Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , які діють також в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/2 житлового будинку [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини житлового будинку є її мати - [PERSON] . В даному будинку зареєстровані відповідачі, які понад один рік за місцем реєстрації не проживають. У добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися, факт реєстрації відповідачів за зазначеною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] та їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення про причину неявки в засідання від неї до суду не надійшло. Представник третьої особи виконавчого комітету Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області - Березенко Н. в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд за її відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської районної державної адміністрації - Тимошенко А.М. у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Так, зокрема, встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є власниками по 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.09.2011 за реєстровим номером 1-2907. Згідно довідки про скла сім`ї за № 109, виднаної виконавчим комітетом Потапцівської сільської ради (а.с. 18) вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: позивач [PERSON] , її дочка [PERSON] , мати - [PERSON] , сестра - [PERSON] , та відповідачі по справі - брат [PERSON] , його дружина [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом з достовірністю встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] та їх неповнолітні діти за місцем реєстрації не проживають понад один рік, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 04.05.2020 ( а.с. 53) . При вирішенні спору суд виходить з наступного. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), визнається місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Системний аналіз ст. ст. 29 та 31 ЦК України дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, оскільки на час вирішення спору [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування житловим будинком, тому відповідно не мають такого права і їх діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні без поважних причин за місцем їх реєстрації за адресою [ADDRESS] , вже понад один рік, житлом не користуються, витрати за комунальні послуги не сплачують, їх неповнолітні діти в дану будинку не проживають, відповідно до вимог законодавства мають бути зареєстровані разом з батьками/один із батьків, знаходження відповідачів на реєстраційному обліку порушує законні права позивача - завдає перешкоди у здійсненні нею права користування будинком. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивача стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п.35 Постанови №10 ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0.0.1694492379.1 від 02.05.2020 (а.с.1). Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80, грн., тобто по 420,40 грн. з кожного.

Outcome: approved