Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що 30 червня 2013 року в с. Сімер біля кафе «Пролісок» відповідач умисно наніс йому тілесні ушкодження. В цей же день він звернувся до Перечинської ЦРЛ, де йому було поставлено діагноз «двохсторонній перелом зі зміщенням нижньої щелепи», що також підтверджується висновком судово-медичної експертизи, та направлено в лікарню м.Ужгорода в щелепнолицьову хірургію, де йому була проведена операція. Того ж дня він також звернувся до Перечинського РВ з відповідною заявою. Вироком Перечинського районного суду від 25 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, тобто за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Незважаючи на це, відшкодувати завдану йому майнову і моральну шкоду відповідач відмовляється. Оскільки через пошкодження щелепи він не міг нормально харчуватися, проходив тривале лікування, через що втратив працездатність на два місяці, зазнав моральних та душевних страждань, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 12 000 грн. за втрату працездатності, лікарняні витрати в розмірі 562,35 грн., витрати на лікування в УЦКМЛ в розмірі 1 141,22 грн., 300 грн. на погашення кредиту, 3 000 грн. на подальше лікування в стоматполіклініці та 8 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього лікарняних витрат в сумі 562,35 грн. та калькуляцію видатків Ужгородської ЦМКЛ в сумі 1 141,22 грн., про що подав письмове заперечення. Посилається на те, що при розгляді кримінальної справи відносно нього, потерпілий [PERSON] визнав, що заподіяна шкода йому відшкодована у повному обсязі і жодних претензій морального і матеріального характеру [PERSON] до нього не має. Крім цього, у калькуляції № 25 Ужгородської ЦМКЛ від 01 жовтня 2013 року у графі «Місце роботи» зазначено «не працює», а тому витрати по втраті працездатності у позивача відсутні; у довідці, виданій стоматологом зазначено вартість санації ротової порожнини та нічим не підтверджені витрати саме такої суми коштів. Також, матеріали позовної заяви не містять доказів про взаємозв'язок між одержанням позивачем кредиту в сумі 300 грн., відшкодуванням суми втрати працездатності в розмірі 12 000 грн. та моральної шкоди в сумі 8 000 грн. Натомість дані вимоги спростовуються вироком суду, який набрав законної сили. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар [PERSON] пояснив, що дійсно видавав позивачу [PERSON] довідку про вартість лікування (санації) в стоматологічному кабінеті, однак вартість зазначена в ній (3 000 грн.) була вказана ним з урахуванням лікування всієї ротової порожнини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду від 25 вересня 2013 року відповідач [PERSON] був визнаний винним в тому, що 30 червня 2013 року близько 17.00 год. він будучи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на вул. Карпатській в с. Сімер біля магазину «Пролісок» під час розмови з [PERSON], на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв з останнім сварку, під час якої умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар рукою по обличчю, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного двохстороннього перелому нижньої щелепи: центральний з ліва, ангулярний справа, які згідно висновку експерта № 622 від 24 липня 2013 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім цього, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як роз'яснено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з цим, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту втрати ним працездатності протягом двох місяців та витрат на погашення кредиту в розмірі 300 грн., а наявність витрат на лікування в стоматполіклініці в розмірі 3 000 грн. спростовуються показаннями свідка [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені лікарняні витрати в розмірі 562,35 грн. та 2 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial