Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обгрунтовання заявленого позову покликається на те, що він підтримував стосунки з відповідачкою, [PERSON] , з 05 березня 2013 року по [INFO] . Від таких відносин в них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина перебуває в Дитячому дошкільному будинку №1, а на вихідні, святкові, канікулярні дні позивач забирає сина додому ( [ADDRESS] ). Дитина хворіє і є інвалідом. Відповідач сином не цікавиться, не провідує його і жодним чином не бере участь у вихованні сина [PERSON] . Вважаю, що є підстави позбавити відповідачку батьківських прав, так як вона не бере жодної участі в вихованні і розвитку дитини, з власної ініціативи відмовилась від спілкування з сином, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально потреби дитини не забезпечує. Згідно висновку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04.11.2019 року доцільно позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] . Крім того, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1500 грн щомісячно, так як син потребує харчування, одягу, взуття, засобів гігієни, медикаментів при потребі, інших витрат, а також має вроджене захворювання, що потребує постійного пильного догляду. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2019 відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 04.03.2020 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засіданні не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання учасників судового розгляду, які належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] вбачається, що Галицька районна адміністрація м.Львова, як орган опіки та піклування, вважає, за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач не проживає з дитиною, не спілкується з сином, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, не надає жодної матеріальної допомоги. З акту про факт передачі дитини від 25 лютого 2020 року, вбачається, що Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 5 в особі директора [PERSON] передано дитину [PERSON] батькові [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що батько [PERSON] регулярно відвідував сина у Закладі дошкільної освіти (ясла-садок) № 5, брав активну участь у житті та розвитку дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що дає підстави до задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Розмір аліментів суд визначає з врахуванням обставин передбачених ст. 182 СК України, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved