Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 11.09.2017 року з позовом до [PERSON] сільської ради Кілійського району Одеської області пронадання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 10.04.2005 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4, 37 га., кадастровий номер 5122384600:01:002:0093, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кілійського району Одеської області. Також вказує, що спадкодавець заповідала зазначену земельну ділянку позивачу. Після смерті бабусі позивач разом з [PERSON] та [PERSON], які також зазначені в заповіті, звернулись з заявою до державного нотаріуса Кілійського району. Разом з позивачем у державного нотаріуса був присутній покійний батько позивача [PERSON], котрого нотаріус також визнала спадкоємцем 1/3 обовязкової частки, оскільки він був інвалідом першої групи. В подальшому, як вказує позивач, в нього стався нервовий зрив та він тривалий час лікувався в Білгород Дністровській психіатричній лікарні. Вже після смерті батька 09.11.2011 року, позивач почав готувати документи для нотаріальної контори та на початку 2016 року він звернувся до нотаріальної контори, однак через неточності в кадастровому номері, державний нотаріус рекомендував усунути неточності та потім знову до неї звернутись. Так, 26.10.2016 року Кіілйським відділом Держгеокадастру була надана виписка з кадастровим номером земельної ділянки та в липня 2017 року, позивач знову звернувся до державного нотаріуса однак вона повідомила, що його документи знаходяться у державного нотаріуса Білгород Дністровської нотаріальної контори. На початку серпня 2017 року, позивач звернувся до Білгород Дністровської нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного позивач просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки площею 4, 37 га., кадастровий номер 5122384600:01:002:0093, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кілійського району Одеської області, після смерті [PERSON], яка померла 10.04.2005 року. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з будь яким рішенням суду згоден. На підставі письмової заяви представника позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст.\~223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 088339, виданого 10.06.2004 року Кілійською районної державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 27.02.2004 року № 90 є власником земельної ділянки площею 4, 37 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради\~ Кілійського району Одеської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а. с. 6/. Відповідно до заповіту від 15.12.1999 року посвідченого секретарем Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 71 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження (далі викладено мовою оригіналу): «все свое имущество где бы оно не находилось и в чем бы оно не заключалось и вообще все то, что будет пренадлежать ей на день смерти завещает [PERSON] и [PERSON] в равных долях, а право на земельную долю /пай/ находящееся в КСП «Трудовое» завещает [PERSON]», /а. с. 4/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 007371 від 11.04.2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла 10.04.2005 року в с. Трудове Кілійського району Одеської області, актовий запис № 08 від 11.04.2005 року, /а. с. 5/. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 271262 виданого 10.11.2011 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер 09.11.2011 року, актовий запис № 59 від 10.11.2011 року, /а. с. 13/. Відповідно листа за вих. № 1696/01-16 від 04.08.2017 року наданого Білгород Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що [PERSON], яка діє від імені [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 10.04.2005 року у звязку з пропуском шестимісячного строку, /а. с. 14/. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено в ст. ст. 1269-1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України за\~ позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,\~ суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Аналогічні положення викладені в п.п 3.13 п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Поважними причинами можуть бути лише такі, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення\~ дій щодо прийняття спадщини.\~ Вказала позиція викладена в п. 24\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 та узгоджується також з відповідними положеннями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ від 16.05.2013\~ р. № 24-753/0/4-13. Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 та передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. На підставі вищезазначеного, у звязку з відсутністю вмотивованих причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.04.2005 року, оскільки позивач не посилається на існування причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для нього та не підтверджує цей факт відповідними письмовими доказами, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність відмовити у відповідному позові.

Outcome: dismissed