Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на гаражний бокс [ADDRESS] загальною площею боксу 18 кв.м. по вул. Челябінська, 2 в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, серед якого: ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Ватутінської РДА м. Києва 19 травня 1997 року; гаражний бокс № [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS], що розташований в Дніпровському районі міста Києва за адресою: вулиця Челябінська, 2. На випадок своєї смерті [PERSON] не залишила жодних розпоряджень, у зв'язку з чим спадкування після її смерті відбувається за законом. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є він - син померлої [PERSON], як спадкоємець першої черги, який також постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [ADDRESS] по будівництві та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS] Дніпровського району після смерті [PERSON] йому було відмовлено, що підтверджується постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 29 травня 2018 року. Причиною відмови у видачі свідоцтва стала відсутність документів, що посвідчують право власності на майно. Спадкодавець [PERSON] за час свого життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у даній цивільній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмовий відзив, в якому слухати справу за відсутності представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутністю їхнього представника. Представник третьої особи «Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого були записані - [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). За час свого життя [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до довідки № 47 від 06 квітня 2018 року, виданої Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS], [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В подальшому, 19 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. від 29 травня 2018 року, позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на гаражний бокс [ADDRESS], по вулиці Челябінській, 2 в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS] Дніпровського району у м. Києві після смерті [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 9). Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23 січня 2018 року, гаражний бокс № [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований (а.с. 10). При цьому, згідно довідки, виданої Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS], [PERSON], як член гаражно-будівельного кооперативу [ADDRESS], який в подальшому було переіменовано в Коопартив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS] до 21 листопада 1982 року у сумі 1 872 рублів (а.с. 11). Згідно ордеру № 672, виданого Виконкомом Дніпровської районної Ради народних депутатів, [PERSON] було надано право на зайняття гаражу (боксу) в [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 12 липня 1989 року, паєнакопичення в сумі 1872 рублі 41 копійка , яке перебувало в ГБК Дніпровського району м. Києва [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки № 26 від 08 вересня 2017 року, виданої Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS], [PERSON] належить гаражний бокс [ADDRESS] в даному Кооперативі (а.с. 16). Як роз'яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, з викладеного вбачається, що гаражний бокс [ADDRESS] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності, проте право власності [PERSON] за час свого життя зареєстровано на своє ім'я не було, у зв'язку з чим вказаний об'єкт майна є об'єктом права спадкування після смерті [PERSON], а позивач, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] має право на визнання за ним права власності за таким об'єктом майна. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: «Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів [ADDRESS], П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved