Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено два договори: 1. Договір на виготовлення та монтаж сходів від 19.02.2013року. 2. Договір на виготовлення та монтаж дубових фільончастих дверей від 20.04.2013року. На виконання вказаних договорів Відповідачем було складено кошторис від 19.02.2013року на виготовлення сходів на загальну суму 42375грн. та кошторис від 20.04.2013року на виготовлення дверей на загальну суму 74960грн. Відповідачем від позивача було отримано ряд грошових сум у якості передоплати робіт за договором: 1. 20000грн. що підтверджується розпискою на звороті кошторису на виготовлення сходів від 19.02.2013року; 2. 40000грн. що підтверджується розпискою на звороті кошторису на виготовлення дверей від 20.04.2013року. 3. Загальна сума коштів, отриманих відповідачем у якості як передплата, та і остаточного розрахунку за договорами, становить 115500грн.00коп. Факт отримання зазначених грошових коштів підтверджується нотаріальною заявою відповідача від 05.06.2013року про отримання 20.04.2013року від позивача грошових коштів у сумі 115500грн. 4. Умови договорів свідчать про те, що роботи мали бути виконані протягом не більш 45 календарних днів. Відповідач встановив строк виконання замовлень. Після закінченні зазначеного строку Відповідач замовлення позивача не виконав, суми передоплати не повернув та взагалі припинив будь яке спілкування зі мною. До теперішнього часу, Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань по виготовленню, доставці та установці сходів та дверей та від повернення отриманих у розмірі 115 500грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з Відповідача заборгованість у повному обсязі. Також звернувся до суду з клопотанням , що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Вислухавши представника позивача та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд зазначає, що відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільні інтереси. Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права ,свободи та інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦПК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав -це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначається в ст. 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Як правило , власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві відповідно до вимог ст.ст. 3,11,31 ЦПК України, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов'язком суду ( стаття 4 ЦПК України ). В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено два договори: 1. Договір на виготовлення та монтаж сходів від 19.02.2013року. 2. Договір на виготовлення та монтаж дубових фільончастих дверей від 20.04.2013року. На виконання вказаних договорів Відповідачем було складено кошторис від 19.02.2013року на виготовлення сходів на загальну суму 42375грн. та кошторис від 20.04.2013року на виготовлення дверей на загальну суму 74960грн. Відповідачем від позивача було отримано ряд грошових сум у якості передоплати робіт за договором: 1. 20000грн. що підтверджується розпискою на звороті кошторису на виготовлення сходів від 19.02.2013року; 2. 40000грн. що підтверджується розпискою на звороті кошторису на виготовлення дверей від 20.04.2013року. 3. Загальна сума коштів, отриманих відповідачем у якості як передплата, та і остаточного розрахунку за договорами, становить 115500грн.00коп. Факт отримання зазначених грошових коштів підтверджується нотаріальною заявою відповідача від 05.06.2013року про отримання 20.04.2013року від позивача грошових коштів у сумі 115500грн. 4. Умови договорів свідчать про те, що роботи мали бути виконані протягом не більш 45 календарних днів. Відповідач встановив строк виконання замовлень. Після закінчення зазначеного строку Відповідач замовлення позивача не виконав, суми передоплати не повернув та взагалі припинив будь яке спілкування зі мною. До теперішнього часу, Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань по виготовленню, доставці та установці сходів та дверей та від повернення отриманих коштів у розмірі 115 500грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:1) пропорційного зменшення ціни; 2)безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Згідно зі ст..837 ЦК України за договором підряду одна сторона зобов*язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов*язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку , переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов*язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов*язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно зі ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов*язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені ним строки. За ст..629ЦК України договір є обов*язковим для виконання сторонами. Відповідач не підтвердив виконання договорів підряду або ж поважність причин їх невиконання. До виконання робіт за договорами підряду взагалі не приступив. Відповідно до ст..849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має вправо відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно зі ст..610ЦК України порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання. За ст..612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст..651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим ти таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved