Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить визнати припиненими трудові відносини між ним та ПП «Довбиська здоба», у звязку з його звільненням за згодою сторін. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 6 березня 2009 року його було призначено на посаду директора Приватного підприємства «Довбиська здоба». 05 травня 2010 року його звільнено із займаної посади в порядку, передбаченому ст.36 п.1 КЗпП України, у звязку з чим було видано трудову книжку та проведено розрахунки. Після звільнення із посади директора ПП «Довбиська здоба» в період із 08.07.2010 по 25.07.2010 позивач перебував на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості. 26.07.2010 позивач був прийнятий на посаду головного бухгалтера ДП «МОДІТАЛ», де працює і зараз. При цьому позивач вказує, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, він продовжує залишатися директором ПП «Довбиська здоба». Позивач стверджує, що єдиний власник ПП «Довбиська здоба» - [PERSON] з моменту його звільнення з посади директора не вчинив жодних дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо його звільнення з посади директора. 4 квітня 2017 року позивачем було направлено ПП «Довбиська здоба» та його власнику [PERSON] листи про виключення позивача як керівника ПП «Довбиська здоба» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Станом на день звернення до суду, жодних відповідей від ПП «Довбиська здоба» та його власника [PERSON] позивач не отримав. Позивач посилається на те, що не внесення відповідачами відповідних змін про звільнення його із посади директора до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідачі не визнають припинення трудових відносин із ним та продовжують вважати його керівником ПП «Довбиська здоба». У судове засідання позивач не зявився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких підстав судом, відповідно до положень\~ст.280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 15 грудня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 3 жовтня 2017 року, яким зокрема\~Цивільний процесуальний кодекс\~викладений в новій редакції. Відповідно до п.9 розділу\~ХІІ\~Перехідних положень ЦПК України\~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 6 березня 2009 року [PERSON] призначено на посаду директора Приватного підприємства «Довбиська здоба». 5 травня 2010 року його було звільнено із займаної посади в порядку, передбаченому ст.36 п.1 КЗпП України, у звязку з чим йому видано трудову книжку та проведено з ним розрахунки (а. с. 5-16). Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивач продовжує залишатися директором ПП «Довбиська здоба» (а. с. 20-25). Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004 від 16.10.2007, № 8-рп/2007 від 29.01.2008, № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст.43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Не внесення відповідачем відповідних змін про звільнення із посади директора [PERSON] до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин із позивачем і продовжує вважати його керівником ПП «Довбиська здоба». Таким чином, існує порушення прав позивача щодо вільного вибору праці, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно\~статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved