Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання прав та обовязків забудовника, в обґрунтування якого вказав, що 18 грудня 2012 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Плеханова, буд.19, який належав померлому на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 15.04.1952 року нотаріусом Красноармійської державної контори за реєстровим № 5302. За життя померлий склав на його імя заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області 29.04.1999 року за реєстровим номером 1259, відповідно до якого [PERSON] заповів йому все належне йому майно. Спадкоємці, які мають обовязкову долю в спадщині, відсутні. Відповідно до ст.1268 ЦК України, як єдиний спадкоємець за законом, він прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як на час відкриття спадщини він постійно проживав разом із спадкодавцем, що було встановлено рішенням суду від 11.05.2016 року. Протягом встановленого законодавством строку він не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На його звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори було відмовлено, так як з наданих ним документів вбачається, що будинок не введений у експлуатацію та відсутня державна реєстрація прав власності. Оскільки у померлого [PERSON] не виникло право власності на спадковий житловий будинок, він вважає, що має право в порядку спадкування перевести на себе права, які мав [PERSON], як забудовник житлового будинку. Тому позивач просить суд визнати за ним у спадковому порядку права забудовника на житловий будинок № 19 по вул.Плеханова в м.Мирноград Донецької області, в порядку спадкування. Позивач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON], будучи присутнім у іншому судовому засіданні по цій справі, позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18.12.2012 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с.5). 15.04.1952 року між міськкомгоспом виконкомому Ново-Економічної міської Ради депутатів трудящих та [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: с.Ново-Економічне, вул.Жданова, з числом кімнат дві та кухня, на підставі рішення виконкому міськради від 23.10.1951 року про відвід земельної ділянки для забудови житлового будинку. Даний договір посвідчений державним нотаріусом нотаріальної контори м.Красноармійськ Сталінської області 27.05.1952 року, реєстр.№ 5302 (а.с.7-8). Відповідно до інформації комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 31.05.2016 року відомостей про реєстрацію права власності на домоволодіння № 19 по вулиці Плеханова міста Димитров Донецької області до 01.01.2013 року в БТІ нема. Колишня адреса вищевказаного будинку: м.Ново-Економічне, вул.Жданова, б.17 (а.с.11). Відповідно до копії рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2016 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з серпня 2008 року по день смерті останнього за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Плеханова, б.19 (а.с.10). Згідно за листом завідуючої Димитровської державної нотаріальної контори від 13.06.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: м.Димитров, вул.Плеханова, б.19, після смерті [PERSON], який помер 18.12.2012 року, так як заявником [PERSON] не надано оригіналу правовстановлюючого документа, на підставі якого спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок за вказаною адресою (а.с.12). Згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44770398 від 15.08.2016 року 29.06.2016 року відкрита спадкова справа за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від імені [PERSON], якому 26.07.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Заповіт від імені [PERSON] згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44770414 від 15.08.2016 року посвідчено приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу [PERSON] 29.04.1999 року за реєстр.№ 1259. Відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 29.04.1999 року за реєстровим номером 1259, [PERSON], який мешкав в м.Димитров Донецької області по вул.Плеханова, б.19, все майно, належне йому на день його смерті та на яке він матиме право за законом, заповів позивачу [PERSON] (а.с.6). Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно за ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. За п.1.6 Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України за №7/5 від 07.02.2002 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що померлим на законних підставах було збудовано житловий будинок за адресою: м.Димитров, вул.Плеханова, б.19, але за життя він не ввів його в експлуатацію і не зареєстрував своє право власності. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно за ст.ст.177, 190 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо. За приписами ч.1 ст.178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обовязки як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищеприведене, та те, що інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved