overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Чорнобаївського районного суду від 29.09.2011 р. з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до 2015 року - до закінчення навчання. Його дочка [PERSON] на даний час закінчила навчання, працевлаштувалася і має змогу самостійно себе утримувати. Оскільки відповідач добровільно вирішити спір відмовляється, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснив, що через брак коштів не може сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки дочка продовжує навчання. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 29.09.2011 р. з позивача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років до 2015 р. до закінчення навчання. Згідно довідки №99 від 02.08.2014 р. виданої Харківською державною зооветеринарною академією [PERSON] склала вступні фахові випробування до даної академії та уклала договір №203 від 28.07.2014 р. про підготовку фахівця з вищою освітою, за яким вона буде навчатися на денній формі навчання з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» за спеціальністю лабораторна діагностика хвороб тварин. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки [PERSON] продовжує навчання та не досягла двадцятитрирічного віку, тому підстав для припинення стягнення аліментів суд не вбачає та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. У зв'язку з відмовою у позові, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. При цьому 20 жовтня 2015року при винесенні рішення про розірвання шлюбу, суд не вирішив позовні вимоги позивача [PERSON] щодо передачі малолітньої доньки [PERSON] для проживання з батьком [PERSON]. При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в шлюбі з відповідачем [PERSON] він перебував з 8.11.2013р., від шлюбу [INFO]. народилася донька [PERSON]. Вважає, що відповідач нічого гарного дитину не навчить. Вона вживає матюки, що є негідною української жінки-матері звичкою. Він не хоче , щоб його дитини виросла схожа на свою матір за звичками, поглядами на життя, за збоченими поглядами на місце жінки в суспільстві та сім»ї. Просить передати малолітню доньку для проживання з ним. На даний час позивач знаходиться в зоні АТО, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 01 серпня 1998 року виконавчим комітетом Петровської міської Ради Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 45. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилась та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та строк для примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 1998 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Петровської міської ради Луганської області(а.с. 4). Від шлюбних відносин сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній, дитина проживає з матір'ю - відповідачем по справі, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, що має істотне значення. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між ним та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 07 серпня 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено\~ актовий запис за № 857. Позовні вимоги мотивовані тим, що уклавши 07 серпня 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області спільним подружнім життям прожив з відповідачем до 25 березня 2016 року, від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Згоди на заочний розгляд справи не надав. Відповідач, повідомлена у встановленому законом порядку в судове засідання не зявилась. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 серпня 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 180391, після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній, дитина проживає з матірю відповідачем по справі, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, що має істотне значення. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] задовольнити та шлюб між ним та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 10 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління міста Луганська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено\~ запис за № 96. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство ними не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, від шлюбу сторони не мають дітей, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, завчасно надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, про визнання позову. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] липня 2004 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління міста Луганська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено\~ запис за № 96, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 151014 (а.с. 14). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі. У сторін за час перебування у шлюбі діти відсутні. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] задовольнити та шлюб між ним та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 22 грудня 2007 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий\~ запис за № 1500 від 22.12.2007. З відповідачем від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З 2014 року шлюбні відносини з відповідачем припинено. Вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, строк для примирення просить не надавати, позовні вимоги визнала. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 22 грудня 2007 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий\~ запис за № 1500, що підтверджено свідоцтвом серії 1-ЕД № 061489. Від шлюбних відносин сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, що має істотне значення. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] задовольнити та шлюб між ним та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просив суд визнати за ним право власності на 1/2частки квартири [ADDRESS] житловою площею 27,7кв.м., загальною площею 42,9кв.м. як на частку у спільному сумісному майні подружжя. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4частки квартири [ADDRESS] житловою площею 27,7кв.м., загальною площею 42,9кв.м. після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.06.1994р. між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя були придбана квартира [ADDRESS] житловою площею 27,7кв.м., загальною площею 42,9кв.м. на підставі договору купівлі-продажу , зареєстрованого на Київській універсальній біржі 16.04.1998р. №Е1408/4549, де позивач та [PERSON] були зареєстровані та проживали, що підтверджується довідками, виданими Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва». Таким чином квартира , що була придбана під час шлюбу, належить на праві спільної сумісної власності подружжю, тобто позивачу та [PERSON], отже вони мали рівні права на рівні частки квартири по 1/2 кожен. [INFO]. [PERSON] померла. Так як відкрилася спадщина за [PERSON] та з врахуванням того, що ? частки належить позивачу як чоловіку померлої, після смерті [PERSON] лише 1/2 квартири відноситься до спадкової маси. Заповіту [PERSON] не складала. До нотаріуса за оформленням спадщини звернулися позивач та батьком померлої [PERSON] Таким чином, позивач та відповідач мають право на успадкування за законом після померлої по 1/4частки квартири. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, подав зустрічну позовну заяву, в якій просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилався на те, що з жовтня 1957р. по жовтень 1967р. він перебував у шлюбі з [PERSON] [INFO] від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] Після розлучення [PERSON] з ним не спілкується і тому йому її місце проживання невідоме. З початку 70-х років він добру заробляв, їздив в закордонні відрядження, займав відповідальні посади і тому подарував [PERSON] гроші, за які вона приблизно в 1983році придбала на своє ім'я однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Приблизно в 1986р. [PERSON] вступила до шлюбу з відповідачем , знаходячись в шлюбі [PERSON] 16.04.1988р. одночасно продала свою однокімнатну квартиру [ADDRESS] та придбала на своє ім'я двокімнатну квартиру [ADDRESS]. При цьому різниця у вартості квартир була сплачена нею грошима, які їй для цього він знов подарував. [INFO]. донька померла. 23.01.2015р. він звернувся до Двадцять першої київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спірна квартира була придбана [PERSON] в період шлюбу з [PERSON], але вона є особистою власністю [PERSON] та не може бути визнана спільною власністю подружжя. 3-тя особа належним чином повідомлена про день слухання справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] 3% річних - 14463,94дол.США, пеню за несвоєчасну сплату - 35347,30дол.США., курсову різницю 140290,12доларів США, інфляційні втрати 6167,89дол.США, що станом на 15 січня 2016року відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 58989148грн.53коп. В обґрунтування позову посилався на те, що 30.09.2013р. рішенням Святошинського райсуду м.Києва за договором позики було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 210500доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становило 1682526грн.50коп. та 3441грн. судового збору. Всі кошти відповідачу надавались виключно в іноземній валюті, який рішення суду так і не виконав. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позивач підтримав в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про день слухання справи. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу 317000 доларів США, процентів 122004,99 доларів США та 3% річних 356566,98 грн., мотивуючи його тим, що 17.02.2016р. [PERSON] узяв у нього у борг 317000 доларів США, про що написав розписку. Борг зобов'язався повернути до 1.10.2016р., однак цього не виконав, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач до суду повторно не явився, відповідно до вимог ст.128 ч.8 ЦПК України повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2016р. відповідач узяв у позивача у борг 317000 доларів США, з терміном повернення до 1.10.2016р., про що написав розписку (а.с.8). Враховуючи, що після 1.10.2016р. відповідач борг не повернув, позивач звернувся з позовом до суду та у порядку ст.1047 ч.2 ЦК України представив вказану розписку. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач не надав суду доказів повернення боргу, то на підставі ст.ст.1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України з нього підлягає стягненню 317000 доларів США. Крім цього, на підставі ст.625 ч.2 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції, за 515 днів прострочення з 2.10.2016 по 28.02.2018рр., та 3% річних від простроченої суми. Отже сума за період прострочення складає 122004,99 доларів США і 3% річних 356566,98 грн. Документально підтверджені судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача у сумі 8000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу 329871 грн. мотивуючи його тим, що 11.09.2012р., 5.10.2012р. та 4.02.2013р. [PERSON] узяв у нього у борг грошові кошти 81200, 36400 та 33600 грн. відповідно, про що написав розписки. Борг зобов`язався повернути до 22.03.2018р. та 1.01.2017р., однак цього не виконав, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду повторно явився, відповідно до вимог ст.128 ч.8 ЦПК України повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2012р. відповідач узяв у позивача у борг 2900 доларів США, що еквівалентно 81200 грн., з терміном повернення до 01.10.2017р., про що написав розписку (а.с.9). 5.10.2012р. відповідач узяв у позивача у борг 1300 доларів США, що еквівалентно 36400 грн., з терміном повернення до 22.03.2018р., про що написав розписку (а.с.8). 4.02.2013р. відповідач узяв у позивача у борг 1200 доларів США, що еквівалентно 33600 грн., з терміном повернення до 22.03.2018р., про що написав розписку (а.с.7). Враховуючи, що після 1.10.20176р. відповідач борг не повернув, позивач звернувся з позовом до суду та у порядку ст.1047ч.2\~ЦК України\~представив вказану розписку. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач не надав суду доказів повернення боргу, то\~з нього підлягає стягненню 151200 грн. Крім цього на підставі ст.ст.1049 ч.1, 1050 ч.1\~ЦК України з відповідача слід стягнути пеню за прострочений період 1088 та 916 днів, що становить 122813,20 грн. та на підставі ст.625 ЦК України 3% річних - 55857,80 грн., а разом 329871 грн. Документально підтверджені судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача у сумі 3298,71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved