Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. В позові посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Крім нього у вказаному будинку зареєстрований також відповідач по справі [PERSON], однак останній не проживає в будинку, більше 25 років, без поважних причин та комунальних послуг не сплачує. Вказує, що реєстраціє відповідача створює йому додаткові незручності у праві користування та розпорядження будинком, оформленням відповідних субсидій. На усні прохання до відповідача про добровільне зняття з реєстрації він не реагує. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити та дав аналогічні позову пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, вважає позов безпідставний, оскільки він до сьогоднішнього дня проживає у вказаному приміщення, там знаходяться його речі, він сплачує комунальні послуги. Просить в позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сусідом позивача. Вказав та підтвердив той факт, що відповідач ніколи не проживав у будинку [ADDRESS]. Крім того вказав, що відповідач не є сином позивачу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач власником житлового будинку [ADDRESS]. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач по справі [PERSON] Встановлено, що відповідач не проживає в вище вказаному будинку більше одного року без поважних причин на що вказав позивач в позові, та підтверджується показами свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 30 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідач не проживає у спірному будинку більше одного року без поважних причин, не веде з позивачем спільного господарства, не утримує будинок в належному стані, не надає фінансову допомогу у веденні господарства, тому суд вважає, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює позивачу додаткові незручності чим порушуються його права. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла та членів його сім'ї. Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідач є членом сім'ї колишнього власником житла, останній, втратив право користування даним житлом.

Outcome: approved