Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа : Головне управління держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну частку (пай), в якій зазначила, що вона з 27.03.1986 р. по 03.05.2000 р. є членом колгоспу «Маяк» Куп`янського району Харківської області, працювала у якості доярки. На період розпаювання земель колишнього КСП «Маяк» вона постійно проживала на території Кругляківської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Розмір земельної частки /паю/ членів колишнього КСП «Маяк» становить 6,26 умовних кадастрових гектари, вартість земельної частки /паю/ на момент видачі сертифікату становить 17108 грн. Вона отримала сертифікат на право на земельну частку/пай/ членів колишнього КСП «Маяк» серії ХР № 0124912, але у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання сертифікат був втрачений, з цієї причини вона не зверталася щодо виділення в натурі / на місцевості/ земельної ділянки . У судове засіданні позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розглядати справу до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 28.03.1986 р. [PERSON] з 27.03.1986 р. по 03.05.2000 була членом колгоспу «Маяк» в подальшому КСП «Маяк» (а.с.7,8). [PERSON] була членом КСП «Маяк» на момент одержання КСП акта на право колективної власності на землю, працювала в КСП, була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, що підтверджується копією списку, наданого Кругляківським Старостинським округом №2 до повідомлення № 63 від 22.03.2021р. (а.с.10,11) Як свідчить копія протоколу №3 від 26 травня 2004 року комісії по жеребкуванню номерів паїв, власники яких померли або були відсутні , земельній ділянці [PERSON] був присвоєний № 79 загальною площею 5,8918 га (а.с.12). Відповідно повідомлення управління держгеокадастру у Харківській області від 26.03.2021 В-218/0-0.23, 031-225/153-21, відповідно розпорядження Голови Куп`янської РДА «Про затвердження розрахунків вартості земельної часки (паю) та її розмірі в умовних кадастрових гектарах КСП «Маяк» № 377 від 11.08.1997 на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0124912, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів колишнього КСП «Маяк» 27.08.1997 під № 434. Розмір земельної частки/паю/ членів колишнього КСП «Маяк» становить 6,26 умовних кадастрових гектари, вартість земельної частки /паю/ на момент видачі сертифікату становить 17108грн. (а.с.13). Згідно зі ст.13,14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами і державою лише відповідно до закону. За змістом статей 22,23 ЗК України / в редакції 1990/ особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов : - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. У відповідності до ст.392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до «Практики розгляду судами земельних спорів» Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 01.09.2003р.: «До вручення зазначеного акта власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках.» Також, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.» Відповідно до пункту 21 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель Сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. З наведеного слідує, що за позивачем належить визнати право на земельну частку (пай) в розмірі 6,26 умовних кадастрових гектарів із земель, на підставі сертифікату серії ХР № 0124912, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ членів колишнього КСП «Маяк» 27.08.1997р під №434.

Outcome: approved