overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 25 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1102. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У судове засідання позивач подав заяву про ухвалення заочного рішення у справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Судовим розглядом встановлено, що 25 грудня 2010 року між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1102. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного. Примирення та збереження сім'ї є неможливим. Протягом тривалого часу сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON]. [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), зменшити до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що не має змоги сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки має зобов'язання із сплати аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу)на утримання своєї іншої дитини - [PERSON], народженої у шлюбі з [PERSON], а також має на утриманні третю доньку - неповнолітню [PERSON], яка народилась [INFO] у шлюбі з [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, відповідно до поштових повідомлень. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], народженої [INFO] у шлюбі з відповідачем, і за рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області з лютого 2005 року сплачує на користь відповідача аліменти на утримання цієї дитини у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу). З моменту виникнення цього зобов'язання сімейний стан позивача істотно змінився. Так, з 02.06.2007 року по 13.06.2013 року позивач перебував у шлюбі з [PERSON], від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2012 року позивач сплачує аліменти на утримання дитини від цього шлюбу у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу). Крім того, з 09.08.2013 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] і має у ньому третю доньку - [PERSON], щодо якої також має обов'язок по утриманню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стен здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, законом передбачено, що зміна сімейного стану платника аліментів, наявність у нього інших дітей які такі можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів. Враховуючи обставини справи,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь витрати, пов»язані зі сплатою комунальних платежів у розмірі 2063 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він та відповідач є співвласниками квартири, розташованої за адресою: м.Харків, пр-т Орджонікідзе, будинок 3 37 [ADDRESS]. Проте, відповідач не сплачує витрати, пов»язані з надання комунальних послуг по даній квартирі, і він змушений сплачувати їх одноособово. Добровільно відшкодовувати дані витрати відповідач не вважає за необхідне. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] з 2004 року, що підтверджується довідкою, наданою дільницею № 46 КП «Жилкомсервіс» і є співвласниками даного житла по ? частині кожний. Як пояснює позивач, ним за період з 01 січня 2013р. по 01 грудня 2015р. було сплачено грошові кошти за житлово-комунальні послуги по утриманню даної квартири у розмірі 1061 грн. та послуги з опалення квартири - у розмірі 3065 грн., усього 4126 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов»язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України власник зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язання, пов»язані із спільним майном. Таким чином, витрати, пов»язані з утриманням квартири [ADDRESS] підлягають поділу між співвласниками даної квартири в рівних долях, тобто, 4126 грн.: 2 = 2063 грн. Питання щодо судових витрат віршується судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], зобов»язати 3-ю особу зняти відповідача з реєстрації за даною адресою, а також стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 4000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він 29.07.2013р. придбав дану квартиру у відповідача за договором купівлі-продажу. З того часу він мешкає в даній квартирі, а відповідач з цього ж часу перестала мешкати, але зосталась зареєстрованою за цією адресою. Крім того, оскільки він повинен сплачувати комунальні послуги за відповідача, він вважає, що йому заподіяна таким чином матеріальна шкода у розмірі 4000 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та 3-я особа в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Представник 3-ї особи надав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, 29 липня 2013р. він за договором купівлі-продажу придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. З цього часу до сьогоднішнього дня відповідач [PERSON] не мешкає за вказаною адресою. Таким чином, суд вважає за можливе визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою. Що стосується позовних вимог про зобов»язання Орджонікідзевського РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти [PERSON] з реєстрації за зазначеною вище адресою, то в даній частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення користування житловим приміщенням. Частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4000 гривень, то суд вважає за необхідне відмовити у даній частині позовних вимог позивачу, оскільки ці вимоги не були доведені ним у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], терміном у три місяці, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду справа була розглянута за відсутністю сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки є її єдиним сином та йому залишено спадок за заповітом. При зверненні до нотаріусу з приводу прийняття спадщини позивачу було роз'яснено, що оскільки він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тільки 03.02.2016 року, вважається, що ним пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернення з часу відкриття спадщини. У зв'язку з чим, для подання заяви про прийняття спадщини необхідно визначити додатковий строк в судовому порядку. [PERSON] є сином померлої [PERSON], яка після своєї смерті залишила заповіт, відповідно до якого вона заповіла позивачу все належне їй майно. Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав порядок подачі заяви. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатнійдля подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 54. Вимоги позову обґрунтовує тим, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведемо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб розривають вперше. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує (а.с.17); відповідач проти позову не заперечує (а.с.18). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 15 серпня 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що зазначено у свідоцтві про народження (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 03 березня 2014 року Орлівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01; 2) судові витрати з відповідачки не стягувати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 2017 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у них перший. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.18), відповідач проти позову не заперечує (а.с.22). Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03 березня 2014 року, який було зареєстровано Орлівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01 (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 03 листопада 2015 року Гюнівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 03. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з січня 2017 року між ним та відповідачкою припинені сімейно-шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17), відповідач проти позову заперечень не має (а.с.18). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 03 листопада 2015 року, який було зареєстровано Гюнівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved