Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Оболонська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1524 га та скасувати державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,74 га, в тому числі по ділянках № 1 площею 0,21 га, № 2 площею 0,34 га та № 3 площею 0,19 га. Рішенням сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року відповідачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, в тому числі по ділянках № 1 площею 0,18 га, № 2 площею 0,30 га та № 3 площею 0,12 га. Оскільки відповідач є його суміжним землекористувачем, то їхні земельні ділянки розмежовані огорожею. Однак, у 2014 році відповідач, виготовляючи державний акт на право приватної власності на земельну ділянку разом з землевпорядником Оболонської сільської ради [PERSON], порушуючи правила добросусідства, при замірюванні ділянки відповідача, з метою приватизації, вказали неправильні її розміри працівнику ПП «Геокапітал» [PERSON], показавши точку ніби\-то існуючої межі за огорожею на його земельній ділянці, у звязку з чим відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею не 0,18 га, а з частиною самовільно захопленої його земельної ділянки площею 0,0047 га. Зі схеми земельних ділянок, виготовленої 24 квітня 2016 року інженером-землевпорядником [PERSON] встановлено, що його земельна ділянка на даний час має площу 0,2067 га, тобто є меншою за передану у власність сільською радою, а земельна ділянка відповідача 0,1853 га є більшою, що свідчить про самовільне захоплення його частини земельної ділянки, тому він не може отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1690 га, яка передана йому у власність рішенням Оболонської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року. Маючи державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, відповідач розібрав існуючу між їхніми земельними ділянками огорожу і намагається збільшити свою територію у відповідності з державним актом, спорудивши для цього опалубку для заливу фундаменту на самовільно захопленій його земельній ділянці. У звязку з порушенням відповідачем його права на вільне і безперешкодне користування земельною ділянкою, він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, та доповнили суду, що згідно рішення сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року відповідачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га, а ним отримано державний акт тільки на 0,1524 га, у звязку з тим, що 0,0267 га не підлягають приватизації, оскільки ця площа відноситься до земель Облавтодору, і є червоною лінією забудови. Так само із 0,21 га землі, яка передана позивачу у власність, останній має право на приватизацію 0,1690 га, оскільки 0,041 га відноситься до земель Облавтодору, і є червоною лінією забудови, тому не підлягає приватизації. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що рішенням сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24.12.1993 року відповідачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, в тому числі по ділянках №1 - площею 0,18 га, № 2 - площею 0,30 га та № 3 - площею 0,12 га. В подальшому відповідачем було замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в приватному підприємстві «ГЕОКАПІТАЛ». Рішенням сесії Оболонської сільської ради від 03 серпня 2012 року затверджено уточнену площу земельної ділянки в розмірі 0,1524 га, яка знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця Долинського району Івано-Франківської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 05 лютого 2014 року рішенням сесії Оболонської сільської ради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку відповідача та передано у власність останньому земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця № 157А Долинського району Івано-Франківської області площею 0,1524 га, кадастровий номер земельної ділянки 2622084501:01:004:0271. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Оболонська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області згідно довіреності [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнала, підтримала доводи, викладені у запереченні проти позову, в якому вказано, що згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться зокрема у разі, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. На підставі рішень сільських, селищних, міських рад, а в окремих випадках - районних і обласних рад, земельні ділянки передаються у власність громадян і юридичних осіб із земель комунальної власності шляхом відведення їх в натурі (на місцевості) та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Відтак, рішенням сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність громадянам», [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, в тому числі по ділянках № 1 - площею 0,18 га, № 2 - площею 0,30 га та № 3 - площею 0,12 га; зареєстровано в книзі реєстрації за № 811. На виконання вимог чинного земельного законодавства та реалізації рішення сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24.12.1993 року, [PERSON] було замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в ПП «ГЕОКАПІТАЛ». Рішенням сесії Оболонської сільської ради від 03 серпня 2012 року № 259-10/2012 «Про затвердження уточнених площ земельних ділянок», було затверджено уточнену площу земельної ділянки [PERSON] в розмірі 0,1524 га, яка знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Роботи зі встановлення меж земельних ділянок відбувалися відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на місцевості та закріплення їх межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 року № 376. 05 лютого 2014 року рішенням сесії Оболонської сільської ради № 452-15/2014 «Про затвердження технічної документації», було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] та передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця № 157А Долинського району Івано-Франківської області, площею 0,1524 га, кадастровий номер земельної ділянки 2622084501:01:004:0271. Позивачем [PERSON] не виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно рішення сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року «Про передачу земель у приватну власність» і тому вважає, що факт про самовільне захоплення частини земельної ділянки позивача не встановлено. Окрім того, з 1 січня 2013 року набула чинності стаття 79/1 Земельного кодексу України «Формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав», згідно якої формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж і внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Крім того, всі сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. З огляду на вище наведене, просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що працює на ПП «ГЕОКАПІТАЛ». Виготовляв [PERSON] технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Встановлення межових знаків проводилося за участю власників земельних ділянок, в тому числі суміжних землекористувачів, однак позивач [PERSON] відмовився погодити технічну документацію. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ч.2 ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статей 125, 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як встановлено в судовому засіданні, рішенням ХІХ сесії ХХІ скликання Оболонської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року позивачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,74 га, в тому числі по ділянках № 1 площею 0,21 га, № 2 площею 0,34 га та № 3 площею 0,19 га. Рішенням ХVІІ сесії ХХІ скликання Оболонської сільської Ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року відповідачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, в тому числі по ділянках № 1 площею 0,18 га, № 2 площею 0,30 га та № 3 площею 0,12 га. В даний час відповідач [PERSON] володіє земельною ділянкою на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1524 га, що знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця,157а Долинського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія даного свідоцтва від 20.05.2014 року серія САК № 755493 та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2014 року. Згідно ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Слід зазначити, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. В судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] не виготовлено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно рішення сесії Оболонської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року «Про передачу земель у приватну власність», тому, враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки позивачем не було надано беззаперечних доказів встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка перебуває у його користуванні та не надано доказів того, що межі земельної ділянки відповідача [PERSON], порушують межі спірної земельної ділянки, яка є в користуванні позивача, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року,ст.ст.14, 41 Конституції України, ст.316 Цивільного кодексу України, ст.ст.125, 126, 152, 153 Земельного кодексу України,

Outcome: approved