Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення. Позов мотивує тим, що він, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Ця квартира належить йому на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на майно, яке було предметом іпотеки Серії НАН 383425 від 15.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] Дану квартиру він придбав на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області від 28.04.2015 року за 341 270 грн. На момент реалізації предмета іпотеки, а саме вищевказаної квартири, та по сьогоднішній день, в ній є прописані та проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчить Довідка ОСББ «Світанок» №148 від 08.09.2015 року. Він неодноразово звертався до відповідачів з проханням про їх добровільне виселення, однак вони жодним чином на це не реагують і вже понад 8 місяців з моменту купівлі ним цієї квартири й надалі продовжують там проживати і користуватися його майном всупереч його волі. Факт реєстрації та проживання відповідачів у квартирі створює йому перешкоди в реалізації права власності на належну йому квартиру, зокрема порушує його право користування та розпорядження згаданою квартирою. Також це спричиняє матеріальні збитки, оскільки відповідачі, зареєстровані, і він сплачує комунальні послуги в залежності від кількості зареєстрованих осіб. Відповідно до ч.3 ст.109 Житлового Кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в потеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Отже, своїми діями відповідачі створюють йому перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою і порушують його право, як власника, на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, що спричинило йому моральну шкоду. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак від нього поступила заява, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, не повідомивши причин своєї неявки, хоча були своєчасно повідомленими про час та місце судового засідання, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. Як вбачається з копії Свідоцтва від 15.05.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження», статті 41 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 28 квітня 2015 року, позивачу [PERSON] на праві власності належить майно, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2015р., позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майно, а також може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, а тому власник житла має право на підставі вищевикладеного вимагати від колишнього власника усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, зняття останнього з реєстрації, при цьому втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника житла. Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо. Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні підлягають до задоволення, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи зареєстрованими у [INFO] не сплачують комунальні послуги за надання їм послуг електропостачання, газопостачання, водовідведення, тощо, та не дають можливості це зробити власнику вищевказаної квартири, тобто позивачу по справі, отже позбавляють можливості останньому безперешкодно користуватися своїм майном та за своєю волею, на власний розсуд розпоряджатися ним, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, крім того, відповідачі на сьогоднішній день, не будучи власниками вищевказаної квартири, створюють перешкоди в реалізації права власності на належну позивачу [PERSON] квартиру, а відтак порушують його право користування та розпорядження згаданою квартирою. Крім того, реєстрація відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] створює для позивача певні незручності, оскільки він додатково повинен сплачувати за зайвих осіб витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки ( вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), а тому суд дійшов до висновку про необхідність виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, зокрема.Відтак, задовольняючи позовні вимоги щодо виселення відповідача, слід вирішити питання про зняття його з реєстраційного обліку

Outcome: approved