Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог вказавши, що з 05.03.1993 він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та сумісно проживали за адресою [ADDRESS]. За згодою дружини він 15.09.1998, був зареєстрований в спірному житлі. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1998 року, [PERSON] приватизувала спірну квартиру. [PERSON], 10.01.2003, зареєструвала в спірну квартиру свого сина, відповідача по справі, [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті, позивач дізнався про порушення його прав, оскільки при приватизації житла, не було запитано його згоду на приватизацію. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2013 приватизація квартири за адресою [ADDRESS] визнана недійсною та скасовано свідоцтво про право власності на житло № Ж2885 від 12.11.1998. Він, як основний квартиронаймач, просить визнати [PERSON], таким що втратив право на житло, тому що він не проживає в спірному житлі без поважних причин з 2003 року, комунальні платежі не сплачує, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати [PERSON] втратившим право на житло, тому що останній без поважних причин відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання приватизації квартири недійсною. Позивач, як і відповідач зареєстровані в спірній квартирі, та згідно зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, після померлої. Вважає, що на даний час [PERSON] є неналежним позивачем, і не може звертатись до суду з вказаним позовом. Третя особа Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без представника, згідно норм чинного законодавства та прийняти законне рішення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж 2885 від 12 листопада 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження № Ж2010 від 22 жовтня 1998 року, на праві приватної власності квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яке складається з квартири [ADDRESS] Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, тобто позивач та відповідач, які прийняли спадщину. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, на підставі ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Тому, спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, яка передбачає захист права власності. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на вимоги ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважних причин, понад шість місяців. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №27 від 22.07.2013 виданою Криворізька об'єднана міська довідково - інформаційна служба Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач не є власником житла, а сторони є спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON]. Згідно зі ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків встановлених законом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Також, посилання позивача, що відповідач не сплачує нараховані комунальні платежі, не є підставою для визнання особи втратившим право користування житловим приміщенням. Враховуюче вищевикладене, аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не законні, не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed