Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відповідно до вимог ст. ст. 164,165 СК України просить: позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року, від якої має сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення і виконавчого листа ДВС було відкрито виконавче провадження та позивач сплачує аліменти до теперішнього часу шляхом переводу суми аліментів адміністрацією підприємства, де він працює на адресу відповідача. Заборгованості по сплаті аліментів не має. Однак, 11.10.2017 року у зв`язку із неналежним утриманням сина його матір`ю, відповідачем по справі, [PERSON], службою по справам дітей Білгород-Дністровської міської ради дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батька дитини, і на даний час, позивач зазначає, що дитина проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні. Він повністю забезпечує дитину усім неохідним. Відповідачка не приймає жодної участі в утриманні та вихованні дитини, не створила належні умови для проживання дитини. У приватному будинку, де проживала дитина відімкнене електропостачання, приміщення потребує капітального ремонту, стелля напівобвалена, стіни обідрані, підлога місцями зірвана, старі поламані меблі, по підлозі розкиданий одяг та сміття. Згідно висновку комісії, яка прибула на місце за телефонним повідомленням про знаходження малолітнього [PERSON] на підвіконні одного, без нагляду дорослих зазначено, в приміщенні, де знаходилась дитина було дуже брудно, холодно, дитина напівроздягнена та брудна, сама в будинку. Поліцією було складено відповідний протокол. За час проживання дитини разом з батьком, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тривалий час не приймає участі у його утриманні та вихованні, оскільки не працює та не має жодного доходу, тобто утриманням сина не займалася та не займається, станом здоров`я та його розвитком не цікавиться. За місцем проживання характеризується негативно. З вказаних вище підстав позивач і звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Представник органу опіки та та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судовому засіданні просила розглядати справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Зі згоди позивача, про що свідчить його клопотання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що 14.02.2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /л.с.7/ Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] /л.с.8/. 31.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення, згідно якого задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця: м.\~Білгород-Дністровський,\~Одеської області, що проживає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку/л.с.9/ Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 19.05.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено.Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області, на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO].Стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави /л.с.10/. Позивач у своєму позові зазначає, що заборгованості по сплаті аліментів не має, завжди своєчасно перераховував аліменти з половини свого заробітку на утримання дитини та дружини. В той час, як матір дитини витрачала вказані кошти здебільшого лише на себе, за дитиною не доглядає. 10.11.2017 року директору МЦСССДМ у телефонному режимі було повідомлено, що малолітній [PERSON] сидить на підвіконні, один без нагляду дорослих Здійснено екстрений виїзд за адресою проживання. Так, згідно акту обстеження умов проживання від 11.10.2017 року було проведено обстеження умов проживання [PERSON]. Умови проживання: приватний будинок, у якому відімкнено електропостачання. Приміщення потребує капітального ремонту. Стеля напівобвалена, стіни обідрані, підлога місцями зірвана. Водопостачання централізоване, опалення пічне. В будинку старі поламані меблі, на підлозі розкиданий одяг та сміття, на підлозі стоїть миска з сечею. Не створені умови для проживання дитини. Дитина напівроздягнена та брудна, сама в будинку в одязі, промоченому мочею. Поліцією було складено протокол /л.с.11/. Згідно заяви [PERSON], яка є сестрою відповідачки, вона вказує на те, що [PERSON] неорганізована та безвідповідальна, схильна до жебрацтва. Проводить час в кругу осіб, схильних до вживання алкогольних напоїв. До своєї дитини [PERSON] відноситься дуже погано. Отримуючи аліменти від батька дитини, здебільшого витрачає їх на себе. За дитиною не доглядає, залишає його самого вдома, при чому будинок не обігрівається, світла у ньому немає, тримає дитину у повній антисанітарії,голодного та брудного. Більш того, у неї є ще дві доньки під попереднього шлюбу, по відношенню до яких вона позбавлена батьківських прав. /л.с.13-14/. Тож, позивач зазначає, що службою по справам дітей Білгород-Дністровської міської ради дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батька дитини. У відповідності до довідки № 28 від 02.11.2017 року, складеної КП «ЖЕО №1», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Син [PERSON], 2015 року народження мешкає біля батька та знаходиться на його утриманні, згідно акту підтвердження сусідів /л.с.12/. Згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування № 32/1203 від 22.05.2018 року, доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. /л.с.57-58/ У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками у відношенні до малолітнього [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свого сина, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved