Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON]., що зареєстрований 28 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1253. Позивач [PERSON] пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають четверо малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з ним. Відповідач [PERSON]. з сім'єю не проживає протягом останніх чотирьох років, він з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Діти проживають з ним. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON]. в судове засідання втретє не з'явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена у встановленому порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. ), а тому, в силу вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про час розгляду справи. Причини неявки відповідач [PERSON]. не повідомила та за наявної згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільну справу суд розглядає з урахуванням положень ч. 2 ст. 110 ЦПК України щодо підсудності справ. В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із Свідоцтва про одруження (а.с. 6) сторони по справі 28 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1253. Від шлюбу мають четверо малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про їх народження вказаний позивач [PERSON], а матір'ю відповідач [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначає, що спору між ним та відповідачем [PERSON]. про місце проживання дітей та про поділ майна немає. Позивач [PERSON] не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем [PERSON] за подання до суду позовної заяви, суд стягує із відповідача [PERSON]. на користь позивача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved