Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 5,37 га, розташованої на території Ганнівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. При зверненні до нотаріальної контори позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Також позивач зазначив, що встановлений законом строк для прийняття спадщини ним був пропущений у зв'язку з відсутністю на той час свідоцтва про смерть [PERSON] Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому термін в шість місяць для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що заповітом від 14 вересня 2006 року, посвідченого секретарем Ганнівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 14 [PERSON] заповідав своєму синові, позивачу у справі, земельну ділянку площею 5,37 га, розташовану на території Ганнівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 7, 9). Як зазначено в позовній заяві позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що з 2013 року його батько [PERSON] знаходився на непідконтрольній території Луганської області на заробітках, а коли почалась війна, не зміг звідти поїхати, позаяк залишив дома свій паспорт. В подальшому на його адресу надійшло Лікарське свідоцтво про смерть від 02 жовтня 2015 року з печаткою так званого «Лутугінського районного відділення Луганського республіканського бюро судово-медичної експертизи Луганської народної республіки» відповідно до якого [PERSON] помер внаслідок інтоксикації та дисемінованого туберкульозу легенів [INFO] в селі Весела Тарасівка Лутугінського району Луганської області. 13 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області позивачу було відмовлено в реєстрації смерті [PERSON], позаяк вказаний документ, де зазначено про його смерть, видано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, окрім того, в ньому є помилка стосовно дати народження померлого. 13 квітня 2016 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області встановлено факт смерті [INFO] [PERSON], [INFO], в селі Весела Тарасівка Лутугінського району Луганської області, внаслідок інтоксикації та дисемінованого туберкульозу легенів (а.с. 10). Того ж дня позивач отримав у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області свідоцтво про смерть [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 8). 19 квітня 2016 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 4). Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном у дві неділі, який на думку суду є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial