Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька - [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, на момент відкриття спадщини проживав разом з батьком, а тому звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на землю, який був втрачений. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (діє відповідно до нотаріально засвідченої довіреності від 11 лютого 2016 року, строком дії 6 місяців) позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки позивач внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості оформити спадщину померлого батька. Представник відповідача - Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/103 від 14 березня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 травня 2011 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №28 від 26 травня 2011 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], як між сином та батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 13 березня 1965 року Загнітківською сільською радою Кодимського району, в якому батьком позивача вказано [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 1.64 га., яка розташована в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області та належить йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 06 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Належність померлому [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується і довідкою відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №69/86-16 від 26 лютого 2016 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, тому відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України його спадкоємцем за законом першої черги є його син [PERSON] - позивач у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). З довідки Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області №1922 від 22 жовтня 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] на день смерті останнього постійно проживали разом в одному помешканні - в [ADDRESS]. Таким чином, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого батька. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, які втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №7 від 13 лютого 2016 року (відмова нотаріуса №139/02-14 від 03 березня 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого батька, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved