Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 29 січня 2019 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 36 та стягнути з нього на користь відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 29 січня 2019 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, відносини поступово погіршилися, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, сумісне життя і збереження сім?ї стали неможливими. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям, спільно не проживають. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху для уточнення змісту позовних вимог, оскільки з матеріалів позовної заяви не вбачається наявного спору щодо стягнення аліментів. 17 листопада 2021 року позивач надав до канцелярії суду уточнену позовну заяву, в якій просив розглядати вимогу про розірвання шлюбу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 06 грудня 2021 року. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с. 10). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с. 21). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved