Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на майно, а саме, просить визнати за ним право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 73,8кв.м., житловою площею 39кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником приміщення - творчої майстерні за адресою [ADDRESS]. З моменту купівлі було здійснено пристосування приміщень творчої майстерні під трьохкімнатну квартиру. Дане перепланування здійснено у відповідності до ДБН, санітарних та пожежних норм, внаслідок чого загальна площа приміщення не змінилась. Просить його вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду письмове клопотання про підтримання позовних вимог, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 30.01.2014року [PERSON] купив у [PERSON] ціле нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 73,8 кв.м. Комунальним підприємством «Місто» Тернопільської міської ради виготовлено проект відповідності до ДБН, санітарно-гігієнічним та пожежним нормам творчої майстерні і пристосування її під житлову квартиру за адресою [ADDRESS] у м.Тернополі, висновком якого визначено, що конструкція приміщень творчої майстерні, а також будинку в цілому, відповідають нормативним документам згідно вимог ДБН і діючим нормативним документам по їх несучій здатності та придатні до подальшої експлуатації. Комунальним підприємством «Місто» Тернопільської міської ради надано технічний висновок про відповідність архітектурно - планувальним та санітарним нормам і стану конструкцій реконструйованої творчої майстерні під квартиру [ADDRESS], відповідно до якого реконструкція творчої майстерні не спричиняє негативного впливу на несучу здатність конструкцій згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», реконструйована творча майстерня під житлову квартиру придатна до подальшої експлуатації і відповідає будівельним та санітарним нормам. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За нормами ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до вимог ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прававласності не встановлена судом. Згідно із вимогами ст.392 Цивільного кодексу України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За нормами статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на те, що позивач погодив здійснене пристосування приміщень творчої майстерні під трьохкімнатну квартиру, проведеним пристосуванням не порушено цілісних конструкцій квартири та будинку у цілому, не допущено порушень санітарних та пожежних норм, а також прав інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 73,8кв.м., житловою площею 39кв.м. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме 1348,80 грн. судового збору.

Outcome: approved