Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2013 року Хустським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі №309/2058/13-ц, яким позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, а саме: «шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , від 08 лютого 2007 року за актовим записом №4 у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] залишено на утриманні матері [PERSON] . Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , по 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2013 року до досягнення нею повноліття». Згодом у позивача виникли сумніви, щодо його батьківства, у зв`язку із чим він звернувся до Хустського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа РВ ДРАЦСу Хустського районного управління юстиції, з позовними вимогами про внесення змін до актового запису про народження дитини. За наслідком розгляду даного позову Хустський районний суд виніс рішення від 05 вересня 2019 року, у справі №309/1878/19, згідно якого виключено відомості про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження №23 складеного 03.06.2010 року виконавчим комітетом Ізянської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили 07.10.2018 року. Виходячи з наведених обставин позивач просив суд задовольнити позовні вимоги посилаючись на норми ст.121 СК України, ст. 273 ЦПК України. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, адвокатом Довгій В.І. подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без їхньої участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомляла, хоча належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом вручення рекомендованих повідомлень, що надсилалися та вручалися поштовими відправленнями, з викликом до суду, а також розміщенням оголошень на сайті судової влади. Відзиву на позов відповідачкою не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Рішенням Хустського районного суду від 08 липня 2013 року по справі № 309/2058/13ц, із [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , по 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Хустського районного суду від 05 вересня 2019 року, по справі №309/1878/19, виключено відомості про батька (позивача) [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження №23 складеного 03.06.2010 року виконавчим комітетом Ізянської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 07.10.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 по справі №511/219/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 81908501), та зазначає таке. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права. За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо). При цьому, норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом. Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі, суті цієї норми не змінює. Нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язку особи, яка не є батьком дитини, утримувати дитину до моменту виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. Таким чином, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи є підставою для звільнення такої особи від сплати аліментів за весь час їх нарахування. Рішенням Хустського районного суду від 05 вересня 2019 року, по справі №309/1878/19, що набрало законної сили 07.10.2018 року, має преюдиційне значення під час розгляду даної справи. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 08.01.2020 № 0.0.1574675912.1, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 840,80 грн., отже відповідна сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved