Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАП «Перемога», третя особа - Довжанська сільська рада, про визнання права власності на майновий пай та зобов'язання вчити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 1 лютого 1980 року по 30 березня 1991 року він працював в колективному сільськогосподарському підприємстві «Перемога» в с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, правонаступником якого є ПАП «Перемога». Позивачем було подано заяву на адресу ПАП «Перемога» про включення його до списку осіб, які мають право на майновий пай, ще у період трудових відносин із КСП «Перемога» та повторно подано вже на адресу ПАП «Перемога» 11 вересня 2013 року, однак будь-якого реагування на дані заяви не було. Будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», в порушенням законодавчих норм, [PERSON] не був включений до списку осіб, які мають право на майновий пай, та відповідно не отримав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), а тому просить суд визнати за ним право власності на майновий пай; зобов'язати ПАП «Перемога» внести [PERSON] до списку осіб, які мають право на майновий пай; зобов'язати Довжанську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області видати [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства; зобов'язати ПАП «Перемога» після отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), виділити йому майновий пай натурою, а при неможливістю натурою - грошима. 01 грудня 2014 року представником позивача подано заяву про зміну підстав позову, в якій зазначено, що позивачем було подано заяву на адресу ПАП «Перемога» про включення його до списку осіб, які мають право на майновий пай 11 вересня 2013 року. В доповнення до вказаної заяви 01 грудня 2014 року на адресу суду надійшли письмові пояснення [PERSON], в яких він вказує, що його представник помилково зазначив, що заява про включення його до списку осіб, які мають право на майновий пай, подавалась ним ще у період трудових відносин з КСП «Перемога». Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволенні з тих підстав, що КСП «Перемога», у якому працював позивач, у 1997 році було реорганізовано у СВП с.Довжанка, у 2003 році проведено розпаювання майна СВП с.Довжанка та видано його членам, як співвласникам майна, майнові сертифікати. Крім цього, представник відповідача вважає, що позивач пропустив строк позовної давності щодо захисту свого цивільного права. Представник третьої особи - Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його чергова неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 13 березня 1997 року рішенням загальних зборів колгосп «Перемога» реорганізовано в спілку власників паїв с.Довжанка, спілку власників паїв с.Довжанка рішенням загальних зборів від 24 лютого 2000 року, протокол №1, реструктуризовано у приватне агропромислове підприємство «Перемога». Згідно довідки №85 від 14 лютого 2012 року, виданої ПАП «Перемога», [PERSON] перебував членом колгоспу «Перемога» з 01 лютого 1980 року по 30 березня 1991 року, що також підтверджується відомістю про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві з 1980 по 1991 рік. 11 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАП «Перемога» із заявою про внесення його до списку осіб, які мають право на майновий пай, яке не прийняло рішення з приводу поданої ним заяви, що стало причиною звернення його до суду за захистом порушеного права. За змістом ст.ст.5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання та скоригований на день вибуття працівника з господарства. Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач [PERSON] був членом колгоспу «Перемога», однак в процесі реформування аграрного сектора економіки не був включений до списку осіб, які мають право на майновий пай, та відповідно не отримав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), та з приводу включення його до вказаного списку звернувся до ПАП «Перемога», до якого, згідно з ч.6 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», перейшли усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Відповідно до ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Визначення порядку виділення майнового паю члена колективного підприємства, який виходить із нього, а також структури і вартості паю згаданим вище Законом віднесено до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, який діє відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема - Положення про пайовий фонд майна. Суд враховує, що питання реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі чи отримання їх вартості врегульовано, зокрема Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки». Відповідно до Указу Президента України №62 від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» повинні бути створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів КСП, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів КСП, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена КСП (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих КСП чи їх правонаступників стосовно майна. На майнову комісію не покладено право передавати майно у власність, а лише покладено обов'язок документального оформлення таких прав. Не закріплено такого права майнової комісії і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих КСП, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року №62, зареєстрованим в Мін'юсті України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (далі Порядок), у п.10 якого визначені повноваження Майнової комісії. Відповідно до п.9 зазначеного Порядку виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Відповідно до п.10 Порядку майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії. Пунктами 12, 13, 15, 16 вказаного Порядку визначено, що питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників. Аналогічні положення містяться і у Постанові Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року, якою затверджені Методика уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. Відповідно до положень вищевказаних нормативно-правових актів, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. Однак, як встановлено судом комісією з організації вирішення майнових питань не розглядалася заява [PERSON] про визначення розміру його майнового паю, як колишнього члена КСП, що не був ними одержаний в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства. Також, згідно наданих суду матеріалів, позивач не звертався із заявою про виділення в натурі або отримання вартості майнового паю до зборів співвласників майнових паїв, рішення з даного приводу зборами співвласників не приймалось. Таким, чином, суд вважає, що право позивача на майновий пай не є порушеним, а вимоги [PERSON] передчасними, оскільки ПАП «Перемога» не уповноважене на уточнення складу і вартості пайових фондів членів КСП, у тому числі реорганізованих, визначення розмірів паїв колишніх членів КСП, що не були ними одержані, запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена КСП (майнові сертифікати). Такі повноваження, як вище зазначено, покладено на комісію з організації вирішення майнових питань, а питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам вирішується виключно рішенням зборів співвласників. Вирішення майнових питань підприємством-правонаступником (користувачем), в даному випадку ПАП «Перемога», здійснюється на підставі рішення зборів співвласників, які не приймали рішення про виділення [PERSON] майнового паю в натурі або отримання позивачем його вартості в натурі. Таким чином, праву члена КСП вимагати видачі майнового паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін. Спосіб забезпечення цих прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п.3 ст.9 Закону Про колективне сільськогосподарське підприємство», згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказані норми містить і ст.60 ЦПК України, крім того, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість підстав звернення з даним позовом та існування порушених прав [PERSON] за наведених ним обставин. В матеріалах справи відсутні відомості про те, шо позивач у визначеному законом порядку звертався до зборів співвласників майнових паїв з приводу виділення йому майнового паю і що саме його майновим паєм користується ПАП «Перемога», яке заперечує такі доводи, зазначаючи, що на баланс підприємства не передавалося майно СВП с.Довжанка для погашення претензій членів КСП помилково не включених у список осіб, які мають право на майновий пай. За наведених позивачами підстав позову та наданих і наявних в матеріалах справи доказів, вимоги [PERSON] до ПАП «Перемога», третя особа - Довжанська сільська рада, про визнання права власності на майновий пай та зобов'язання вчинити дії, суд вважає безпідставними, в зв'язку з чим в позові відмовляє в повному обсязі.

Outcome: dismissed