Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення поруки, посилаючись на наступні обставини. 15.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СМ- SMEOB1/338/2008, відповідно до якого Банком було надано Боржнику кредит у сумі 471000,00 дол. США. Відповідно до п.3 Кредитного договору, сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка, яка має вигляд (фіксований відсоток + FIDR). Фіксований відсоток становить 6,00% річних. У той же час 15.08.2008 року між ним та Банком було укладено договір поруки № SR- SMEOB1/338/2008 (далі - Договір поруки). Відповідно до умов договору поруки він взяв на себе обов'язок відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. 15.04.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON], було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору. Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 1, боржник з банком домовились, що на період з 15.04.2009 року до 14.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: Фіксований відсоток становить 7% річних. На період з 15.10.2009 року до 15.08.2023 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,00% річних) + FIDR). 15.12.2009 року між банком ЗАТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору. Відповідно до п 2.1.1. додаткового договору № 2, боржник з банком домовились, про наступне: - на період з 15.12.2009 року до 14.04.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: Фіксований відсоток становить 8,5% річних; - на період з 15.04.2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися Плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі: Плаваюча процентна ставка = (фіксований відсоток (7,55% річних) + FIDR). Таким чином при підписанні додаткових угод №1 та №2, відповідачі погодилися про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами. Одночасно, відповідно, збільшився обсяг відповідальності для нього, як для поручителя, оскільки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України «у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя», ч.2 ст. 554 ЦК України передбачає, що «поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.» Виходячи з цього, просив суд визнати припиненою поруку за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що поручителя не було повідомлено про збільшення обсягу відповідальності у зв'язку із укладенням додаткових договорів до кредитного договору. Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» - Алімов А.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки збільшення обсягу відповідальності за договором поруки не відбулось. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, порука припиняється. Отже, підставами припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таким чином, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі збільшення розміру плати за кредитом, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в пункті 22 своєї постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У такому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Як встановлено судом, 15 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого позивач поручився перед банком за виконання зобов'язань боржником за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 15 серпня 2008 року № СМ- SMEOB1/338/2008. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Додатковими договорами від 15 квітня 2009 року та від 15 грудня 2009 року було внесено зміни до вказаного кредитного договору щодо зміни плаваючої процентної ставки з фіксованим процентом - 6 %, на фіксовану процентну ставку в розмірі 7 % на період з 15 квітня 2009 року до 14 жовтня 2009 року; зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7 % на період з 15 жовтня 2009 року до 15 серпня 2023 року; зміни вказаної плаваючої процентної ставки на фіксовану - в розмірі 8,5 % на період з 15 грудня 2009 року до 14 квітня 2010 року та зміни зазначеної фіксованої процентної ставки на плаваючу з фіксованим процентом - 7,55 % на період з 15 квітня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що збільшення процентної ставки за кредитним договором та відстрочення виконання зобов'язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитом, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, відбулися без згоди останнього; можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди договором поруки не передбачена. Письмової згоди щодо зміни умов договору поруки, зокрема, щодо зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, а саме: збільшення процентної ставки та строків виконання зобов'язання за кредитним договором, поручитель не надавав. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порука за договором поруки № SR-SMEOB1/338/2008 від 15.08.2008 року, укладеним між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» - припиненню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню сплачені позивачем при подачі позову державне мито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved