Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 10.12.2020 з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 01.09.2006 Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №581. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачкою 01.09.2006 уклали шлюб, який зареєстровано Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №581, проте на даний час шлюб себе вичерпав. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідачка почала виносити з дому гроші та золото, без відома позивача взяла у банковій установі кредит, пояснюючи це тим, що вкладає коштовності в бізнес та скоро почне отримувати дохід. Зараз сторони проживають окремо, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Оскільки спроби примирення не принесли жодних позитивних результатів, позивач вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. 25.05.2021 за клопотанням відповідачки сторонам надано час для примирення тривалістю у три місяці. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Суду пояснив, що за час, наданий судом для примирення, ситуація в сім`ї не змінилася. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечує, вважає, що сім`ю зберегти можливо. Суду пояснила, що з позивачем бувають суперечки через брак коштів та вважає, що це не може бути підставою для розірвання шлюбу. Зазначає, що він не звертає уваги на неї, як на жінку, теплих тісних стосунків у них немає. Він приділяє мало часу дитині, не переймається її домашніми завданням, не допомагає у навчанні, не гуляє з нею на вулиці. Проте вважає, що він добрий батько, тому просить зберегти сім`ю. Також зазначає, що у період наданий для примирення, вони не жили разом, оскільки чоловік з`їхав від сім`ї до свого брата і жив все літо там, а вона одна їздила у відпустку з донькою. Позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, надавши доказам оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 01.09.2006 укладено шлюб, який зареєстрованийСаксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №581 (а.с. 7). У сторін [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та життєві цінності.Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Спору про визначення місця проживання дітей та поділу майна немає. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 01.09.2006 Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №581, - розірвати.Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved