Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 02.07.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» (далі КС) та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 3410, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. 00 копійок на строк 24 місяців під 70% річних. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 11004 грн. 95 коп. Крім того, 21.05.2014 року між КС та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 4370, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1200 грн. 00 копійок на строк 12 місяців під 70% річних. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 6582 грн. 06 коп. Крім того, 30.06.2014 року між КС та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 4451, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 копійок на строк 24 місяців під 70% річних. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 22038 грн. 67 коп. Станом на 06.12.2018 загальна сума заборгованості по кредитам становить 39625,68 грн. 26.11.2018\~року між\~КС «Імперіал\~ЛТД» та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір відступлення\~права вимоги\~згідно якого\~КС «Імперіал\~ЛТД» в\~порядку та\~на умовах,\~визначених договором\~передав [PERSON] ,\~а [PERSON] \~набув право\~вимоги,\~належне спілці,\~і стає\~кредитором за\~кредитними договорами\~№3410\~від 02.07.2013\~року,\~№4370\~від 21.05.2014\~року,\~№4451\~від 30.06.2014\~року,\~укладених між\~спілкою та\~ [PERSON] .\~Тому просить\~суд стягнути\~з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №3410 від 02.07.2013 року у розмірі 11004,95 гривень, за кредитним договором №4370 від 21.05.2014 року у розмірі 6582,06 гривень, за кредитним договором №4451 від 30.06.2014 року у розмірі 22038,67 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У звязку з чим відповідно до ч.3 ст.211\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. У зв`язку з чим суд відповідно до ч.2 ст.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву на позов не надано. 22 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). 02.07.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» (далі КС) та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 3410, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. 00 копійок на строк 24 місяців під 70% річних (а.с.5-6, 22,23). Цього ж дня між КС та [PERSON] був укладений договір застави № 3410 відповідно до якого [PERSON] (заставодавець) передає в заставу рухоме майно, а КС (заставодержатель) цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у договорі. Предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме побутова техніка. За взаємною згодою сторін загальна оціночна вартість предметів застави складає 4000,00 грн. (а.с.7-8). За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 11004 грн. 95 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.20-21). Крім того, 21.05.2014 року між КС та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 4370, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1200 грн. 00 копійок на строк 12 місяців під 70% річних (а.с.9-10,26). Цього ж дня між КС та [PERSON] був укладений договір застави № 4370 відповідно до якого [PERSON] (заставодавець) передає в заставу рухоме майно, а КС (заставодержатель) цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у договорі. Предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме побутова техніка. За взаємною згодою сторін загальна оціночна вартість предметів застави складає 2400,00 грн. (а.с.11-12). За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 6582 грн. 06 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.24-25). Крім того, 30.06.2014 року між КС та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 4451, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 копійок на строк 24 місяців під 70% річних (а.с.13-14,29). Цього ж дня між КС та [PERSON] був укладений договір застави № 4451 відповідно до якого [PERSON] (заставодавець) передає в заставу рухоме майно, а КС (заставодержатель) цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у договорі. Предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме побутова техніка, коза. За взаємною згодою сторін загальна оціночна вартість предметів застави складає 8000,00 грн. (а.с.15-16). За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач\~ зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи\~ на прийняті зобов`язання, відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 06.12.2018 року сума заборгованості за користування кредитом становить 22038 грн. 67 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.27-28). Станом на 06.12.2018 загальна сума заборгованості по кредитам становить 39625,68 грн. 26.11.2018 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги згідно якого КС «Імперіал ЛТД» в порядку та на умовах, визначених договором передав [PERSON] , а [PERSON] набув право вимоги, належне спілці, і стає кредитором за кредитними договорами №3410 від 02.07.2013 року, №4370 від 21.05.2014 року, №4451 від 30.06.2014 року, укладених між спілкою та [PERSON] Відповідно до п.п.1,2,3 договору відступлення права вимоги від 26.11.2018 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент КС «Імперіал ЛТД» передає цесіонарієві [PERSON] , а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за кредитним договорами №3410 від 02.07.2013 року, №4370 від 21.05.2014 року, №4451 від 30.06.2014 року, укладених між цедентом і [PERSON] Згідно п.8 вказаного договору, до цесіонарія переходять права, які забезпечують зобов`язання боржника. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Пунктом 11 ч.1 ст. 21 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року, врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).\~\~ Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.\~\~ За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054\~ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16). Крім того, з правової позиції, щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю кредитних спілок, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11), вбачається необхідність відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (№6-59цс15) та від 12 вересня 2015 року (№6-667цс15). Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір відступлення права вимоги від 26.11.2018 року, укладений між КС «Імперіал ЛТД» та позивачем [PERSON] , не може бути підставою для правонаступництва позивачем [PERSON] прав кредитора у зобов`язаннях щодо відповідача [PERSON] перед КС «Імперіал ЛТД» за кредитними договорами №3410 від 02.07.2013 року, №4370 від 21.05.2014 року, №4451 від 30.06.2014 року, як такий що суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі ст.ст.509,510,512,526,1054 ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.11-13, 263-265,268, 280, 281 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed