Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він з 18 липня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . З 2020 року стосунки між ними погіршились, постійно почали виникати непорозуміння та конфлікти, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, а також у зв`язку з неможливістю досягнення компромісів у вирішенні питань сімейного життя, що призвело до втрати почуттів між ними. Багато разів вони намагались примиритись та знайти компроміс, але численні спроби не дали бажаного результату. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з червня 2021 року, коли відповідач разом з їх спільною дочкою переїхали до іншого місця проживання. Тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання 10.12.2021 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 10.12.2021 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] 18 липня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що було складено актовий запис № 1273, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2021, виданого повторно (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони по справі мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2010 (а.с. 4). Згідно з позовною заявою, причиною розпаду сім`ї є те, що з 2020 року стосунки між сторонами погіршились, між ними постійно почали виникати непорозуміння та конфлікти, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, а також у зв`язку з неможливістю досягнення компромісів у вирішенні питань сімейного життя, що призвело до втрати почуттів між подружжям. Багато разів сторони намагались примиритись та знайти компроміс, але численні спроби не дали бажаного результату. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з червня 2021 року, коли відповідач разом з їх спільною дочкою переїхали до іншого місця проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, врахувавши визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, небажання сторін примиритися, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також негативно впливатиме на виховання і розвиток їхньої дочки, тому шлюб необхідно розірвати, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. За клопотанням позивача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за останнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved