Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищенаведеним позовом, вказуючи, що 02.02.2015 року його було прийнято на роботу на посаду функціонального адміністратора представництва ПАТ «АЗОТ» у м. Києві та 30.03.2018 року його було звільнено з підприємства за угодою сторін. Проте, при звільненні ПАТ «АЗОТ» не здійснило з ним розрахунку по виплаті заробітної плати в розмірі 28129,13 грн., чим порушило законодавство про оплату праці. Просив стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 28129,13 грн. \~ \~ \~ \~Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про витребування доказів по справі, а саме витребування у відповідача довідки про нараховану але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку), та наказів про прийняття і звільнення позивача з роботи. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 28.09.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням сторін.Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. \~ \~ \~ \~Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. \~ \~ \~ \~Крім цього, за клопотанням сторони позивача судом витребувано у відповідача довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку) та накази про прийняття і звільнення позивача з роботи. 26.10.2018 року представником відповідача ПАТ «АЗОТ» надано суду відзив на позов в якому він зазначив, що предявлені до нього позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач [PERSON] працював функціональним адміністратором представництва ПАТ «АЗОТ» у м. Києві та 30.03.2018 року його було звільнено за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Також зазначив, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій. До відзиву відповідачем надано письмові докази, а саме: оригінал довідки ПАТ «АЗОТ» від 18.10.2018 року № 588, копію наказу про прийняття на роботу № 7-ВК від 02.02.2015 року, копію наказу про припинення трудового договору № 55-ВК від 28.03.2018 року, копії постанов про арешт майна боржника від 29.05.2017 року, 11.04.2017 року та 06.06.2018 року. \~ \~ \~ \~Також до відзиву додано фіскальний чек Укрпошти про направлення кореспонденції стороні позивача. \~ \~ \~ \~Позивачем 09.11.2018 року, до початку першого судового засідання, надано суду заяву про збільшення позовних вимог в якій позивач збільшив розмір заявлених позовних вимог та просив стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 30614,25 грн., оскільки відповідач у наданому відзиві повідомив про заборгованість саме в такому розмірі, що також підтверджується витребуваною судом довідкою останнього. \~ \~ \~ \~ \~Крім цього\~до зазначеної\~заяви позивачем\~додано докази\~ направлення копії даної заяви відповідачу. Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Більш ніяких заяв по суті справи до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та представник відповідача ПАТ «АЗОТ» - [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату,\~час і\~місце \~розгляду справи\~були повідомлені\~належним чином.Надали суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі. \~ \~ \~ \~Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність незявившихся сторін. \~ \~ \~ \~Розглянувши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що [PERSON] на підставі наказу № 7-ВК від 02.02.2015 року прийнятий з 02.02.2015 року на роботу на посаду функціонального адміністратора представництва ПАТ «АЗОТ» у м. Києві. 30.03.2018 року [PERSON] був звільнений з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін), відповідно до наказу № 55-ВК від 28.03.2018 року, що також підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці. \~ \~ \~ \~Згідно наданої відповідачем довідки від 18.10.2018 року за № 588 загальна сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] за період з січня 2018 року по квітень 2018 року включно станом на 16.10.2018 року становить 30614,25 грн. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. \~ \~ \~ \~Статтею 43\~Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.\~115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~ \~ \~ \~Проте, відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було та остаточний розрахунок при звільненні з позивачем не проведений, що підтверджується довідкою ПАТ «АЗОТ» від 18.10.2018 року за № 588, внаслідок чого станом на теперішній час існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 30614,25 грн., а тому вимоги позивача з урахуванням уточнень, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, в звязку з чим вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Між тим слід зазначити, що суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через зупинку виробництва та накладення державним виконавцем арешту на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій, та вважає, що зазначені обставини не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Так, у своїй практиці Верховний Суд України неодноразово зазначав, що аналіз змісту ст.ст. 116, 117\~КЗпП України дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини за невиплату належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею \~ \~117\~КЗпП України (постанова № 6-2163цс16 від 31 травня 2017 року, № 6-259цс17 від 13 березня 2017 року). Аналогічні розяснення викладені і в п.20 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» \~ \~ \~ \~Наявність арешту на рахунках відповідача, що накладений постановою державного виконавця не виправдовує затримку розрахунку при звільненні. До того ж ПАТ «АЗОТ» не надано доказів відсутності у відповідача коштів, що перевищують обсяг фінансового ресурсу, який був арештований, а також наявність/відсутність інших банківських рахунків, тому доводи відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із [PERSON] в день його звільнення суд вважає неспроможними. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~враховуючи,\~що позивач\~при зверненні\~до суду\~був звільнений\~від сплати\~судового збору,\~а його\~позовні вимоги\~ задоволено\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~суму судового\~збору в\~ розмірі\~704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved