Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 22 жовтня 2006 року, яка проживала в [INFO]. 14 грудня 1992 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Глібівської сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Позивач спадщину прийняв, осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадщині немає. До складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку, площею 2,16 га на терторії Глібівської сільської ради, посвідчене державним актом серії ХМ № 103485 від 25 лютого 2004 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Неможливість подачі правовстановлюючого документа зумовлена його втратою, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача позов підтримав. Відповідач Територіальна громада Глібівської сільської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №010439 від 23.10.2006 року, виданого Глібівською сільською радою, [PERSON] померла 22 жовтня 2006 року. Згідно заповіту від 14 грудня 1992 року, посвідченого секретарем Глібівської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. [PERSON] включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 008, виданого 08 червня 1995 року КСП «Колос» с. Гута Глібівська. Згідно списку громадян, яким видаються державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів бувшого КСП «Колос» с. Глібів, що є додатком до розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації № 415-р від 30 жовтня 2013 року, прізвище [PERSON] прописано за № 330. 25 лютого 2004 року на імя [PERSON] виготовлений державний акт серії ХМ № 103485 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,16 га. на території Глібівської сільської ради взамін сертифікату ХМ 030211. Згідно довідки відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області про нормативно- грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1583 га. на території Глібівської сільської ради, кадастровий номер 6823382000:09:001:0019, що відповідно до державного акту серії ХМ № 103485 належить [PERSON], її вартість становить 35607,18 грн. Рішенням Новоушицького районного суду від 28 травня 2015 року [PERSON], як\~ спадкоємцю\~ за заповітом\~ визначено додатковий строк в три місяці для подання заяви\~ на\~ прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті\~ [PERSON]. Згідно довідки Глібівської сільської ради №78 від 26 січня 2015 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в житловому будинку, що знаходиться в с. Гута-Глібівська по вул. Шевченка, 3 Новоушицького району Хмельницької області. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 18 серпня 2015 року № 503/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться на території Глібівської сільської ради після смерті [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за №130=2015 від 18.08.2015 року, спадкоємець за заповітом [PERSON] Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З оголошення в газеті «Надністрянська Правда» суд вбачає, що державний акт серії ХМ № 103485, що посвідчував право [PERSON] на земельну ділянку, втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON], на успадкування права на земельну ділянку.

Outcome: approved