Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс про повернення коштів, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 червня 2014 року, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за заявою [PERSON] «І.[PERSON] Плюс» було видано судовий наказ по справі №303/3563/14-ц про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівської госпрозрахункової дільниці» - 645,72 грн., з нього [PERSON] стягнуто судовий збір у сумі 121, 80 грн. та витрати повязані з наданням товариству правової допомоги в сумі 304,50 грн.. Згідно ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року, виправлено описку в судовому наказі Мукачівського міськрайонного суду від 17 червня 2014 року та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 645,72 грн., судовий збір в сумі 121,80 грн., витрати повязані з наданням Товариству правової допомоги в сумі 304,50 грн.. У серпні місяці 2015 року, йому стало відомо, що відділом державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції з його пенсії утримано частину коштів на підставі судового наказу. Вважає, що з стягувачем [PERSON] «І.[PERSON] Плюс» ніяких договірних відносин у нього не має. Вимоги стягувача до нього ([PERSON]І.) є безпідставними та необгрунтованими. Враховуючи, що з відповідачем ніякий договір про надання послуг він не укладав, просить суд повернути йому грошові кошти у сумі 1 072,02 грн.., а за безпідставні та необгрунтовані в рамках діючого законодавства України вимоги до нього на протязі трьох років, які наносили йому моральну та матеріальну шкоду, що вилились його хворобою та приниженням його честі перед сусідами, родичами та близькими людьми, просить суд стягнути з [PERSON] «І.[PERSON] Плюс» на його користь 200 000 тисяч гривень матеріальної та моральної шкоди. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач - представник [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс [PERSON] d судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, та просила суд в їх задоволенні відмовити, оскільки буд.№3 по вул.Д.Донського у м.Мукачево в якому проживає позивач [PERSON], відповідач [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. У зв'язку з тим, що позивач не оплачував вартість за надані послуги, відповідач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу, і відповідно з [PERSON] було стягнуто борг в розмірі 645,72 грн., судовий збір в розмірі 121,80 грн. та витрати пов'язані з наданням Товариству правової допомоги в сумі 304,50 грн.. Судовий наказ набрав законної сили, тому є обов'язковим до виконання, і тому просить -2- відмовити у задоволенні позовної вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 1072, 02 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, то також просить відмовити у її задоволенні, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів факту заподіяння йому моральної шкоди, і чому таку оцінює в сумі у розмірі 200 000 грн.. Заслухавши пояснення позивача - [PERSON], представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справи за №303/3563/14-ц та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії Свідоцтва на право власності на квартиру виданого 11 вересня 1996 року Мукачівською квартирно - експлуатаційною частиною району, квартира №9, яка знаходиться в будинку № 3 по вул.Д.Донського в м.Мукачево належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4), що також стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 04 грудня 2007 року Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (а.с.5). Під час розгляду цивільної справи в судовому засіданні встановлено, що по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю І.Т.В. [PERSON] Плюс до [PERSON] про видачу судового наказу, 17 червня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом видано судовий наказ та вирішено: Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України Мукачівської госпрозрахункової дільниці, що знаходиться за адресою вул, Берегівська - обїздна 1а, м.Мукачево на користь Товариства з обмеженою відповідальністю І.Т.В. [PERSON] Плюс, код 38456224, МФО 312356 по вул. Ужгородська, буд № 17, суму боргу 645 (шістсот сорок п'ять) грн.72 копійок. Стягнути з [PERSON], мешканця вул, [PERSON],3/9 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю І.Т.В. [PERSON] Плюс, на р/р 26003300397733, судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одну) грн..80 коп., та витрати пов'язані з наданням товариству правової допомоги в сумі 304 (триста чотири) гривні 50 копійок». Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року виправлено описку у вищевказаному судовому наказі та вирішено: Виправити описки в судовому наказі Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2014 року по заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. [PERSON] Плюс» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 645,72 грн.: номер справи з «303/3843/14-ц» на номер «303/3563/14-ц»; номер провадження з «№ 2-н/303/264/14» на «№ 2-н/228/14»; у вступній частині судового наказу щодо стягувача з «Заступника Закарпатського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах громадянина [PERSON]» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. [PERSON] Плюс»; у вступній частині судового наказу щодо боржника з «Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» на «Ковальчук Івана Івановича»; у резолютивній частині судового наказу щодо боржника з «Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», що знаходиться за адресою, вул.Берегівська-обїздна, 1а, м.Мукачево» на «[PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], мешканця [INFO]»; у резолютивній частині судового наказу щодо реквізитів стягувача, зазначивши «р/р 26003300397733 у Ф-ЗОУ АТ «Держощадбанк України», МФО 312356, код ЄДРПОУ 38456224, яке знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Ужгородська, буд.17 Закарпатської області». Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 21 серпня 2015 року, [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу в справі №303/3563/14-ц за заявою [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а заяву [PERSON] про скасування судового наказу залишено без розгляду. 29 грудня 2015 року, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Мукачівського міськрайонного -3- суду від 21 серпня 2015 року в частині оскарження відмови в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу - відмовлено. 10 липня 2015 року, державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції [PERSON], відкрито виконавче провадження №48040166 з примусового виконання судового наказу за № 2н/303/264/14 виданого 17 червня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс заборгованість у розмірі 645 грн. 72 коп. та судові витрати у розмірі 426 грн. 30 коп. (а.с.11). Відповідно до Довідки за №467/03.02 виданої 16 лютого 2016 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області пенсіонеру [PERSON], який перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області і за період серпень - грудень 2015 року, отримав пенсію в розмірі 7640 грн. 66 коп., та з якої стягнуто 1072,02 грн. на підставі постанови ВП №48040166/12 від 22 липня 2015 року на користь [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс (а.с.10). На підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради Про затвердження наслідків конкурсу з визначення виконавців послуг з управління будинками від 23 жовтня 2012 року за № 261 та Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 29 січня 2013 року за № 19 - відповідача [PERSON] «І.Т.В. [PERSON] Плюс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудую, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій в м.Мукачево. Будинок №3 по вул.Д.Донського у м.Мукачево, в якому проживає позивач, віднесено до переліку будинків, стосовно яких відповідач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі обєкта в управління з управління (з балансу). Згідно розрахунку нарахувань за надані послуги за період грудень 2012 року по лютий 2016 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 1 717,83 грн.. Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до частини 1 статті 95 Цивільно - процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 95 цього Кодексу судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Так, частиною 1 статті 223 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. В пункті 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 14 від 23 грудня 2011 року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження зазначено, що умови, за яких судовий наказ набирає законної сили, після чого видається стягувачеві для пред'явлення до виконання, визначені статтею 106 Цивільно - процесуального кодексу України. Зокрема, судовий наказ набирає законної сили у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання, визначеного частиною першою статті 105 Цивільно - процесуального кодексу України (десять днів із дня отримання копії судового наказу), а день отримання боржником копії судового наказу визначається відповідно до вимог частини четвертої статті 104 цього Кодексу. Нормою частини 1 статі 14 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, що також закріплено у Законі України Про судоустрій і статус суддів (із змінами) від 07 липня 2010 року та у Постанові Пленуму Верховного суду України Про судове рішення у цивільній справі за № 14 від 18 грудня 2009 року. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що судовий наказ виданий Мукачівським міськрайонним судом 17 червня 2014 року про стягнення з [PERSON] заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та -4- прибудинкових територій в сумі 645,72 грн. на користь [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс. Даний судовий наказ, набув законної сили 07 травня 2015 року, який у свою чергу не скасований, не змінений, та який вже виконано, про що свідчить постанова державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 18 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з погашенням суми боргу. Щодо вирішення позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п.1 ч.2 цієї статті); у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п.2 ч.2 цієї статті); у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п.4 ч.2 цієї статті). А частиною 3 статті 23 Кодексу встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім цього, згідно з абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно зясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних засад змагальності кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 57 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а статтями 58 та 59 цього Кодексу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, а щодо допустимості доказів, вказано, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, судом не знайдено підтвердження того, що позивачу [PERSON] неправомірними діями відповідача по справі [PERSON] І.Т.В. [PERSON] Плюс заподіяна матеріальна та моральна шкода, і тому у судовому засіданні не знайшло своє підтвердження стягнення грошової суми у розмірі 200 000 гривень, яку позивач оцінює як завдану йому матеріальну та моральну шкоду, оскільки така не підтверджена письмовими доказами. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про повернення коштів, стягнення матеріальної та моральної шкоди - необхідно відмовити.

Outcome: dismissed