 2016 року, в той час як договір про надання юридичних послуг було укладено 07 березня 2017 року. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків та шкоди, завданої внаслідок ДТП. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, який був сплачений позивачем за подання позову до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: partial