Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із позовом до відповідача[PERSON] , третя особа : служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини та встановлення часу зустрічей батька з дитиною, вказуючи, що вони з відповідачем є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею за адресою в [ADDRESS] де є місце для відпочину, занять. Шлюб з відповідачем розірваний. Дитина зареєстрована з батьком за адресою [ADDRESS] . З 1 березня 2021 року відповідач забрав дитину та залишив його у себе. Тепер постало питання про визначення місця проживання дитини з нею, оскільки до 1 березня 2021 року дитина була зареєстрована за адресою її місця проживання. Вона дала згоду на реєстрацію дитини з батьком тільки за проханням батька. Малолітній син є привітним, балакучим, ввічливим, позитивним та неконфліктним хлопчиком. У період, коли вона перебуває на роботі, догляд за ним здійснює його бабуся, яка є пенсіонеркою і не працює. У дитини виявлено порушення пуринового обміну, він потребує спеціального лікування в медико-генетичному центрі. Вона працює інспектором прикордонного контролю Прикордонної служби України, має достатній заробіток для утримання дитини, добре характеризується за місцем роботи. Відповідач має борги по аліментам, працює нещодавно, не забезпечує дитині нормальний образ життя, тому вважає, що для дитини краще проживати з нею і пропонує встановити графік побачень батька з сином - один день в тиждень в суботу з 10 ранку в суботу до 18.00 вечора у неділю та з необхідності врахувати режим, інтереси і потреби дитини. Ухвалою суду від 05 травня 2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 13 липня 2021 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що повинен бачити дитину на рівні з матір`ю, оскільки дитина не повинна бути позбавлена піклування з боку батька. Представник третьої особислужби у справах дітей, як орган опіки та піклування у судовому засіданні просить суд врахувати висновок про визначення місця проживання та встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що при підготовці графіка зустрічей відповідача з малолітньою дитиною були враховані вимоги, які містилися у відзиві відповідача на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Харківській області від 04 серпня 2016 р. [PERSON] , народився [INFO] у місті Куп`янську Харківської області і його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2018 року зареєстрований шлюб між батьками дитини, сторонами по справі, у якому вони перебували з 18.03.2016 року, був розірваний (а.с.8,9). Відповідно рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 квітня 2018 р. з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. (а.с.26,27). Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 15-21/4368 від 29.03.2021 р., виданої органом реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області та володіє помешканням за цією адресою на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Литвиновою І.В., реєстр 371 (а.с.23,24). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.04.2021 року, виданої органом реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області та довідкою № 15-12/5734 від 28.04.2021 р., виданою завідувачем сектору державної реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб відповідач [PERSON] та малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.15,31). Відповідно службової характеристики на інспектора прикордонного контролю 3 категорії - номер обслуги 2 групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Куп`янськ» впс «Тополі» старшого сержанта [PERSON] , за час проходження служби [PERSON] зарекомендувала себе наступним чином : Закони України щодо прикордонних питань, керівні документи вищестоящих штабів, вимоги керівних документів з організації ОСД зміни прикордонних нарядів виконує правильно та користується ними в повсякденної службі та діяльності. Сумлінно виконує свої обов`язки, намагається працювати над підвищенням свого професійного рівня, має середній рівень відповідальності. Ініціативу проявляє. Користується повагою серед персоналу. На зауваження старших начальників реагує вірно. Працездатна, щира, може знаходити спільну мову будь з ким, активна у встановленні контактів, намагається підтримувати дружні стосунки з усіма оточуючими. Не приховує від себе власних недоліків. В справах точна і акуратна, у всьому любить порядок. Завжди відстоює свою точку зору. Має достатню професійну підготовку. Вимоги Статуту Збройних Сил України, настанов, інструкцій про організацію ОСД відділу прикордонної служби знає. Своєчасно приймає доцільні рішення, правильно реагує на зміни обстановки. Якісно та ретельно виконує вказівки начальників, звертає увагу на деталі, вміє зрозуміти суть наказу. До військової форми відноситься дбало, охайна, фізично розвинута добре. У стройовому відношенні підтягнута. Стан здоров`я добрий. Відповідає займаній посаді. (а.с.11). Згідно інформації начальника служби у справах дітей Куп`янської міської ради № 228 від 24.03.2021 р. по заяві [PERSON] щодо налагодження взаємного порозуміння з приводу виховання спільної дитини з [PERSON] була проведена профілактична бесіда про права та обов`язки з приводу виховання дитини, та недопущення фізичного чи психологічного страждання дитини. Також [PERSON] був попереджений про можливість притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності у разі порушення чинного законодавства у разі порушення прав дитини. (а.с.19). Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку участі батькові [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається рішенням виконавчого комітету від 18.12.2018 р. № 451 «Про затвердження положення про комісію з питань захисту прав дитини», рекомендаціями з питань захисту прав дитини. З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] та встановити батькові [PERSON] такий порядок участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : кожної суботи щомісяця з 10.00 год. до 18.00 год. неділі за місцем проживання батька та в громадських місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку дитини, за бажанням дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини за попередньою домовленістю з матір`ю. Якщо батько не має змоги забрати дитину у визначений час побачень, то цей час відкладається на інший - за домовленістю обох батьків. У дні зустрічей мати можливість батьку забирати дитину з дошкільного та шкільного закладу освіти особисто. Спільний відпочинок з батьком в період його відпустки не більше 15 днів, за домовленістю з матір`ю без її присутності та за бажанням дитини; спілкування засобами телефонного зв`язку батька з сином у період бадьорості дитини, з урахуванням його режиму дня, стану здоров`я, бажання спілкуватись із батьком; у день народження малолітнього [PERSON] дозволити матері та батьку зустрічі з дитиною по черзі через рік з 09.00 год. до 19.00 год., починаючи з дня народження [INFO] , який він проведе з матір`ю; у новорічні свята зустрічі з дитиною по черзі через рік починаючи з 12.00 год. 31 грудня 2021 р. до 12.00 год. 01 січня 2022 який він проведе з батьком, за попередньою домовленістю з матір`ю. (а.с.76-77). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ч. 1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Такими обставинами є: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною( як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення умов для виховання і розвитку дитини. Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (чинна для України з 27 вересня 1991 року) передбачено у п. 1 ст. 3, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п. 1 ст. 18 цієї Конвенції ООН). Як зазначено у п. 1 ст. 9 Конвенції ООН, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші. Крім того малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з батьком. Із змісту інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2017 року № 9-1580/0/4-17, вбачається, що 01 липня 2017 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2017 року. ЄСПЛ наголосив, що в усіх подібних випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовано у постанові Верховного Суду від 12.12.2018р. у справі №219/1104/16-ц. Крім того, під час вирішення цієї справи суд враховує статтю 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08 липня 2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03 грудня 2009 року). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Позиція, що дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Дослідивши позицію кожної сторони, думку служби у справах дітей, як органу опіки та піклування, їх висновок, про доцільність проживання дитини з матір`ю, встановлення часу зустрічей батька з дитиною,приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка створила сину умови для належного життя, фізичного, духовного розвитку та виховання, він зростає в атмосфері любові, матеріальної забезпеченості та не має жодних виключних підстав для того, щоб розлучити дитину з матір`ю, вилучити її зі звичного оточення. Крім того, суд враховує малолітній вік хлопчика, його прихильність до матері та необхідність в цьому віці в постійній материнській ласці та турботі, враховує те, що дитина постійно з дня народження проживає з матір`ю за вказаною адресою. Як зазначено у висновку, дитині створені належні житлово-побутові умови та умови для виховання дитини. Також суд зазначає, що у даних спірних правовідносинах найкращим інтересам дитини відповідатиме постійне проживання дитини разом із матір`ю за місцем проживання якої створено всі умови для гармонійного розвитку дитини За таких обставин, враховуючи запропоновані рекомендації у висновку органу опіки та піклування Куп`янської міської ради Харківської області, щодо встановленого часу зустрічей батька з дитиною, виходячи з усталеного розпорядку життя дитини, її режиму, суд прийшов до висновку про необхідність визначення графіку побачень батька з дитиною відповідно до цього висновку, з яким також погодився позивач. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. З урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, відношення до батька, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved