overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові вказав, що 31 липня 2010 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним і знаходяться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини не надає. Позивач прохає суд, стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на його користь на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, направивши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. При цьому судову повістку про виклик на перше судове засідання 20.04.2017 року отримала особисто, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.16). Судова повістка про її виклик в дане судове засідання повернулася до суду з відміткою «за не запитом» (а.с.22), що свідчить про обізнаність відповідача про існування відповідної справи та її небажання з'являтися до суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач у своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 31 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на його повному матеріальному утриманні (а.с.4,6). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить їх в тяжке матеріальне становище. Інших осіб на своєму утримання немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід покласти на відповідача, відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказав, що між ним та [PERSON] 28.01.2014 року було укладено договір позики, який був оформлений борговою розпискою, відповідно до умов якої, він передав, а [PERSON] отримав у безвідсотковий борг гроші, в сумі 18000 гривень, які зобов?язувався йому повернути до січня 2015 року. У встановлений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, і на його письмову вимогу від 21.10.2015 року повернути борг з урахуванням 3% річних та індексу інфляції відповідді не дав. Дана боргова розписка є правочином, на підставі якого виникли цивільні права та обов'язки у його сторін. Вважає, що його майнові права порушенні і просить їх захистити в судовому порядку, стягнувши з відповідача 18000 гривень - основного боргу, 8311, 51 гривень - індекс інфляції та 763, 40 гривень - 3% річних. В судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, однак, подав до суду письмову заяву з оригіналом боргової розписки, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з?явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 15 червня 2014 року [PERSON] позичила у нього під розписку грошові кошти в сумі 7000 грн. та зобов'язалася повернути вказану суму до 15 серпня 2014 року. Проте на неодноразові звернення відповідачка свого зобов'язання не виконує. Покликаючись на те, що відповідачем сума позики не повернута, просить стягнути з [PERSON] в його користь 7000 грн. боргу за договором позики та судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, згідно якої просив суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надана суду заява про розгляд справи у її відсутності та не заперечує щодо задоволення позову, тому суд ухвалив провести судовий розгляд у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав останній під розписку грошові кошти у розмірі 7000 грн., а відповідач зобов'язувалася повернути позику у визначений строк до 15.08.2014 року (а.с.3). На день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута, що свідчить про невиконання відповідачем умов договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON], як позичальник, не виконала умови договору щодо своєчасного повернення позики, позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 7000 грн. боргу за договором позики. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1048 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 3 грудня 2013 року [PERSON] позичив у нього під розписку грошові кошти в сумі 3000 доларів США та зобов'язався повернути вказану суму до 15 грудня 2013 року. Проте, на неодноразові його звернення відповідач повернув лише частину грошей - 500 доларів США. Решту грошей не повертає. Станом на 02.09.2014 рік 2500 доларів США в перерахунку на національну валюту по курсу гривні національного банку становить 32775 грн.. Покликаючись на те, що відповідачем сума позики не повернута, просить стягнути з [PERSON] в його користь 32775 грн. боргу за договором позики та судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, згідно якої просив суд провести розгляд справи без його участі, вимоги викладенні у позові підтримує та надав додаткову заяву про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з послугами на адвоката в сумі 303,28 грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що 3 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав останньому під розписку грошові кошти, а відповідач зобов'язувався повернути позику у визначений строк до 15.12.2013 року (а.с.6). На день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута, що свідчить про невиконання відповідачем умов договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON], як позичальник, не виконав умови договору щодо своєчасного повернення позики, позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 32775 грн. боргу за договором позики. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 327,75 грн. сплаченого судового збору та судові витрати. На підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1048 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошових коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 квітня 2014 року, між ним, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. Відповідно до умов Договору він передав відповідачу суму грошових коштів у розмірі 53900 (пятдесят три трисячі девятсот) гривень. Відповідач кошти прийняв та зобовязався повернути їх на протязі трьох місяців, тобто до 29 липня 2014 року, про що написав розписку. Проте, останньої домовленості відповідач не виконав, ніяких коштів не повернув, у звязки чим він відповідно до ст.3 ЦПК України має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак був належним чином повідомлений про день і час слухання справи, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за договором позики в сумі 10 260,00грн, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26.02.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він передав у власність [PERSON] грошові кошти в якості позики в сумі 10 260,00грн з кінцевим терміном повернення 26.04.2013 року. Відповідач в свою чергу зобов»язався повернути позичені кошти у вказаний строк, однак станом на день звернення до суду з вказаним позовом кошти не повернуто. Просив стягнути з відповідача всю суму позики в розмірі 10 260,00грн та судові витрати в сумі 243,60грн. Позивач в судовому засіданні не з»явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність, не заперечував щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікування оголошення в пресі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в якості позики на загальну суму 10 260,00грн. У відповідності до п. 1 Договору позики від 26.02.2012 року [PERSON] зобов»язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів у повному обсязі у строк до 26.04.2013 року. За умовами договору сплата відсотків не передбачалася. На підтвердження укладення Договору позики та його умов позивач представив розписку позичальника, яка посвідчує передання відповідачеві коштів в розмірі 10 260,00грн. В порушення договірних зобов»язань [PERSON] порушив умови договору позики та не повернув станом на день звернення з позовом до суду [PERSON] позичені кошти. В зв»язку із невиконанням відповідачем умов договору позики за ним обліковується заборгованість на загальну суму 10 260,00грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів з боржника. В обгрунтування позову вказав, що 29 листопада 2011 року він надав [PERSON] у борг грошові кошти, в сумі - 21000 гривень, що підтверджується власноруч складеною та підписаною відповідачем розпискою від 29.11.2011 року, згідно якої останній зобов'язувався до 10.12.2011 року повернути йому позичену суму коштів, в розмірі - 21000 гривень. Станом на момент його звернення до суду відповідач боргу не повернув, а тому, він просить стягнути дану суму за судовим рішенням, а також, просить стягнути з відповідача 3334, 60 індексу інфляції за час прострочення сплати боргу. Як на підставу своїх вимог посилається на норми ст.ст. 207 ч. 2, 509, 526, 610, 625 ч. 2, 1046, 1047 ч. 2 ЦК України. В судове засідання позивач - [PERSON] не з'явився, однак, подав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач - [PERSON] в судове засідання, також не з?явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву, в якій позов не визнає і просить відмовити в задоволенні даного позову на підставі ст. 267 ЦПК України, в зв?язку із пропуском строку позовної давності. Суд ухвалив справу слухати без участі сторін на підставі наявних письмових доказів. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року позивач надав [PERSON] у борг грошові кошти, в сумі - 21000 гривень, що підтверджується власноруч складеною та підписаною відповідачем розпискою від 29.11.2011 року, згідно якої останній зобов'язувався до 10.12.2011 року повернути йому позичену суму коштів, в розмірі - 21000 гривень. Позивач, звернувся до суду з даним позовом 22.12.2014 року, а тому, пропустив загальний трирічний строк позовної давності, вимогу про його поновлення перед судом не ставив. Статтею 257 ЦК України встановлюється загальний строк позовної давності в три роки. Відповідно до ст. 267 ч.ч. 3, 4 позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~коштів у\~розмірі 102070\~(сто\~дві тисячі\~сімдесят)\~грн.\~65\~коп.,\~внесених позивачем\~у повне\~погашення зобов`язань\~відповідачки за\~кредитним договором\~№014/53-05/60982\~від 31\~травня 2007\~року. В обгрунтування позову вказує на те, що 31 травня 2017 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі-банк) було укладено кредитний договір №014/53-05/60982 (далі-кредитний договір), відповідно до якого позичальнику було надано кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 16320 (шістнадцять тисяч триста двадцять) доларів США на строк по 30 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, 31 травня 2007 року між мною та банком було укладено договір іпотеки №014/53-05/60982-і, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку належне йому майно, а саме однокімнатну квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] (далі договір іпотеки). У зв`язку з цим позивач, з посиланням на ст.528 та ст.ст. 512-519 ЦК просить стягнути з відповідача кошти у вказаному розмірі. Позивач та її представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задоволити з підстав, вказаних в позові. Оскільки, через невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором та з метою недопущення звернення стягнення на заставлене [PERSON] майно працівники банку неодноразово звертались до [PERSON] з вимогами про погашення боргу по кредитному договору. [PERSON] неодноразово вносив власні кошти, які були зараховані банком в погашення простроченої заборгованості по кредитному договору, зокрема 20 жовтня 2014 року та 17 листопада 2014 року на загальну суму 4000 грн. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову вказав, що 09 січня 2020 року він передав відповідачу - [PERSON] гроші, в розмірі - 4000 доларів США, як позику, в заставу позики [PERSON] вказав свій автомобіль «Фольксваген Пассат», д/н [NUMBER] . На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики [PERSON] надав йому розписку, з якої випливає, що він взяв у нього в борг 4000 доларів США, по курсу НБУ на 25.05.2020 становить 26 грн.76 коп.. Тобто 4000 x 26,76 = 107040 грн. Строк повернення відповідачем позики 01 травня 2020 рік. Двічі він направляв відповідачу письмові листи з вимогою повернути гроші, однак, відповідач проігнорував всі його законі вимоги та гроші до даного часу не повернув. Сторони в судове засідання не викликались. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 09 січня 2020 року позивач передав відповідачу, [PERSON] гроші у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, як позику, в заставу позики вказав автомобіль Фольксвал Пассат, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується письмовою розпискою від 09.01.2020 року (а.с.7). Кінцевим терміном повернення боргу згідно вищевказаної розписки було 01 травня 2020 року. Позивач двічі направляв відповідачу письмові листи з вимогою повернути гроші, однак, відповідач проігнорував всі його законі вимоги та гроші до даного часу не повернув, що підтверджується копіями відповідних листів - нагадувань щодо виконання зобов?язання (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що майнові права позивача порушенні і вони підлягають захисту за судовим рішенням. Оскільки відповідач не виконав у строк своїх зобов?язань по поверненню позивачу грошових коштів, які він взяв у борг. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених вимог сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду, тобто, 1070,41 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту. В обгрунтування позову вказав, що 04.04.2017 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 09.11.2000 року секретарем виконкому Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області за реєстром № 343, згідно якого вона заповіла йому у спадок земельну частку (пай), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Мрія» с. Махнівка (колишня назва с. Комсомольське), Козятинського району Вінницької області, площею 2, 98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За свого життя [PERSON] належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) переоформила та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2, 2154 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської (колишня назва Комсомольська) сільської ради, Козятинського району Вінницької області, внаслідок чого виникли проблеми у оформленні права власності на дане спадкове майно, які полягають в тому, що через цей факт неможливо визначити справжню волю спадкодавиці, а тому, просить здійснити тлумачення вищевказаного заповіту [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак, подав письмову заяву про слухання справи без його участі та підтримання позову. Відповідач в судове засідання, також, не зявився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи без його участі та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved