Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця мешкання дитини, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі відповідачем [PERSON] до 27 квітня 2010 року. Після розірвання шлюбу 27.04.2010р. їх син [PERSON], [INFO], залишився на його утриманні та був зареєстрований [ADDRESS] Рішенням Виконавчого комітету Фрунзенської районної в місті Харкові Ради Харківської області № 103/7 від 21.09.2010 визначено місце проживання сина разом з батьком тобто з ним. Незважаючи на це, відповідач [PERSON], наприкінці серпня 2013 року приїхала в м. Харків та не погоджуючи з ним, незаконно, всупереч вимогам ст. 162 СК України, забрала сина до себе в м. Каменець - Подільськ. В зв'язку з чим, дитина отримала психологічну травму і він вимушений був звернутися за консультацією до психолога. В зв'язку з незаконними діями [PERSON], він звернувся до правоохоронних органів і сина повернули, у зв'язку з чим вимушеній звертатися до суду з цим позовом і просить визначити місце проживання [PERSON] разом з ним та заборонити [PERSON] бачитись із сином без його присутності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив суду про обставини, викладені вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, сповіщалася про день і час слухання справи за місцем реєстрації, а також через засоби масової інформації. Представник третьої особи - служби у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця мешкання дитини надав заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з року по 27 квітня 2010 року. Син [PERSON] народився [INFO] року, якій після розірвання шлюбу залишився на утриманні позивача [PERSON] та був зареєстрований за місцем його мешкання та реєстрації: [ADDRESS]. 21.09.2010р. відповідно до рішення Виконавчого комітету Фрунзенської районної в місті Харкові Ради Харківської області № 103/7 визначено місце проживання [PERSON],[INFO] з [PERSON] При розгляді справ про визначення місця проживання дитини слід виходити з положень Конституції України, норм Сімейного Кодексу, Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, що набула чинності для України 27.09.1991 року, Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, прийнятої ООН. Відповідно до 6 Принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості Питання визначення місця проживання дитини врегульовано ст.ст.160-161 СК України. Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON],[INFO]р.н. після розірвання шлюбу тривалий час мешкає з батьком, знаходиться на його утриманні. Позивач має постійну роботу, а саме працює на посаді директора ТОВ « Капитал Старс», має власність трьохкімнатну квартиру і тому у сина є всі необхідні побутові умови для нормального розвитку та проживання. У позивача повноцінна сім'я, 12.09.2012р. він зареєстрував шлюб з [PERSON], в якої з [PERSON] склалися гарні відношення. [PERSON] навчається у ліцею № 161 «Імпульс» Харківської міської ради і батька приймає активну участь у вихованні сина, постійно відвідує шкільні батьківські збори, спілкується з вчителями, забирає дитину зі школи, відвідує разом з ним культурні та просвітні заходи. Окрім цього позивач опікується здоров'ям сина, він перебуває під наглядом лікарів Харківської міської дитячої поліклініки № 7. [PERSON] на теперішній час мешкає в місті Каменець-Подільск, Хмельницької області, народила дитину, джерел для існування не має, життям сина практично не інтересувалась не під час шлюбу, не зараз, після його розірвання. У зв'язку з чим ,питання зустрічей та відвідування [PERSON] сина жодного разу нею не ініціювалось. Наприкінці серпня 2013 року [PERSON] приїхала в м. Харків та не погоджуючи з батьком дитини, незаконно, всупереч вимогам ст. 162 СК України, забрала дитину до себе в м. Каменець-Подільськ. В зв'язку з чим, дитина отримав психологічну травму і позивач вимушений був звернутися за консультаціє до психолога. В зв'язку з незаконними діями [PERSON], [PERSON] звернувся до правоохоронних органів , що підтверджується наданими документами. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не надав доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень проти позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved