Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь 6\~890 доларів США, отриманих відповідачем за договором позики, оформленим розпискою від 27.07.2015 року, й заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач позичив у нього, згідно розписки, 7\~180 доларів США під умову повернення до 31.12.2015 року, однак кошти повернув частково лише 290 доларів США, решти грошей не повернув, уникає зустрічей з позивачем. В прохальній частині позову позивач просить суд стягнути кошти в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату звернення до суду, а саме 178\~593 гривень. Позивач направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за власної відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить вимогу задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, а тому, суд вважає за можливе позов розглядати в порядку ст.. 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справ, суд встановив наступні обставини. 27.07.2015 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 7180 доларів США під зобовязання повернення грошей до 31.12.2015 року, що стверджується письмовою розпискою з власноручним підписом [PERSON], оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника. (ч.1 ст.1047 ЦК України). Таким чином суд приходить до переконання, що, відповідно до ст. 1046 ЦК України, сторони спору уклали договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі. В позові позивач зазначає, що відповідач виконав умови домовленості лише частково повернув 290 доларів США, решти грошей не повернув, уникає зустрічей з позивачем. Належними та допустимими доказами відповідач суду не спростував доводи позивача, не довів виконання зобовязання з вчасного повернення коштів, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. У п.14 Постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного суду України зазначає, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Позивач в прохальній частині позову просить суд стягнути кошти в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату звернення до суду, а саме 178\~593 гривень

Outcome: approved