Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,0407 га. цільове призначення якої є будівництво та обслуговування будинку і господарських споруд, наданої йому на підставі рішення 4 сесії 24 скликання Сквирської міської Ради народних депутатів від 17 вересня 2002 року, розташована за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Богачевского, 21/2. У 1986 році Сквирська селекційно дослідна станція провела будівництво хліва розміром 3,0 х8,25 метрів по вул.. Богачевського 15 (19), тобто проведеними забудовами порушено його право як власника земельної ділянки, а саме проведено забудови з порушенням норм пожежної безпеки, а саме будівлі розташовані на відстані близько 4 метрів від літньої кухні гр.. [PERSON] Відповідно до Акту комісії по розгляду спірних питань від 19.07.2011 року будівництво проводиться без належних документів на відстані 0,2-0,3 метра від існуючої огорожі земельної ділянки [PERSON], що не відповідає містобудівним нормам. Сусіди позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] самочинно провели будівництво господарської будівлі. Відповідно до Витягу з Рішення Сквирської міської ради № 163 від 16.08.2011 року погоджено гр.. [PERSON], мешканцю одноповерхового багато квартирного будинку по вул.. Богачевського 19 квартира 15 (бувший гуртожиток дослідної станції) перебудову існуючої деревяної надбудови над погребом в існуючих розмірах 2,80х3,0 метри на цегляну із односкатним дахом в бік прибудинкової території, без права утримання птиці та інших тварин, та без права передачі даної надбудови іншим громадянам не мешканцям даного житлового будинку. Позивач вважає, що Сквирська міська рада Київської області погодивши [PERSON] своїм рішенням № 163 від 16.08.2011 року перебудову вийшла за межі своїх повноважень, адже офіційно земельні ділянки від Дослідної станції до комунальної власності не приймалися, відповідно до норм чинного законодавства не було змінено цільового призначення даних земельних ділянок. Позивач вважає, що відповідачі своїми діями порушують вимоги ст. 152 ЗК України та ст. 376 ЦК України та просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою м. Сквира, вул.. Богачевського, 21/2 шляхом знесення самочинно збудованої прибудови. Зобовязати Державне підприємство Дослідне господарство «Сквирське» інститут агроекології природокористування Національної академії аграрних наук України усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою м. Сквира, вул.. Богачевського, 21/2 шляхом знесення самочинно збудованої прибудови. Позивач [PERSON] та його представник маркова Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, а також представник надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити та пояснив, що спірну перебудову будував на законних підставах з дозвілу Ради, а тому ніяких законів не порушував. Представник відповідача ДП «Сквирське» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, оскільки у [PERSON] також відсутні документи на будівництво його споруд. Представник третьої особи Сквтрської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є власником земельної ділянки розміром 0,0407 га., розташованої на території м. Сквира, вул.. Богачевського, 21/2, про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.8). З копії витягу з рішення Сквирської міської ради від 16.08.2011 року № 163 вбачається, що відповідачу [PERSON], мешканцю одноповерхового багато квартирного будинку по вул.. Богачевського 19 квартира 15 (бувший гуртожиток дослідної станції) дозволено перебудову існуючої деревяної надбудови над погребом в існуючих розмірах 2,80х3,0 метри на цегляну із односкатним дахом в бік прибудинкової території, без права утримання птиці та інших тварин, та без права передачі даної надбудови іншим громадянам не мешканцям даного житлового будинку (а.с.9). З копії акту комісії по розгляду спірних питань Сквирської міської ради від 19.07.2015 року вбачається, що комісія з виїздом на місцевість розглянула звернення [PERSON] по питаннях відновлення меж земельної ділянки по вул.. Богачевського, 21/2 в м. Сквира та самочинному будівництву капітальної споруди гр.. [PERSON] при розгляді данного питання встановлено, що гр.. [PERSON], який проживає в [INFO] проводить будівництво нежитлової будівлі надбудови над погрібом без належних документів на відстані 0,2 0,3 м. від існуючої огорожі земельної ділянки [PERSON], що не відповідає містобудівним нормам (Згідно ДБН 360-92 відстань повинна бути не менш 1,0 м.) (а.с. 11). Також, в матеріалах справи на аркуші 68 міститься копія акту комісії по розгляду спірних питань Сквирської міської ради від 16.07.2003 року, яка вказала, що розглянувши на місці скаргу гр.. [PERSON] по питанню порушення норм будівництва та експлуатації тимчасових сараїв мешканцями одноповерхового житлового будинку по вул.. Богачевського, 19 дійшла висновку, що порушене у скарзі заявником питання про будівництво тимчасових споруд на земельній заявника підтвердження не знайшло. Споруди розташовані поза межами його землекористування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевказані висновки комісій по розгляду спірних питань Сквирської ради судом на увагу не заслуговують, оскільки рішенням апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року у задоволенні позову [PERSON]по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України», Сквирська міська рада Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно господарських приміщень і споруд - відмовлено. (а.с.80-85). Рішенням апеляційного суду, яке набрало законної сили 29 січня 2013 року також встановлено (а.с.83), що «Рішенням виконкому Сквирської міської ради № 163 від 16.08.2011 року погоджено одному з відповідачів, а саме [PERSON], перебудову існуючої деревяної надбудови над погребом в існуючих вищевказаних розмірах на цегляну із односкатним дахом у бік прибудинкової території, без права утримання птиці та інших тварин, без права передачі (продажу) даної надбудови іншим громадянам не мешканцям даного житлового будинку, в межах прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS], що є чинним на даний час (а.с.76). Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 17.02.2002 року, [PERSON] належить 0,0407 га по вул..Богачевського, 21/2 в м. Сквира (а.с.66), проте із плану забудови земельної ділянки щодо перебудови вищевказаної надбудови [PERSON] від 27.07.2011 року вбачається, що розташування господарських хлівів знаходяться поза межами прибудинкової земельної ділянки позивача (а.с.69), тому факт перешкоджання йому у безпечному володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком та прибудинковою територією є необґрунтованим та недоведеним. Також судова колегія вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки господарські споруди, які є предметом спору у вказаній справі відповідачами не самочинно не будувались, а були збудовані у 1986 році Сквирською селекційно дослідницькою станцією овочівництва на підставі рішення виконавчого комітету сквирської міської ради народних депутатів № 207 від 21.11.1985 року. Право власності на земельну ділянку площею 0, 0407 га. по вул.. Богачевського, 21/2 в м. Сквира позивач [PERSON] набув у грудні 2002 року, тобто після будівництва вказаних господарських споруд при цьому межі земельної ділянки йому відводились з врахуванням побудованих на той час господарських споруд і він проти цього не заперечував. Крім того вимоги позивача щодо знесення вказаних споруд за рахунок відповідачів суперечать вимогам ч. 7 ст. 376 ЦК України» (а.с. 84). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] містить той самий предмет і ті самі підстави, які розглядалися апеляційним судом Київської області та рішення апеляційного суду з цих підстав набрало законної сили, однак суд не застосовує положення ч.1 п. 2 ст. 205 ЦПК України і ухвалою не закриває провадження по справі, оскільки при ухваленні рішення апеляційною інстанцією Державне підприємство «Дослідне господарство «Сквирське» інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України» приймало участь у розгляді справі у якості третьої особи, а у суді першої інстанції саме 02.07.2015 року приймає участь у якості відповідача, тобто відсутня вимога ч.1 п. 2 ст. 205 ЦПК України щодо спору між тими самими сторонами. На підставі викладеного та враховуючі обставини, які встановлені рішенням апеляційного суду київської області від 29 січня 2013 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Виходячи з викладеного та

Outcome: dismissed