Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON]. В позові вказав, що 11 березня 2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради Кодимського району. Він є єдиним спадкоємцем спадщини батька за законом, однак через психологічну травму, викликану смертю батька, відсутність коштів, тривале перебування на заробітках за межами України своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. В судове засідання позивач не прибув. Від його представника [PERSON] (діє відповідно до ордера адвоката серії ОД №157005 та доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги №330 від 18 листопада 2016 року) надійшла заява про задоволення позову. Представник [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Заявлений позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, суд вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно із ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 11 березня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №052138, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області від 13 березня 2006 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, тому відповідно до статті 1261 ЦК України спадкоємцем належного йому спадкового майна за законом першої черги є його син [PERSON] - позивач у справі. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] помер 11 березня 2006 року, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 11 вересня 2006 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлений права прийняти спадщину померлого у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість визначення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через психологічну травму, викликану смертю батька, відсутність необхідних для оформлення спадщини грошових коштів та перебування на заробітках за межами України своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений ним термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved