Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивував тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 липня 1995 року по19 листопада 2004р., коли даний шлюб було розірвано. В зазначеному шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. народження. В серпні 2005 року він помирився з [PERSON] та продовжив спільне проживання однією сімєю у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу до жовтня 2011 року в квартирі [ADDRESS]. За весь період спільного проживання з відповідачкою ними було набуто наступне майно: 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS]; автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER]; газову плиту «Норд», вартістю 600 гривень; кухонні меблі, вартістю 2500 гривень; газову колонку, вартістю 1300 гривень;меблеву дитячу стінку, вартістю 3500 гривень; комод для білизни, вартістю 900 гривень; тумбу-стіл, вартістю 1200 гривень; крісло-диван, вартістю 800 гривень; комплект меблів спальної кімнати, вартістю 5800 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 3,25 м., вартістю 1300 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 2,5 м., вартістю 1100 гривень; пилосмок «LG», вартістю 460 гривень;телевізор «JVC», вартістю 2700 гривень;- компютер «Panasonic» 2009 року виробництва, вартістю 6500 гривень; намет 6-місний 2010 року виробництва, вартістю 1500 гривень. Після припинення спільного проживання, в 2011 році йому стало відомо, що відповідачка, користуючись його виїздом по характеру роботи за межі міста, маючи доступ до документів і ключів від автомобіля, без його згоди розпорядилась спільним майном. [PERSON] продала автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER] [PERSON], який перепродав його [PERSON] В 2011р. .[PERSON] звернувся в суд з позовом до нього і [PERSON], в справі №2-2491/11 про визнання права власності на спірний автомобіль. В зв'язку з цим він звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спільне майно подружжя та визнання права власності на ? частину автомобіля ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER]. З метою забезпечення зустрічного позову в 2012р. він звернувся в суд з заявою про вилучення автомобіля з користування третіх осіб та передачі йому на зберігання. Відповідно до ухвали суду в 2012р. спірний автомобіль було вилучено та передано на його відповідальне зберігання. По даний час автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER] знаходиться на зберіганні в гаражі його батьків. 26.03.2012р. рішенням Уманського міськрайонного суду зустрічний позов [PERSON] було задоволено, а в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. 26.05.2014р. ухвалою апеляційного суду Черкаської області зазначене рішення Уманського міськрайонного суду було скасовано. В 2014 році, враховуючи відмову в задоволенні позову, [PERSON] вдруге звернулася з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу і визнання майна, набутого за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя. 24.09.2014р. Уманський міськрайонний суд в справі №705/4916/14-ц; 2/705/79/15 за його позовом до [PERSON] постановив рішення, яким позов задовольнив частково. Відповідно до зазначеного рішення, суд встановив факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO].н. з [PERSON] [INFO].н. в період з серпня 2005 року по жовтень 2011 року. Суд визнав спільною сумісною власністю [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н. автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER] та наступне майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS]:газову плиту «Норд», вартістю 600 гривень;кухонні меблі, вартістю 2500 гривень;газову колонку, вартістю 1300 гривень;меблеву дитячу стінку, вартістю 3500 гривень;комод для білизни, вартістю 900 гривень;тумбу-стіл, вартістю 1200 гривень;крісло, диван, вартістю 800 гривень;комплект меблів спальної кімнати, вартістю 5800 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 3,25 м., вартістю 1300 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 2,5 м., вартістю 1100 гривень;пилосмок «LG», вартістю 460 гривень;телевізор «JVC», вартістю 2700 гривень;компютер «Panasonic» 2009 року виробництва, вартістю 6500 гривень;намет 6-місний 2010 року виробництва, вартістю 1500 гривень. 24.11.2015р. апеляційний суд Черкаської області в справі №22ц/793/2748/15 розглянув апеляційну скаргу [PERSON] та постановив ухвалу, якою залишив без змін рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року. В лютому 2016р. [PERSON] звернувся з запитом до ВССУ про можливість подання на зазначені судові рішення касаційної скарги [PERSON] Відповідно до довідки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №191 12904/0/19 16 від 29.02.2016р. касаційна скарга на вказані рішення не подавалась. Відтак позивач вважає, що рішення Уманського міськрайонного суду від 24.09.2015р. набрало законної сили згідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області 24.11.2015р. В 2013 р. [PERSON] пред'явив позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. До пред'явлення даного позову його спонукало те, що [PERSON] без його згоди зняла його з реєстрації з постійного місця проживання в [ADDRESS], користуючись його тимчасовою відсутністю по характеру роботи за межами міста і тим, що його паспорт знаходився в квартирі. 10.12.2013р. Уманський міськрайонний суд в справі №705/780/13; 2/705/496/13 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування недійсним постановив ухвалу, якою затвердив мирову угоду між сторонами по справі. За умовами даної мирової угоди [PERSON] визнав право власності на ? частини квартири [ADDRESS] за своїм сином [PERSON], [INFO]. народження. На час розгляду даного позову залишилось нерозділеним спільно набуте домашнє майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS], на загальну суму 44 270 грн. 00 коп. та автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER], вартість якого складає 43 390 грн. 53 коп. Таким чином, вартість усього спільно набутого нами з відповідачем майна становить 44 270, 00 грн. + 43 390, 53 грн. = 87 760 грн. 53 коп. Позивач вважає, що при вирішенні вимоги про реальний розподіл спільно набутого майна, до уваги необхідно взяти наступні обставини. Відповідно до мирової угоди затвердженої ухвалою Уманського міськрайонного суду від 10.12.2013р. у справі (№705/7801/13ц) за його позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним, він погодився залишити ? частини квартири у власності відповідача та ? частини у власності їх сина [PERSON] Дана обставина є вагомою при розгляді цього позову, оскільки [PERSON] проживає разом з сином у вказаній 3-х кімнатній квартирі [ADDRESS] і в якій залишились всі вищевказані меблі, домашні та побутові речі. Залишення частини квартири сину і побутових речей відповідачці, дає можливість забезпечити нормальні житлово-побутові умови, як для сина так і для відповідачки, що відповідає інтересам дитини. При умові залишення судом меблів та побутових речей позивачу, це позбавить дитину нормальних житлово-побутових умов проживання і не буде відповідати інтересам дитини. Позивач вважає, що оскільки вартість спірного домашнього майна за даним позовом приблизно дорівнює вартості автомобіля та в зв'язку з тим, що фактично відповідачка користується квартирою, та спірним домашнім майном то пропонує розділити спільне майно в натурі наступним чином: Залишити у його власності автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER], вартістю 43 390 грн. У власності [PERSON] залишити домашнє майно загальною вартістю 44 270 грн. При такому варіанті поділу спільного майна позивач не наполягає на стягненні різниці вартості часток, яка складає 880 грн. (вартість автомобіля 44 290 грн. - вартість домашніх речей 43 390 грн. = 880 грн.). На думку позивача запропонований варіант поділу спільного майна подружжя не буде порушувати засад рівності вартості часток згідно до ч.1 ст.70 СК України та принципу справедливого вирішення спору згідно до ст.1 ЦПК. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, зустрічний позов [PERSON] не визнав та пояснив, що перебував в шлюбі з відповідачкою з 1995 року по 2004р. В 2005 році вони знову зійшлись і стали проживати в фактичних шлюбних стосунках до жовтня 2011 року. В період спільного проживання разом купили 3-х кімнатну квартиру по [ADDRESS], зробили в ній ремонт, спільно придбали меблі та всі необхідні для сім'ї домашні речі. В 2006р. в кредит спільно купили автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER]. Кредит і технічний паспорт на автомобіль було оформлено на відповідачку, оскільки довідку про доходи для банку могла оформити [PERSON] В кредитному договорі на придбання автомобіля він був поручителем та фактично самостійно сплачував кредит. В технічному паспорті купленого автомобіля його було записано як особу, що має право керування ним. Права на керування автомобілем [PERSON] отримала лише в 2007р., а до цього часу машиною він керував самостійно. З жовтня 2011 року в квартирі [ADDRESS] він не проживає, всі спільно придбані домашні речі залишились в квартирі. Автомобіль з 2012р. по даний час знаходиться на зберіганні в гаражі його батьків, відповідно до ухвали суду про забезпечення позову. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав і просив суд задовольнити їх в повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. З запропонованим варіантом поділу майна не погодились. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], який в судовому засіданні разом з своїм представником підтримала з вимогою залишити автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER] в її власності, а домашні речі загальною вартістю 43 390 грн. передати у власність [PERSON] При такому варіанті поділу речей не наполягає на стягненні різниці вартості часток спірного майна 879,47грн. На її думку запропонований нею варіант поділу спільного майна не буде порушувати засад рівності вартості часток та принципу справедливого вирішення спору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після розлучення син [PERSON] залишився на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від своєчасної сплати аліментів та має заборгованість станом на 07.07.2016р. в розмірі 7 643, 60 грн. Відповідач не приймає участі в утриманні сина та вихованні, син часто хворіє, а автомобіль їй потрібен для поїздок в лікарню та інших необхідних сімейних справах. В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом [PERSON] змінила обгрунтування своєї позовної вимоги та пояснила наступне. На даний час вона перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, що підтримує її матеріально і вона спроможна самостійно вирішувати питання матеріального забезпечення сімї. Однак, автомобіль їй необхідний для повернення [PERSON], перед яким у неї є борг за проданий в 2011 році спірний автомобіль. Тому [PERSON] вважає, що автомобіль при розподілі майна необхідно залишити у її власності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони - [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 1995р. до 19 листопада 2004р. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO].народження. В серпні 2005 року сторони помирились та продовжили спільне проживання однією сім'єю в фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу до жовтня 2011 року в квартирі [ADDRESS]. В зазначений період спільного проживання сторони набули наступне домашнє майно: газову плиту «Норд», вартістю 600 гривень; кухонні меблі, вартістю 2500 гривень; газову колонку, вартістю 1300 гривень;меблеву дитячу стінку, вартістю 3500 гривень; комод для білизни, вартістю 900 гривень; тумбу-стіл, вартістю 1200 гривень; крісло, диван, вартістю 800 гривень; комплект меблів спальної кімнати, вартістю 5800 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 3,25 м., вартістю 1300 гривень;килимове покриття розміром 6 м. х 2,5 м., вартістю 1100 гривень; пилосмок «LG», вартістю 460 гривень;телевізор «JVC», вартістю 2700 гривень;- компютер «Panasonic» 2009 року виробництва, вартістю 6500 гривень; намет 6-місний 2010 року виробництва, вартістю 1500 гривень. Загальна вартість майна складає - 44 270 грн. Зазначене майно знаходиться в квартирі [ADDRESS]. В період спільного проживання 23.08.2006р. сторони також придбали автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER], вартість якого складає 43 390 грн. 53 коп. Даний автомобіль знаходиться на зберіганні в гаражі у [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, вартість усього спільно набутого майна становить 44 270,00 грн. + 43 390,53 грн. = 87 760 грн. 53 коп. Вартість ? частини ідеальної долі спільного майна становить 43880,27грн. Обставини спільного проживання в період з серпня 2005р. по жовтень 2011р. та придбання вищезазначеного майна визнано рішенням Уманського міськрайонного суду від 24.09.2015р. в цивільній справі №705/4916/14-ц; 2/705/79/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна, набутого за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя. 24.11.2015р. апеляційний суд Черкаської області в справі №22ц/793/2748/15 розглянув апеляційну скаргу [PERSON] та постановив ухвалу, якою залишив без змін рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року. Відповідно до ч.3ст.61 ЦПК обставини визнання вищезазначеного майна, набутого за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя суд вважає доведеними. Згідно до довідки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №191 12904/0/19 16 від 29.02.2016р. касаційна скарга на вказані рішення не подавалась. Згідно до ч.2 ст.372 ЦК у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України в разі неподільності речі, вона присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд виходить з вимог ч.1 ст.71 СК, що при поділі спільного майна сторін необхідно врахувати значимість потреби у них кожного з подружжя, їх професійної діяльності, можливості використання певних речей для задоволення інтересів неповнолітньої дитини, дотримуючись необхідності виділення кожному певної кількості речей на суму, еквівалентну встановленій частці у спільному майні. Відповідно до ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до п.30 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Суд погоджується з тим, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Черкаської області в справі №22ц/793/2748/15, якою залишено без змін рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року в справі №705/4916/14-ц; 2/705/79/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] встановилено факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з серпня 2005 року по жовтень 2011 року, а також визнано їх спільною сумісною власністю автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER] та домашнє майно на суму 44 270 грн, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS]. Суд приймає до уваги доводи позивача [PERSON] про те, що після припинення спільного проживання з відповідачкою в 2011 році ним залишено у власності сина [PERSON] [INFO]. народження 1/2 частину 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] для забезпечення його житлових умов, що підтверджується ухвалою Уманського міськрайонного суду від 10.12.2013р. (справа №705/780/13; 2/705/496/13 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання договору дарування недійсним). Враховуючи значимість домашніх речей для забезпечення нормальних побутових умов проживання сім'ї, інтересів неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],, який проживає з [PERSON] звичність та необхідність користування побутовими речами в сім'ї, загальну їх вартість 44 270 грн., суд погоджується з доводами позивача про необхідність їх залишиння у власності відповідача [PERSON], враховуючи перевищення вартості ? частини ідеальної долі спільного майна на 389,73грн., відступивши від засад рівності часток відповідно до вимог ч.3ст.70, ч.1 ст.71 СКУ. При такому варіанті поділу суд вважає за можливе залишити у власності позивача [PERSON] автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з [NUMBER], вартість якого складає 43 390 грн. 53 коп. відповідно до ч.2ст.71 СКУ враховуючи його професійну діяльність водієм, характер і режим його роботи вахтовим методом в м.Києві. При цьому суд враховує пояснення відповідачки [PERSON], про те, що вона здійснила відчуження автомобіля в листопаді 2011р. на свій розсуд проти волі іншого з подружжя [PERSON] та не в інтересах неповнолітнього сина, а фактично у своїх власних інтересах. Тому суд критично оцінює доводи зустрічної позовної заяви [PERSON] щодо поважності причини передачі у власність автомобіля саме їй, оскільки син часто хворіє, а автомобіль потрібен для поїздок в лікарню. Такі доводи спростовано в суді самою [PERSON], яка пояснила що автомобіль їй потрібний для розрахунку за її борги перед третьою особою - [PERSON] Також доводи зустрічної позовної заяви [PERSON] не узгоджуються з визнаними нею обставинами фактичної продажі нею автомобіля в листопаді 2011р. за 25 000 грн. гр.[PERSON] Суд враховує, що відповідачка [PERSON] не надала суду доказів про те, що передання у її власність автомобіля буде відповідати інтересам неповнолітнього сина, а передача позивачу побутових речей, які щоденно використовуються нею з сином в побуті, не змінить їх звичний життєвий устрій та не буде суперечити їх інтересам. При цьому, не може бути врахований судом, як належний доказ, наявність хвороби сина [PERSON], згідно довідки від 08.12.2009 року, оскільки вона не підтверджує таке захворювання на час подання зустрічного позову 08.09.2016р., а також не вказує про наявність інтересу неповнолітньої або непрацездатної дитини, який повинен враховуватись судом на час подання позовної заяви, а недоведеність такої обставини жодним чином не порушує права таких осіб. Посилання [PERSON] в зустрічному позові на обставини утримання неповнолітнього сина нею особисто та наявність заборгованості [PERSON] в розмірі 7643,60 грн. згідно довідки Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області станом на 07.07.2016р. спростовано [PERSON] довідкою цієї установи №17109-2 від 23.11.2016р. та розрахунком про те, що станом на 23.11.2016р. боржником повинно бути сплачено 23 512,90 грн., а фактично сплачено 22 772,40 грн. Заборгованість складає всього - 740,50 грн. При цьому в липні 2016р. нараховано 459,00 грн., а фактично виплачено 450,00 грн. Таким чином суд вважає, що позивачем доведено правомірність позову про поділ спільного майна подружжя [PERSON] до [PERSON] і він підлягає до задоволення та не знаходить підстав до задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] На підставі викладеного, згідно до ст. 10, ч.1 ст. 61, ч.3 ст. 61, ст.ст. 212, 213-215 ЦПК, ч.2 ст. 372 ЦК; ч.1 ст.69, ч.1, ст.70 ч.2 ст.71 СКУ, п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

Outcome: approved