Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12 000 доларів США. Позовні вимоги мотивує тією обставиною, що 07.03.2020 року між сторонами спору було укладено договір позики, оформлений розпискою, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 12 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику у такій самій сумі в строк до 06.06.2020 року суму 5000 доларів США, а решту частинами на першу вимогу. Умови договору відповідач не виконав і гроші не повернув, а тому позивач просить суд захистити цивільне право і стягнути з відповідача суму позики 12 000 доларів США, в порядку ст. 625 ЦК України - 3% річних від простроченої суми в розмірі 7045, 75 гривень та інфляційні втрати в сумі 15000, 54 гривень. В засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просять вимогу задовольнити. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи Суд встановив наступні обставини: 07.03.2020 року між сторонами спору було укладено договір позики, оформлений розпискою, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 12 000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику у такій самій сумі в строк до 06.06.2020 року суму 5000 доларів США, а решту частинами на першу вимогу. На усну вимогу позивача від 06.06.2020 року повернути всю суму позики, відповідач не зреагував. Оригінал розписки судом оглянуто й копію приєднано до справи. Висновки Суду щодо повернення тіла позики Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). За приписами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Змістом розписки від 07.03.2020 року встановлено, що грошові кошти, що є предметом позики, передані позикодавцем та одержані позичальником до складання розписки. З огляду на наведене і правило про те, що умови правочинів узгоджуються сторонами, щоб у наступному тлумачити їх буквально, Суд приходить до переконання, що валютою договору позики грошових коштів, є долар США. Належних, допустимих та достатніх доказів повернення позичених коштів матеріали справи не містять, а тому позов в частині стягнення суми позики підлягає до задоволення. Висновки Суду щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та інфляційних втрат. Згідно за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позивач заявив окрему вимогу до відповідача про стягнення в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Обрахунок суми позивач здійснив у наступний спосіб. Еквівалентом суми позики 12000 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на переддень звернення до суду 16.02.2021 року - 1 долар США становить 27, 9671 гривень, є 335 605, 2 гривень. Кількість днів прострочення складає: 06.06.2020 року (дати вимоги позивача й дати повернення згідно з розпискою) до 16.02.2021 року (переддень звернення до суду) - 256 днів. Відтак сума 3 % річних за означений період становитиме 7045, 75 гривень. Окрім цього, як вбачається з позову, позивач заявив до стягнення суму інфляційних втрат за період з 06.06.2020 року по 31.01.2021 року. Математичним обрахунком можливо встановити їх розмір. Період (06/06/2020 - 31/01/2021) Індекс інфляції июнь 2020100,20 июль 202099,40 август 202099,80 сентябрь 2020100,50 октябрь 2020101,00 ноябрь 2020101,30 декабрь 2020100,90 январь 2021101,30 (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) = 1.04467726 Інфляційне збільшення: 335 605,00 x 1.04467726 - 335 605,00 = 14 993,91 грн. З огляду на наведене позов в частині стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в сумі 7045, 75 гривень та 14 993, 91 гривень інфляційних втрат, також є підставним та таким, що підлягає до задоволення. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Позивач заявив 14 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Заяву мотивує тією обставиною, що між позивачем та представником було укладено Договір про надання правової допомоги №04/21-ц від 31.01.2021 року, а також складено акт виконаних робіт від 22.02.2021 року, на суму 11200 гривень, та квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 14000 гривень. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно ч.4 ст 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 цієї статті ЦПК) . Зваживши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності суд вважає, що адвокатом за змістом письмових доказів не достатньо детально описано перелік виконуваних адвокатом позасудових робіт (відсутня їх конкретизація з посиланням на конкретну назву робіт та витрачений час на їх здійснення), а тому заява підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу пропорційно суми задоволення позову в розмірі 3500 гривень.

Outcome: partial