Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що 29 січня 2013 року померла їх мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1.87 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради. Його брати [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса за оформленням спадщини не звертались та не прийняли спадщину в будь-який інший спосіб. Коли він звернувся в нотаріальну контору за видачею свідоцтва про спадщину, то від нотаріуса отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому він звернувся до суду з даним позовом. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 1\\3 житлового будинку, який розташований в с. Чернятка по вул. Незалежності, 22, що залишився після смерті їх батьків [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Однак, під час судового розгляду справи представник [PERSON] надала суду письмову заяву в якій просила залишити без розгляду зустрічний позов [PERSON]. Ухвалою суду від 10 грудня 2015 року зустрічний позов було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав повністю, послався на обставини викладені у позові, просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON], [PERSON] та його представник позов не визнали просили суд відмовити в його задоволені з тих підстав, що позивач порушив правила оформлення спадщини так як процедура оформлення передбачає оформлення в нотаріальній конторі, а він звернувся до суду. Крім цього, вони також мають право на спадкове майно. Представник відповідача [PERSON] сільської ради позов визнали та не заперечують проти його задоволення. Розглянувши позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.08.2008 року помер [PERSON]. 29.01.2013 року померла [PERSON]. Після їх смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1.87 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради та житловий будинок, який розташований в с. Чернятка по вул. Незалежності, 22. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з проханням видати йому свідоцтво про спадщину, а саме частину спадкового майна земельну ділянку (пай), що залишилась після смерті матері [PERSON]. Постановою нотаріуса від 27.01.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено та не оспорюється самими сторонами, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на час смерті як батька так і матері не проживали з останніми, а тому порядок прийняття спадщини ними передбачено ст. 1269 ЦК України. Відповідач [PERSON] не вжив заходів, передбачених ст. 1269 ЦК України, щодо прийняття спадщини, а саме не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину в розумінні вимог ст. 1272 ЦК України та не має права на спадкове майно. Позивач [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що необхідності звертатись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у нього не має, оскільки на час смерті матері [PERSON] він проживав разом з нею, а тому є таким, що прийняв спадщину в сенсі ст. 1268 ЦК України. Разом з тим, факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом з покійною [PERSON] ставиться судом під сумнів, оскільки в довідках [PERSON] сільської ради від № 1267 від 29.09.2014 та № 223 від 02.03.2015 року містяться суперечливі факти, а саме в першій довідці вказано, що на час смерті [PERSON] спадкоємців, які були зареєстровані до дня смерті покійного немає, а в іншій довідці вказано, що разом з покійною проживали відповідач [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] Згідно паспорту громадянина України [PERSON] серії АТ № 053822 виданого Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області від 01.10.2013 року встановлено, що 01.10.2013 року він був знятий з реєстрації місця проживання Ленінським РВ м. Вінниці. Тобто, на час смерті [PERSON] відповідач [PERSON] можливо проживав у м. Вінниця. Суду не надано беззаперечних доказів факту проживання відповідача [PERSON] з покійною матірю. За таких підстав суд не може прийняти категорично той факт, що відповідач [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] проживав спільно з нею, та є таким, що прийняв спадщину. Заперечення відповідача [PERSON] та його представника щодо того, що у даному питанні відсутній спір і таке питання необхідно вирішувати в нотаріальному порядку не приймається судом до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності спору між сторонами, що виражається у предявлені зустрічного позову одним із відповідачів та повним невизнанням позову відповідачами та іншими матеріалами справи. Окрім цього, оглянувши матеріали спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] судом встановлено, що при вирішенні питання видачі свідоцтва на спадщину позивачу [PERSON] нотаріусом вживались заходи щодо добровільного (позасудового) вирішення даного питання. Нотаріусом повідомленно відповідачів [PERSON] та [PERSON] про необхідність з'явлення до нотаріальної контори для вирішення питання про прийняття спадщини. Відповідачі не скористались своїм правом та не надали документів про прийняття чи не прийняття спадщини, що вони особисто підтвердили в ході судового слухання справи. А тому в даному випадку, суд вбачає спір між сторонами та вважає за можливе розглянути його в цивільному судочинстві. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно - в частині земельної ділянки (пай) підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги до майна покійної [PERSON], ним вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо подання заяви про отримання спадщини та він має право на цю частину спадкового майна. Разом з тим відповідачі не надали суду доказів щодо беззаперечного права на отримання спадкового майна, а відповідач [PERSON] скориставшись своїм правом, відмовився від позовних вимог на частину спадкового майна. Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання права власності на 1\\3 житлового будинку розташованого в с. Чернятка по вул. Незалежності, 22 за позивачем [PERSON], суд виходить з того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини в цій частині та звернувся до нотаріальної контори лише про отримання частини спадкового майна - земельної ділянки (паю).

Outcome: partial