overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання з тих підстав, що як стверджує, відповідач є його батьком, який до 18 років платив аліменти на користь матері на його утримання. Він навчається на 1 курсі денної форми навчання у Вінницькому національному технічному універститеті інституті машинобудування та транспорту з терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року. Батько проживає окремо від нього та не допомагає з витратами по навчанню. [PERSON] працездатний та має постійні заробітки, так як працює у Гайворонській дистанції сигналізації та зв'язку, але добровільно не надає йому матеріальну допомогу. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Позивач [PERSON], [INFO] навчається на 1 курсі денної, державної форми навчання, терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою № 401 від 30.10.2013 року директора інституту машинобудування та транспорту. Відповідач [PERSON] працює в Гайворонській дільниці Христинівської дистанції сигналізації та зв'язку на посаді електромеханіка СЦБ з 01.10.2007 року, що підтверджується довідкою від 13.11.2013 року помічника начальника дистанції. Згідно зі ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що повнолітній син [PERSON] продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] має змогу утримувати свого повнолітнього сина, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня подачі позивачем заяви в суд до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2014 року. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідача, який надав заяву, в якій позов визнав повністю. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 350 000 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 5200,00 грн., інфляційних збитків в розмірі 67,60 грн. та три проценти річних від простроченої суми, що становить 98,76 грн., з тих підстав, що між ним та [PERSON] 02.07.2013 року був укладений договір позики на суму 5200,00 грн. строком до 02.08.2013 року. Однак відповідач, незважаючи на неодноразові нагадування, договірних зобов`язань не виконав. В судове засідання представник позивача[PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо підтримання позову. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 02.07.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній одержав від [PERSON] позику в сумі 5200,00 грн. строком до 02.08.2013 року (а.с.6) Згідно ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені в договорі. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань і на момент розгляду справи позику не повернув, а тому з нього слід стягнути на користь позивача 5200,00 грн. боргу за договором позики, 67,60 грн. інфляційних збитків, 98,73 грн. три проценти річних від простроченої суми. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. У позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки 1700 гривень посилаючись на те, що відповідачка 27 квітня 2017 року позичила у нього 1700 гривень і зобов'язалася повернути позичку до 07 липня 2017 року, що підтверджується розпискою відповідачки, але у вказаний строк коштів не повернула. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позов. Відповідачка позов визнала в повному обсязі і пояснила, що у визначений строк борг не повернула через відсутність коштів. Заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини з договору позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Із розписки, доданої позивачем вбачається, що 27 квітня 2017 року [PERSON] позичила у [PERSON] 1700 гривень та зобов'язалася повернути позичені кошти до 07 липня 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачкою не виконані зобовязання, які витікають з договору позики від 27 квітня 2017 року щодо повернення суми позики, чим порушено права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], \~про усунення \~перешкод в користуванні власністю та зняття [PERSON]Ю з реєстрації в будинку №10 квартирі №59 по вул. Парковий Проїзд м.Чернівці. Посилається на те, що йому на підставі договору дарування від 22 травня 2003 року належить квартира № 59, яка розташована в будинку № 10 по вул. Парковий проїзд в м. Чернівці. В квартирі зареєстрований його племінник відповідач [PERSON].Вказує, що з дати реєстрації та по теперішній час відповідач в квартирі не проживає. Зазначає, що [PERSON]на протязі 7 років проживає закордоном в Італії. Реєстрація відповідачу була необхідна для того, щоб оформити необхідні документи для навчання в університеті. З листопада 2008 року, відповідач квартирою не користується, комунальні платежі не сплачує, почтової кореспонденції не отримує. Просить усунути перешкоди у користуванні права власності, шляхом зняття відповідача з реєстрації в будинку №10 \~в квартирі № 59 по вул. Парковий проїзд в м. Чернівці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином через оголошення в газеті «Буковина» та «Урядовий курєр», про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житлом у разі відсутності цієї особибез поважних причин понад шість місяців, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON]\~належить на праві власності квартира №59, яка розташована в будинку № 10 по вул. Парковий Проїзд в м. Чернівці. В спірній квартирі зареєстровані відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою ЖРЕП №17 від 05.10.2015 р. за №1762, але не проживає з лютого 2008 року, що підтверджується актом № 353 від 14 жовтня 2015 року. \~ Таким чином, відповідач \~[PERSON] без поважних причин не проживає в спірній квартирі з моменту реєстрації, тобто понад шість місяців, і за таких обставин, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №59 в будинку № 10 по вул. Парковий Проїзд \~в м. Чернівці. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання \~Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. На підставі викладеного та ст. ст. 71 , 72 ЖК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 26 вересня 2004 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД №181045, виданим 28 вересня 2004року Ратищівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Ратищі вул.Загребелля буд №7 Зборівського району Тернопільської області. [PERSON],\~21\~вересня 2004\~року склав\~заповіт посвідчений\~секретарем Ратищівської\~сільської ради,\~Зборівського району,\~Тернопільської області\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~35, згідно якого заповів все належне йому на день смерті майно позивачу. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради, Зборівського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо позову не надав. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 14 квітня 2018 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 240167, виданим 16 квітня 2018 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 28. Після її смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,95 га, з них площею 0,8229га. (кадастровий номер 6122688600:01:001:1024) та площею 0,1311га. (кадастровий номер 6122688600:01:001:1350), яка розташована на території Серетецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 647138 від 15 вересня 2002 року. [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Серетецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, 03 серпня 2016 року за № 45 згідно якого заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняв спадщину. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 10\~грудня 2017\~року померла\~[PERSON],\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~І-ИД\~№ 232743,\~виданим 11\~грудня 2017\~року виконавчим\~комітетом [PERSON]\~селищної ради\~Зборівського району\~Тернопільській області,\~актовий запис\~№ 91.\~Після її\~смерті \~відкрилася спадщина\~на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,22 га, з них площею 3,8924 га. (кадастровий номер 6122688200:01:001:0602) та площею 0,3309 га. (кадастровий номер 6122688200:01:001:0603) розташовану на території Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 № 695565 від 01 березня 2002року. До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] - син спадкодавця, який спадщину прийняв. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер-26.04.2004р., згідно свідоцтва про смерть серія І-ИД № 181045, виданим 28 вересня 2004року Ратищівською сільською радою Зборівського району Тернопільській області, актовий запис № 5. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем , в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його дідусеві, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 19 лютого 2016 року помер [PERSON] дідусь позивача, якому на праві власності належализемельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,45 га, а саме: 2,10 га (кадастровий номер 6122688900:01:001:1048) рілля та 0,35 га ( кадастровий номер 6122688900:01:001:1146) пасовища, які розташовані на території Тростянецької сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 800865 , виданого Зборівським районним відділом земельних ресурсів 20 лютого 2006 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Інший спадкоємець [PERSON] - мати позивача претензій на вказане спадкове майно не має про що надала суду заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачу в отриманні свідоцтво про право на спадщину нотаріусом відмовлено, однак позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved