Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу зареєстрованого 09.03.2013 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №258. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі спільне життя у них не склалось, від шлюбу у них народилася донька, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою від 16.02.2021 провадження відкрито і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просять задоволити. Позивач вказує, що такий крок на розірвання шлюбу є ним обміркованим і остаточним, наміру зберігати сім`ю немає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечила, вказала, що бажає зберегти сім`ю. Крім цього, повідомила суду, що вони один рік та шість місяців не проживають разом та їй відомо, що у позивача є інша жінка. Заслухавши вступні слова учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.03.2013 у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №258. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання протягом часу, який оцінюється тривалим, сторони шлюбні відносини не підтримують вже 1 рік 6 місяців, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved