Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] року [PERSON] та на земельну ділянку, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2,71 га, що знаходиться на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913017, виданого 27.09.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00018 (кадастровий номер земельної ділянки 5122082600:01:002:0513). Крім цього, було встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставці державного акту на право власності на земельну серії ЯГ № 913018, виданого 27.09.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00021 (кадастровий номер земельної ділянки 5122082600:01:002:0511). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2012 року, виданого Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідки № 547 від 20.11.2013 року, наданої виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 11.12.2007 року секретарем виконавчого комітету Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1196, [PERSON] заповів усе його майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36098938 від 14.12.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 11.12.2007 року, зареєстрований за № 1196 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Дружина [PERSON] - [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком, тобто незалежно від змісту заповіту [PERSON] вона має право на обов'язкову частку, яка становить 1/4 частину від усього складу спадщини, яка була розрахована наступним чином: спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], які могли бути би закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було би змінено заповідачем є: - дружина [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням; - син [PERSON]. Тобто, якби порядок спадкування не було би змінено заповідачем, кожний з них спадкував би 1/2 частину у всьому складі спадщини, обов'язкова частка [PERSON] це половина частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто вона становить 1/4 частину у всьому складі спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 547 від 08.07.2013 року, наданою виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. за № 2788/02-14 від 14.12.2013 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2,71 га, що знаходиться на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Не встигнувши належним чином оформити своїх спадкових прав [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина земельної ділянки, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка, площею 2,71 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до заповіту, посвідченого 11.12.2007 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Куртевою Ф.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1197, [PERSON] заповіла усе її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36099028 від 14.12.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 11.12.2007 року, зареєстрований за № 1197 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 548 від 08.07.2013 року, наданою виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. за № 2789/02-14 від 14.12.2013 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2,71 га, що знаходиться на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved