Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 2,1199 га, кадастровий номер 3220683200:06:002:0079, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на конкретне спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 25 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту та матеріалами спадкової справи №277/2015. Після відкриття спадщини він та [PERSON] як спадкоємці за заповітом прийняли спадщину після смерті [PERSON], подавши заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса від 11.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи №277/2015. Спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1241 Цивільного кодексу України, а саме чоловік спадкодавця - [PERSON], [INFO], звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON], що також підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №277/2015. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №277/2015. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №031343, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 04 березня 2003 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,122 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримання документів про право власності на спадкове майно, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІV-КВ №031343, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 04 березня 2003 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача [PERSON] і зазначив, що позов підтримує. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 25 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 03.06.2011 року секретарем виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 245. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подали заяви про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджуються відповіддю Богуславської районної державної нотаріальної контори від 11.01.2018 року та матеріалами спадкової справи №277/2015. Спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1241 Цивільного кодексу України, а саме чоловік спадкодавця - [PERSON], [INFO], звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON], що також підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №277/2015. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №277/2015. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/28 від 11.01.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,1199 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 25 березня 2015 року, не може бути видане, у звязку з тим, що відсутній оргигінальний примірник правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, серія ІV-КВ №031343, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 04 березня 2003 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 25 березня 2015 року, належить спадкове майно, а саме земельна ділянка, що залишилась після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-КВ №031343, який був виданий Медвинською сільською радою народних депутатів 04 березня 2003 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,122га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3205380952015 від 04.11.2015 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,1199 га, кадастровий номер: 3220683200:06:002:0079, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON]. прийняв спадщину після смерті [PERSON], а саме конкретне спадкове майно, про яке було зазначено в заповіті, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно в звязку з відсутністю оргигінального примірника правовстановлюючого документу, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved