Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та вселення. В якій прохав: встановити порядок користування квартирою, виділивши в користування [PERSON] кімнату (6) площею 15,5 кв.м та балкон (з к=0,3) площею 0,9 кв. м, шафу (8) площею 1,1 кв. м; в користування [PERSON] кімнату (2) площею 11,6 кв. м та кімнату (5) площею 7,5 кв. м. лоджію ( з к=0,5) площею 4,7 кв. м, лоджію ( з к=0,5) площею 1,5 кв. м; залишити в спільному користуванні коридор (1) площею 11,1 кв.м, вбиральню (3) площею 1,3 кв. м, ванну (4) площею 2,7 кв. м, кухню (7) площею 7,6 кв м. Усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Стягнути судові витрати з [PERSON] на користь [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували з 04.12.1996 по 21.02.2003 у шлюбі. За час перебування у шлюбі була придбана квартира за адресою [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу позивач мешкав в квартирі періодично, в зв»язку з напруженими стосунками з відповідачкою та тим, що вона неодноразово змінювала замки та чинила перешкоди у користуванні квартирою. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.04.2016 у справі №554/3885/15-ц про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя визнано право власності за позивачем на 1\\2 частину спірної квартири. Дане рішення залишено без змін при перегляді справи в апеляційному порядку. У рішенні Апеляційного суду Полтавської області №554/3885/15-ц по справі від 13.10.2016 встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, що призводить до того, що відповідачка з 2013 року чинить позивачу перешкоди в користуванні квартирою, а останній намагається в неї вселитися. 27 грудня 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави винесене рішення про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зобов»язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в проживанні та користуванні квартирою. Рішення набрало законної сили 10.03.2017. Рішення відповідач не виконує і продовжує чинити перешкоди в користуванні квартирою. В зв»язку з викладеним [PERSON] звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Прохав задовольнити позовну заяву в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача за ордером [PERSON] позов підтримала. Прохала задовольнити позовну заяву в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та прохала відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою будучи повідомленою на останню відому судові адресу, через що судові повістки вважаються доставлені, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 08.04.2002 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON]. - розірвано. Рішення набрало законної сили 09.05.2002 року, що підтверджується відміткою в паспорті на ім'я [PERSON]. (а.с. 5 зворот). 04 квітня 2016 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/3885/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя - задоволено повністю. Визнано квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Визнано право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] за кожним, без її реального поділу. Рішення набрало законної сили 13.10.2016(а.с.14-16, 40-42). 13 жовтня 2016 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області у справі №554/3885/15-ц апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04.04.2016 залишено без змін (а.с.14-16). 27 грудня 2016 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом - задоволено повністю. Усунуто перешкоди у здійсненні права користування квартирою № [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в проживанні та користуванні квартирою [ADDRESS] (а.с.12-13) Відповідно ч.3 ст.61 КПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішень: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1996 по 21.02.2013. За час перебування у шлюбі сторони спільно придбали квартиру [ADDRESS] Між сторонами склалися неприязні стосунки, що призводить до того, що відповідачка з 2013 року чинить позивачу перешкоди в користуванні квартирою, а останній намагається в неї вселитися. [PERSON] проживає та зареєстрована у спірній квартирі разом з повнолітньою донькою [PERSON] Спірна квартира розташована на восьмому поверсі десятиповерхового будинку, загальна площа квартири становить 65.7 кв.м. Квартира складається з 3 кімнат житловою площею 34.6 кв.м, у тому числі: 1-а кімната (2) - площею 11.6 кв.м; 2-а кімната (5) - площею 7.5 кв.м; 3-я кімната (6) - площею 15.5 кв.м.; коридору (1) - площею 11.1 кв.м., вбиральні (3) - площею 1,3 кв.м, ванної (4) - площею 2.7 кв.м.; кухні (7) - площею 7,6 кв.м; шафи (8) площею 1.1 кв.м; лоджія (3 к=0,5) площею 4.7 кв.м.; балкон (з к=0,3) площею 0.9 кв.м., лоджія (3 к=0,5) площею 1.7 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.6-7). [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.5). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] що підтверджується згідно повідомлення Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради від 11 липня 2017 року та копією паспорта серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.35,36-38). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 150 ЖК України, передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру тощо, мають право використовувати належне їм майно на свій розсуд, в тому числі і для проживання членів своєї сім»ї. Відповідно ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» - в останній редакції № 15 від 25.05.1998 : якщо виділ частки в натурі є неможливим, суд вправі встановити порядок користування відособленими приміщеннями (кімнатами). У цьому разі окремі підсобні приміщення можуть бути залишені в загальному користуванні. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON]- 1/2 частина; [PERSON] - ? частина, що слідує із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.8). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є власниками спірної квартири, по 1/2 частині кожен на праві спільної часткової власності. Як встановлено в судовому засіданні, домовленості між [PERSON] та [PERSON] про порядок користування спірним житловим приміщення не досягнуто. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, оскільки спірна квартира складається з 3-х житлових кімнат. Виділити [PERSON] у користування кімнату (2) площею 11,6 кв. м та кімнату (5) площею 7,5 кв. м, лоджію ( з к=0,5) площею 4,7 кв. м, лоджію ( з к=0,5) площею 1,5 кв. м., де вона проживає та зареєстрована разом з повнолітньою донькою [PERSON] При цьому [PERSON] виділити у користування кімнату (6) площею 15,5 кв.м та балкан (з к=0,3) площею 0,9 кв. м, шафу (8) площею 1,1 кв. м. Залишити у спільному користуванні коридор (1) площею 11,1 кв.м., вбиральню (3) площею 1,3 кв. м, ванну (4) площею 2,7 кв. м, кухню (7) площею 7,6 кв. м. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст.ст.57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Рішення суду від 27.12.2016 про усунення перешкод у здійсненні права користування спірною квартирою [PERSON] не виконує і продовжує чинити перешкоди в користуванні квартирою [PERSON] Так, разом із свідками були складені акти від 30.11.2016, 25.01.2017, 19.11.2016 про те що [PERSON] не міг потрапити у квартиру у зв»язку з тим, що двері не відчиняли, а замки замінені, що підтверджується копіями актів (а.с.9-11). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про усунення перешкод [PERSON] у користуванні спірною квартирою, шляхом вселення [PERSON] в квартиру. Оскільки [PERSON] попереднє рішення суду про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в проживанні та користуванні квартирою не виконує та продовжує створювати перешкоди у користуванні власником [PERSON] своєю частиною квартири. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 280 грн. за двома квитанціями по 640 грн. при подачі позову (а.с.1,19). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved