Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті свого брата [PERSON], який помер 03 березня 2018 року. Зазначає, що після смерті брата відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Якушинці, вул. Підлісна, 9, Вінницького району Вінницького району Вінницької області, який він при житті успадкував після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 25 березня 2004 року, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Позивач вказує, що спадщину прийняв, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості. В судове засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача згідно ордера [PERSON] в поданій заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримує, а представник відповідача в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 03 березня 2018 року в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 136). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Якушинці, вул. Підлісна, 9, Вінницького району Вінницького району Вінницької області, який раніше належав його бабусі [PERSON], що підтверджується ксерокопіями виписок з погосподарських книг Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно яких даний \~ \~ \~ \~ будинок відносився до суспільної групи домогосподарств «робочий двір» (а.с. 21). [PERSON] померла 25 березня 2004 року в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Рідний син [PERSON] [PERSON] помер 11 жовтня 1990 року в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 11). З копії спадкової справи № 599/2010, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 25 березня 2004 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], подавши до нотаріальної контори у визначений рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 вересня 2010 року по справі № 2-1605/2010 року додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини та на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 52-78). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] [PERSON] нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, виданих на імя спадкодавиці, що підтверджується ксерокопією постанови державного нотаріуса Вінницької районної держаної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 330/02-31 від 20.03.2017 року (а.с. 25). 14 лютого 2018 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповів своєму брату [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Даний заповіт посвідчено секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 46. Цього ж дня, 14 лютого 2018 року, [PERSON] на випадок своєї смерті склав ще один заповіт, яким заповів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному належну йому земельну ділянку площею 1,9836 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Якушинецька сільська рада (за межами населеного пункту), Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 356451. Даний заповіт посвідчено секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 47. Тобто [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом лише на визначене цим заповітом майно. Таким чином встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який помер 03 березня 2018 року були рідними братами по матері [PERSON]. 23 грудня 2016 року в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 10). З копії спадкової справи № 140/2018, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого 03 березня 2018 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті свого брата прийняв належним чином, звернувшись у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні немає. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата на спадковий будинок позивач не має можливості у звязку з тим, що його брат [PERSON] при житті не оформив на цей будинок своїх спадкових прав після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 25 березня 2004 року та не отримав правовстановлюючі документи на свої імя. Так, згідно ксерокопії технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 17.02.2017 року, житловий будинок, що розташований за адресою: с. Якушинці, вул. Підлісна, 9, Вінницького району Вінницької області має житлову площу 29,6 кв.м та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» 1965 року побудови; веранди літ. «а»; сараю літ. «Б»; погребу з шиєю літ. «п/Б»; воріт з хвірткою № 1 та огорожі № 2 (а.с. 29-31). Порядок реєстрації нерухомості Української СРСР регулювався «Інструкцією\~ про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31 січня 1966 р. та погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР [PERSON] 15 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.1995 року. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих [PERSON] депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину належним чином після смерті свого брата [PERSON] Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний спадковий будинок, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved