Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до відповідача - Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, заміненої в подальшому правонаступником - Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області, в якому просив суд встановити факт його спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , разом з бабусею [PERSON] станом на день її смерті [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є його рідною бабусею по батькові. На час своєї смерті вона була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . Окрім неї, в цьому будинку ніхто не був зареєстрований, але оскільки бабуся потребувала стороннього догляду позивач переїхав жити до бабусі і до часу її смерті проживав в цьому ж будинку та доглядав за нею. За життя, а саме - 15.12.2010 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, належне їй на день смерті заповідала позивачеві. [INFO] [PERSON] померла, і всі дії та витрати, пов`язані з похованням, здійснював позивач. Не зважаючи на те, що він, [PERSON] зареєстрований за іншою адресою, тривалий час фактично проживав з бабусею до дня її смерті, і до теперішнього часу продовжує проживати за цією ж адресою, а отже прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Оскільки різна реєстрація місць проживання спадкодавиці і спадкоємця позбавляє позивача можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину, позивач змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з бабусею на день її смерті. Посилаючись на норми цивільного законодавства просив встановити факт, що має для нього юридичне значення. (а.с.1-10) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано зі Зміївської державної нотаріальної контори інформацію про осіб, що зверталися з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.25) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.01.2021 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача - Зміївську міську раду Чугуївського району Харківської області. Надано відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, подав до суду заяву про розгляду справи за відсутності учасника справи. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.43-46) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи в судове засідання (а.с.50-51) Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та розглянути справу по суті без його участі. Представник відповідача Зміївської міської ради Харківської області Є.О.Штефан в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи по суті без участі представника. Інших заяв, клопотань по суті справи не подавав. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України, в зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позов, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне: Відповідно до копії паспорту [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 25.11.2010 року Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського РУЮ міста Харкова, позивач [PERSON] народився [INFO] у місті Харків, та його батьком зазначений [PERSON] (а.с.15) Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.1962 року, [PERSON] народився [INFO] , а його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.15) Отже, належними і допустимими доказами підтверджується факт того, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 22.04.2020 року, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 34 від 22.04.2020 (а.с.13) Згідно Інформаційної довідки № 1286 від 30.11.2020 року, [PERSON] була зареєстрована на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16) Згідно копії заповіту від 15.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ключніковою В.О. за реєстровим № 6170, [PERSON] заповідала належну їй на праві приватної власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] позивачеві [PERSON] (а.с.17-18) Згідно Акту обстеження депутата Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Гарбуз Ю.Ю. від 03.12.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , проживала [PERSON] , яка потребувала стороннього догляду, який постійно здійснював її онук - [PERSON] , 1994 року народження (а.с.19-20) Згідно відомостей Зміївської державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін ніхто зі спадкоємців не звертався, Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.29) Дослідивши повно і всебічно надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Згідно положень статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин, та які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин. В даному випадку спірним є факт спільного проживання позивача [PERSON] зі своєю бабусею [PERSON] на день її смерті [INFO] . Відповідно до ч.2 статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За змістом положень статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зокрема, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Суд зазначає, що позивачем [PERSON] належними та допустимими доказами доведено факт його постійного проживання разом з бабусею [PERSON] станом на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] Метою встановлення вказаного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; а чинним законодавством не передбачено іншого, ніж судовий, порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За таких обставин позов [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved