overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис №365. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] у свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. Подружні стосунки між сторонами були припинені з вересня 2013 року через несумісність характерів. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Неповнолітня дитина залишається жити з відповідачем. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 365. (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження - [PERSON], народилась [INFO] року, батьком якого записано позивача, матір'ю - відповідача. (а.с.4). Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Дитина залишається з відповідачем, спору про поділ майна не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 лютого 1998 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис №82. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки між сторонами були припинені з січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння і поваги. Спору щодо проживання дитини та про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Неповнолітня дитина залишається жити з відповідачем. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, позов визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21 лютого 1998 року між сторонами було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 82. (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Дитина залишається жити з відповідачем, спору про поділ майна не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - [PERSON], посилаючись на те що, йому на праві приватної власності належить будинок № 10 по вул. Балашівській міста Лисичанська Луганська область. У вказаному будинку з квітня 2006 року зареєстровані син позивача [PERSON], та його колишня дружина - [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин з [PERSON], [PERSON] добровільно переїхала до своєї матері. З 2006 року відповідачка не мешкає у вказаному будинку. Позивач неодноразово просив відповідачку знятися з місця реєстрації у добровільному порядку, але вона відмовляється. У зв'язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником будинку № 10 по вул. Балашівській міста Лисичанська Луганська область є [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з домової книга [PERSON] зареєстрована за адресо м. Лисичанськ, вул. Балашівська, 59.(а.с. 11-12) Згідно довідки, виданої центром надання адміністративних послуг, [PERSON] за адресою м. Лисичанськ, вул. Балашівська, 59 не мешкає з 2006 року (а.с.13). Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та відсутність у суду підстав не приймати таке визнання, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням.. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, наведені позивачемемемем в обґрунтовування позовних вимог знайшли своє підтвердження, крім того відповідач позов визнав,\~\~у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вимоги\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та послуги адвоката. На основі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 1981 року між сторонами було зареєстровано шлюб державним відділом запису актів громадянського стану м. Лисичанська Ворошиловградської області, про що було зроблено актовий запис №497. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Відповідач в червні 2015 року покинула позивача і в теперішній час мешкає з іншим чоловіком, сумісного господарства в теперішній час сторони не ведуть. Оскільки сім'я розпалась, на примирення позивач не згоден, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнає в частині розірвання шлюбу, але в частині стягнення з неї на користь позивача 1/2 частини судового збору заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як установлено й судовому засіданні між сторонами було укладено шлюб 06 червня 1981 року у міському державним відділом запису актів громадянського стану м. Лисичанська Ворошиловградської, про що було зроблено актовий запис №497. (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.105 СК України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, питання про розподіл майна буде вирішуватись окремо, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд не враховує до уваги заперечення відповідача щодо стягнення з неї 1/2 частки судового збору на користь позивача, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вимоги\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1/2 частки сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 червня 1991 року сторони уклали шлюб у відділі запису актів громадянського стану м. Лисичанська Ворошиловградської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис № 381. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2006 року через те, що відповідач мешкає з іншим чоловіком. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. На примирення не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], вбачається, що 01 червня 1991 року сторони уклали шлюб у відділі запису актів громадянського стану м. Лисичанська Ворошиловградської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис № 381. (а.с.4). Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу у них є троє неповнолітнії дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. В даний час вони спільно не проживають, діти знаходяться на його утриманні. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 05.11.2014 року, відповідача - [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказуючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просив ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 16.12.2014 року до повноліття дітей. Позивач - [PERSON] згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи, пояснень та заперечень проти позову до суду не надіслала. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд розглядає цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду. Як вбачається із свідоцтв про народження сторони являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 2-3/. Згідно рішення Любашівського районного суду Одеської області від 05.11.2014 року відповідача - [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні, даний факт підтверджується довідкою Сергіївської сільської ради Любашівського району Одеської області № 550 від 11.12.2014 року /а.с. 8/. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню відповідно до заявлених вимог. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Агафіївської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 12 листопада 2009 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно. Він являється спадкоємцем першої черги, але своєчасно не звернувся до нотаріуса, оскільки хворів. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], згідно заяв заперечень по справі не мають, просили справу розглянути у їхню відсутність. Агафіївська сільська рада Любашівського району про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, заперечень по справі до суду не надійшло, представник в судове засідання не з»явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 12 листопада 2009 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Агафіївської сільської ради /а.с.8, 11/. Після її смерті залишилася в спадщину земельна ділянка /а.с.15/. Позивач являється сином [PERSON], тому є спадкоємцем першої черги після її смерті, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.14/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується медичною довідкою /а.с.13/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно. Він являється спадкоємцем за заповітом, але своєчасно не звернувся до нотаріуса, оскільки хворів, тому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач - [PERSON] згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] згідно письмових заяв просили справу розглянути у їххню відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Бобрицька сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с. 6/. До дня своєї смерті він проживав в с. Арчепитівка Любашівського району, що підтверджується довідкою Бобрицької сільської ради Любашівського району /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка та житловий будинок в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області /а.с. 8/. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 13.11.2001 року /а.с.7/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивач пропустив встановлений строк із поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується лікарською довідкою /а.с.28/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Іванівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 04 лютого 2008 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Він являється спадкоємцем першої черги, але своєчасно не звернувся до нотаріуса, оскільки хворів. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідачі: Іванівська сільська рада заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується листом. [PERSON], [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, заперечень по справі не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 04 лютого 2008 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Іванівської сільської ради /а.с.7, 10/. Після її смерті залишилося спадкове майно /а.с.8/. Позивач являється сином [PERSON], тому є спадкоємцем першої черги після її смерті, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.12/. Із листа нотаріуса в вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася та нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду із питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини /а.с.5/ Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується медичною довідкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved