Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент управління служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позбавити батьківських прав відповідача щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він перебував з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований 28.04.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 214. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки за останні роки вона вела антисоціальний спосіб життя, уходила із дому, зловживала спиртними напоями, та у лютому 2016 року зібрала свої речі та пішла з дому залишивши дітей позивачу. Також зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.05.2016 року по справі № 641/3031/16-ц їх шлюб було розірвано, а заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/330/17 було визнано відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Враховуючи вищевикладене, позивач був вимушений звернутися до суду із позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 17.04.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом насилання повісток про виклик, розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, про причини неявки суду не повідомила. У судове засідання представник третьої особи Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В наданих до суду поясненнях представник третьої особи Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради - Малько О.П. зазначив, що Департамент управління служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться станом здоровя дітей, що відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Просив справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 17.11.2001 року та серія [NUMBER] від 24.01.2008 року (а.с. 13,14). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.04.2019 року № 3ccb3ff7-1486-48c4-f68d-575a5acd90d0 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані проживаючими: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.04.2019 року квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком [PERSON] у вказаному житловому приміщенні, яке складається з 3-х кімнат, загальною площею 61 кв.м. Діти знаходяться на вихованні батька, який дбайливо ставиться до своїх дітей, вони виховані, охайно одягнуті, ввічливі. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] займають кімнату площею 17 кв.м., мають місце для навчання, місце для відпочинку, окремі спальні місця, інші меблі та обладнання. Мати дітей [PERSON] починаючи з листопада 2016 року у вказаній квартирі не проживає, дітьми не цікавиться, не приймає участь у вихованні дітей, в лікуванні та матеріальному забезпеченні, дітей не відвідує, за час її проживання в квартирі, дітьми не займалась, зловживала спиртними напоями (а.с. 18). Як вбачається з відповіді на адвокатський запит № 62/41/аз від 17.04.2019 року згідно обліків Слобідського ВП ГУНП в Харківській області в період часу з 01.03.2016 року по теперішній час до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області заяв чи скарг від [PERSON] , [INFO] , щодо перепон у вихованні дітей до ВП не надходило. Відповідно до висновку Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 389 від 27.05.2019 року, виходячи з інтересів дитини Департамент управління служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 61-62). З матеріалів справи вбачається, що вихованням та піклуванням про стан здоров`я дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] опікуються батько та бабуся, мати дітей [PERSON] в період часу з 01.03.2016 року по теперішній час з запитами, заявами щодо надання інформації стосовно фізичного і духовного розвитку [PERSON] та [PERSON] , їх стану здоровя до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради не зверталась, що підтверджуються відповідями комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради № 01-10/657 та № 01-10/658 від 18.04.2019 року. Крім того, з відповідей Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 60 Харківської міської ради Харківської області на адвокатський запит № 311/01-16/19 та 312/01-16/19 від 18.04.2019 року вбачається, що мати учнів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не зверталась з запитами, заявами щодо надання будь-якої інформації стосовно фізичного і духовного розвитку синів. У зазначений період [PERSON] не відвідувала батьківські збори в 5-А та 11-Б класах. Мати не цікавилась успішністю, поведінкою та питаннями вихованості її дітей, та 01.09.2018 року вона не була присутня на святі «Першого дзвоника». Ці обставини встановлені судом також на підставі пояснень в судовому засіданні свідків. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо, що з 2016 року відповідач виїхала з квартири в якій мешкали сторони. Також пояснила, що неодноразово бачила відповідача в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів дітей та власних спостережень їй відомо, що відповідач не відвідувала дітей та не бачилась з ними більше року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача з дитинства та є його сусідкою. В сім`ї позивача та відповідача відбувався розлад, та у 2016 році відповідач пішла із сім`ї та покинула дітей. За її власними спостереженнями мати дітей взагалі не з`являється та не бачиться з ними. Діти проживають разом з батьком, та інколи до них приїжджає бабуся. Також вказала, що діти охайно виглядають, доглянуті та добре виховані завдяки турботі батька. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивача. З 2013 року у сім`ї позивача почався розлад у стосунках з відповідачем, яка пізніше заявила, що знайшла іншого чоловіка та має бажання разом з дітьми покинути позивача. В подальшому відносини між сторонами наладилися, однак відповідач почала вживати спиртні напої, та у лютому 2016 року вона пішла із дому. Також пояснила, що пізніше відповідач приїжджала до дому за своїми речами. Свідок вказала, що відповідач [PERSON] спілкувалася з дітьми по телефону, однак одного разу вона наговорила неприємних речей сину [PERSON] , після чого він відмовився з нею спілкуватися. В останній раз мати бачила своїх дітей восени 2018 року. Вихованням та повним забезпеченням дітей займається її син - позивач по справі. Позивач допитаний у якості свідка пояснив, що він намагався зберегти сім`ю з відповідачем, однак після того, як вона почала вживати алкогольні напої, перестала займатися вихованням дітей вони вирішили розлучитися. Також вказав, що після того, як відповідач покинула сім`ю, вона перестала і спілкуватися з дітьми, навіть не вітала їх з днем народження. Він в свою чергу просив її продовжити спілкування з дітьми. Інколи відповідач телефонувала дітьми, однак при цьому знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим старший син не бажав з нею спілкуватися. Однак в подальшому почав спілкуватися з нею по телефону. З вересня 2018 року відповідач [PERSON] взагалі перестала спілкуватися з їх спільними дітьми, та навіть не з`явилася до школи на випускний вечір сина [PERSON] . Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень свідків, у зв`язку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями частин 1,4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов`язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз`яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дитини та надання їй державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також за положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відсутні, вона свідомо ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та до досягнення дітьми повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір аліментів підлягає стягненню з дня пред`явлення даного позову, тобто з 15.04.2019 року та до повноліття дітей. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. та на користь позивача в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved