Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 24.10.2013р. між КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3830, за яким КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 1 600грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. Цього ж дня було укладено договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], що випливають з кредитного договору. Незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач порушив графік сплати кредиту та має заборгованість. 29.11.2018р. між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги (цесія), за яким позивач [PERSON] став кредитором за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р. у розмірі 7 110,29грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON] не з'явились, до початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи, у зв'язку з чим суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] 15 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до п.1.1 кредитного договору №3830 від 24.10.2013р. (а.с.4-5) кредитодавець - КС «Імперіал ЛТД» зобов'язується надати позичальнику - [PERSON], кредит у сумі 1 600грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.1 договору поруки №3830/1 від 24.10.2013р., укладеного між відповідачем [PERSON], Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] (а.с.6), поручитель - [PERSON] зобов'язується перед кредитором - КС «Імперіал ЛТД» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником - [PERSON], зобов'язання за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р., а також додатковими угодами до нього, що укладені і можуть бути укладені в майбутньому. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р. (а.с.8-9), за період з 24.10.2013р. по 11.12.2018р. заборгованість складає всього 7 120,29грн. Відповідно до п.1 договору відступлення права вимоги №1 від 29.11.2018р. (а.с.18) в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент - КС «Імперіал ЛТД» передає цесіонарієві - [PERSON], а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р. укладеного між цедентом і [PERSON] Згідно п.7 вказаного договору відступлення права вимоги, до цесіонарія переходять права, які забезпечують зобов'язання боржника. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно ч.2 ст.1 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Частиною першою статті 21 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а саме - кредитна спілка відповідно до свого статуту: приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі; виступає поручителем виконання членом спілки зобов'язань перед третіми особами; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об'єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об'єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; виступає членом платіжних систем; оплачує за дорученням своїх членів вартість товарів, робіт і послуг у межах наданого йому кредиту; провадить благодійну діяльність за рахунок коштів спеціально створених для цього фондів. Пунктом 11 частини 1 статті 21 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, визначено, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом №2908-III від 20.12.2001р. не передбачені. Аналогічна правова позиція про застосування норм права щодо відступлення права вимоги кредитними спілками викладена у постанові ВСУ від 15.04.2015р. у справі №6-59цс15, яка враховується судом при вирішенні даної справи. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що договір відступлення права вимоги №1 від 29.11.2018р. укладений між КС «Імперіал ЛТД» та позивачем [PERSON], не може бути підставою для правонаступництва позивачем [PERSON] прав кредитора у зобов'язаннях відповідачів [PERSON], [PERSON] перед КС «Імперіал ЛТД» за кредитним договором №3830 від 24.10.2013р., оскільки Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» через особливості свого правового статусу, визначеного Законом України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, та враховуючи, що інших підстав для виникнення грошового зобов'язання відповідачів [PERSON], [PERSON] перед позивачем [PERSON] у позовній заяві не наведено, а тому у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed