Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], постійно проживаючи разом з чоловіком в одному житловому будинку. 26.01.2006 року [PERSON] отримала у Самбірській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно даного свідоцтва остання успадкувала земельні ділянки площею 0,6823 га, розташовані на території с. Вощанці Самбірського району, які належали [PERSON], однак Державного акту на ці земельні ділянки вона не отримала. 14.09.2009 року [PERSON] звернулася з заявою до управління Держкомзему у Самбірському районі про виготовлення технічної документації із землеустрою для видачі Державного акту на земельні ділянки. [INFO] року в с. Вощанці Самбірського району Львівської області його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме на: - земельні ділянки площею 0,6823 га, призначені для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території с. Вощанці Самбірського району Львівської області, успадковані нею після смерті чоловіка [PERSON]; - земельні ділянки площею 0,30 га призначені для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області, надані їй згідно рішення Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 15.04.2009 року. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй на праві власності майно заповіла йому. Будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом він звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус прийняв заяву та одночасно роз'яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки є те, що [PERSON] не отримала державного акту на право приватної власності на землю після смерті чоловіка [PERSON] та правовстановлюючого документу на земельні ділянки, передані їй для особистого селянського господарства. А тому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вищезгадані земельні ділянки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Пояснила, що у зв'язку зі смертю [PERSON] позивач позбавлений можливості виготовити Державні акти на вищезгадані земельні ділянки та оформити спадщину після її смерті. Представник відповідача Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Вощанцівською сільською радою Самбірського району Львівської області 28.06.2004 року Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], отримавши 26.01.2006 року у Самбірській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно даного свідоцтва остання успадкувала земельні ділянки площею 0,6823 га, розташовані на території с. Вощанці Самбірського району, які належали [PERSON], однак Державного акту на ці земельні ділянки вона не отримала. 14.09.2009 року [PERSON] звернулася з заявою до управління Держкомзему у Самбірському районі про виготовлення технічної документації із землеустрою для видачі Державного акту на земельні ділянки. [INFO] року в с. Вощанці Самбірського району Львівської області [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області 08.05.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме на: - земельні ділянки площею 0,6823 га, призначені для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території с. Вощанці Самбірського району Львівської області, успадковані нею після смерті чоловіка [PERSON]; - земельні ділянки площею 0,30 га призначені для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Вощанцівської сільської ради Самбірського району Львівської області. При житті, 21.12.2012 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй на праві власності майно заповіла своєму сину [PERSON] - позивачу по справі. Будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом він звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус прийняв заяву та одночасно роз'яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки є те, що [PERSON] не отримала державного акту на право приватної власності на землю після смерті чоловіка [PERSON] та правовстановлюючого документу на земельні ділянки, передані їй для особистого селянського господарства. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття незалежно від часу її прийняття. У відповідності до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Беручи до уваги, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживав з нею, заяви про відмову від спадщини в нотаріальну контору не подавав, відтак вважається таким, що прийняв спадщину, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved