Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить зобовязати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ним квартирою №11 будинку №10 по вул. Грабовецькій в м. Стрий Львівської області, шляхом вселення його в цю квартиру та виселення з неї відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач, покликається на те, що 18.11.1993 р. зареєстрував шлюб з [PERSON]. За час подружнього життя вони купили квартиру №11 що по вул. Грабовецькій, 10 в м. Стрий Львівської області, в якій зареєстровані та постійно проживали. Покупцем в договорі купівлі-продажу квартири, за його згодою, зазначено [PERSON], однак така набута в шлюбі, відтак є спільною сумісною власністю. Проте, стосунки з дружиною погіршилися, оскільки остання почала влаштовувати скандали, допускати подружню невірність. 04.08.2016 р. шлюб між ними розірвано. На даний час [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], якого без його згоди поселила в їхню квартиру. Окрім того, протягом останнього часу, він взагалі не може потрапити в спірну квартиру, оскільки відповідачка залишає ключ з внутрішньої сторони замка вхідних дверей, або поміняли замок від вхідних дверей. На його дзвінок, відповідачі не відповідають та дверей не відчиняють. Тому, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON] та його представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали повністю, додатково позивач пояснив, що під час розлучення між ним та дружиною була домовленість, що оскільки квартира є спільною, а тому ніхто з них не буде приводити туди інших чоловіка чи жінку. Квартира залишиться дітям. Не може ствердити, що відповідач [PERSON] постійно проживає в спірній квартирі, однак інколи ночує. Не заперечив й того, що в нього є доступ до квартири, та він періодично туди навідується, замок на вхідних дверях не замінений. Проте були випадки (двічі), коли він приходив ввечері до квартири, то з внутрішньої сторони в замкову шпарину був встановлений ключ, а тому він не міг потрапити всередину. В квартиру його не впустили, в поліцію не звертався, свідків даного також не має. В спірній квартирі не проживає, близько півроку, проживає в батьків в с. Загірне Стрийського району, оскільки ті пристарілі та потребують догляду. Категорично заперечує, щоб в його квартирі проживали сторонні особи. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні заперечила. Зазначила, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак останній проживає окремо зі своєю донькою за іншою адресою. Незаперечила того, що дійсно двічі ввечері не впускала колишнього чоловіка в квартиру, оскільки боялась за своє та доньки здоров»я. Це мало місце, після того як в серпні 2016р. [PERSON] їх побив. Окрім того, позивача з квартири не виселяли, після їхнього побиття та відкриття кримінальної справи, останній переїхав проживати спочатку до співмешканки, а після до своїх батьків. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що в квартирі [ADDRESS] не проживає та ніколи не проживав, оскільки зареєстрований та без відлучень проживає разом зі своєю неповнолітньою донькою за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Героїв Небесної Сотні 11/12. Згідний, що інколи заходить в гості до своєї дружини [PERSON] в спірну квартиру, однак у виключних випадках, коли тій щось необхідно допомогти чи полагодити по хатньому господарству. Частіше дружина перебуває в нього. Взагалі намагається уникати зустрічей з позивачем, так як той постійно провокує його на конфлікти. Просить прийняти законне рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1\~ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що 18.11.1993 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції м. Львів, за актовим записом №3036, між [PERSON]П.(позивач) та [PERSON]С.(відповідач) було зареєстровано шлюб. Згідно з договору-купівлі продажу від 13.07.1996 р. вбачається, що 13.07.1996 р. [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 22 Кодексу про шлюб і сім'ю\~\~УРСР, чинного на час придбання спірного майна,\~\~майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпоряджання цим майном. Аналогічні норми містяться і в\~Сімейному кодексі України та ч.3 ст.368 ЦК України, які регулюють правовідносини сторін в період спільного проживання у спірному майні, несенні витрат на її утримання та покращення. Так, відповідно до\~ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З долученої до матеріалів справи копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2016 р. по справі №456/955/16-ц встановлено, що шлюб укладений 18.11.1993 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції м. Львів, актовий запис №3036, між [PERSON]П.(позивач) та [PERSON]С.(відповідач) розірвано(а.с. 9). Згідно з положеннями ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. З врахуванням зазначеного, а також відсутності доказів участі у купівлі та утриманні спірної квартири інших осіб з метою створення спільної власності разом з подружжям у передбаченому законом порядку, суд вважає, що у позивача [PERSON] відповідно до положень ст.ст.\~60,\~63, 68 СК України\~та ч.3 ст.368 ЦК України є правові підстави вважати себе співвласником зазначеної квартири та мати рівні права з відповідачкою [PERSON] на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності і як співвласник майна відповідно до вимог\~ст. 391 ЦПК України\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування належним їм майном. Як на підставу подачі позову позивач зазначає, що не може отримати доступ до належної йому квартири [ADDRESS], оскільки відповідачка залишає ключі в замковій шпарині, що перешкоджає йому її відчинити, також без його згоди дозволила вселитися в спірну квартиру новому чоловікові [PERSON] Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). \~Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. \~ Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. \~ Дійсно, в судовому засіданні із долученої відповідачкою [PERSON] копії свідоцтва про шлюб встановлено, що остання 21.07.2017 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 26). Також, згідно довідки №9 від 10.01.2018 р. виданої «Житлово-комунальною дільницею ВП «Львівське територіальне управління» вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [INFO]. Разом з нею за вказаною адресою фактично зареєстровані та проживають: [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Факт реєстрації [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується відповідями на запит суду в порядку\~ст.187 ЦПК України\~відділу АДР ГУ ДМС України у Львівській області вх.№17429 від 28.11.2017 р. Разом з тим, з довідки №32 від 10.01.2018 р. виданої КП «Світанок» видно, що співвідповідач та чоловік відповідачки [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [INFO]. Разом з ним, за вказаною адресою фактично зареєстровані та проживають: батько [PERSON] та дочка [PERSON] Факт реєстрації [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується відповідями на запит суду в порядку\~ст.187 ЦПК України\~відділу АДР ГУ ДМС України у Львівській області вх.№17438 від 28.11.2017 р. (а.с. 33). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], 1994р.н., зазначила що являється донькою позивача та відповідачки. Зараз проживає в бабусі в м. Львові, проте двічі на тиждень приїжджає додому. В квартирі постійно проживають мама, сестра і брат. З теперішнім чоловіком ([PERSON]Б.) мати проживає за різними адресами, однак, коли вона є вдома, мати йде до [PERSON]. Стверджує, що батько має вільний доступ до квартири, адже замки в квартирі ніхто не міняв. Близько місяця тому, коли вона перебувала в квартирі, батько, зайшов, але побачивши її розвернувся і пішов. З батьком спілкуються рідко. Після розлучення батько проживав в іншої жінки, однак зараз живе в своїх батьків в селі. Більшість своїх речей батько забрав, проте дещо залишилось в квартирі. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що є сусідкою сторін. [PERSON] ніколи не приходив ввечері та не скаржився, що він стукає, а його не впускають в квартиру. Разом з тим, неодноразово бачила, як останній безперешкодно заходить до квартири. Стверджує, що [PERSON] у відповідачки не проживає. Свідок [PERSON], в судовому засіданні вказала, що проживає по сусідству. З сімєю [PERSON] знайомі понад 17 років, окрім того з позивачем родом з одного села. Має ключі від їхньої квартири, де буває практично кожного дня, оскільки допомагала по догляду за дітьми. Наскільки їй відомо позивач сам пішов із сімї до іншої жінки, забравши свої речі. Позивачу ніхто не перешкоджає користуватися квартирою, зокрема останнього неодноразово бачила в квартирі. Також, позивач використовує гараж у дворі, де тримає власний автомобіль. [PERSON] в спірній квартирі не проживає, проте інколи заходить в гості. Не бачила, щоб машина [PERSON] залишалась на ніч у дворі. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. В свою чергу, відповідач, будучи наділений правом подання доказів в порядку\~ст. 81 ЦПК України\~не подав жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на підставність та обгрунтованість його вимог, в тому числі письмових доказів про те, що позивачу чиняться перешкоди(звернення до правоохоронних органів, складання відповідних актів) чи клопотав про допит свідків на підтвердження своїх вимог. Наведені в позові доводи, на які сторона позивача покликається в судовому засіданні не заслуговують на увагу, оскільки спростовується доказами відповідачів поданими в судовому засіданні та показами допитаних свідків. А відтак незрозумілим та недоведеним є факт вчинення відповідачкою будь-яких перешкод в здійсненні позивачем його права на вільне користування та розпорядження спірним майном. Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання про те, що вимоги позивача є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed