Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Хустської міської ради, в якому просить визнати [PERSON] та її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . У позові посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У будинку зареєстрованими є відповідачка [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які більше шести років не проживають у ньому. Станом на сьогоднішній день відповідачка разом із дітьми проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання сторонньої особи створює для нього ряд незручностей, пов`язаних з оплатою комунальних платежів, отримання соціальної допомоги, кредиту та вирішення інших питань. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служби у справах дітей Хустської міської ради Вурста О.Я., яка представляє також орган опіки та піклування Хустської міської ради в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги заперечує, так як не з`ясувала чи мають неповнолітні діти відповідачки житло для реєстрації.\~\~ Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки № 413/02-22 від 20.08.2019 року виданої виконавчим комітетом Хустської міської ради, [PERSON] має такий склад сім`ї: [PERSON] , 1985 року народження син. Згідно записам у будинковій книзі, копія якої знаходиться у матеріалах справи (а.с. 9-13) у будинку [ADDRESS] зареєстрованим крім власника [PERSON] є його син [PERSON] , колишня невістка [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .\~ Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов громадянина [PERSON] від 20.08.2019 року, складеним депутатом Хустської міської ради Роман Р.М., відповідачка [PERSON] та її діти у будинку [ADDRESS] не проживає більше шести років. (а.с. 8). Реєстрація місця проживання відповідачки та її дітей у даному будинку створює для позивача\~ перешкоди у користуванні майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також\~ дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивача порушує права та інтереси останнього, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому майном. Також, як зазначає у позові [PERSON] на сьогоднішній день його колишня невістка разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , тому на думку суду неповнолітні діти відповідачки мають житло і можуть за вказаною адресою зареєструватися, тобто не є безпритульними чи недоглянутими. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачка [PERSON] та її діти у будинку, належному позивачу, не проживають більше шести років, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а її з дітьми реєстрація порушує права та інтереси позивача, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, враховуючи, що [PERSON] та її діти мають постійне місце проживання та мешкають у житловому будинку [ADDRESS] , суд приходить висновку, що відповідачку та її дітей слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком. Питання стягнення судових витрат позивачем не ставиться.

Outcome: approved