Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 21.09.2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 310. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільні погляди на життя, внаслідок чого почали виникати сварки та призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2017 року, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала заяву про слухання справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21.09.2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 310 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 15.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 70). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з липня 2017 року, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] Д,В. та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 0.0.833992744.1 від 22.08.2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved