Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою позовом до відповідача про стягнення суми позики та судових витрат вказуючи в позовній заяві, що 10 квітня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір займу грошових коштів, відповідно до якого вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 20000000 грн. Відповідно до пункту 4.3 Договору позики, відповідач зобов'язався повернуту суму позики не пізніше 10 квітня 2014 року, а у разу використання повного терміну, зазначеного в пункті 2.1 вказаного Договору, позичальник зобов'язався повернути грошові кошти у сумі 30000000 грн. Але в порушення умов Договору позики, відповідач не повернув отримані кошти. Просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 30000000 грн. та сплачені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не прибув. Надав суду письмові заперечення та заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, тому суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Із Договору позики від 10.04.2013 року вбачається, що позивач надала відповідачу позику у сумі 20000000 грн. Відповідно до пункту 2.1 Договору позики від 10.04.2013 року строк позики по договору позики до 10 квітня 2014 року. Пунктом 4.4. вказаного Договору передбачено, що в разі використання повного терміну, зазначеного в пункті 2.1. Договору, позичальник повертає позикодавцю суму 30000000 грн. Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і сторони повинні виконувати належним чином умови договору. Із письмових заперечень відповідача вбачається, що останній визнає що отримав у позивача позику і в порушення умов Договору позики до теперішнього часу суму позики не повернув. Судом не можуть братися до уваги пояснення відповідача про невизнання штрафних санкцій за порушення умов договору позики у зв'язку з скрутним матеріальним становищем відповідача, так як вони суперечать як вимогам ст.. 526,626 ЦК України, так і самому Договору позики від 10.04.2013 року, тому заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача 30000000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду платіжні квитанції про спалу нею 3775,80 грн. судових витрат, тому заявлені в даній частині вимоги також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.. 526,529,1047 ЦК України, Договору позики від 10.04.2013 року,

Outcome: approved