Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 23 червня 2021 року, в подальшому уточнивши її, в якій просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітної плати та інших його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Від шлюбних стосунків вони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у позивача з [PERSON] не склалося, тому рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року шлюб між ними було розірвано. За домовленістю між сторонами син [PERSON] став проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] , а дочка [PERSON] мешкає разом з відповідачами по справі за адресою: [ADDRESS] . На утримання дочки він надає матеріальну допомогу, а відповідачка у свою чергу допомоги не надає на утримання сина, аліменти не сплачує. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року присуджено стягнення з позивача на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку по ј частині його заробітної плати та інших доходів щомісячно. Крім того цим же рішенням, з нього стягнуто на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, до їх повноліття. На даний час сину виповнилось 3 роки. На разі, на користь відповідача він сплачує щомісячно на утримання двох дітей 58 % від його заробітної плати, що складає більше 50 % дозволених законом сум стягнення. Враховуючи, що він повинен сплачувати ј частину від його заробітної плати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з відповідачкою. За даних обставин він вважає, що перегляд попередньо визначено розміру аліментів на утримання їхніх дітей є необхідним та доцільним, оскільки з огляду на проживання [PERSON] , [INFO] разом з позивачем, сплата ним аліментів в присудженому раніше розмірі та відсутність надання допомоги з боку відповідача на утримання їхнього сина. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Позивач та його представник - адвокат Бібік П.П. в судове засідання не з`явились, попередньо подавши заяву позивачем про розгляд справи за їх відсутності. Уточнений позов підтримали, просили його задовільнити. Відповідач [PERSON] , правом на участь в судовому засіданні не скористалася, визнала позовні вимоги, не заперечувала з приводу їх задоволення. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року, яке набрало законної сили 27 червня 2019 року, розірвано. (а.с.12). Від шлюбних стосунків сторони мають спільних малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, відповідно (а.с.7,8). Судовим розглядом встановлено, а відповідачем [PERSON] не оспорювалось, що після припинення шлюбно-сімейних стосунків малолітня [PERSON] , [INFO] залишилась проживати з нею, а малолітній [PERSON] [INFO] - разом з позивачем по справі [PERSON] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року за позовом [PERSON] присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Крім того з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на її утримання як дружини, з якою проживають малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 05 грудня 2018 року та до досягнення наймолодшою дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.6). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що після розірвання шлюбу між ним з [PERSON] існувала домовленість, згідно з якою їх дочка [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з відповідачкою по справі, а їх син [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з позивачем. Як слідує з заяви про склад або зареєстрованих у житловому приміщені осіб для пред`явлення, за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] значаться зареєстрованими: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - донька (а.с.10). Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного розміру відповідно до ст.182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами та ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , останній проживав разом з позивачем [PERSON] , при цьому з позивача стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Як слідує з довідки про доходи №м-00000004 від 15 червня 2021 року (а.с.9), [PERSON] офіційно працевлаштований в ТОВ «МЕГА ЛІНК», займає посаду монтажника зв`язку - кабельника. Розмір його середньомісячної заробітної плати складає 5 300 грн. (без відрахування обов`язкових платежів), а за відрахуванням податків, зборів та аліментів на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складає в середньому 2 179 грн. За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі [PERSON] . Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що здійснення відрахувань в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] в рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , враховуючи, що останній проживає разом з [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні, що суперечитиме зазначеним у ст.3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, рівність обох батьків в обов`язку утримувати дітей, як рівність дітей в правах, в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів із стягнення їх на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 1/3 частини, до стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки без шкоди інтересам дитини. Згідно загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не сплачено судовий збір при зверененні до суду з даним позовом, а також враховючи визнання позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved