Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 07.08.2007 року. Позивач зазначив, що після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована в [INFO], там проживала і померла. Позивач доглядав матір та допомагав їй. Після того як матір померла, позивач доглядав за будинком, в якому вона жила. При цьому помилково вважав, що спадщину прийняв шляхом догляду за спадкодавцем та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Про пропущення строку для прийняття спадщини дізнався тоді, коли звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі наведеного, вважає причини пропуску строку звернення в нотаріальну контору поважними, тому просив визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Просив розгляд справи проводити у його відсутності та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с.5). Судом встановлено, що матір позивача [PERSON], померла 07 серпня 2007 року (а.с. 6). Згідно заповіту від 03 лютого 1999 року, посвідченого секретарем Романівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №15, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності і належить їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0195534, виданого на підставі розпорядження Луцької районної державної адміністрації від 19.02.1997 року за № 54 розміром 3.19 в умовних кадастрових гектарах [PERSON] (а.с. 7) [PERSON] після смерті матері у встановлений законом 6-ти місячний термін не звертався до нотаріальної контори у звязку з тим, що помилково вважав, що спадщину прийняв шляхом догляду за спадкодавцем та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] не заперечує проти прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] позовні вимоги позивача визнає. Проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved