Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вони з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб 01.09.2009 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №06. На теперішній час шлюб між ними розірвано. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.10.2018 року, актовий запис №5. У зв`язку з тим, що на момент народження [PERSON] вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, позивач був вказаний як батько у свідоцтві про народження. Про те, що він не являється батьком [PERSON] його було повідомлено відповідачкою вже після реєстрації його батьком дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності представника позивача та представника третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рішення просить винести на розсуд суду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021261159 від 23.10.2018 року встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 01.09.2009 року. На підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року у справі №189/573/16-ц шлюб між ними розірвано. (а.с. 3). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що 17 квітня 2012 року виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, складено відповідний актовий запис № 5. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Отже реєстрація народження дитини була проведена у відповідність до законодавства. Із позовної заяви вбачається, що відповідачкою [PERSON] після реєстрації народження дитини позивача було повідомлено про те, що він не є батьком [PERSON] . Відповідно до п. 1, 5 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 15.11.2018 року ухвалою суду по справі призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради, що розташоване за адресою площа Соборна, 14 м. Дніпро. На вирішення експертизи було поставлено питання: яка вірогідність батьківства [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.25-26). Дати відбору крові призначались на 14.01.2019 року та 11.02.2019 року, про що [PERSON] повідомлялась належним чином. Проте на відбір зразків крові [PERSON] з дитиною не з`явилась, причин не повідомляла, у зв`язку з чим ухвалу суду повернуто без виконання. Своїми діями відповідачка ухилилась від проведення дослідження на предмет підтвердження чи спростування доводів позивача. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України вбачається, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону, надані позивачем докази, відсутність спростувань відповідачкою фактів, що викладені позивачем у позові, а також відмова відповідачки [PERSON] від проведення відповідних експертиз та надання біологічних зразків, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між дитиною [PERSON] та позивачем [PERSON] . Відповідно до положень ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення по виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі викладеного,

Outcome: approved