Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, у якому просить визнати відповідачку [PERSON] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідачка є його онукою та зареєстрована у належному йому на праві власності домоволодінні, однак з 2008 року в ньому не проживає, оскільки переїхала на навчання до Німеччини, де проживає на даний час . Факт реєстрації відповідачки у належному йому домоволодінні створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном. Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, в поданій через канцелярію суду заяві позовні вимоги підтримав та просить слухати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, будучи належно повідомленою про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно 26406415 від 14 червня 2010 року та №25908208 від 20 квітня 2010 року, виданими Борщівським районним бюро технічної інвентаризації, та реєстровим написом Чортківського бюро технічної інвентаризації за №409 від 28 квітня 1984 року на договорі купівлі-продажу від 28 січня 1984 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 квітня 2010 року. За даними акту обстеження житлово-побутових умов позивача [PERSON] №139 від 25 червня 2020 року, проведеного комісією Скала-Подільської селищної ради, встановлено, що у будинку за адресою: [ADDRESS] особи: власник будинку - [PERSON] ; його син [PERSON] та онука [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] фактично у будинку не проживають. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву проти позову не подала. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідачки [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідачка [PERSON] відсутня по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, а тому позов підлягає до задоволення і відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] . На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України та

Outcome: approved