Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] (третя особа - Ренійська районна державна адміністрація) про поновлення батьківських прав та зобов`язання відділу РАЦС Ренійського управління юстиції Одеської області внести до актового запису № 07 від 11.01.2005 року про народження малолітньої [PERSON], [INFO] та до актового запису № 180 від 18.12.2001 року про народження малолітньої [PERSON], [INFO], відмітку про поновлення його батьківських прав. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 26.09.2012 року за позовом його колишньої дружини його було позбавлено батьківських прав відносно двох його доньок: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. В заявленому позові [PERSON] зазначив, що з часу позбавлення його батьківських прав, він кардинально змінив свою поведінку, переоцінив її та зробив відповідні висновки, в результаті чого влаштувався на роботу, не зловживає спиртними напоями, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, не засуджений, на утримання дітей сплачує аліменти, цікавиться їх навчанням, життям, здоров`ям, бажає приймати участь у їх вихованні. На підставі наведеного позивач вважає, що відпали підстави, які були причиною позбавлення його батьківських прав, поновлення його в батьківських правах буде відповідати інтересам дітей. Крім того, в позові зазначено, що позивач має можливість повністю забезпечувати своїх дітей, як матеріально, так і шляхом належного виховання. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову, уточнив свої позовні вимоги, просив поновити його в батьківських правах відносно його двох доньок [PERSON] та [PERSON], вимоги про зобов`язання відділу РАЦС Ренійського управління юстиції внести вищезазначені зміни в актові записи про народження дітей не розглядати, оскільки поновлення в батьківських правах і є підставою для внесення таких змін. За поясненнями позивача в суді, на час розгляду справи він працює, не має шкідливих звичок, не вживає спиртні напої, має можливість дати дітям добре виховання, сплачує аліменти на утримання доньок, дуже переживає за їх долю. За відомою йому інформацією діти на даний час знаходяться в Німеччині, куди вивезла їх його колишня дружина, адреса їх позивачу не відома. Представник третьої особи - Ренійської районної державної адміністрації (орган опіки та піклування) Саєвська О.В. у судовому засіданні висловила думку про доцільність поновлення [PERSON] в батьківських правах щодо його неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] по заявленому позову на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] неодноразово у судові засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином за місцем реєстрації, заперечень щодо позову не надала. У зв'язку з цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач та представник третьої особи проти заочного розгляду справи не заперечували. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені наступні докази: - копія паспорту на ім'я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11.02.2000 р., в якому у розділі «місце проживання» зазначено, що позивач прописаний у [ADDRESS]; - копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.09.2012 року, за яким [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо його неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 18.12.2001 року, виданого ВРАГС Ренійського районного управління юстиції Одеської області, в якому батьком вказаний позивач [PERSON], а матір'ю відповідач [PERSON]; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 11.01.2005 року, виданого ВРАЦС Ренійського районного управління юстиції Одеської області, в якому батьком вказаний позивач [PERSON], а матір'ю відповідач [PERSON]; - копія довідки ООО «Шляхо-будівельного управління ОТГМ № 1» № 19 від 23.11.2012 р., з якої вбачається, що позивач [PERSON] з 06.05.2012 року працював на вказаному підприємстві на посаді монтера колії 3 розряду; - характеристика на позивача [PERSON] з ООО «Шляхо-будівельного управління ОТГМ № 1», згідно якої позивач позитивно характеризується за місцем роботи; - довідка з поліклінічного відділення Ренійської ЦРЛ № 1524 від 03.12.2012 року, згідно якої позивач [PERSON] на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває; - довідка з поліклінічного відділення Ренійської ЦРЛ № 1498 від 10.10.2012 року, згідно якої позивач [PERSON] на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває; - витяг з реєстру № 203-23102012/51031 УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області, згідно якого позивач [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться, у розшуку не перебуває; - квитанції про відправлення поштової кореспонденції; - копії листів позивача [PERSON], адресованих його донькам [PERSON] та [PERSON]; - копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 09.08.2011 р, виданого ВДРЦС Ренійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого 30.05.2007 року шлюб між подружжям розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 42, після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]»; - копія домової книги, в якій зазначено, що позивач [PERSON] прописаний за адресою: [ADDRESS]; - копії квитанцій про перерахунок позивачем [PERSON] грошових коштів на ім'я [PERSON] в 2012-2013 роках; - висновок органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації № 01-1604/186 від 23.01.2014 р. про недоцільність поновлення [PERSON] в батьківських правах щодо його неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; - акт обстеження умов проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; - протокол бесіди від 09.01.2014 року з бабусею дітей [PERSON]; - відомість з бази даних «Армор» про притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності в 2006, 2008 роках за ст.ст. 185, 173-2 ч.2, ч. 1, 173-2, 178 ч.3,ч.1 ст. 178 ч.2, ч.1, 178 ч.1, 185, 173-2, ч.1 и 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення; - копії квитанцій про сплату позивачем [PERSON] аліментів на утримання дітей на ім'я відповідача [PERSON] в 2013 и 2014 році. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються матір`ю та батьком неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], раніше перебували в зареєстрованому шлюбі. 30.05.2007 року шлюб між ними було розірвано. Відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.09.2012 року позивача позбавлено батьківських прав відносно його двох неповнолітніх доньок. Заявлений позов, як вказано в рішенні суду, обґрунтовано тим, що [PERSON] не виконує зобов`язання батька відносно виховання та утримання неповнолітніх доньок, не піклується про їх здоров'я, про фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, вихованням дітей на період постановлення рішення займалася лише позивач [PERSON] З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відображені в рішенні суду, вбачається, що позивач [PERSON] коли був в нетверезому стані неодноразово бив дружину у присутності дітей, дружина писала заяви до міліції стосовно нанесення побоїв, раніше [PERSON] зловживав спиртними напоями. З цих же пояснень свідків видно, що він не допомагав дітям матеріально, останнім часом не цікавився дітьми, не приймав участі у їх вихованні, старша донька неодноразово була свідком частих конфліктів сторін по справі. В рішенні суду також вказано, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На підставі матеріалів справи та досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що в даній справі [PERSON] своєю бездіяльністю, байдужістю до рідних дітей, не маючи при цьому жодних перешкод, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей та не піклується про них. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале і засновано на не проявленні щонайменшої батьківської турботи. Таким чином, згідно вищеозначеного рішення суду підставами для позбавлення позивача [PERSON] батьківських прав були наступні обставини: зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своїх дітей, застосування фізичного насильства по відношенню до колишньої дружини у присутності дітей. Опитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила в суді, що знала родину [PERSON] тривалий час, як прихожан церкви «Світ миру». Свідку відомо, що у позивача є дві неповнолітні доньки, також відомо, що ще в 2009 році він ходив з ними до церкви, турбувався про них, оскільки дружина тоді залишила дітей на свою матір і знаходилась в м. Одесі. У той період часу в родині [PERSON] були непорозуміння, свідку від прихожан церкви відомо, що позивач раніше ображав дружину, однак вона ніколи не бачила щоб позивач був у нетверезому стані або сварився. По поясненням свідка, позивач по характеру м`яка та слухняна людина, яка полюбляє своїх дітей. Рішенням суду в 2012 році позивач був позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей, по поясненням свідка, він дуже переживає з цього приводу. На теперішній час [PERSON] не вживає спиртні напої, не курить, не вживає наркотичних засобів, займається спортом, вчиться в духовній школі, є богобоязною людиною, вивчає Біблію, має тільки позитивні відгуки. На думку свідка, позивач і раніше характеризувався позитивно, а на теперішній час ще змінився на краще. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні , що познайомився з позивачем за місцем роботи, з 2010 року став ближче з ним спілкуватись, свідку відомо, що в цей час позивач вже був християнином, не вживав спиртні напої, не курив, мав намір спілкуватися і допомагати своїм дітям, але колишня дружина не давала йому це робити, провокувала скандали. Свідку відомо, що в той час позивач також дзвонив до школи для того, щоб поговорити з донькою, але вчителька також відмовила йому в цьому. Відомо свідку і про погрози по телефону на адресу позивача в той же час, які мали мету завадити йому приїхати до дітей в м. Одесу, оскільки дружина з дітьми були там. Потім, за поясненнями свідка, [PERSON] поїхав працювати в м. Полтаву, звідти позивач свідку переслав гроші, які він, на його прохання, перечислив на рахунок, як аліменти на утримання дітей. Бачився свідок з позивачем в послідуючому по декілька разів на рік, позивач дуже сумував за дітьми, хотів їх бачити, переживав, всі розмови у нього були про дітей. За характеристикою свідка позивач на теперішній час віруюча, добропорядна людина, без шкідливих звичок, працює в м. Одесі, вчиться заочно в духовній школі, характеризується тільки позитивно. Свідок [PERSON] пояснила в суді, що знає позивача з 2009 року, як прихожанина церкви, він дуже переживає за своїх дітей, турбується за їх долю, має бажання їх виховувати, на першому місці для нього тільки його діти. На теперішній час [PERSON] не вживає спиртних напоїв, працює, не має шкідливих звичок, відкладає гроші та платить їх на утримання дітей. За характеристикою свідка позивач є справедливою, врівноваженою, спокійною людиною. За життя з дружиною, коли діти позивача півроку були з ним, позивач водив їх до школи, вони були доглянуті, виховані. Зі слів свідка, позивача [PERSON] вона знає тільки з позитивної сторони, як віруючу людину. Вислухавши пояснення позивача, пояснення третьої особи та свідків, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача достатньо обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 ( 789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них, дитина має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 9 ч. 3 Конвенції про права дитини, дитина, яка проживає з одним чи з обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання та інше. В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року з послідуючими змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що статтею 169 Сімейного кодексу України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Поновлення батьківських прав не можливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. Відповідно до вимог ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Як було встановлено судом, з моменту позбавлення позивача батьківських прав його поведінка змінилася. Позивач не вживає спиртні напої, веде здоровий спосіб життя, займається спортом, вчиться у духовній школі, працює, сплачує аліменти на утримання доньок (що підтверджується наданими суду копіями квитанцій), переживає за життя та здоров'я своїх дітей, бажає брати участь у їх вихованні, бажає спілкуватися з дітьми, не байдужий до їх майбутньої долі. Згідно характеристики, наданої з місця роботи, а також по поясненням вищеозначених свідків, позивач характеризується тільки позитивно. Згідно довідок поліклінічного відділення Ренійської ЦРЛ [PERSON] не перебуває на обліку у нарколога та психіатра. Згідно витягу з реєстру УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться, у розшуку не перебуває. Відповідно наданих даних до адміністративної відповідальності позивач з дня постановлення рішення суду про позбавлення його батьківських прав також не притягувався. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що поведінка позивача за період часу після прийняття рішення суду про позбавлення його батьківських прав суттєво змінилася, обставин, що були підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав вже не має. Зміни у поведінці позивача [PERSON] за означений час є стійкими та глибокими та підтверджують його виправлення, інше ставлення до життя. Відношення позивача до релігії, її роль у житті [PERSON] також дали свій позитивний результат. Приходячи до такого висновку, враховує суд і тривалий період часу, який пройшов з часу винесення рішення суду про позбавлення позивача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. Згідно наданого органом опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації висновку позивач по справі [PERSON] був запрошений на комісію з питань захисту прав дітей Ренійської райдержадміністрації, але не зміг приїхати, так як знаходився у від`їзді в м. Полтава. Матір дітей -[PERSON] вже майже 1 рік зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] знаходяться та проживають у Німеччині. Зі слів бабусі дітей, [PERSON], з якою була проведена бесіда, її донька вийшла заміж та новий чоловік бажає удочерити дітей. У зв'язку з цими обставинами, прийнято рішення, що буде недоцільним поновлення в батьківських правах [PERSON] по відношенню до його доньок, та як самих суб`єктів по відношенню до яких поновлюються батьківські права на території України не має та неможливо простежити та виявити чи змінилася поведінка [PERSON] стосовно обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд не погоджується з зазначеним висновком органа опіки і піклування, оскільки відсутність дітей на території України не є перешкодою для зміни поведінки позивача, в тому числі і стосовно тих обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, надані докази в матеріалах справи наявно це підтверджують. Крім того, суд зазначає, що саме питання про зміну поведінки батька дітей органом опіки та піклування не досліджувалось і не було предметом розгляду означеного органу, [PERSON] не міг надати доказів про зміну своєї поведінки, оскільки знаходився на період розгляду питання на заробітках в м. Полтаві і не був вислуханий по суті заявлених ним вимог. З означених підстав наданий висновок, на думку суду, є передчасним і недостатньо аргументованим. Приходячи до такого висновку, суд враховує і думку представника третьої особи ( органу опіки і піклування) висловлену нею в судовому засіданні про те, що надані позивачем докази свого виправлення дають підстави для задоволення позову. Задовольняючи позов, суд також враховує, що на час розгляду справи діти ніким не вдочерялись, не досягли повноліття, поведінка позивача змінилася в позитивний бік, зазнала кардинальних змін, тому, на думку суду, поновлення його в батьківських правах буде відповідати інтересам його неповнолітніх дітей.

Outcome: approved