overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,3979 га, розташовану на території Дружелюбівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивач тривалий час з померлою однією сім'єю аж до її смерті, а тому є її спадкоємцем 4-ї черги за законом. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 20.02.2007 року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 2,3979 га на території Дружелюбівської сільської Ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею однією сім'єю починаючи з 2000 року. Відповідачка [PERSON] та інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Згідно зі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Гнаровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, його матір [PERSON] померла 09.04.2016 року, після його смерті залишилася спадщина земельна ділянка; згідно заповіту померлої, все спадкове майно заповідано позивачу, проте до нотаріальної контори позивач не звертався через необізнаність та відсутність грошових коштів; разом з цим, позивач вважає, що набув право власності на спадкове майно, оскільки фактично проживав разом із матір'ю на момент її смерті, та просить визнати це у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснюючи, що спадкоємець не звертався до нотаріальної контори за оформленням спадщини, проте на момент смерті своєї матері він постійно проживав разом із нею в с.Жовтневе Вільнянського району Запорізької області, у зв'язку з цим вважає, що належним чином прийняв спадщину. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 09.04.2016 року померла матір позивача [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 3,77 га, розташована на території Гнаровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно заповіту, та постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інші можливі спадкоємці на отримання зазначеного спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 07.12.2015 року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 5,92 га, розташована на території Павлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої відносно зазначеної земельної ділянки згідно заповіту. Інші можливі спадкоємці на отримання зазначеного спадкового майна не претендують. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а також на земельну ділянку під цим будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги, просить їх задовольнити, пояснюючи, що є єдиним спадкоємцем померлої матері та своєчасно звернувся до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, проте у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, у зв'язку з чим він й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] померла мати позивач [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити її у нотаріальному порядку виявилося неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідач [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає, заповіту вона не складала. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, наявні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку. Разом з цим, суду не подано ніяких даних про реєстрацію за померлою [PERSON] права власності на земельну ділянку під житловим будинком, у зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині не можуть бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] року померла [PERSON] Їй при житті на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] Запорізької області. Згідно її заповіту, спадкоємцем житлового будинку була призначена [PERSON], проте остання відмовилася від спадщини на користь позивача. У свою чергу, позивач, який є сином спадкодавця, своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити її у нотаріальному порядку не є можливим (відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок). Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивач [PERSON] прийняв спадщину своєї матері, померлої у липні 1999 року, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління, але право власності на земельну ділянку не зареєстрував через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, і не подав відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Так, [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,08 та 2,29 га (контур поля № 639), розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Позивач [PERSON] , є спадкоємцем майна відповідно до ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги як син померлої, і прийняв спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Відповідач ніяких дій щодо прийняття спадщини своєчасно не вчинив. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої тітки [PERSON] право власності на житловий будинок в с.Новофедорівка Вільнянського району Запорізької області, та дві земельні ділянки, розташовані на території Максимівської сільської Ради. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] померла тітка позивача [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,40 га, розташована на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка площею 6,44 га, розташована на території Максимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є племінником спадкодавця [PERSON], тобто спадкоємцем п'ятої черги за законом відповідно до ст.1265 ЦК України. Відповідачка [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, але прийняти спадщину вона не бажає, про що свідчить її заява, подана до суду. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої тітки [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Новогупалівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, пояснив суду, що позивач є племінником померлої [PERSON] та її єдиним спадкоємцем, на момент смерті фактично проживав разом з нею, а тому має вважатися особою, яка прийняла спадщину. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 11.12.2016 року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка кадастровий номер 2321585600:03:001:0041 площею 6,1727 га, розташована на території Новогупалівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею. Відповідачка [PERSON] та інші можливі спадкоємці на отримання спадщини не претендують. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], матір'ю якого є відповідачка. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він з відповідачкою тривалий час проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу; в період спільного проживання у них народився син - [PERSON], проте відомості про батька в актовому записі про народження дитини був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У подальшому, як зазначив позивач, 23.04.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, але вона в теперішній час не бажає визнавати його батьком дитини, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позов, просять його задовольнити, наполягаючи, що позивач є батьком дитини, і бажає офіційно встановити своє батьківство. Відповідачка [PERSON] судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані йому докази, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню повністю. Так, згідно ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог цієї статті, позивач під час судового розгляду справи заявив про необхідність проведення судово-генетичної експертизи для встановлення походження дитини від нього. Крім того, оскільки відповідачка, з якою проживає дитина, ухилилася від явки у судове засідання для призначення і проведення експертизи, суд за клопотанням позивача, відповідно до положень ч.2 ст.146 ЦПК України, ухвалив здійснити привод відповідачки у судове засідання, призначене на 25.12.2014 року, з місця її реєстрації, проте від явки до суду у зазначений час відповідачка знову ухилилася. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведене, суд визнає походження дитини - [PERSON], [INFO], від позивача [PERSON], у зв'язку з чим вважає обґрунтованими вимоги останнього про визнання батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати себе батьком дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є відповідачка. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він з відповідачкою тривалий час, з 2004 року до червня 2014 року, проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу; в період спільного проживання у них народилися діти - син [PERSON] та донька [PERSON], проте відомості про батька в актових записах про народження дітей був зроблені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У подальшому, як зазначив позивач, він припинив сімейні відносини з відповідачкою, але вона перешкоджає спілкуватися йому з дітьми, він позбавлений можливості реалізовувати свої батьківські права та виконувати батьківські обов'язки, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, наполягаючи, що він є батьком дітей, зазначених у позовній заяві, і бажає офіційно встановити своє батьківство, наполягає на проведенні судово-генетичної експертизи, прохаючи суд забезпечити явку відповідачки та дітей на цю експертизу всіма можливими засобами. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані йому докази, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню повністю. Так, згідно ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог цієї статті, позивач під час судового розгляду справи заявив клопотання про проведення судово-генетичної експертизи для встановлення походження дитини від нього. Ухвалою суду від 19.02.2015 року така експертиза була призначена. Проте відповідачка тричі (18.03.2015 року, 24.03.2015 року та 30.03.2015 року) не з'являлася на експертизу та не забезпечила явку на експертизу дітей, які проживають разом із нею. У даній справі суд позбавлений можливості забезпечити проведення експертизи шляхом примусового приводу відповідачки згідно положень ч.2 ст.146 ЦПК України, оскільки для її проведення необхідна явка ще й дітей, а можливість примусового приводу таких осіб законом не передбачена. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведене, суд визнає походження дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від позивача [PERSON], у зв'язку з чим вважає обґрунтованими вимоги останнього про визнання батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини померлого батька [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, [INFO] помер батько позивача [PERSON]; позивач претендує на отримання спадщини як спадкоємець першої черги за законом, проте не зміг подати своєчасно заяву про прийняття спадщини через поважну причину, а саме - йому було невідомо по сам факт смерті батька, з яким він проживав роздільно. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved