Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 83 435,00 грн, та моральної шкоди в розмірі 7 000,00 грн. Свої вимоги обгрнутовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач проживає поверхом вище і є власником квартири № 21 . З вини відповідача 14.12.2017 сталось залиття належної позивачу квартири, що підтверджується актом про залиття №14/12-17. Причиною залиття стало роз`єднання фітинга холодної води в кв №21 . Згідно з Актом №29/12-17 про залиття квартири [ADDRESS] від 29.12.2017 комісія зробила повторне візуальне обсетеження залиття та виявила пошкодження в квартирі № 9 , а саме: кімнати площею 14.6 кв.м.: г/к стелі потребують перефарбування, покриття підлоги (ламінат) потребує заміни, псування шпалер; кімнати площею 15,4 кв.м.: г/к стелі потребують перефарбування, покриття підлоги (ламінату) потребує заміни, псування декоративного багету та шпалер; кухня: віконні відкоси потребують перефарбування, псування шпалер, коридору: псування шпалер та санвузла: г/к стелі потребує префарбування, псування декоративного багету. Внаслідок залиття позивачу завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно з висновком про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №9 становить 81 435,00 грн. Також позивач зазначає, що внаслідок залиття він зазнав душевних страждань, оскільки залиття сталося повторно та напередодні новорічних та різдвяних свят. Позивач вимушений докладати додаткових зусиль для врегулювання питання щодо відновлення пошкодженого майна, відшкодування збитків, та оцінив моральну шкоду в розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкрите судове засідання. У ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та те, що саме з вини відповідача повторно сталось залиття квартири, що належить позивачу. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, зазначаючи на те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди, та проведення відновлювального ремонту після першого залиття, матеральна шкода за який була відшкодована відповідачем позивачу за судовим рішенням. Третя особа в судове засідання явку свого пердставника не забезпечила, про місце і час судового розгляду повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] 14 грудня 2017 року сталось залиття квартири [ADDRESS] . Згідно Акту про залиття квартири [ADDRESS] , складеного комісією Обслуговуючого кооперативу «Хауз Менеджмент», проведено обстеження затікання у квартирі та виявлена вологість на стелі та стінах кухні. Вологість на стелі та стінах передпокоїв власника у формі плям, вологість у формі плям на стелі у дитячій та ванній кімнатах. Комісія зробила обстеження можлививх причин залиття та виявила у квартирі №21 вологість між швами плитки, при демонтажі плитки та встановила, що причиною затоплення квартири [ADDRESS] стало розєднання фітинга холодної води в квартирі №21 . Відповідно до Акта №29/12-17 про залиття квартири [ADDRESS] комісія зробила повторне візуальне обстеження залиття та виявила пошкодження в картирі №9, а саме: кімнати площею 14.6 кв.м.: г/к стелі потребують перефарбування, покриття підлоги (ламінта) потребує заміни, псування шпалер; кімнати площею 15.4 кв.м. г/к стелі потребують перефарбування, покриття підлоги (ламінат) потребує заміни, псування декоративного багету та шпалер, кухня: віконні відкоси потребують переарбування, псування шпалер, коридору: псування шпалер та санвузла: г/к стелі потребує перефарбування, псування декоративнивного багету. При складенні акту 29.12.2017 відповідач присутня не була. Згідно з Висновком про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , складеного ТОВ «Агентсво експертної оцінки України», ринкова вартість відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 81 435,00 грн. Підведення мереж водопостачання і опалення до котла було виконано ТОВ «Капіталбуд СВ». Такі роботи були здіснені поперднім власником квартири [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належної йому на праві приватної власності квартири, внаслідок їх залиття з вини відповідача. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на висновок вартості відновлювального ремонту, складеного ТОВ «Агенство експертної оцінки України» від 09.01.2018. При цьому вказуючи на потребу у повторному відновленні пошкодженого внаслідок залиття майна позивач не надав суду належних та допустимих доказів у розумінні закону, які б підтверджували здійснення ним відновлювального ремонту після залиття, яке сталося 09.01.2016 і за наслідками якого на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 06.03.2018 р. з [PERSON] було стягнуто шкоду в розмірі 94015 гривень. Вказані обставини були підтверджені позивачем у поясненнях наданих суду. Позивач підтвердив виплату відповідачем матерального збитку у розмірі 94 015,00 грн згідно платжного доручення №12 від 03.05.2018. Зазначена сума матерального збитку перевищує заявлену до стягнення позивачем суму збитків у розмірір 81 435,00 грн. Доказів щодо виконання робіт підряду з відновлювального ремонту квартири позивач не надав. Судове рішення не може грунтуватись на доказах, які є недопустимими. З огляду на недоведеність позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення відновлювального ремонту після залиття, яке мало місце 09.01.2016, вартість відновлювального ремонту за яке у розмірір 94 015,00 грн відшкодовано позивачу відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 14.12.2017 квартири і на усунення пошкоджень, які є ідентичними піошкодженням, що мали місце в 2016 році, не підлягають задоволенню. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то суд встановлено наступне. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував на те, що повторними винними діями відповідача йому було завдано моральну шкода, що виразилась у душевних стражданнях викликаних ,напередодні новорічних та різдвяних свят,пошкодженням належного йому майна, що зумовило зміни у його звичайному способі життя, витраті часу, зусиль на збирання необхідних документів та звернення до суду для доведення порушення своїх прав. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми. Оскільки діями відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного йому нерухомого майна,

Outcome: partial