Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником квартири [ADDRESS]. В належній йому квартирі з 20.02.2007 року значиться зареєстрованим [PERSON], з яким договір найму житла не укладався. Відповідач в квартирі не проживає з листопада 2010 року по теперішній час. Вважає, що відповідач перешкоджає йому як власнику квартири здійснювати право користування та розпорядження цим майном. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.30,32). Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі. 12.08.2016р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору міни на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.24). З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що позивач [PERSON] змінив своє ім'я з «[PERSON]» на ім'я «[PERSON]» (а.с.10). Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради у зазначеній квартирі з 20.02.2007 року значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно розпорядження міського голови м.Рубіжне №36 від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць м.Рубіжне» проспект Кірова перейменовано на проспект Переможців. З акту, складеного 15.02.2016р. вбачається, що на момент його складення за адресою: [PERSON], ознак проживання [PERSON], [INFO], немає, останній не проживає за вказаною адресою з листопада 2010 року, виїхав у невідомому напрямку (а.с.17). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишається зареєстрованим відповідач, який з листопада 2010 року в квартирі не проживає та не приймає ніякої участі в її утриманні. Відповідач не є членом сім`ї власника квартири - позивача по справі. Відповідачем доказів щодо збереження за ним права користування жилим приміщенням та доказів на підтвердження поважності причин його відсутності в квартирі, належній позивачу, суду не надано. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником квартири за адресою: [ADDRESS], чи членом сім,ї власника квартири, але будучи зареєстрованим у ній, позбавляє власника даної квартири [PERSON] права вільно користуватися та розпоряджатися належною йому власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved