Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.07.2014 року Виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 97. Вказує, що з 07.07.2014 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з відповідачем, спору щодо місця її проживання не існує. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки в нього з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Втрачено почуття любові та поваги один до одного, а також фізичні і духовні зв`язки. Шлюбні відносини між ними припинено з грудня 2019 року, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб існує формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, а подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам з відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути в його та позивача відсутність, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовільнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 52). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, заперечень не надавала. У відповідності до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 28 квітня 2020 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 97 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 квітня 2020 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.10). Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя [PERSON] , оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, він не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved