Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про поновлення строку для предявлення позову до суду, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.04.2013 року в с. Денежникове Новоайдарського району Луганської області помер його дідусь [PERSON], який за життя мешкав за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Больнична, буд. 14, разом з ним за вказаною адресою мешкала дружина [PERSON] та син [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Больнична, буд. 14; земельна частка (пай) члена КСП «Зоря» с. Денежниково Новоайдарського району Луганської області, площею 2,33 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0037813, виданого 29.11.1996 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 14.11.1996 року № 376; земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1560 га., яка розташована на території Денежниківської сільської ради Новоайдарського район, Луганської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ - ЛГ № 095660, виданого 16 січня 2002 року на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Денежниківської сільської Ради народних депутатів від 08.06.2001 року. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого залишились його дружина [PERSON], яка є бабусею позивача, син [PERSON], який є рідним дядьком позивача та [PERSON], який є батьком позивача. [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі [PERSON] на час відкриття спадщини. 05 листопада 2015 року померла бабуся позивача [PERSON], яка за життя спадщину після померлого [PERSON] не переоформила. Спадкоємцям першої черги за законом після померлої є її син [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився на користь свого племінника, позивача [PERSON] та [PERSON] батько позивача, який у встановлений законом строк спадщину після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] не прийняв. На теперішній час, позивач має намір прийняти спадкове майно, однак при зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, у звязку з чим [PERSON] був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно та строк прийняття спадкового майна. На підставі викладеного позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про поновлення строку для предявлення позову до суду, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 09.04.2013 року в с. Денежникове Новоайдарського району Луганської області помер дідусь позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9), який за життя мешкав за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Больнична, буд. 14, разом з ним за вказаною адресою мешкала дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою №148 від 21.03.2016 року (а.с.50). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Больнична, буд. 14 (а.с.40-43); земельна частка (пай) члена КСП «Зоря» с. Денежниково Новоайдарського району Луганської області, площею 2,33 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0037813, виданого 29.11.1996 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 14.11.1996 року № 376 (а.с.46); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1560 га., яка розташована на території Денежниківської сільської ради Новоайдарського район, Луганської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ - ЛГ № 095660, виданого 16 січня 2002 року на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Денежниківської сільської Ради народних депутатів від 08.06.2001 року (а.с.47). Спадкоємцями першої черги за законом після померлого залишились його дружина [PERSON], яка є бабусею позивача, син [PERSON], який є рідним дядьком позивача та [PERSON], який є батьком позивача. [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №148 від 21.03.2016 року (а.с.50). 05 листопада 2015 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10), яка за життя спадщину після померлого [PERSON] не переоформила. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої є її син [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився на користь свого племінника, позивача [PERSON] (а.с.14), та [PERSON] батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.13), який у встановлений законом строк спадщину після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] не прийняв. На теперішній час, позивач має намір прийняти спадкове майно, однак при зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно (а.с.15), у звязку з чим [PERSON] був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно та строк для прийняття спадщини. На даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON], [INFO], та померлим 09.04.2013 року [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача, складеного російською мовою, де в графі «батько» зазначено «Шварев Василий Ильич» (а.с.13) та копією свідоцтва про народження батька позивача, складеного російською мовою, де в графі «батько» зазначено «Шварьов Илья Тимофеевич», а в графі «мати» - «Шварьова Анна Павловна» (а.с.12). Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням\~ сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивач просив поновити йому процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] та строк для пред'явлення позову до суду, через те що у нього були відсутні грошові кошти, необхідні для звернення до БТІ та для проведення оцінки вартості домоволодіння. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, зазначив причини пропуску ним строку, установленого законом для пред'явлення позову до суду, та строку для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідача та третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечували. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 73, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1225, 1268, 1273, 1274, 1276, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved