Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначив, що з 10 серпня 2013 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис №50. Від шлюбу дітей не мають. Позивач в своїй заяві зазначив те, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач та відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, що в решті спричиняє кожному з них душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, вона більше не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин, заснованих на почуттях взаємної любові, поваги один до одного та взаємодопомоги. З початку 2017 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання не можливе. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить суд справу розглянути за її відсутності, а також проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.28). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області (а.с.23-24, 26-27). Заяв та клопотань до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 10 серпня 2013 року, між позивачем та відповідачем, Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис №50 (а.с.8). Дітей від шлюбу сторони не мають. В своєму позові позивач зазначив, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач та відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, що в решті спричиняє кожному з них душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, вона більше не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин, заснованих на почуттях взаємної любові, поваги один до одного та взаємодопомоги. З початку 2017 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання не можливе. Майновий спір відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved