Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на майно за набувальною давністю. На підтвердження заявлених позовних вимог позивач пояснив, що 3 грудня 1991 року отримав ордер на вселення у квартиру [ADDRESS]. З того часу з сім'єю проживає у цій квартирі. Будинок був побудований Смотрицьким заводоуправлінням, яке згодом реорганізовано у ВКФ «Смотрич», а будинок передано дочірньому підприємству «Дробильно-сортувальний завод» цієї фірми. В 2002 році виконкомом селищної ради визнано право на будинок за виробничо-комерційною фірмою «Смотрич» однак на даний час ВКФ «Смотрич» не існує, а будинок значиться безхозним, тому викупити квартиру він не може. Оскільки законом передбачено набуття права власності за набувальною давністю, то змушений звернутися в суд. Справу просить розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач: представник Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі. В зв'язку з поданими заявами, розгляд справи проводиться у відсутності сторін і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач проживає з грудня 1991 року в квартирі [ADDRESS], що підтверджується ордером від 3 грудня 1991 року та рішенням виконкому Смотрицької селищної ради № 93 від 19 грудня 1991 року, а також домовою книгою. За рішенням №33 від 29.04.2010 року виконкомом Смотрицької селищної ради змінено поштову адресу будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] Згідно технічного паспорта квартира [ADDRESS] складається з: коридора 8.3м?; вбиральні 1,2м?; ванної 2,7м?; кухні 6,9м?; кімнати 12,2м?; кімнати 16,6м?; кімнати 13,1м?; вбудована шафа 0,9м?; лоджії 1.8м?; загальною площею - 63,7м?. Відповідно до витягу з єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців виробничо-комерційна фірма «Смотрич», як юридична особа не значиться, а також відсутні відомості про правонаступника, оскільки з 27.04.2005 року припинено юридичну особу за судовим рішенням. Згідно з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок [ADDRESS] Дунаєвецького району є безхозяйним нерухомим майном. В силу ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення і способом захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК України є визнання права. Виходячи з положень ч. 1 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Відповідач не претендує на передачу у комунальну власність будинку, де розміщена квартира №5, як передбачено ст. 335 ЦК України. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває права власності на це майно, яка набула чинності з 1 січня 2011 року відповідно до положень ст. 5 ЦК України про дію законів у часі. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України названі права поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалась за 3 роки до набрання чинності Цивільного Кодексу України з 1 січня 2004 року. Отже зазначені вимоги узгоджуються з фактичними обставинами справи. В силу ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом. Таким чином,зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані тому задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved