Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачкою вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу з відповідачкою вони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть . Позивач не вбачає перспектив для примирення, оскільки вважає це не потрібним, родина розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 04.03.2020 р. відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не прибув. Представником позивача адвокатом Черкашиним І.І. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання також не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає повністю, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст. 200,ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачемза наявності для того законних підстав. На підставі ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України , суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2017 р. Шлюб зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1952, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, примирення між ними не відбулося. Відповідно до ч.9 та ч.10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості , добросовісності та розумності , відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судових захист. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми , користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення,суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачкою [PERSON] , суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, оскільки судом встановлено, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подружні стосунки між сторонами припинені на протязі тривалого часу. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Частиною 1 статті 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved