Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 18.05.2019 року між позивачем та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач зобов`язався виготовити вікна по замовленню, затвердженому замовником. Вартість послуг за вказаним договором склала 22 969,00 грн. При підписанні договору 18.05.2019 року позивачем було сплачено відповідачу аванс в сумі 16 000,00 грн., про що свідчить товарний чек. Строк виконання договору становить до 15-20 робочих днів з дня замовлення, тобто по 12.06.2019 року. Відповідач у зазначений термін свої зобов`язання не виконав, тож 04.07.2019 року позивач відвідав магазин, однак відповідач змінила місце здійснення підприємницької діяльності, і нова адреса позивачу не відома. Відповідно до умов договору в разі порушення строків виконання умов договору виконавець сплачує замовнику штраф. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором від 18.05.2019 року не виконала, відповідач має сплатити штраф станом на 05.08.2019 року в розмірі 2360,00 грн. Вирішити спір мирним шляхом виявилось неможливим. Відповідач уникає позивача та не бажає повернути йому кошти. А відповідно до інформації податкової інспекції за ФОП [PERSON] взагалі припинила свою діяльність. У зв`язку з викладеним, просить стягнути з відповідача авансову суму у розмірі 16 000,00 грн., штраф у розмірі 2 538,00 грн\~ та судові витрати. Ухвалою від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2019 року між [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №013/05-19бц2. Відповідно до п.1.1. вказаного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, виконати за завданням Покупця з використанням своїх матеріалів та обладнання, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного Договору наступні роботи: виготовлення конструкцій вікна, двері, ворота, балкони, алюмінієві, рол лети захисні, дерев`яні, під замовлення, згідно з Додатком №1 до даного Договору, який є невід`ємною його частиною.. Відповідно до п.2.1. договору вартість послуг складає 22 969,00 грн. Відповідно до п. 2.3 Договору Покупець сплачує аванс за Роботи на розрахунковий рахунок Продавця в розмірі не менш ніж 70-100% від загальної суми Договору, що складає 16 000,00 грн. Відповідно до п.3.1 договору продавець починає роботи по виготовленню конструкцій після отримання авансу згідно п.п. 2.3 та виконує їх протягом 15-20 робочих днів. Позивач сплатив визначену договором авансову суму 18.05.2019 року, що підтверджується товарним чеком №013/05-19бц2. Однак, відповідач\~ у встановлений договором купівлі-продажу від 18.05.2019 року термін не виконав свої зобов`язання. Згідно п.7.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством.\~ Відповідно до п.7.5 цього договору при затримці строків виконання робіт по виготовленню конструкцій з вини продавця понад строк, визначених Сторонами в п. 3.1 цього договору, продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 0,17% вд вартості таких робіт за даним договором, за кожен випадок порушення. Таким чином, позивачем були виконані умови вказаного договору та своєчасно сплачені кошти на виконання робіт. Відповідач у передбачений договором строк свої зобов`язання не виконав та не повернув кошти сплачені позивачем відповідно до договору. 05.08.2019 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з вимогою про повернення повної грошової суми за договором купівлі-продажу №013/05-19б42 від 18.05.2019 року у строк до 10.08.2019 року. Вказаний лист відповідачка отримала особисто 08.08.2019 року та 09.08.2019 року надала відповідь на вимогу, в якій зазначено, що фірма знаходиться на ліквідації в зв`язку з банкрутством, тому питання про повернення коштів буде розглядатись протягом декількох місяців. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Згідно з ч.1 ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст. 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, враховуючи той факт, що ФОП [PERSON] порушила зобов`язання, яке було укладено між сторонами, [PERSON] має право на відшкодування грошових коштів, які були сплачені ним ФОП [PERSON] за договором в якості авансу в сумі 16 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до п.7.5 цього договору при затримці строків виконання робіт по виготовленню конструкцій з вини продавця понад строк, визначених Сторонами в п. 3.1 цього договору, продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 0,17% вд вартості таких робіт за даним договором, за кожен випадок порушення. Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Неустойка може бути у формі: штрафу (обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання), пені (обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання). Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, сума штрафу станом на 16.08.2019 року складає 2 538,00 грн. (22 969,00 грн./100?0,17%?65 днів). З аналізу встановлених обставин та норм діючого законодавства, суд дійшов до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір про надання послуг, який в порушення умов договору та діючого законодавства відповідачем не виконаний, у зв`язку із чим, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми авансу за вказаним договором в розмірі 16 000,00 грн. та штрафу за порушення умов договору в розмірі 2 538,00 грн. підлягають задоволенню. Ст.59 Конституції України закріплює право кожної людини на правову допомогу, а також право вільного вибору захисника своїх прав. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000 щодо офіційного, тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право вільного вибору захисника), положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», треба розуміти як конституційне право особи з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача подала заяву про відшкодування витрат. Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу позивачем надано договір про надання правничої\~ (правової) допомоги від 12.08.2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Печененком Сергієм Миколайовичем; додаток №1 до договору про надання правничої (праової) допомоги від 12.08.2019 року квитанцію №1 від 13.08.2019 року на оплату правничої допомоги на загальну суму 2 500,00 грн. З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та стягнення з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу на користь\~ [PERSON] в розмірі 2 500,00 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved