Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. В позовній заяві позивач вказав, що 27 червня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір доручення, за яким [PERSON] зобов`язався здійснити для [PERSON] купівлю агрохімії для захисту рослин. [PERSON] передав [PERSON] 35\~000 гривень, про що вони склали розписку, згідно якої [PERSON] до 01 серпня 2018 року зобов`язався придбати агрохімію для захисту рослин або у визначений строк повернути кошти. По закінченні строків зобов`язання [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернення коштів. Однак, [PERSON] свої зобов`язання не виконав та на сьогоднішній день кошти не повернув. У зв`язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] в його користь борг в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, інфляційні нарахування в сумі 8\~075 (вісім тисяч сімдесят п`ять) гривень 99 копійок, 3% річних в сумі 3\~101 (три тисячі сто одна) гривня 10 копійок та судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями про отримання повістки. Відзиву на позов, у встановлений судом строк не надав, про причини неявки суду не повідомив. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~ \~ \~ \~27 червня 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] 35\~000 гривень для купівлі агрохімії для захисту рослин та зобов`язався до 01 серпня 2018 року виконати зобов`язання або повернути кошти. Про даний факт [PERSON] написав розписку. \~ \~ \~ \~Однак, [PERSON] свої зобов`язання по сьогоднішній день не виконав та кошти [PERSON] не повернув. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ч.1 ст.1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14). \~ \~ \~ \~В постанові № 369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи,суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Відповідно до п.2 роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 29.12.1976 р. №11, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішував справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. \~ \~ \~ \~Оскільки, відповідач свої зобов`язання по поверненню боргу не виконав, то заборгованість у розмірі 35\~000 гривень підлягає стягненню в користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, інфляційні нарахування за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача, сплачений ним, згідно квитанції АТ «Державний ощадний банк України», номер посилання 121184968656 від 30.07.2021, судовий збір у розмірі 908 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved