Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивачки зазначив наступне. 01 липня 2020 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири став власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов вищезгаданого договору, продавець [PERSON] зобов`язується зняти з реєстрації обліку всіх зареєстрованих осіб до 02.07.2020 року, у разі невиконання цієї умови покупцю надається право на зняття з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб, відповідно до Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 року (абзац 2 пункту 7.1 договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2020 року). Однак, дана умова договору покупцем виконана не була, станом на момент подачі позовної заяви за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Проте, [PERSON] з 2010 року по теперішній час не проживає в даній квартирі, проживаючи весь цей час за кордоном, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і квартирою не цікавиться, що підтверджується актом від 30 липня 2020 року. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто відповідачу не чинив. Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] близько десяти років можуть підтвердити свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно положень статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16). Враховуючи вищенаведене, вважає, що [PERSON] втратила право користування спірною квартирою у зв`язку з тривалою, понад десять років без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того вона не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає в повному обсязі.

Outcome: approved