Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.07.1995р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась [INFO]. дитина - син [PERSON]. 09.06.2004р. шлюб сторони розірвали, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. З моменту розлучення і по час звернення до суду відповідач по справі - [PERSON] - батько дитини, проживає окремо, не бачив сина жодного разу, ніякої допомоги на його утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ним, не дбає про його нормальне самоусвідомлення. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, навчанням, станом здоров»я і не проявляє зацікавленості в його подальшій долі. При цьому, дитина - [PERSON] не знає свого рідного батька, не має до нього родинних почуттів. Всі питання щодо утримання і виховання дитини вирішує сама позивач та її чоловік - [PERSON], з яким вона зареєструвала шлюб 01.11.2007р. Саме з цього часу [PERSON] взяв на себе обов»язки по утриманню і вихованню її (позивача) сина: цікавиться навчанням, приймає активну участь у житті дитини, оздоровленні, піклується про його майбутнє, створює умови для отримання ним освіти, що відповідає інтересам дитини і сприяє його всебічному розвитку. Крім того, син, 02.08.2013р. за особистим бажанням по досягненні ним 16-ти річного віку, змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом пр. зміну імені. Таким чином, син виявив своє небажання мати родині зв»язки з батьком - відповідачем по справі. Також син любить, поважає свого вітчима, має до нього родинні почуття як до батька і бажає бути усиновленим ним. Отже, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. народження. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні представники третьої особи - Органу опіки та піклування м. Черкаси за довіреністю [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог. В судовому засіданні прокурор Потапенко І.В. зазначила, що позовні вимоги є обґрунтованими, досліджено достатньо доказів, які свідчать про те, що батько не виконує свої батьківські обов»язки щодо дитини і не бажає їх виконувати, а тому доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON]. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що близько 13 років [PERSON] - батько [PERSON], не спілкується з сином, не займається його вихованням та утриманням. Крім того, протягом 9-ти років новий чоловік позивача - [PERSON] піклується, утримує та виховує [PERSON], відвідує школу, вважає його своїм сином, проявляє до останнього батьківські почуття і дитина сприймає його як рідного батька. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що лише за даними свідоцтва про народження він знає, що його батьком є [PERSON] Насправді він його не пам»ятає, оскільки батько ніколи з ним не спілкувався, не цікавився його життям, ніколи не дарував подарунки. Він проживає разом зі своєю мамою - позивачем по справі і її чоловіком [PERSON], якого любить і вважає своїм справжнім батьком. Коли йому виповнилось 16 років, він сам за власною ініціативою змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], щоб ще ближче наблизитись до людину, яку вважає батьком. Він не заперечує проти того, щоб [PERSON] позбавили батьківських прав, оскільки той ніколи батьком для нього не був. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дослідивши фотознімки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (актовий запис №824) батьками [PERSON], [INFO]. народження, є [PERSON] (вона ж [PERSON].) - позивач по справі та [PERSON] - відповідач по справі. Як вбачається із даних свідоцтва про зміну імені №005205 від 02.08.2013р., [PERSON] змінив своє ім.»я на [PERSON] (актовий запис №50). Крім того, встановлено, що позивач по даній справі після розірвання шлюбу з [PERSON] 09.06.2004р. (актовий запис №302) зареєструвала шлюб 01.11.2007р. з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], актовий запис №2160. Відповідно до даних довідки Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області від 21.10.2014р. [PERSON], 1997р.н. проживає разом зі своєю матір»ю [PERSON], яка працевлаштована і має сталий заробіток. За місцем проживання [PERSON], її син [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] характеризуються позитивно, про що свідчать характеристики з місця проживання №№119,117,118 від 21.10.14р., видані КСН «Митниця». Крім того, [PERSON] навчався в Черкаському гуманітарно-правовому ліцеї з 8го по 11й клас (з 2010 по 2014р.р.) і за даними характеристики, виданої директором ліцею від 21.10.14р. характеризується також позитивно. Як вбачається з довідки від 21.10.14р. №ДВ-14, виданої Придніпровським відділом ДВС Черкаського МУЮ, [PERSON] згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень не стягувала аліменти з [PERSON] в зв»язку з відсутністю на виконанні в органах ДВС виконавчих документів. Орган опіки та піклування м. Черкаси вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. народження, що підтверджується відповідним висновком від 04.11.2014р. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має права на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до положень ст. 150 ч.ч. 1, 2 СК України, батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ст. 157 СКУ питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155СК). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. один із батьків (ст. 165СК). Стаття 171 СКУ встановлює врахування думки дитини, яка може її висловити, при вирішенні питань, що стосуються її життя, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п.2 ч.1 - якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз»яснень постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Частиною 1 статті 166 СКУ визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Під час розгляду справи, встановлено факт невиконання [PERSON] обов»язку по вихованню дитини та відсутності його намірів, бажання і в подальшому займатись питаннями виховання та утримання сина [PERSON], 1997р. народження. Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що мати - позивач по справі, чинить будь-які перешкоди у спілкуванні батька з сином. Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки, та й сам неповнолітній [PERSON] зазначили про те, що батько - відповідач, близько 13 років взагалі не вчиняв жодних дій та заходів, направлених на виконання ним батьківських обов»язків щодо своєї дитини. Таким чином, з»ясувавши в судовому засіданні обставини справи, дослідивши наявні докази, оглянувши фотознімки, враховуючи думку неповнолітнього [PERSON], який під час розгляду справи не заперечував проти позбавлення [PERSON] батьківських прав і заявив про свої наміри бути усиновленим чоловіком позивача - [PERSON], якого вважає своїм справжнім, любимим та достойним батьком, відсутність заперечень щодо заявлених вимог з боку органу опіки та піклування, а також прокурора, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. народження, - задовольнити. На підставі викладеного та,

Outcome: approved