Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 15 червня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/4 частина будинковолодіння № 28 по вул. Горішня, що в с.Стрілківці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме 13 травня 2016 року, померлий, на випадок своєї смерті, належне йому майно, заповів йому. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння, яке розташоване в с.Стрілківці по вул.Горішня, 28 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач в поданій до суду заяві, просив справу слухати у його відсутності, при цьому, зазначив, що позов підтримує та просить такий задоволити. Від міського голови Борщівської міської ради [PERSON] до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести у відсутності їх представника, зазначивши, що відповідач позов визнає. Треті особи [PERSON], [PERSON] в поданих заявах просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили що не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, 15 червня 2016 року в с.Стрілківці Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ИД № 208572, виданого 15 червня 2016 року Стрілковецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Стрілківці вул.Горішня, 28 Борщівського району Тернопільської області, земельну ділянку площею 0, 84 га за кадастровим номером 6120887700:01:001:0394 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0, 37 га за кадастровим номером 6120887700:01:001:0394 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошові вклади що зберігаються в Борщівському Ощадбанку та все своє майно, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 13.05.2016 року, посвідченого секретарем Стрілковецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 35. Після смерті [PERSON], позивач прийняв спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлого за Р №185/2016. Крім того, 26.01.2017 року позивач звернувся із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва на 1/4 частину спірного будинковолодіння йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] від 26.01.2017 року за № 17/02-14. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №28 по вул. Горішня в с.Стрілківці Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були його членами, що стверджено копіями особового рахунку №241 з погосподарських книг за 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON], довідкою Стрілковецької сільської ради №61 від 11.01.2017 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Горішня, 28 в с.Стрілківці Борщівського району Тернопілської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлий [PERSON], за життя, не оформив своє право власності на належну частину будинковолодіння. Рішенням Стрілковецької сільської ради 4 ї сесії 22 го скликання від 26.05.1995 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 82 га. З них 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 57 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з копії даного рішення. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, спадкоємцями за законом щодо майна [PERSON] є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], при цьому [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини подавши до приватного нотаріуса відповідну заяву, а [PERSON] із заявою про прийнятя спадщини не звертався, крім того у своїй заяві адресованій суду зазначив що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № 185/2016, відкритої 25.10.2016 року щодо майна померлого 15 червня 2016 року [PERSON], та адресованою суду заявою від 16.03.2017 року. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15.12.2016 року, виготовленого КП Борщівське РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 28 по вул. Горішня в с.Стрілківці Борщівського району становить 287353 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved