Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками : будинок житловий, 1963 року забудови, загальною площею - 52,20 кв.м., жилою площею - 39,30 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 12,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : сарай-гараж-літню кухню, погріб, убиральню, ворота з хвірткою, огорожу та колодязь. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері та спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/4 частину вказаного спадкового будинку та є спадкоємцем за заповітом після смерті його батька та спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , якому належало 3/4 частки вказаного спадкового будинку, однак він позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, а саме відсутній договір дарування частини житлового будинку, який був посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 20 серпня 1996 року за реєстровим №4505. Факт належності спадкодавцям житлового будинку 1963 року забудови, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією договору дарування будинку від 20 серпня 1996 року, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою (реєстровий номер - 4505) та копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 червня 1996 року за реєстровим №17. Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , але при зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній договір дарування частини житлового будинку, який був посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 20 серпня 1996 року за реєстровим №4505. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Розкопанецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про смерть спадкодавців та копіями заповітів, посвідчених 15.03.2007 року та 09.11.2017 року секретарем виконкому Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/479 від 25.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно (частку житлового будинку), що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю - [PERSON] (помер [INFO] у віці 86 років, який фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 74 роки), який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в с. Розкопанці Богуславського району Київської області, постільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на вищезазначене нерухоме майно, а саме : відсутнє свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яке було видане 05 червня 1996 року за реєстровим №17. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/480 від 25.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове нерухоме майно (частку житлового будинку), що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю - [PERSON] (померла [INFO] у віці 74 роки), яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с. Розкопанці Богуславського району Київської області, постільки відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на вищезазначене нерухоме майно, а саме : відсутній договір дарування, який був посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 20 серпня 1996 року за реєстровим №4505. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 спадкового житлового будинку по 1/4 кожен, що підтверджується копією відповідних заяв та матеріалами спадкової справи №157/2016. [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у вигляді 3/4 спадкового будинку, що підтверджується копією відповідних заяв та матеріалами спадкової справи №217/2017. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт належності спадкодавцям житлового будинку 1963 року забудови, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією договору дарування будинку від 20 серпня 1996 року, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою (реєстровий номер - 4505) та копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 червня 1996 року за реєстровим №17. За даними технічного паспорта, що виготовлений техніком Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт» 18 лютого 2019 року, на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1963 року забудови, загальною площею -52,20 кв.м., жилою площею - 39,30 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 12,90 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди : сарай-гараж-літня кухня, погріб, убиральня, ворота з хвірткою, огорожа та колодязь. Відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 червня 1996 року за реєстровим №17 [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] . Із копії договору дарування від 20 серпня 1996 року за реєстровим №4505 вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] і [PERSON] , під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved