Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ» Кравця Олександра Володимировича, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42357149, прийняте 02.08.2018 р. державним реєстратором Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ» Кравцем Олександром Володимировичем про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення офісу-магазину, загальною площею 67,8 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАН ГРУПП». В обґрунтування своїх позовних вимог щодо незаконності та необхідності скасування рішень державного реєстратора позивач посилається на наступні обставини: порушення вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: не надсилання Відкритим акціонерним товариством «ЕРСТЕ БАНК» на адресу іпотекодавця жодної письмової вимоги про усунення порушень та, відповідно, ненадання доказів виконання цієї дії державному реєстратору при здійсненні останнім реєстраційних дій щодо спірного майна; відсутність у [PERSON] фінансових зобов`язань перед ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», а також наявність відкритого виконавчого провадження по стягненню з останнього заборгованості за кредитним договором, що призводить о подвійного стягнення. Представником ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», адвокатом Іскрою Світланою Леонідівною , було подано пояснення щодо позову [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення, згідно з якими ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що право власності за ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» на спірне майно зареєстровано відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127. Так, ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» стверджує, що письмова вимога про усунення порушень не могла бути надіслана іпотекодавцю ВАТ «Ерсте Банк», оскільки, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято державним реєстратором 02.08.2018 р. на підставі договору про відступлення права вимоги від 17.05.2018 р., з чого слідує, що іпотекодержателем на момент реєстрації права власності на спірне майно було ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», до того ж, письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання в порядку Закону України «Про іпотеку» за вих. № 115 від 11.06.2018 р. надсилалася іпотекодавцю саме ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією письмової вимоги, рекомендованим повідомленням, що додані до пояснень. Щодо відсутності у позивача фінансових зобов`язань перед ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», останній зазначив, що 17.05.2018 р., між ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» та ПАТ «ФІДОБАНК», яке є повним правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «ЕРСТЕ БАНК», укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1388/2/11084 від 04.03.2008 р. та договором іпотеки № 014/1388/2/11084/1 від 30.12.2009 р., за умовами якого новим кредитором та іпотекодержателем за вищевказаними договорами є ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП». 06 червня 2019 року у судове засіданні з`явились представник позивача та представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП», відповідач та представник Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між [PERSON] , як позичальником, та Відкритим акціонерним товариством «ЕРСТЕ БАНК», як кредитором, укладено кредитний договір № 014/1388/2/11084, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами 30.12.2009 р. укладено іпотечний договір № 014/1388/2/11084/1, відповідно до п. 1.2 якого предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові приміщення офісу-магазину, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказані нежитлові приміщення офісу-магазину належали на праві власності іпотекодавцю, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 15.10.2009 р. 17 травня 2018 року, між ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» та ПАТ «ФІДОБАНК», яке є повним правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «ЕРСТЕ БАНК», укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1388/2/11084 від 04.03.2008 р. та договором іпотеки № 014/1388/2/11084/1 від 30.12.2009 р., за умовами якого новим кредитором та іпотекодержателем за вищевказаними договорами є ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП». Відповідно до п. 2.1. договору про відступлення прав вимоги Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів та/або іпотекодавців за кредитними та іпотечними договорами. З вищевикладеного вбачається, що до ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» перейшли усі права і обов`язки кредитора та іпотекодержателя за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 р. у справі № 522/17446/16-ц, з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 014/1388/2/11084 від 04.08.2008 р. загальному розмірі 2 820 975, 14 грн., що не перешкоджає ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» скористатися своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2018 р. замінено стягувача ПАТ «ФІДОБАНК» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 522/17446/16-ц на ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП». В подальшому, у зв`язку з невиконанням боржником основних зобов`язань за кредитним договором № 014/1388/2/11084 від 04.03.2008 р., ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» на підставі іпотечного застереження та в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», набуло право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення офісу-магазину, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 28.10.2018 р. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі, враховуючи наступне. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно з положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. В свою чергу, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. Отже, враховуючи вимоги вищевикладених правових норм, вбачається, що передача та реєстрація за іпотекодержателем права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання може відбутися: в позасудовому порядку на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Так, пунктом 5.5.1. іпотечного договору № 014/1388/2/11084/1 від 30.12.2009 р. визначено, що у відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може, зокрема, згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодавця за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку це договорів є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. В свою чергу, відповідно до п. 6 Порядку реєстрації державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Згідно п. 61 Порядку реєстрації для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Надавши оцінку доказам, доданим ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» до пояснень щодо позову, та матеріалам реєстраційної справи, надісланим до суду Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 р. про витребування доказів, судом встановлено, що у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» було надано реєстратору увесь пакет необхідних документів для реєстрації права власності, в тому числі, письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання в порядку Закону України «Про іпотеку» за вих. 115 від 11.06.2018 р., яка була надіслана іпотекодавцю ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією письмової вимоги та рекомендованим повідомленням. Таким чином, у зв`язку з невиконанням боржником основних зобов`язань за договором кредиту № 014/1388/2/11084 від 04.03.2008 р., ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» на підставі іпотечного застереження та в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнило забезпечені іпотекою вимоги за кредитним договором, звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: нежитлові приміщення офісу-магазину, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна здійснені відповідачем з дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127. Посилання представника позивача на той факт, що позивачем виконується рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 р. по у справі № 522/17446/16-ц про стягнення грошових коштів за кредитним договором, що призводить до подвійного стягнення суд відхилив, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Таким чином, враховуючи досліджені докази та встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження та спростовані наявними в матеріалах справи доказами, а тому, позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Згідно висновків Великої палати Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі Справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін (п.57) Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (п. 58) У зв`язку з чим суд вказує, що позивач звернувся до неналежного відповідача за захистом свого порушеного права, а це є окремою підставою для відмови у задоволенні позову по справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed