Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної заподіяної внаслідок ДТП. Просить стягнути з відповідача вартість завданих збитків в результаті ДТП у розмірі 207 581,46 грн. та витрати пов'язані з сплатою судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 27 вересня 2015 року о 10 год. 51 хв. Відповідач керуючи автомобілем марки «БМВ» д/н [NUMBER] по вул.. Харківське Шосе, 12 в м. Києві в напрямку станції метро «Харківська» не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER], який був припаркований з правого боку дороги, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Тобто своїми діями відповідач порушив правила дорожнього руху. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 775/20285/15-ц від 11.11.2015 року, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно звіту № 2930 від 06.10.2015 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 235 561,00 грн. Згідно ремонтної калькуляції № 2730Р від 08.10.2015 року вартість ремонту автомобіля марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER] становить 256 981,46 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2015 року о 10 год. 51 хв. Відповідач керуючи автомобілем марки «БМВ» д/н [NUMBER] по вул.. Харківське Шосе, 12 в м. Києві в напрямку станції метро «Харківська» не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER], який був припаркований з правого боку дороги, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Автомобіль марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER] належить позивачу [PERSON] на приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 775/20285/15-ц від 11.11.2015 року, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.(а.с. 7-8) Згідно звіту № 2930 від 06.10.2015 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 235 561,00 грн. (а.с. 11-16) Згідно ремонтної калькуляції № 2730Р від 08.10.2015 року вартість ремонту автомобіля марки «Мітцубісі» д/н [NUMBER] становить 256 981,46 грн. (а.с. 19-27) Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Також статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної заподіяної внаслідок ДТП підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved