Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. З відповідачем перебуває в шлюбі з 20.01.2005 року, шлюб зареєстрований Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини припинено з серпня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сімя розпалась і відновлена бути не може. В судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за його позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач надала до суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, строк для примирення просила не надавати. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 01, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Сергієнко», відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 365130 від 12.05.2017 року (копія виданого повторно свідоцтва про шлюб, а. с. 6). Сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ №015640 від 07.04.2005 року (копія свідоцтва про народження, а.с.7). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, відповідач просив не надавати строк для примирення, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved