Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 2018 року по даний час він, громадянин Республіки Польщі, [INFO] , перебуває у фактичних шлюбних стосунках із громадянкою України [PERSON] .. [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина була зачата на початку 2020 року, в той час, як шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано 16 березня 2020 року. Таким чином, його син народився до спливу 10 місяців після припинення шлюбу відповідачів. 09 жовтня 2020 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) здійснено державну реєстрацію народження дитини в порядку, передбаченому ч.2 ст.122 СК України. Таким чином, в актовому записі про народження його сина зазначено, що його батьком є [PERSON] , дитині присвоєно його прізвище « [PERSON] » та зазначено по батькові « [PERSON] », однак це не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком [PERSON] є він - [PERSON] . Тому позивач просить суд виключити з актового запису про народження №138, що складений 09 жовтня 2020 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відомості про [PERSON] , як про батька дитини, народженої [INFO] у м.Кременець Тернопільської області [PERSON], визнати громадянина Республіки Польща [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, народженої [INFO] та внести зміни до актового запису про її народження, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та зазначивши в графі «батько» - «громадянин Республіки Польща [PERSON] ». В судове засідання від представника позивача адвоката Сідорової І.А. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про визнання позову та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно копії паспорта позивача з нотаріально засвідченим перекладом, [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Польща У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 138 від 09 жовтня 2020 року, складеного Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Піденно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), зазначено матір дитини - [PERSON] , батьком дитини - [PERSON] . Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч.1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , позивач у позові вказує, що він є батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про визнання батьківства та внесення змін у відомості про батька до актового запису. Дану обставину підтвердила відповідачка [PERSON] , надавши до суду заяву в якій позов визнала. За таких обставин суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження даної обставини необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін, який відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного,

Outcome: approved