Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, після смерті його брата [PERSON], який помер 10 грудня 2014 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Лютинськ по вул. Центральна, 100а, Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його рідного брата відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Лютинськ по вул. Центральна, 100а, Дубровицького району Рівненської області. Спадкоємцями другої черги за законом крім нього є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини. У зв'язку з відкриттям спадщини він, як спадкоємець другої черги за законом, звернувся до Дубровицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомив, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №164152 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер 10 грудня 2014 року. Факт перебування у сімейних відносинах стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6) з яких вбачається, що батьками [PERSON], який помер 10 грудня 2014 року та позивача [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Лютинськ по вул. Центральна, 100а, Дубровицького району Рівненської області. Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] стверджується випискою з погосподарської книги від №255/02-21 від 21.09.2015 року, виданої Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.9) та копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.11-13), в якому [PERSON] зазначений власником. Згідно довідки №429/02-21 від 18.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Лютинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.10) вбачається, що в будинку №100а по вул. Центральна в с. Лютинськ Дубровицького району Рівненської області ніхто не зареєстрований та не проживає. Згідно заяв, посвідчених 15 грудня 2014 року секретарем виконавчого комітету Лютинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] (а.с.7-8) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON], який помер 10 грудня 2014 року. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 28 вересня 2015 року №23942692 (а.с.17), [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Центральна, 100а, в с. Лютинськ, Дубровицького району Рівненської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 10 грудня 2014 року. Однак нотаріус повідомив, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у другу чергу, мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч.ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1262 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved