Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, шляхом визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 20.08.2015 року, від якого вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 березня 2017 року по справі № 521/2599/17, шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю. Як вказує позивач, відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє йому бачитись з донькою, щоразу придумуючи для цього нові причини. Створення перешкод позивачу у спілкуванні із донькою порушує його права та суперечить інтересам дитини, а тому останній звернувся до суду за захистом своїх прав, та просив суд, уточнивши позовні вимоги, усунути перешкоди з боку матері дитини, [PERSON] , у спілкуванні з донькою, шляхом визначення наступного способу участі батька, [PERSON] , у вихованні доньки, [PERSON] , [INFO] : систематичних побачень щопонеділка, щосереди з 17:00 год. по 19:00 год, та щосуботи з 10:00 год. по 17:00 год., без присутності матері дитини. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася, надала до канцелярії суду заяву про визнання уточнених позовних вимог, у задоволенні вимог щодо стягнення судового збору просила відмовити, справу розглядати за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, про неможливість прибути в судове засідання, у вирішенні питань (заяв, клопотань) учасників справи, зазначила, що покладається на розсуд суду.(а.с. 48) Також, Органом опіки та піклування було надано висновок, від 03.06.2019 року, за № 770/01-11. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, від 08.12.2015 року, актовий запис №12423.(а.с. 9) Дитина проживає з матір`ю і вказаний факт сторонами не оспорювався. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства», враховує особу батька та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дитини, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Згідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до Висновку, від 03.06.2019 року, № 770/01-11, Орган опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради вважає можливим визначити спосіб участі батька з дитиною. (а.с. 11) Суд приймає визнання уточненого позову відповідачем та задовольняє вимоги позивача. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням позицій сторін, інтересів малолітньої дитини, характеризуючих даних на дитину, ставлення позивача та відповідача до дитини та до її інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved