Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається, зокрема із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті баби прийняв її син, тобто батько позивача [PERSON] - [PERSON] , однак не встиг оформити право власності, оскільки помер - [INFO]. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є він, позивач по справі, [PERSON] та третя особа - [PERSON] . Зазначає, що між ними було укладено договір про розподіл спадкового майна від 04.08.2015 року, згідно якого, йому переходить у власність вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер 0721882002:02:001:0189, на якій розташований вказаний будинок. Однак, при зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, за законом, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.01.2020 року відкрито загальне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. До суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Третя особа на стороні позивача - [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася. До суду подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 10.01.2012 року /а.с.6/. Наявність у власності [PERSON] вищевказаного спадкового майна та права на нього підтверджується витягом з погосподарської книги №12 за 2019 рік та технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 22.07.2019 року/8, 12-14/. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] (батько позивача [PERSON] ), але не встиг оформити право власності на зазначене майно, оскільки згідно відомостей про реєстрацію у спадковому реєстрі №40162150 від 17.04.2015 року помер [INFO] . Крім того, варто зазначити, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із договору про розподіл спадкового майна від 04.08.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останні розподілили спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер 0721882002:02:001:0189, на якій розташований вказаний будинок буде належати [PERSON] /а.с.10-11/. Факт родинних відносин між [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України №00024324877 від 23.10.2019 року/а.с.9/. Однак, постановою № 01/02-31 від 03.01.2020 року державний нотаріус Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця /а.с.27/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити.

Outcome: approved