Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 23.09.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 23.09.2010 р. Виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 17.08.2016 р. Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року. На даний момент позивач проживає з іншою жінкою, на якій має намір одружитися і яка чекає від нього дитину. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. На примирення позивач не згоден, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причину неявки суду не повідомила (а.с. 36). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 17.08.2016 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2010 р. Виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області, актовий запис № 100 (а.с. 16). Під час спільного проживання між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року. На даний момент позивач проживає з іншою жінкою, на якій має намір одружитися і яка чекає від нього дитину. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, на примирення позивач не згоден. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Клопотань про зміну прізвища не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved