Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою крім неї зареєстровані її невістка [PERSON] та онука [PERSON] В 2006 році її син [PERSON] посварився з дружиною [PERSON], після чого остання зібрала речі та разом із її донькою [PERSON] поїхали з дому у невідомому напрямку. [INFO] син позивача [PERSON] помер. Таким чином, відповідачі фактично не мешкають в її будинку з 2006 року. Особистого майна, яке належить [PERSON] та [PERSON], в будинку не знаходиться. Відповідачі не цікавляться житловим приміщенням, не сплачують комунальні послуги. Всі обов'язки з утримання житлового будинку виконує позивач. Позивач зазначає, що відповідачі не знімаючись з реєстраційного обліку, створюють перешкоду їй в користуванні житловим будинком та порушують її права як власника. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення - будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку шляхом оголошення в газету «Слобідський край». Третя особа представник Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява за підписом Мереф′янського міського голови Сітова В.І. про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що житловий будинок 21 по вул. Ломоносова в м. Мерефа Харківського району Харківської області на праві приватної власності належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 09 грудня 1992 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Поляковою Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №3-3792. (а.с.6). В спірному будинку з 01 серпня 2001 року зареєстрована колишня невістка позивача - [PERSON] та з 04 квітня 2012 року онука позивача [PERSON] (а.с.12-14). Відповідачі за місцем реєстрації більше року не проживають, спірним будинком не користуються. Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується актом, складеним 25 грудня 2016 року комісією у складі депутата Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області VIII скликання Шевченко Д.В. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають та не користуються з 2006 року будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із положеннями ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є колишнім членом сім'ї власника будинку. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved