Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації, третя особа: служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, в якому просив суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], та призначити його опікуном над дітьми, мотивуючи тим, що відповідачі, маючи сина та дочку, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, покладених на них ст.150 СК України, не піклуються про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дітей не займаються. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи з участю адвоката [PERSON], яка підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов визнає повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в пресі. Представник органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник третьої особи - служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні прокурор позов підтримує. Суд вислухавши пояснення адвоката, представника органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданих Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька від 20 листопада 1997 року та 28 січня 1999 року, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 39). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що онуки [PERSON] та [PERSON] проживають в належному позивачу домоволодінні, створені всі умови для їх проживання та виховання (а.с. 29). Відповідно до висновку органу опіки та піклування при Новосанжарській РДА від 05.09.2014 року, виходячи з інтересів дітей, вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] Згідно відомостей, що характеризують позивача [PERSON], він є пенсіонером, на обліку у психіатра не перебуває, у власності має нерухоме майно, в якому разом з онуками і проживає (а.с. 33, 34, 37, 38). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько та мати дітей [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми не проживають, не піклуються про них, матеріально не забезпечують, та ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Частина 3 статті 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 08.10.2014 року, опікуном [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], може бути призначений їх дід [PERSON]. Суд, виходячи з інтересів дітей, враховуючи подання служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, той факт, що діти проживають разом з дідом [PERSON], вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]

Outcome: approved