Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 17 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 274. В обґрунтування позову зазначив, що 17 травня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 274. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON] Мірославу Ігорівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем погіршувалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, у звязку з чим шлюбні відносини між ними були припинені та шлюб став носити формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечитиме його (позивача) інтересам, які мають істотне значення. В судове засідання позивач надав заяву за вх. № 8559 від 13.04.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву за вх. № 8558 від 13.04.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 17 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 274, та 17 травня 2003 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 059860, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON] Мірославу Ігорівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача, припинити шлюбні відносини, про що свідчать надані суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved