Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Гримайлівської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла йому все своє майно. Також вказав, що він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] .. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області 19 вересня 2019 року. Житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , що підтверджується довідкою №20, виданою Гримайлівською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області 28 січня 2020 року та випискою з погосподарської книги №9 с. Лежанівка, виданою Гримайлівською селищною ради Гусятинського району Тернопільської області 18.03.2020 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №3749) від 30.08.2019 року, загальна площа житлового будинку становить 53,0 м2, житлова площа 41,8 м2. 18 лютого 2019 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Гримайлівської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області Диць О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 06, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Гримайлівською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області 17 травня 2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований, що стверджується довідкою Гримайлівської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області № 88 від 02.06.2020 року. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як 12 вересня 2019 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №616, на підставі якої заведено спадкову справу №230/2019 до майна померлої [PERSON] .. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 20.05.2020 року за №266/02-14. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 53,0 м2, житловою площею 41,8 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved