Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала в с.Мохнач, Чорнобаївського району, Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,52 га., вартістю 157934,63 грн., що знаходиться в адмінмежах Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05 серпня 2002 року виготовленого на підставі рішення Мохнацької сільської ради від 31 липня 2002 року № 3-8. Він прийняв спадщину своєї матері, оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець при житті не отримала правовстановлюючого документу на землю - державного акта. Мотивуючи тим, що порушуються його права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в с. Мохнач, Чорнобаївського району, Черкаської області (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,52 га., вартістю 157934,63 грн., що знаходиться в адмінмежах Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05 серпня 2002 року виготовленого на підставі рішення Мохнацької сільської ради від 31 липня 2002 року № 3-8 (а.с.6, 28). Спадщину [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON], оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном своєї дружини, шляхом отримання у власність її речей домашнього вжитку протягом 6-ти місяців з дня її смерті (а.с.29). 20 червня 2003 року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.30). Спадщину [PERSON] прийняв його син - позивач по справі [PERSON], оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном свого батька, шляхом отримання у власність його речей домашнього вжитку протягом 6-ти місяців з дня його смерті (а.с.7). Позивач [PERSON] не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець при житті не встиг переоформити на своє ім'я спадщину своєї дружини та не отримав правовстановлюючого документу на землю - державного акта. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, копією державного акта, довідками сільської ради про постійне місце проживання померлих та про склад їхньої сім'ї, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори про те, що після смерті [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини не поступали. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено спадкоємців першої черги за законом, до яких відносяться діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved