Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в своїх інтересах і в інтересах своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до Мирноградської міської ради, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про визнання за спадкоємцями прав та обовязків забудовника. В обґрунтування позову вказує, що 12.06.2016 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається втому числі з нежитлового приміщення магазину промислових товарів загальною площею 191,1 м2, торгівельною 147 м2, розташованого за адресою: Донецька область, м. Мирноград, пров. Больничний, буд. 1 «а». Він та їх спільні діти є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, але той своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не був наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно, яке є обєктом незавершеного будівництва нежитлового приміщення. Зареєструвати належним чином права на вказану нерухомість він не може, тому змушений звернутися до суду із позовом про визнання переходу прав і обовязків забудовника на спадкове майно. Просив визнати за ним та його малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] права та обовязки забудовника на нежитлове приміщення магазин промислових товарів загальною площею 191,1 м2, торгівельною площею 147 м2, за адресою: Донецька область, місто Мирноград, провулок Больничний, будинок 1 «а». До суду позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх викладеними у позовній заяві відомостями. Також пояснив, що за адресою: пров. Больничний, буд. 1 «а», на одній земельній ділянці розташовані два приміщення старе, площею 34,2 м2, на яке позивач отримав свідоцтво про право на спадщину, та нове, недобудоване, площею 191,1 м2, на яке відсутні правовстановлюючі документи. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, де зазначено про відсутність заперечень проти позовних вимог. Представник третьої особи, органу опіки і піклування Мирноградської міської ради, за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, вказала, що це відповідає інтересам малолітніх дітей позивача. Суд вважає, що в справі є достатньо відомостей щодо її суті, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, що не зявилися до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та його малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], яка померла 12.05.2016 року, як чоловік померлої і діти померлої (а.с. 7, 8, 10, 11). 02.06.2003 року [PERSON] уклала з Димитровською міською радою договір оренди земельної ділянки, межі ділянки винесені в натуру 08.04.2003 року (а.с. 18), за яким отримала у платне володіння і користування (оренду) земельну ділянку (кадастровий № 1411300000:01:008:0098, яка знаходиться в м. Димитрові (нині Мирноград) Донецької області, в пров. Больничному, 1 «а», загальною площею 0,0836 га, на строк пять років з моменту державної реєстрації, яка відбулась 02.06.2003 року (а.с. 14-15). 30.05.2008 року до вказаного договору були внесені зміни та доповнення, в тому числі продовжений строк оренди на десять років з дати державної реєстрації цієї угоди, яка відбулась 02.06.2008 року (а.с. 19). Передача Димитровською міською радою та прийом СПД [PERSON] зазначеної земельної ділянки відбулися 02.06.2003 року та посвідчені актом (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 224 від 21.03.2007 року [PERSON] дозволене будівництво магазину на земельній ділянці по пров. Больничному, буд. 1 «а», зі зносом торгівельних рядів (а.с. 13). Як вбачається з декларації про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2011 року, ФОП [PERSON] замовлене у ПП «Донбас Будіндустрія Сервіс» будівництво магазину промислових товарів за адресою: Донецька область, м. Димитров, пров. Больничний, буд. 1 «а», загальною площею 191,1 м2, торгівельною площею 147,9 м2 (а.с. 20-25). Однак завершити будівництво і оформити правовстановлюючі документи щодо його обєкту [PERSON] не встигла у звязку зі смертю. Згідно з інформацією ТОВ «Практика бізнесу», виконати оцінку вартості нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою: Донецька область, м. Мирноград, пров. Больничний, буд. 1 «а», не є можливим у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також технічної документації про відсоток готовності приміщення (а.с. 29). Постановою нотаріуса від 03.12.2016 року вих.№ 617/02-31 [PERSON], а також дітям [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на обєкт нерухомого майна за адресою: м. Мирноград, пров. Больничний, буд. 1а, після померлої [PERSON] з причини того, що спадкоємцем не наданий нотаріусу правоустановчий документ на спадкове майно (а.с. 27). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 1261, ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, позивач та його діти мають право на спадкування та фактично прийняли спадщину після смерті дружини та матері. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. За змістом абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України та п. 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення обєкта будівництва нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття обєкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації, право власності на цей обєкт не виникає (постанова ВСУ від 19.09.2011р. № 3-82 гс 11). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 1 п. 8 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, позивач та його малолітні діти є спадкоємцями прав та обовязків померлої [PERSON] та до них переходять права та обовязки [PERSON] як забудовника, щодо подальшого оформлення права власності на обєкт новоствореного майна. На підставі ст.ст. 182, 331, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved