Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Петропавлівської сільської Ради Куп'янського району Харківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом в який входять: житловий будинок (літ.А) площею 74,7 кв.м., який складається тамбур (1-1) площею 2,0 кв.м., сіни (1-11) площею 3,7 кв.м., кладова (1-111) площею4,7 кв.м., веранда ( 1-1У) площею 10,2 кв.м., кухня (1-1) площею 13,0 кв.м., жила кімната (1-2)площею 8,8 кв.м., жила кімната (1-3) площею 9,4 кв.м., жила кімната (1-4) площею 22,9 кв.м., надвірні господарські будівлі: сарай (літ.Б) площею6 кв.м., літня кухня (літ.В) площею 25,1 кв.м., сарай (літ.Г) площею 46,4 кв.м., погріб (літ.Д) площею 15,0 кв.м., вбиральня (літ.Е) площею 1,2 кв.м., який належить [PERSON], померлому [INFO]; визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,12 га для ведення особисто селянського господарства, а загалом 0,37 га який знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка передана у приватну власність [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначає наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим 06 грудня 2013 року Петропавлівською сільською Радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис №65 від [INFO]. На день відкриття спадщини проживав в [ADDRESS]. Спадкодавець залишив заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської Ради Куп'янського району Харківської області 15.05.2013 року за р. №58. Цим заповітом [PERSON] заповів позивачу [PERSON] частину належного йому, заповідачу, житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто того будинку, в якому він проживав. Цим же заповітом спадкодавець заповів належну йому на праві власності земельну ділянку площею 5,0429 га, розташовану на території Петропавлівської сільської Ради Куп'янського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва сину [PERSON]. Крім цього спадкового майна спадкодавець залишив і не заповідане спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,37 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом серії ХР №19-00-066006, виданим Петропавлівською сільською радою 23.01.1998 року. Він у встановленому законом порядку, спадщину прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України як такий, що проживав зі спадкодавцем до дня відкриття спадщини. У померлого [PERSON] залишилася непрацездатна за віком дружина - [PERSON] - мати позивача, яка також проживала разом з ним до дня відкриття спадщини. Від свого права на обов'язкову частку у спадщині вона відмовилась, подавши про це до нотаріальної контори відповідну заяву. З пред'явлених позивачем документів нотаріусом неможливо зробити належний правовий висновок і видати йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на невстановлену частину будинку і на присадибну ділянку - за законом, яка не охоплена заповітом. Беручи до уваги той факт, що заповіт [PERSON] посвідчено на невизначену частку житлового будинку, то згідно документів, які позивач надав нотаріусу, останнім зроблено правовий аналіз наданих документів. Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області 19.03.2014 року видана довідка за №562, з якої видно, що [PERSON] був зареєстрований та проживав у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]; особовий рахунок в погосподарській книзі відкритий на [PERSON], його [NUMBER]. Цією ж сільською радою 31.03.2014 року за №562 видана інша довідка, згідно якої на ім'я [PERSON] зареєстрований житловий будинок за тією ж адресою, тільки особовий рахунок, відкритий на його ім'я, інший - 0675-1. Таким чином, Петропавлівська сільська рада підтверджує, що на [PERSON] був зареєстрований житловий будинок в цілому. Разом з цим, немає можливості встановити інше, тому що житловий будинок не інвентаризувався Куп'янським бюро технічної інвентаризації і не реєструвалось там же право власності на нього, що підтверджується довідкою Куп'янського БТІ від 19.03.2014 року за №124. Співставлення заповіту [PERSON] і довідки Петропавлівської сільської ради від 31.03.2014 року не дає можливості зробити висновок про те, а яка ж саме частина будинку (мається на увазі його ідеальна частка) заповідана позивачу -сину [PERSON], тому нотаріус вбачає необхідним витлумачення заповіту, як це передбачено ст. 1256 ЦК України. При цьому зробила висновок, що посвідчуючи заповіт, посадова особа Петропавлівської сільської ради виходила з того, що в минулому, а саме до 15.04.1991 року, цей будинок міг входити до складу майна колгоспного двору. Цей висновок підтверджується наданою додатково довідкою Петропавлівської сільської ради від 06.05.2014 року за №762, що дійсно до 15.01.1991 року вказаний житловий будинок складав власність колгоспного двору, в складі якого був спадкодавець, його дружина та позивач по справі - син. Саме через це спадкодавець заповів [PERSON] частину будинку. Дружина спадкодавця, а мати позивача - [PERSON] своєю заявою до нотаріуса підтвердила той факт, що вона як член колгоспного двору, не виділяла свою частину в спільній сумісній власності в майні двору і не бажає це робити. Позивач також був членом колгоспного двору, в цей час теж не має бажання виділяти свою частку в майні двору і реєструвати право власності на неї. З огляду на викладене, нотаріус прийшла до висновку ймовірно розглянути питання про визнання права власності за [PERSON] на житловий будинок в цілому, взявши до уваги заповіт спадкодавця та заяву [PERSON] і особисте небажання позивача виділяти свою 1/3 частку вказаного житлового будинку. Присадибна земельна ділянка при житловому будинку [ADDRESS], була приватизована спадкодавцем [PERSON], на його ім'я Петропавлівською сільською радою 23.01.1998 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю. Згідно цього державного акту [PERSON] передавалась у власність земельна ділянка площею 0,37 га, цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства. При видачі цього державного акту були допущені такі порушення Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року в редакції Закону України від 13.03.1992 року, а саме: - норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам статтею 56 Земельного кодексу України 1992 року були встановлені такі: - для ведення особистого підсобного господарства - не більше 0,6 га; - розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) повинен бути: у сільських населених пунктах не більше 0,25 га. Вказаним вище державним актом в цілому передано у власність [PERSON] 0,37 га і з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Потрібно було 0,25 га передати у його власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а решту 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства. Такий державний акт не може бути прийнятий нотаріусом, щоб на його підставі видати свідоцтво про право на спадщину. Крім цього, у вказаному державному акті відсутній кадастровий номер земельної ділянки. По цій причині Управління Держземагенства України у Харківській області відмовило [PERSON] у видачі Витягу з державного земельного кадастру, що є обов'язковим згідно підп. 4.20 п.4. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Цей державний акт не зареєстрований у автоматизованій системі земельного кадастру. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved