Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що починаючи з січня 2019 року і по сьогоднішній день він перебуває з відповідачкою [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у сторін народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте, у свідоцтві про народження батьком дітей записаний [PERSON] , з яким позивач, починаючи з 07.11.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Позивач стверджує, що він визнає [PERSON] та [PERSON] своїми дітьми, спілкується з ними, приймає участь у їх вихованні та утриманні, саме тому просить визнати його їх батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, зазначила, що біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] , з яким вона на даний час проживає однією сім`єю. Діти знають як батька тільки [PERSON] . Відомості про батька дітей [PERSON] , з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, були внесені до актових записів про народження у відповідності до приписів ч.1 ст. 133 СК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується опублікованим оголошенням на офіційному веб - порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надійшло, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представниця третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Заставнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести без її участі (а.с. 30). Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, врахувавши заяву представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно норм ч.ч. 1,2 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , є українцем, громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 25.03.2016 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області (а.с. 5-7). Починаючи з січня 2019 року [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] . За час спільного проживання у сторін народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). Однак, у зв`язку з перебуванням [PERSON] на час народження дітей у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , батьком дітей в свідоцтвах про народження був визначений саме він. [PERSON] , будучи біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спілкується з дітьми, проводить з ними спільний час. Той факт, що [PERSON] визнає себе батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , піклується про них з часу їх народження та займається їх вихованням підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї жительки с. Погорілівка Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] від 24.05.2021 [PERSON] проживає за адресою: с. Погорілівка Чернівецького району Чернівецької області, однією сім`єю із [PERSON] , разом із ними проживають п`ятеро дітей: [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2020 р.н. та [PERSON] , 2021 р.н., сім`я благополучна (а.с.11). У відповідності із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved