Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 55,7 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Позивач є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачка не отримав, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за ним право на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис №62. За життя [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 55,7 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, згідно виписки з по господарської книги Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області №10, особового рахунку [NUMBER] за 1986-1990 роки. З заяв свідків [PERSON] та [PERSON] позивач постійно проживав з матір'ю у вищезазначеному будинку, тобто фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Позивач оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Спадщина на майно у вигляді житлового будинку відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому до даних правовідносин застосовуються вимоги ЦК УРСР 1963 року. За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з вимогами ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved