Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просив усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований та проживає [PERSON], з 22.02.2012 року також зареєстрована, однак не проживає відповідач [PERSON] Відповідач зареєстрована в квартирі попереднім власником квартири [PERSON] Відповідач ніколи не проживала в квартирі, її речей в квартирі не має, комунальні платежі він не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює. Позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою належним чином. Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази приходить до наступного. 07.08.2015 року, укладено договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 07.08.2015 року, власником вищевказаної квартири є [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано, про що 16.12.2014 року зроблено актовий запис №196 (а.с.11). Відповідно до довідки від 17.08.2015 року, виданої ЖК «Колос-2», [PERSON] постійно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 27.03.1968 року. Починаючи з 22.02.2012 року [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає та ніколи не проживала (а.с.6). Згідно відповіді Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 18.08.2015 року №62/4128, [PERSON] в період часу з 01.01.2014 року по теперішній час з заявами та повідомленнями про перепони в користування житлом за адресою: [ADDRESS] не зверталась (а.с.5). Відповідно до акту комісії ЖК «Колос-2», в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не має, в квартирі постійно проживає [PERSON] (а.с.7-8). Відповідач по справі ніколи не проживала у вказаній квартирі, її речей в квартирі не має, комунальні платежі вона не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює. Також ці обставини в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні ніколи не проживала, її майна в спірній квартирі не має. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернулась. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved