Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до місцевого суду з позовом, до ПАТ « Дельта Банк», ТОВ « УкрпромБанк» , ПП « [PERSON] Авто- Плюс» про визнання договору поруки припиненим. Вказував про те, що 27.03.2008 року між ТОВ « Український промисловий банк та ПП « [PERSON] Авто-Плюс» був укладений кредитний договір № 14/К-08, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1400 000,00 грн з розрахунку 19% річних на весь час фактичного користування кредитом строком з 27.03.2008 року по 26.03.2015 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки за № 14 /Zпор -08 від 27.03.2008р між ТОВ « Український промисловий банк» та [PERSON]В ( поручителем). В договорі поруки не визначений конкретний строк його дії, а п.16 Договору поруки встановлено, що даний договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє по дату повного виконання зобовязання за кредитним договором. Про те, що основний боржник ( позичальник) не виконує свої обовязки за кредитним Договором, [PERSON] не було відомо , оскільки він не отримував будь-яких повідомлень, як це передбачено п.5 Договору поруки. Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобовязання має бути предявлено в межах строку дії поруки : 6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі. Посилаючись на те, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, [PERSON] просив визнати договір поруки № 14/Zпор-08 від 27.03.2008 року , який був укладений між ТОВ « Український промисловий банк» та [PERSON] припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обємі, просила їх задовольнити з підстав та обставин, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ « Дельта Банк» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 22.04.2016 року відповідачем « Дельта Банк» надіслано на адресу суду письмове заперечення на позовну заяву, в якій просили справу розглянути у відсутності представника ПАТ « Дельта Банк», та відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем було предявлено позов до боржника і поручителя про стягнення боргу в межах дії договору поруки. Представники відповідачів : ТОВ « УкрпромБанк» та ПП « [PERSON] Плюс» в судове засідання не зявилися. Про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових направлень. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2008 року між ТОВ « Український промисловий банк» та приватним підприємством « [PERSON] Авто- Плюс» укладений кредитний договір № 14/ К-08 , згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1\~400\~000, 00грн з розрахунку 19/% річних на весь час фактичного користування кредитом строком з 27.03.2008 року по 26.03.2015 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 14/ Zпор- 08 від 27.03.2008р між ТОВ « Український промисловий банк» та [PERSON] ( поручителем). Відповідно до п.5 Договору поруки № 14/Zпор-08 від 27.03.2008р, у випадку невиконання ( неналежного виконання) Боржником зобовязань за Кредитним договором , Кредитор повідомляє про це Поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків , на які Поручитель зобовязаний сплатити заборгованість. Відповідно до п. 14 Договору поруки, всі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі за підписом уповноваженого представника Сторони, що відправила повідомлення, засвідченої її ( цієї Сторони) печаткою, а якщо ця Сторона є фізичною особою тільки підписом цієї особи, та надіслані рекомендованим листом , курєром або вручені особисто за зазначеними у цьому Договорі адресами Сторін. Датою надіслання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення. В матеріалах справи відсутні докази направлення такої вимоги позивачу та доказ отримання ним даної вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Тобто, виходячи зі змісту норм матеріального права поручитель, хоча і повязаний з боржником певними зобовязальними відносинами, є самостійним субєктом у відносинах з кредитором. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя. Відповідно до ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення , при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 ЦК України та ч.1 ст. 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора та означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. За таких обставин банк отримав право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи зі спливом шестимісячного терміну від часу отримання вимоги банку. Строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку , кредитор вчиняти не може. Виходячи з цього, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобовязання має бути предявлено в межах строку дії поруки ( 6 місяців, 1 рік чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки було предявлено претензію і поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Судом оглянуто матеріали цивільної справи № 524/1992/15-ц та № 524/1806/14-ц за позовом ПАТ « Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, досудова вимога поручителю від 20.09.2013 року за вихідним номером № 31.4-08/8630/ 13 була направлена на імя [PERSON] за адресою : [ADDRESS], але жодних доказів про отримання поручителем цієї вимоги ПАТ « Дельта Банк» не було надано суду та не спростовано той факт, що [PERSON] не отримував цієї вимоги. Щодо подачі позову ПАТ Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд звертає увагу на те, що Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 грудня 2014 року ( справа № 524/ 1806/14-ц) позовна заява ПАТ « Дельта Банк» до [PERSON] , ПП « [PERSON] Авто-Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду, у звязку з тим, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.119 та 120 ЦПК України. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19.02.2015 року номер провадження № 22-ц/786/469/15 , ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.12.2014р залишена без змін. Виходячи з цього, суд вважає, що заперечення відповідача ПАТ « Дельта Банк» , яке ґрунтується лише на ствердженні про подачу позову до суду , який судом не був прийнятий та не розглядався по суті, не є доказом предявлення Банком вимоги до [PERSON] в установлений законом строк. З боку відповідача не надано також інших доказів про наявність будь-яких рішень про стягнення з [PERSON], як поручителя заборгованості за кредитним договором. А тому, суд вважає, що відповідачем ПАТ « Дельта Банк» не було предявленно вимоги у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України , а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином , зібрані по справі докази, в сукупності та їх належна оцінка дають підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки суд вбачає порушення субєктивного права, що є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved