Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося через втрату взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2011 року, у зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач на своїх вимогах наполягає, суду пояснив, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Від спільного проживання у них 29.03.2010 народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою. В даний час він погоджується з тим, щоб син надалі проживав зі своєю матірю. Спільне життя у них не склалося через втрату взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, тому шлюбні відносини фактично припинились з листопада 2011 року. Спору про поділ майна немає. Строк на примирення просить не надавати та просить суд шлюб розірвати. Відповідачка згодна розірвати шлюб, строк на примирення просить не надавати. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.6), який проживає та надалі буде проживати з відповідачкою. Спір про місце проживання дитини, який був між сторонами, залишений без розгляду за заявою позивача, оскільки він погодився, щоб дитина проживала разом з матір'ю. Сторони однією сім'єю не проживають тривалий час, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20грн, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). Вимоги позивача та його представника в частині стягнення з відповідачки вартості юридичних послуг задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних зобов'язань адвоката, які він бере на себе, складаючи Присягу адвоката України. Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим Зїздом адвокатів України 17.11.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З наведених норм права вбачається, що розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Проте у договорі про надання правової допомоги адвоката №36 від 03.08.2016, укладеному між адвокатом [PERSON] та клієнтом [PERSON], не визначений розмір гонорару, з чого він складається та порядок його внесення, а також не вказані засади обчислення гонорару, а тому суд не приймає до уваги розрахунок вартості юридичних послуг, наданий адвокатом у судовому засіданні 07.02.2017 (а.с.234-235), та приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині.

Outcome: approved