Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №989. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.06.2014 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Через несумісність характерів виникали сварки. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже протягом 1 року та 6 місяців вони фактично не проживають разом. Подальше спільне життя подружжям і збереження шлюбу є неможливим. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 10.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, 08.10.2021 від нього надійшло клопотання, у якому він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзив на позовну заяву не подала, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 червня 2014 року, зареєстрували такий у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №989. В сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Outcome: approved