Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої борг в сумі 64000 гривень, судовий збір в розмірі 640 гривень. Свої вимоги мотивую тим, що відповідачка [PERSON] 11 вересня 2013 року під розписку взяла у нього грошові кошти в розмірі 64000 гривень, які зобов'язалась повернути до 11 жовтня 2013 року. Однак до теперішнього часу відповідачка кошти не повернула. На неодноразові прохання позивача сплатити борг в добровільному порядку відповідачка не реагувала. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. В судове засідання позивач та його представник не з'явились. В матеріалах справи є заява представника позивача, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за їх відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 55). Відповідачка та її представник до судового засідання не з'явились. Причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Представник відповідачки за дорученням надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що 17 квітня 2012 року відповідачка [PERSON] була прийнята на роботу в якості секретаря або особи по прийому документів [PERSON] на приватне підприємство «Експертна оцінка майна». В її функціональні обов'язки входило прийняття документів про право власності на нерухоме майно чи земельні ділянки, а також отримувати плату послуг оцінювача. За виконання вказаних робіт [PERSON] отримувала заробітну плату в сумі від 2000 (двох тисяч) до 3000 (трьох тисяч) гривень, яку їй сплачував сам [PERSON], з її слів. 11 вересня 2013 року [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що ніби-то з її провини за останні три місяці виникла недостача в сумі 64000 гривень. Яким чином виникла недостача [PERSON] [PERSON] не пояснював, а тільки змусив написати йому боргову розписку, про те, що ніби-то [PERSON] отримала у нього гроші в розмірі 64000 гривень. Під психологічним тиском [PERSON] змушена була написати цю розписку. Однак насправді грошей вона не отримувала та не має обов'язку повертати їх. На підставі викладеного вище, представник позивачки просив у задоволенні позову відмовити (а.с.32-33). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підтвердження своїх вимог позивач [PERSON] послався на розписку про надання у борг безпроцентної позики від 11 вересня 2013 року на суму 64000 гривень, що підписана відповідачкою [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кінцевим терміном повернення до 11 жовтня 2013 року (а.с.8). Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідачка та її представник не надали суду доказів, які б підтверджували обставини, на які вони посилались в запереченні на позовну заяву. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача загальної суми заборгованості в розмірі 64000 гривень 00 копійок. Згідно оригіналу квітанції №0199 від 04 грудня 2013 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позовні вимоги задоволено повністю з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути судові витрати в розмірі 640 гривень на користь позивача [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved