Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . 20 вересня 2017 року у Ржищівській державній нотаріальній конторі за його заявою було відкрито спадкову справу на майно померлого, в тому числі на земельну ділянку площею 1,4 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області за кадастровим номером [NUMBER] . Право на приватизацію даної земельної ділянки у померлого виникло на підставі рішення Гребенівської сільської ради від 26 вересня 2017 року №93/18. За життя спадкодавець розпочав процедуру приватизації вищезазначеної земельної ділянки, але не встиг, хоча земельна ділянка є сформованою та відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру. Саме з цієї підстави 20 квітня 2018 року позивач отримав відмову Ржищівської міської державної нотаріальної контори у оформленні спадщини та пропозицію звернутися до суду з позовом про захист своїх майнових прав. Оскільки батько за життя не склав заповіту, то перехід всіх його прав та обов`язків здійснюється до спадкоємців за законом в порядку черговості. Після смерті батька позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, крім позивача спадкоємцем першої черги є мати позивача, яка є відповідачем у даній справі, проте вона не претендує на належну їй частку спадщини. Виходячи з вищенаведеного позивач просив визнати за ним, [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] , площею 1,4 га для ведення осбистого селянського господарства, розташованої на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Представник Ржищівської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позовних вимог не надіслав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить розглядати справу без її участі. Суд вважає можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 квітня 2017 року (а.с. 8). 20 вересня 2017 року була відкрита спадкова справа № 61251727 (144/2017), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20 вересня 2017 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка площею 1,4 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області за кадастровим номером [NUMBER] , спадкоємцем якої є син спадкодавця [PERSON] . Згідно з договором про поділ спадщини від 06 лютого 2018 року № 139, встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить в порядку спадкування земельна ділянка площею 1,4 га для ведення осбистого селянського господарства, яка розташована на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області за кадастровим номером [NUMBER] (а.с 15). Відповідно до листа Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року № 89/01-16, встановлено, що за умовами договору про поділ спадщини [PERSON] має успадкувати земельну ділянку площею 1,4 га для ведення осбистого селянського господарства, яка розташована на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області за кадастровим номером [NUMBER] . Проте реєстрація права власності на дану земельну ділянку не була проведена, тому необхідно звернутися до суду для завершення приватизації. [PERSON] розпочав за життя процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,4 га для ведення осбистого селянського господарства, розташована на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, Київської області за кадастровим номером [NUMBER] , виготовлено технічну документацію, присвоєно кадастровий номер ділянці, проте за життя не завершив процедуру приватизації земельної ділянки та її державної реєстрації права власності.(а.с. 12-14). Судом встановлено, що позивач, у встановлений законом строк, звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендував звернутися до суду. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач є спадкоємцем першої черги відносно майна свого батька, у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. За положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Враховуючи той факт що позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, позивач має намір завершити оформлення успадкованих прав на отримання земельної ділянки у власність, суд вважає, що позивач довів у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майнових прав померлого батька, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині доведених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved