Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він перебуває в шлюбі з [PERSON] На базі їх родини було утворено дитячий будинок сімейного типу, до якого згідно розпорядження голови Міловської райдержадміністрації від 25.12.2015 року № 287 було влаштовано неповнолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, - [PERSON], [INFO] року. Батько дитини - [PERSON], [INFO], позбавлений батьківських прав рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.09.2012 року. Мати дитини - відповідач [PERSON], [INFO], перебувала в місцях позбавлення волі за вироком Краснодонського міського суду від 13.04.2012 року, згідно якого вона засуджена до 4 років позбавлення волі та відбувала покарання у [PERSON] 25.03.2012 року малолітній [PERSON] був залишений матір'ю [PERSON] на [ADDRESS]. Відповідач ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, умови для проживання дитини були відсутні. [PERSON] сама повідомила органи внутрішніх справ про необхідність вилучення дитини. З моменту залишення дитини, а саме з 25.03.2012 року [PERSON] жодним чином не намагалася встановити місце перебування дитини, не цікавилася його фізичним та духовним розвитком, не намагалася встановити контакт з дитиною. Малолітній [PERSON] проживає в родині позивача, який піклується про дитину, забезпечує її повноцінний фізичний розвиток, турбується про стан його здоров'я та дитина має повноцінну родину. Тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з вищевикладених підстав, просив позовні вимоги задовольнити. Також позивач пояснив, що відповідач взагалі не цікавиться дитиною, жодним чином не намагалася встановити місце перебування дитини, не цікавилася його фізичним та духовним розвитком. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином ( а.с. 79, 99), про причини неявки до суду не повідомила, відзиву не подала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей Міловської районної державної адміністрації - Калініченко Ю.С., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов вважає обґрунтованим, просить позовні вимоги задовольнити. Також пояснила, що на засіданні було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Служба у справах дітей вживала заходи щодо встановлення місця перебування відповідача в даний час, однак, встановити місце перебування [PERSON] не виявилось можливим. 18.10.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини. Статті 150, 157 СК України закріплюють, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні. У судовому засіданні встановлено, що на базі родини [PERSON] та [PERSON] згідно розпорядження голови Міловської районної державної адміністрації Луганської області від 16.04.2014 року № 133 було створено дитячий будинок сімейного типу, на підставі чого між Міловською районною державною адміністрацією та батьками-вихователями - [PERSON] і [PERSON] було укладено угоду про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу № 83 від 17 квітня 2014 року, до якої внесені зміни 29.12.2015 року (а.с.14-16). Згідно розпорядження голови Міловської районної державної адміністрації Луганської області від 25.12.2015 року № 278 до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] і [PERSON] з 28 грудня 2015 року було влаштовано малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, - [PERSON], [INFO] (а.с.7-9, 17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2011 року батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є відповідач [PERSON] (а.с.5). Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав згідно рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26.09.2012 року (а.с. 23-24). Рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 27.04.2010 року відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 22). З копії акту від 25.03.2012 року вбачається, що 25.03.2012 року малолітній - [PERSON], [INFO], був залишений матір'ю - відповідачем [PERSON] на [ADDRESS], остання відмовилась від свого малолітнього сина ( а.с. 19). Рішенням Суходільської міської ради Луганської області від 21.11.2012 року №243 було присвоєно малолітньому [PERSON], [INFO], статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с. 25). З 28 грудня 2015 року по цей час малолітній син відповідача - [PERSON] проживає у дитячому будинку сімейного типу позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] З акту обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 18.05.2018 року вбачається, що у будинку чисто, тепло, будинок газифікований, оснащений водопостачанням, електроенергією. [PERSON] має свою власну кімнату з необхідними меблями, ліжком, забезпечений одягом, взуттям за сезоном, батьки-вихователі відповідально ставляться до виховання дитини (а.с.31). Згідно характеристики від 13.06.2018 року, виданої директором Міловської гімназії, малолітній [PERSON] фізично розвинений нормально, батьки-вихователі - [PERSON] та [PERSON] постійно цікавляться шкільним життям та досягненнями [PERSON], на батьківські збори приходять постійно, достатньо приділяють уваги навчанню та вихованню хлопчика ( а.с. 32). Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 12.06.2018 року, малолітній [PERSON] за остаточним висновком - здоровий ( а.с. 34). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Міловської районної державної адміністрації Луганської області від 22.05.2018 року № 71, визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 36 - 37). Суд, дослідивши повно, всебічно, об'єктивно вищевказані докази по справі, з'ясувавши обставин справи, доходить висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків свідомо. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач, виконує свої обов'язки щодо виховання дитини або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина. Суд же розглядає справу відповідно до ст.ст. 12 та 13 ЦПК України на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь в розгляді справи, доказів, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вся сукупність наданих доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зокрема, встановлених ст.ст.150, 157 СК України, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення останньої батьківських прав, а тому в інтересах нормального існування малолітньої дитини відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ч. 2 ст.183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст. 256-6 СК України батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Таким чином, позивач [PERSON], як батько-вихователь, являється законними представниками малолітнього [PERSON] і діє як опікун. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved