Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Печенізького районного суду Харківської області з позовною заявою до АТ «АЛЬФА-БАНК», ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корецька І.С., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 січня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корецькою І.С., зареєстрований в реєстрі за № 17, яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6324681005:00:001:0019, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу. За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги ЗАТ «АЛЬФА БАНК»: за тіло кредиту 94168,52 доларів США; за нарахованими відсотками - 6415,23 долари США; вимоги по сплаті пені 3703 доларів США; витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 8030,08 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 06.08.2019 року представник позивача ознайомився з матеріалами нотаріальної справи, на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корецькою І.С. було вчинено виконавчий напис № 17 від 16.01.2009 року та виявлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису не додано копії документу, який підтверджує видачу кредиту в порушення ч. 4 глави 3 розділу ІІІ «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої Постановою Правління НБУ від 14.08.2003 року № 337. Крім того, позивачу не надсилалось поштою досудова вимога. Також виконавчий напис, на думку позивача, не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» до виконавчого документа, та не містить строк, за який провадиться стягнення. Крім того, позивач зазначає, що заява відповідача - АТ «АЛЬФА-БАНК» про вчинення виконавчого напису не містить переліку документів, що додані до неї, з чого, на думку позивача, слідує, що нотаріус не могла перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Крім того, сума заборгованості, вимоги щодо якої приватний нотаріус у оспорюваному виконавчому написі, пропонує задовольнити за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки значно відрізняється від суми заборгованості, яка зазначена у досудовій вимозі, яка міститься в матеріалах нотаріальної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовну заяву підтримав у повному обсязі. Представник відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Корецька І.С. подала до суду заява з проханням здійснювати судовий розгляд справи у її відсутності. Суд вважає, що відповідачі та третя особа належним чином повідомлялись про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за відсутності представників відповідачів. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представників відповідачів та третьої особи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Водночас, згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена 03.03.2004 року за № 20/5 (яка була чинна на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса). Так, згідно п. 17 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що була чинна на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса) передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому, правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та розділ 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена 03.03.2004 року за № 20/5 (яка була чинна на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса). Судом встановлено, що 22.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір кредиту № 800002997, відповідно до якого [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 95600 доларів США та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.01.2023 року, на умовах, визначених договором кредиту. 22.01.2008 року між [PERSON] та АТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено іпотечний договір № 800002997-И, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку належну йому земельну ділянку. 16.01.2009 року за заявою АТ «АЛЬФА-БАНК» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корецькою І.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17, яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , яка являється предметом іпотеки на підставі іпотечного договору № 800002997-И. За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, запропоновано задовольнити наступні вимоги ЗАТ «АЛЬФА-БАНК»: -Вимогу по сплаті заборгованості за тілом кредиту - в розмірі 94168,52 доларів США; -Вимогу по сплаті за нарахованими відсотками - в розмірі 6415,23; -Вимогу по сплаті пені - в розмірі 3703 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості, вимоги щодо якої нотаріус запропонувала задовольнити нотаріус виконавчим написом, становить 104286,75 доларів США. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена 03.03.2004 року за № 20/5 (яка була чинна на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (Розділ 32). Згідно ст. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена 03.03.2004 року за № 20/5 (яка була чинна на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса) для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: -відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; -дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; - номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; - строк, за який має провадитися стягнення; - інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Інструкції. Вимоги ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18. Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як встановлено судом, дослідивши надані приватним нотаріусом Корецькою І.С. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає зазначеним вище вимогам Закону, виходячи із наступного. Так, загальна сума вимог, які пропонує задовольнити нотаріус у оспорюваному виконавчому написі, становить 104286,75 доларів США. В той же час, досудова вимога, яка була нібито надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, містить відомості про іншу заборгованість, яка значно відрізняється від суми заборгованості, зазначеної у виконавчому написі, і становить 98997,70 доларів США. З наведеного вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась і не могла переконатись у безспірності заборгованості, оскільки досудова вимога на суму 104286,75 доларів США [PERSON] не направлялась та не вручалась. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчилась у безспірності заборгованості на суму у розмірі 104286,75 доларів США. Крім того, в порушення вимог закону боржник не був повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та розмір заборгованості, відтак, заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між заінтересованими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Із заяви ЗАТ «АЛЬФА-БАНК» про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на майно, взагалі не вбачається перелік документів, які додаються до заяви, що дає підстави вважати, що виконавчий напис було вчинено без надання переліку документів, передбачених Законом, для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису від 16.01.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17, таким, що не підлягає виконанню. Суд не стягує судові витрати із відповідачів в зв`язку з заявою представника позивача про покладення даних витрат на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved