Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 25.02.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно серії 1-КЕ № 151197 від 20.12.2016 р. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини фактично припинені з серпня 2015 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна відсутній. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», причину неявки суду не повідомила (а.с. 28-29). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії 1-КЕ № 151197 від 20.12.2016 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.02.1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 60 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають повнолітню доньку [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії 1-КЕ № 251414 від 20.12.2016 р. (а.с. 4). Спільне господарство сторонами не ведеться, спір про поділ майна подружжя відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Клопотань про зміну прізвища не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved