Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], нотаріуса [PERSON] та [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання частково недійсним свідоцтва про спадщину, визнання протиправним та скасування Витягу та запису про реєстрацію земельної ділянки. Третьою особою на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2016 року було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 088695 від 23 вересня 2005 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 674 м2, що розташована по вул.\~Депутатській 35 в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області та визнано недійсним [PERSON] погодження межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що 30 травня 2002 року позивач придбав у власність житловий будинок № 35 по вул. Депутатській в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці площею 686 м2. 03 червня 2002 року право власності на вказаний будинок було зареєстровано позивачем в ОП ЗБТІ, про що було внесено запис до реєстрової книги за № 3. Позивачу був виданий технічний паспорт на житловий будинок, в якому зазначена площа земельної ділянки, на якій він розташований - 686 м2. 22 листопада 2004 року позивачем було придбано у власність зазначену земельну ділянку, площею 686 м2. Після звернення позивача до [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області, йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЗП № 088965 від 23.09.2005 року (далі - Державний акт), яким засвідчено право його власності на земельну ділянку площею 674 м2, що розташована за адресою: вул. Депутатська 35 смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Крім того, 17 жовтня 2013 року було складено акт погодження меж землекористування земельної ділянки відповідача [PERSON] (далі - [PERSON] погодження). Оскільки при підписанні вказаного документа не було враховано його права, позивач не підписував його, а замість позивача акт підписав селищний голова [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області, хоча позивач не уповноважував його на це. Позивач вважає, що зменшення площі його земельної ділянки відбулося через неправомірні дії відповідача [PERSON], оскільки після смерті його дружини в 2013 році [PERSON] звернувся до інженера-землевпорядника [PERSON], який після обміру земельної ділянки [PERSON] по вул. Депутатській 37 в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області виготовив технічну документацію, відповідно до якої загальна площа земельної ділянки, належної відповідачу становить 798 м2, замість 700 м2, які складають норму Позивач вважає, що виданий на імя [PERSON] нотаріусом [PERSON] витяг № 15021099 від 20.12.2013 року на право власності на земельну ділянку по вул.\~Депутатській\~37 смт. Балабине Запорізького району Запорізької області площею 0,0798 га з кадастровим номером 2322155300:04:006:5061 та внесений запис про реєстрацію відповідної земельної ділянки є противоправними та підлягають скасуванню, оскільки згідно до Рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 2 від 16.01.1986 року за будинком № 37 по вул. Депутатській в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області було закріплено земельну ділянку площею 700 м2, а 98 м2 залишені для колективного користування співвласників. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, оскільки з боку відповідачів має місце порушення його права як власника земельної ділянки. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, подавши відповідні письмові заперечення. Просили суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі на тих підставах, що площа земельної ділянки, розташованої вул. Депутатській 37 в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області залишалась незмінною з моменту приватизації матірю в 1995 році і до теперішнього часу. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях, які знаходяться в матеріалах справи. Третя особа нотаріус [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути справу на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства України. Третьою особою Управлінням Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області також було подано письмову заяву з проханням розглянути справу на розсуд суду відповідно до вимог законодавства України. Суд, вислухавши позивача [PERSON] та його представника, відповідача [PERSON] та його представника, представника відповідача [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області, спеціаліста [PERSON], дослідивши подані докази та враховуючи письмові заяви від третіх осіб, прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу жилого будинку від 30 травня 2002 року АЕК № 448194, відповідно до якого [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок площею 40,4 м2, що розташований на земельній ділянці площею 686 м2 за адресою: вул. Депутатська 35, смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Копією державного акта на право приватної власності на землю серії 1-ЗП №\~002672, який видано 16.12.1997 року на ім'я [PERSON], встановлено, що площа земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул.\~Депутатська\~35, смт. Балабине Запорізького району Запорізької області та на момент видачі цього документа належала [PERSON], становить 0,0686\~гектарів. Як вбачається з копії договору дарування ВВО № 717081 від 22 листопада 2004 року, [PERSON] прийняв в дар від [PERSON] земельну ділянку площею 0,0686 гектарів, що розташована на території [PERSON] селищної ради за адресою: вул.\~Депутатська\~35, смт. Балабине Запорізького району Запорізької області (а.с. 8). В матеріалах справи також міститься копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 088965 від 23 вересня 2005 року, який посвідчує право власності позивача [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0674 га, що розташована за адресою: вул.\~Депутатська\~35, смт. Балабине, Запорізького району Запорізької області. Вказаний акт визнано недійсним за рішенням суду від 28 березня 2016 року. З копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду (вул.\~Депутатська 35) вбачається, що станом на 03 червня 2002 року (дата реєстрації змін власника вказаного будинку з [PERSON] на [PERSON]Г.) площа земельної ділянки за документами становить 686 м2, в тому числі за фактичним користуванням - 686 м2, в той час як в технічному паспорті на вказаний житловий будинок від 20 січня 2006 року (після видачі позивачу [PERSON] Державного акта) зазначено площу земельної ділянки за документами - 686 м2, а за фактичним користуванням - 674 м2. В матеріалах справи також міститься копія довідки ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 20 січня 2006 року, з якої вбачається, що за даними обстеження земельної ділянки № 35 по вулиці Депутатській в смт. Балабине, Запорізького району Запорізької області загальна площа вказаної земельної ділянки становить 674 м2. Площа зазначеної земельної ділянки за рішенням Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 5 від 21 січня 1988 року за вказаним домоволодінням складає 686 м2. Згідно до копії архівного витягу з протоколу № 1 від 16.01.1986 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів, виданому на імя [PERSON] (матері [PERSON] - дружини [PERSON]Г.) за домоволодінням № 37 по вул. Депутатській смт. Балабине Запорізького району Запорізької області дозволено узаконити добудовані споруди до зазначеного житлового будинку та закріплено за будинком земельну ділянку площею 700\~м2, а 98 м2. залишено в користуванні. Тому в цілому [PERSON] виділено земельну ділянку площею 798 м2. Як вбачається з рішення Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 127/33 від 14.09.1995 року «Про передачу в приватну власність земельних наділів для будівництва і обслуговування господарських будівель», [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 798 м2 по вул. Депутатській 37 в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. Вказані обставини також відображені в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 002674 від 16.12.1997 року, відповідно до якого [PERSON] надано у власність земельну ділянку № 159 площею 0,0798 га, розташовану за адресою: вул. Депутатська 37, смт. Балабине Запорізького району Запорізької області. 22 квітня 2013 року, померла [PERSON] дружина відповідача [PERSON], після якої він, як єдиний її спадкоємець 20.12.2013 року отримав свідоцтво на право власності за законом на житловий будинок та земельну ділянку площею 798 м2 по вул. Депутатській в смт. Балабине Заполрізького району Запорізької області. Таким чином, судом встановлено, що починаючі з 16.01.1986 року за житловим будинком № 37 по вул. Депутатській смт. Балабине Запорізького району Запорізької області закріплена земельна ділянка площею 798 м2 під будівництво будинку та користування городом. Розмір вказаної ділянки з 1986 року не змінювався, що підтверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом від 20.12.2013 року р. № 240/2013, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2013 року за № 15021099, Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 16.12.1997 року, технічним паспортом, починаючі ще з проведення інвентаризації 1961 року, технічною документацією на земельну ділянку по вул. Депутатській 37 смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, актами виданими [PERSON] селищною радою Запорізького району Запорізької області. В судовому засіданні з пояснень спеціаліста [PERSON] встановлено, що технічна документація на земельну ділянку при геодезичних роботах складається при власникові, який вказує межі своєї земельної ділянки. Різниця фактичної площі земельної ділянки позивача [PERSON] з попередніми документами могла виникнути через різні способи заміру ділянок.\~Також спеціаліст зазначив, що коли до нього звернувся відповідач [PERSON] щодо оформлення переходу права власності на земельну ділянку по вул.\~Депутатській 37 смт. Балабине Запорізького району Запорізької області після смерті дружини, при проведенні ним геодезичних робіт не були виявлені лишки землі. Площа земельної ділянки, яку було визначено спеціалістом шляхом відповідних замірів, повністю відповідає площі, зазначеній в правовстановлюючих документах на земельну ділянку. \~\~\~\~ \~\~\~Згідно зі\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~\~\~\~\~ \~\~Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Вивчивши зазначені докази, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту порушення його права саме з боку відповідача [PERSON], оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається зменшення площі земельної ділянки позивача [PERSON] саме за рахунок земельної ділянки відповідача [PERSON] Як з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, так і з пояснень самого відповідача [PERSON], пояснень представника [PERSON] селищної ради Запорізького району Запорізької області, пояснень спеціаліста [PERSON] вбачається, що земельна ділянка [PERSON] має площу, яка повністю відповідає тій площі, яка встановлена щодо цієї ділянки документами. Суд погоджується з думкою позивача [PERSON] про те, що площа його земельної ділянки фактично зменшилась на 12 м2, однак суд вважає недоведеним, що це відбулось за рахунок відповідного збільшення земельної ділянки відповідача [PERSON] Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про часткове визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом № 15017996 від 20 грудня 2013 року, відповідно до якого відповідача [PERSON] отримав у спадщину за своєю дружиною земельну ділянку площею 0,798 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт.\~Балабине, вул. Депутатська 37. В той же час, статтею 1301 Цивільного кодексу визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Наявність субєктивного права [PERSON] на спадкування нерухомого майна за своєю померлою дружиною позивачем не оскаржується. В той же час, нормами діючого законодавства України не передбачено можливості захисту третьою особою, яка не є учасником правовідносин спадкування, свого майнового права шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Після прийняття спадкоємцем спадщини у вигляді нерухомого майна, правові відносини з іншими субєктами цивільних прав, які виходять за межі інституту спадкування, здійснюються на загальних засадах, встановлених Цивільним кодексом України. Спадкоємець, при цьому, має правовий статус власника нерухомого майна. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Вищевикладене, на думку суду, свідчить про необґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] щодо часткового визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. В цій частині суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову. Оскільки всі інші позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд вважає необхідним також відмовити у їх задоволенні. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed