Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] народження. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає з відповідачем. З часу розлучення сторони не можуть порозумітися щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися відповідачем створюватися перешкоди у спілкуванні позивача з дочкою. Позивач вважає, що порушуються його права як батька, оскільки він не може приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку дитини. Позивач звертався до Служби у справах дітей щодо даного питання і було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні його з дочкою. Між тим, відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування. Він не може бачити дитину, відповідач не бажає з ним спілкуватися щодо питань виховання дочки. Таким чином, просить суд визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON]: перший тиждень місяця з 10-00 до 17-00 неділі; третій тиждень місяця з 15-00 до 19-00 суботи та з 10-00 до 17-00 неділі в присутності матері дитини, з урахуванням обставин, які можуть виникнути. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав уточнені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Вважає, що відповідач перешкоджає йому спілкуватися з дочкою; не дає можливості бачити дочку, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей; він позбавлений можливості знати про стан її здоров»я. Дійсно, він писав у нотаріуса заяву про відмову від дитини, але згодом він цю заяву відізвав. На даний час, він працює, отримує зарплату, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не вживає алкогольні напої; вдома, де він проживає, створені умови для перебування дочки, в т.ч. є іграшки та інш. Він бажає виховувати дочку, спілкуватися з нею, відвідувати діда та бабу, проводити разом час. Не заперечує проти того, щоб спілкуватися з дочкою у присутності матері дитини. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] повністю підтримала уточнені позовні вимоги і не заперечувала проти їх задоволення. Вважає, що батько може спілкуватися з дочкою, але в присутності матері - відповідача по справі. В судовому засіданні представник третьої особи: Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки батьки мають рівні права та обов»язки щодо виховання, спілкування та утримання дитини. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: Встановлено, що сторони по даній справі мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 18.07.2009р. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Черкаського райсуду від 02.04.2013р., яке набрало законної сили. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб, [PERSON] (вона ж [PERSON]) уклала шлюб з [PERSON]., про що свідчить актовий запис №45 від 01.03.2014р. Сторони не заперечували проти факту проживання неповнолітньої [PERSON] разом з матір»ю - відповідачем по справі. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, чинним законодавством встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) : «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із частинами 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як передбачено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує поведінку кожного з батьків; бажання батька спілкуватися з дитиною; відсутність будь-яких даних, які б вказували про його негативну поведінку щодо дитини; вік дитини; час відвідування дочкою дитсадочка; місце проживання дитини, як місце, яке облаштоване індивідуально для неї іграшками, предметами побуту, речами для навчання та відпочинку, як середовище, до якого дитина адаптована; місце проживання батька, яке відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07.02.14р. придатне для комфортного проживання дорослих і дітей, обладнане всім необхідним; висновок представника служби у справах дітей під час розгляду справи щодо заявлених позовних вимог в інтересах дитини; відсутність даних, які б свідчили про здійснення відповідачем - матір»ю дитини перешкод батькові у спілкуванні з дочкою. Крім того, на думку суду, наявність конфлікту між дорослими, зокрема, батьками дитини не є достатнім для обмеження спілкування батька та дочки, а навпаки, - таке спілкування сприятиме налагодженню відносин між ними. Під час розгляду справи, судом не встановлено жодних обставин негативного впливу позивача - батька на дитину, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними. Оскільки сторони, під час розгляду справи, дійшли до спільної домовленості щодо способу спілкування батька з дочкою [PERSON] з врахуванням заперечень відповідача, суд, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази вважає, що уточнені позовні вимоги необхідно задовольнити, а саме: визначити наступний спосіб та порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO] народження: перший тиждень місяця з 10-00 до 17-00 неділі; третій тиждень місяця з 15-00 до 19-00 суботи та з 10-00 до 17-00 неділі в присутності матері дитини [PERSON], з врахуванням обставин, які можуть виникнути. На підставі викладеного, та

Outcome: approved