Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 12 листопада 2010 року між ним та відповідачем у справі укладено шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1290. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає,що одруження з відповідачем виявилось невдалим через постійні суперечки та сварки між ними, а також через прояв неповаги відповідача до нього, в звязку з чим фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2014 року. Примирення між ними не можливе. На підставі вищевказаного, просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі (а.с.15). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.11.2010 року між сторонами укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1290 (а.с.6). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сумісне життя у сторін не склалося, причиною тому є постійні суперечки, сварки, а також прояв неповаги відповідачки до позивача. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року. Примирення між ними не можливе. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved