Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 03 травня 2019 року з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Борщівської сільської ради Котовського рвйону Одеської області, актовий запис № 45. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві « Прогрес » міста Котовськ, [ADDRESS] , розміром 5,50 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 439 від 06 вересня 1996 року. Позивач прийняв спадщину, так як на день смерті проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тобто фактично вступив у володіння спадковим майном. Крім позивача спадщину прийняла також його мати - [PERSON] , однак вона померла [INFO] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за померлою [PERSON] - відсутні. При зверненні до Приморської державної нотаріальної контори у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що він не міг надати оригінали правовстановлюючого документу на спадкове майно. Просить суд визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який мешкає в с. Дібровка, Подільського району Одеської області, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві « Прогрес » міста Котовськ, [ADDRESS] , розміром 5,50 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Котовською райдержадміністрацією Одеської області та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 439 від 06.09.1996 року. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, на позові наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [INFO] у віці 71 рік в селі Дібровка, Котовського району Одеської області, померла баба позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Борщівської сільської ради Котовського рвйону Одеської області, актовий запис № 45. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві « Прогрес » міста Котовськ, [ADDRESS] , розміром 5,50 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 439 від 06 вересня 1996 року. Позивач [PERSON] , фактично прийняв спадщину, так як на день смерті проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 136 від 25 січня 2018 року виданою Борщівською сільської ради. Крім позивача спадщину прийняла також його мати - [PERSON] , однак вона померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 03 лютого 2016 року. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за померлою [PERSON] - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В силу ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно інформації наданої завідувачем Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса К.Л. Пенчевим від 06 листопада 2019 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини [INFO] звернувся [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Одночасно Постановою про відмову у вичинені нотаріальної дії від 12 лютого 2019 року №133к/02-31 йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.І ст. 81 ЗУ України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Про втрату оригіналу вказаного документа ним зроблена об`ява в газеті «Вісті Подільщини» №9/10 від 31 січня 2019 року. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст. 396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved