Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його рідного батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач зазначає, що він зі своєю матір`ю [PERSON] проживали окремо від його батька [PERSON] , оскільки шлюб між матір`ю та батьком було розірвано в 2006 року. Його батько [PERSON] зловживав спиртними напоями. Позивач спілкувався з батьком, але не часто. В останній раз позивач спілкувався з батьком перед його смертю, приблизно 10.08.2019 року . Вони посварилися, оскілки батько знову просив грошей на придбання алкоголю. Крім того позивач зазначав, що з вересня 2019 року почала хворіти його мати і він дуже переживав з цього приводу і був постійно занятий здоров`ям матері, та доглядом за нею та за своєю літньою бабусею. Про смерть батька позивач дізнався 20.02.2020 року з листа нотаріуса. Відповідач [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] , не повідомив позивача про смерть батька. Позивач вказує що пропуск строку на прийняття спадщини всього в 3 (три) дні є дуже незначним, та те що він дізнався про смерть батька тільки [INFO] об`єктивно є поважною причиною, і тому в даному випадку, також в сукупності з іншими обставинами, є підстави для надання та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його рідного батька [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду відповідні докази та судову практику Верховного Суду по аналогічним справампро визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. 09.06.2020 року позивачем [PERSON] подано заяву про виклик свідків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, викликано в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. 05.08.2020 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Головіновим Б.В. подано заяву про долучення судової практики до матеріалів справи. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Головінов Б.В. позов повністю підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову [PERSON] Представник третьої особи, Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що рідним батьком позивача [PERSON] є [PERSON] . Судом також встановлено, що [INFO] батько позивача [PERSON] помер у віці 54 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті батька позивача [PERSON] залишилась спадщина, а саме 1/4 частка квартири [ADDRESS] . В спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який є рідним братом померлого спадкодавця, але відповідач фактично проживає за іншою адресою. Первісно ця квартира була приватизована чотирма членами родини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та батьком позивача [PERSON] , тобто бабусею позивача та трьома її синами. Після смерті [PERSON] бабуся позивача [PERSON] успадкувала 1/4 частку в спірній квартирі і загальна її частка стала дорівнювати 1/2. Після смерті [PERSON] належну їй частку успадкував відповідач [PERSON] . Право власності відповідача на 1 \\2 частину та 1\\4 квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.01.1999року та в Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №205620918 від 30.03.2020року. Позивач зі своєю матір`ю [PERSON] проживали окремо від [PERSON] , оскільки шлюб між матір`ю та батьком позивача було розірвано в 2006 року. Доводи позивача про те, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, спілкування між ним та сином через це було край обмежено, в судовому засіданні були визнані відповідачем. В свою чергу відповідач [PERSON] не спілкувався з позивачем, не був обізнаний про місце проживання його та колишньої дружини [PERSON] - матері позивача. За таких обставин відповідач, який прийняв на себе організацію та витрати по похованню [PERSON] не повідомив позивача про смерть батька. Відповідач визнає, що про місцезнаходження позивача він дізнався після звернення до нотаріальної контори, а тому за спливом строків подання заяви про прийняття спадщини позивач дізнався про смерть батька 20.02.2020 року з листа нотаріуса. Матеріали справи свідчать, що 20.02.2020 року позивачу надійшов лист Четвертої Харківської міської нотаріальної контори № 695/02-14, яким його було повідомлено про смерть батька, заведення спадкової справа № 176/2020 по зверненню спадкоємця - відповідача та про можливість отримання постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. 21.02.2020 року позивач особисто з`явився до Четвертої Харківської міської нотаріальної контори та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після свого померлого батька [PERSON] . В зв`язку із зверненням до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесено постанову. Також у позивача відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1999року, оригінал якого знаходиться у відповідача. В позасудовому порядку відповідач відмовився надати нотаріусу письмову згоду, щоб позивач прийняв спадщину, як зазначено в ч.2 ст.1272 ЦК України. Крім вказаних обставин судовим розглядом було встановлено, що позивач проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] , 1944 року народження, яка є людиною похилого віку, потребує сторонньої допомоги, а також разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка страждає низкою захворювань, після смерті [PERSON] та протягом строку для прийняття спадщини перебувала декілька разів на лікуванні в умовах стаціонару, визнана інвалідом 3-ї групи. Медичні дані про стан її здоров`я свідчать, що останній встановлено діагноз: Есенціальна хорея з раннім початком з вираженим гіперкінетичним, дискоординаторним синдромом, верхнім правобічним моно парезом, елементами дизартрії, порушенням продуктивності когнітивних функцій. Таким чином доводи позивача, що в період часу після смерті [PERSON] та протягом строку для прийняття його спадщини він спроб спілкування із батьком не вчиняв, тому що постійно приділяв уваги під час хвороби матері, допомагав літній бабусі, а тому не був обізнаний про смерть батька, знайшли своє підтвердження в суді. В той же час, майже відразу, як позивач дізнався про смерть батька ( [INFO] з листа Державного нотаріуса Четвертої Харківської міської нотаріальної контори Козєєвої С.М. № 695/02-14 ), він наступного дня, 21.02.2020 року звернувся до нотаріальної контори та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про спадщину. Тобто встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини та на не тривалий строк, оскільки останній день спливу вказаного строку - 17.02.2020 року. Згідно паспорту, наданого позивачем, він, [PERSON] , є громадянином України. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] , його рідним батьком є [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 54 роки у місті Харкові. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1999р. та Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №205620918 від 30.03.2020р., які надав суду позивач, вбачається, що власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] є померлий батько позивача. З наданого позивачемлиста Державного нотаріуса Четвертої Харківської міської нотаріальної контори Козєєвої С.М. № 695/02-14 від 18.02.2020р. вбачається що позивача було повідомлено про смерть батька та що заведена спадкова справа № 176/2020 по зверненню спадкоємця - відповідача і позивачу запропоновано отримати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Як зазначено в Постанові нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.03.2020р. позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку зі спливом шестимісячного строку. Згідно висновків, які містяться в Постанові Верховного Суду по справі №372/1937/17 від 16.01.2019 (режим доступу в ЄДРСР: 79313794), а також інших постанов Верховного суду, долучених за заявою позивача, незначний пропуск строку є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 ст. 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз.7 п. 24 Постанови). У відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта судових витрат позивача по сплаті судового збору покладається на відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved