Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18 вересня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2266. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Відповідач не скористалася правом подання письмового відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 19.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Позивач в судове засідання не прибув, однак 08.04.2021 подав заяву у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не прибула, 24.03.2021 подала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 18 вересня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2266 /арк.спр.7/. Від шлюбу у подружжя народився [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститяся в матеріалах справи /арк.спр.4/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved