Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду, з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи на те, що 23.11.2012 року відповідачка отримала в борг від позивача 5000 грн. та відповідно до розписки зобов'язалась повернути грошові кошти в розмірі 8000 грн. в строк до 23.12.2012 року. Також 24.11.2012 року відповідачка отримала в борг від позивача грошові кошти в розмірі 3000 грн. та відповідно до розписки зобов'язалась повернути грошові кошти в розмірі 4000 грн. в строк до 23.12.2012 року. 20.12.2012 року, 21.12.2012 року, 22.12.2012 року, 24.01.2013 року відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти відповідно 1000 грн., 500 грн., 1000 грн., 1200 грн. шляхом пересилання коштів на її банківську картку, що підтверджується квитанціями. Відповідачка свого обов'язку по сплаті грошових коштів по теперішній час не виконала. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь борг в сумі 15700 гривень, індекс інфляції за час прострочення у сумі 15,70 грн. та три відсотка річних у сумі 393, 57 грн., судові витрати у сумі 229,40 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судові засідання призначені на 17.02.14 року та 03.03.14 року повторно не з'являється, про причини неявки суд не повідомляє, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак до суду повернулось повідомлення, що за даною адресою вона не проживає. Відповідно до довідки з Новотроїцького РС УДМС Укрраїни в Херсонській області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.74 ч.5 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази прийшов до наступного. Даний спір відноситься до цивільно - правових відносин і регулюється нормами цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з копії розписки від 24.11.2012 року написаної власноруч [PERSON], вона отримала у [PERSON] кошти у розмірі 3000 грн. та зобов'язувалась повернути йому кошти у розмірі 4000 грн. в строк до 23.12.12 року. Також згідно копії розписки від 23.11.2012 року написаної власноруч [PERSON], вона отримала у [PERSON] кошти у розмірі 5000 грн. та зобов'язувалась повернути йому кошти у розмірі 8000 грн. в строк до 23.12.12 року. Відповідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач вказує, що надав в борг відповідачці ще 3700 грн., однак доказів в підтвердження того що це була позика крім квитанцій про перерахунок коштів на банківський рахунок не надав, тому суд вважає в цій частині позовні вимоги не доведеними. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (темін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачка зобов'язання з повернення боргу відповідачу у сумі 12000 грн. у встановлений термін не виконала, суд вважає необхідним стягнути з неї інфляційні за весь час прострочення у розмірі 12,01 грн. ((100,1/100)Ч12000 грн. = 12,01) та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 300, 82 грн. ( 12000 грн. Ч3%/100%/365Ч305 днів = 300,82 грн.). Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з відповідачки борг за борговими розписками у сумі 12000 грн., інфляційні у розмірі 12,01 грн., три відсотки річних у розмірі 300,82 грн.. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 229,40 грн. відповідно до ст.88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial