Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В якій прохав: шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Полтавському міському палаці шлюбів про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 05.01.1994 зроблено запис №7 - розірвати. Витрати по розірванню шлюбу покласти на позивача [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що 05.01.1994 між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований у Полтавському міському палаці шлюбів про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зароблено запис №7. Шлюб у сторін перший. Життя з відповідачем не склалося та з 2010 року, подружні відносини між ними фактично і остаточно припинено і з тих пір не ведуть спільного господарства. Кожен проживає окремо один від одного. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склалися із-за діаметрально-протилежних характерів, поглядів на життя, а також негативного ставлення та неприязних відносин які склалися між сторонами, що постійно призводило до безпричинних сварок в сім'ї, а внаслідок цього його моральної спустошеності. З вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Будь-які спори на момент подачі позову про поділ майна, що є спільною сумісною власністю відсутні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій позовні вимоги підтримав. (а.с.19) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнала, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.01.1994 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №7, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване та видане міським палацом шлюбів м. Полтави 05 січня 1994 року. (а.с.6). Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 18.05.2018 клопотання [PERSON] задоволено, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення в справі про розірвання шлюбу. Судові витрати сплачені позивачем за подачу позовної заяви складають 704 грн. 80 коп. (а.с.19) Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352 грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved