Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно. В порядку ст.197 ЦПК України, судом вирішено питання про залучення до розгляду даної справи Теківську сільську раду Виноградівського району в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 28.09.2016 року, між позивачем [PERSON], з однієї сторони та відповідачами [PERSON] і [PERSON]. з другої сторони, було укладено попередній договір про купівлю- продаж нерухомого майна, а саме: - про продаж відповідачкою [PERSON], позивачу -будівлі Складу для зберігання зерна, загальною площею 806,6 кв.м., який знаходиться в с.Теково по вул. Дружби 216, Виноградівського району та приналежну земельну ділянку, цільове призначення (використання): особисте селянське господарство, площею 1,81 га, яка знаходиться в с.Теково, контур 132, Виноградівського району, про продаж відповідачкою [PERSON], позивачу-будівлі Склад-ангар(літ.Б), загальною площею507,4 кв. м., який розташований в с.Теково по вул..Дружби 216, Виноградівського району та приналежну земельну ділянку, цільове призначення(використання): особисте селянське господарство, площею 1,81 га, яка знаходиться в с.Теково, контур 132, Виноградівського району. Відповідно до пункту 1 попереднього договору, сторони зобов'язуються у майбутньому у строк до 28.09.2017 року укласти та належним чином оформити договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна на умовах та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до пункту 7 попереднього договору, за погодженням сторін продаж об'єктів продажу вчиняється за ціною 210000 гривень. З метою виконання в наступному зобов'язань з підписання та виконання умов основного договору, покупець зобов'язується перерахувати продавцю на його поточний рахунок авансовий платіж у розмірі 95000,00 гривень. Позивачем [PERSON], зі свого боку були виконані умови договору в повному обсязі, зокрема позивач сплатив повну вартість нерухомого майна, а саме 210000 грн., що стверджується Розпискою від 10.01.2017 року, яка надана відповідачами [PERSON] і [PERSON]про отримання ними грошових коштів. Позивачем [PERSON], відповідачам була надана вимога про укладення та оформлення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, проте відповідачі [PERSON] і [PERSON], вказаного зобов'язання не виконують. На основі вищевикладеного, позивач вважає, що його права та інтереси порушені, а тому виникла необхідність звернутися до суду із згаданим позовом. Позивач [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги позову визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Представник Теківської сільської ради Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову визнає повністю. Так, відповідно до листа Теківської сільської ради за №02-10/17 від 24.01.2018 року, вбачається, що оспорювані земельні ділянки знаходяться в межах населеного пункту с.Теково, контур №132, площею 3,6 га та не являються земельними ділянками сільськогосподарського призначення, претензій та заперечень до оспорюваних земельних ділянок Теківська сільська рада немає, просить справу розглянути за їх відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заявленого позову, а відтак дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що 28.09.2016 року, між позивачем [PERSON], з однієї сторони та відповідачами [PERSON] і [PERSON]. з другої сторони, було укладено попередній договір про купівлю- продаж нерухомого майна, а саме: - про продаж відповідачкою [PERSON], позивачу -будівлі Складу для зберігання зерна, загальною площею 806,6 кв.м., який знаходиться в с.Теково по вул. Дружби 216, Виноградівського району та приналежну земельну ділянку, цільове призначення (використання): особисте селянське господарство, площею 1,81 га, яка знаходиться в с.Теково, контур 132, Виноградівського району, а також про продаж відповідачкою [PERSON], позивачу-будівлі Склад-ангар(літ.Б), загальною площею507,4 кв. м., який розташований в с.Теково по вул..Дружби 216, Виноградівського району та приналежну земельну ділянку, цільове призначення(використання): особисте селянське господарство, площею 1,81 га, яка знаходиться в с.Теково, контур 132, Виноградівського району. Відповідно до пункту 1 попереднього договору, сторони зобов'язуються у майбутньому у строк до 28.09.2017 року укласти та належним чином оформити договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна на умовах та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до пункту 7 попереднього договору, за погодженням сторін продаж об'єктів продажу вчиняється за ціною 210000 гривень. З метою виконання в наступному зобов'язань з підписання та виконання умов основного договору, покупець зобов'язується перерахувати продавцю на його поточний рахунок авансовий платіж у розмірі 95000,00 гривень. Встановлено, що позивачем [PERSON], зі свого боку були виконані умови договору в повному обсязі, зокрема позивач сплатив повну вартість нерухомого майна, а саме 210000 грн., що стверджується Розпискою від 10.01.2017 року, яка надана відповідачами [PERSON] і [PERSON]про отримання ними грошових коштів. Позивачем [PERSON], відповідачам була надана вимога про укладення та оформлення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, проте відповідачі [PERSON] і [PERSON], вказаного зобов'язання не виконують. На основі вищевикладеного, суд вважає, що права та інтереси позивача порушені. Так, відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст.635 ЦК України визначає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, істотними умовами договору купівлі-продажу законодавством визначено предмет договору, об'єкт продажу та ціна продажу. За ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які визначено законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно ст.631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення. Оскільки, сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах, тому договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2016 року є укладеним та обов'язковим для виконання. Згідно ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Ст.657 ЦК України визначено, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, сторонами при укладенні попереднього договору від 28.09.2016 року досягнуто згоди по всіх істотних умовах, а на день подання позову повністю виконано договір щодо оплати. Так, відповідно до листа Теківської сільської ради за №02-10/17 від 24.01.2018 року, вбачається, що оспорювані земельні ділянки знаходяться в межах населеного пункту с.Теково, контур №132, площею 3,6 га та не являються земельними ділянками сільськогосподарського призначення, претензій та заперечень до оспорюваних земельних ділянок Теківська сільська рада немає, просить справу розглянути за їх відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заявленого позову. Згідно ст.317 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом. У зв'язку з відмовою відповідачів укласти та нотаріального посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, позивач [PERSON], позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, та здійснювати правомочності власника, а тому його право власності підлягає захисту шляхом визнання його в судовому порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved