Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 11.03.2009 р. н., на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.08.2010 до 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, а також зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], 13.12.2014 р. н., на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.11.2017 до 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням Голопристанського районного суду від 20.11.2017 по справі №654/3022/17 з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON], 29.12.1989 р. н. на утримання сина [PERSON], 13.12.2014 р. н. в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви (19.10.2017 року) і до повноліття дитини. Крім того, за рішенням Голопристанського районного суду від 16 серпня 2010 року по справі №2-1288/10 з позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 11.03.2009 р. н. у розмірі 30% заробітної плати відповідача, щомісячно, починаючи з 16.07.2010 до 11.03.2027 року. Позивач зазначає, що виходячи з вищевказаних рішень суду утримувані з нього аліменти загалом становлять 63% від його заробітку, що перевищує встановлену законом частку, а інші витрати складає 47%, у звязку з чим позивач вважає, що існують правові підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів. Сторони в судове засідання не зявилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 серпня 2010 року в цивільній справі №2-1288/10 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини доньки [PERSON], 11.03.2009 р. н. у розмірі 30% заробітної плати відповідача, щомісячно, починаючи з 16.07.2010 до 11.03.2027 року (а. с. 6). Окрім того, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.11.2017 в цивільній справі №654/3027/17 з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 13.12.2014 р. н., в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви (19.10.2017) і до повноліття дитини (а. с. 7). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоровя та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обовязок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 Цивільно-процесуального кодексу України. Однак, позивачем на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоровя, перебування його в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Окрім того, за змістом статті 192 Сімейного кодексу України у системному звязку із положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобовязаний виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, те, що матеріальне становище платника аліментів не змінилося, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження перебування його в тяжкому матеріальному становищі, виходячи з пріоритету інтересів дитини, враховуючи її потреби, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у звязку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed