Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.09.2014 близько 19 год. 30 хв. по вул. Мальовнича в с. П.П. Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись заднім ходом, здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв позаду.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2014 відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до рахунку від 24.09.2014 вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 34 283 грн. 46 коп. та витрати на проведення оцінки пошкодження автомобіля у розмірі 300 грн. 66 коп. Загальний розмір збитків складає 34 584 грн. 12 коп. Тому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 34 584 грн. 12 коп. Стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідачки 26432 гр. 53 коп. згідно звіту про оцінку вартості збитку, судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 1 845 грн. 84 коп. Відповідач позов визнала. Третя особа позов підтримав. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 20.09.2014 близько 19 год. 30 хв. по вул. Мальовнича в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області відповідач, керуючи автомобілем «Міtsubishi Раjеrо», д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв позаду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На підставі статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У відповідності до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З положення частини першої статті 1187 ЦК України випливає, що діяльність пов'язана з використанням транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вина [PERSON] встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2014 по справі № 369/9779/14-п, а тому у відповідності до частини четвертої статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту № 109/09/14 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 26432 гр. 53 коп. Згідно ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Верховний Суд України в пункті 9 постанови Пленуму від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але суд відмовляє у стягненні судових витрат за надання правової допомоги, оскільки , крім додатковою угодою № 2 від 01.11.2014 про надання правової допомоги, факт сплати позивачкою витрат на правову допомогу в розмірі 1500 гр. не доведено. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved