Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Крім нього, у будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у вказаному житловому будинку зареєстрований з 28.08.2015 р., однак з 29.08.2015 р. за місцем реєстрації не проживає, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Таким чином, [PERSON] втратив право на житло та своєю реєстрацією чинить перешкоду у здійсненні його (позивача) права користування і розпорядження майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. При цьому додав, щовідповідач не був членом його сім'ї та жодного дня в його квартирі не проживав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив той факт, що [PERSON] з серпня 2015 р. в будинку [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] не проживає, хоча і значиться зареєстрованим. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9-11). З 28.08.2015 р. відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вищевказаному будинку (а.с.12-16). З 29 серпня 2015 р. відповідач в будинку [ADDRESS], не проживає без поважної причини (а.с.3-4). З довідки № 708 від 27.12.2016 р., виданої Миколаївською сільської радою, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідач через свою відсутність чинить перешкоду у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше шести місяців , а тому вважається таким, що втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власникаом його прав власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved