Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.12.2006 р. померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,2202, з кадастровим № 3220883201:009:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Мічуріна, 1. Він є єдиним спадкоємцем померлої. У шестимісячний строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме державного акту, який був втрачений. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 0,2202, з кадастровим № 3220883201:009:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Мічуріна, 1 В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, згідно якої просила слухати справу за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно з якої просить розглядати справу без їх участі та розсуд суду відповідно до норм чинного законодавства. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20.12.2006 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за №50 від 21.12.2006 р. /а.с.5/. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 09.12.2006 р. (а.с.6), [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на, що вона за законом матиме право, заповіла своєму онуку [PERSON] На підставі довідок [PERSON] сільської ради Бориспільського району (а.с.7,8) [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], земельна ділянка площею 0,2202 га з кадастровим № 3220883201:009:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Мічуріна, 1, обліковується за [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.11.2013 р. (а.с.10) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11) на підставі заповіту, спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Мічуріна, 1. Постановою державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори від 30.01.2015 р. №131/02-31 (а.с.15) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, яка належала померлій 20.12.2006 р. [PERSON], оскільки [PERSON] не надав правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України правовстановлюючим документом на згадане спадкове майно є лише державний акт, так як право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту. Таким чином, позивач з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Відповідно до вимог \~п. «г» ч.1 ст.81 \~ЗК України громадяни \~України \~ набувають \~ право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, придбання за договором купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З наданих суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] не існує. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позивач з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначену спадкову земельну ділянку, а тому має право на набуття права власності на своє імя майна, що належало спадкодавцю на правових підставах. На підставі викладеного,

Outcome: approved