Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19 березня 2014 року за адресою [ADDRESS] між ним та відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір № 101R/7, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати замовлення на виготовлення, доставку та встановлення корпусних меблів: кухні, загальною вартістю 8400,00 гривень в строк до 12.05.2014 року. Відповідно до умов договору позивачем було внесено завдаток у розмірі 7 000 гривень. Оскільки, станом на 01 жовтня 2014 року умови договору залишилось невиконаним, позивач просив стягнути з ФОП [PERSON] на його користь суму заборгованості, з урахуванням ст. 571 ЦК України в розмірі 14 000, 00 грн. та суму штрафних санкцій в розмірі 508,00 грн., а всього грошові кошти у сумі 14 508,00 грн. а також моральну шкоду викликану невиконанням договірних зобов'язань у сумі 5000 грн. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що дійсно по [ADDRESS] у нього був офіс, в якому було і укладено договір на виготовлення меблів, ним була отримана передоплата у розмірі 7000, 00 грн., передана для виробництва меблів, яку за домовленістю з ним виготовляли інші особи. Але вони у зв'язку з різким зростанням курсу долара меблі не виготовили, гроші йому не повернули. Він згоден частинами відшкодувати 7000 грн. Вважає, що позов в частині моральної шкоди не доведений. Судом встановлено і не заперечувалось сторонами у справі, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] 19 березня 2014 було укладено договір № 101R/7, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати замовлення на виготовлення, доставку та встановлення корпусних меблів: кухні, загальною вартістю 8400 грн. в строк до 12.05.2014 року. На виконання п.3 договору позивачем [PERSON] було внесено аванс у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що умови договору не виконані до теперішнього часу. Відповідно до розділу договору про відповідальність сторін у п. 7.2 сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобов'язань за договором , якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається не винуватою, якщо доведе, що вжила всіх заходів для належного виконання зобов'язань. Згідно п. 7.3 договору зазначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків по даному договору у випадку виникнення обставин непереборної сили (пожежа, повінь, землетрус, стихійні лиха). Належних та допустимих доказів невиконання умов договору з причин виникнення обставин, зазначених у п.п. 7.2, 7.3 договору, відповідачем у судовому засіданні не надано. Таким чином, судом встановлено, що умови договору не виконані з вини відповідача, тому позовні вимоги щодо стягнення суми авансу у розмірі 7 000,00 грн. підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 7.4 договору передбачена відповідальність виконавця за порушення умов договору у вигляді штрафу у розмірі 0,05 % від вартості послуг за кожен день прострочки, але не більше 10 % від загальної вартості договору. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7 000 грн., як завдатку задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що передана ним грошова сума у розмірі 7 000 грн. відповідачу, відповідно до вимог ст..ст. 570, 571 ЦК України є завдатком. Як вбачається з самого договору, передані позивачем [PERSON] - відповідачу ФОП [PERSON] 7000 грн. - є авансом (п.3.2 договору). Відповідно до ст.ст. 549, 550 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Тому позовні вимоги, щодо стягнення прострочки виконання зобов'язання підлягають задоволенню. На час ухвалення рішення, станом на 15.01.2015 року - 237 днів. Таким чином, сума штрафу складає 95, 40 грн. (4,20 * 237). Враховуючи, що сума штрафу, відповідно до п. 7.5 договору не повинна перебільшувати 10% від загальної вартості договору, яка становить 8400 грн., тому складає суму штрафних санкцій - 840 грн. Тому загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача складає 7 840 гривень. Суддя вважає правильним у задоволенні позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. - відмовити за недоведеністю. Так, позивачем не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди у розмірі 5000 грн., крім того, як зазначено вище, між сторонами виникли договірні правовідносини і договором не передбачено відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 243,6 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial