Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, згідно якого просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS], зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався, на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 4.09.2000 року, виданого фірмою «Аудит-Куп'янськ», зареєстрованого в державному реєстрі права власності на нерухоме майно. В цій квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який не проживає в ній з 2006 р., його речей в квартирі немає, він не користується жилим приміщенням для проживання та комунальними послугами. За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від третьої особи, Куп'янського РВ ГУ ДМС України в Харківській області надійшов лист з проханням розглядати дану справу без участі представників міграційної служби. Третя особа [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], направив до суду телеграму з проханням розглянути дану справу без його участі, просить позов задовольнити. Зі згоди позивача про ухвалення заочного рішення судом, висловленій у судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, перевіривши докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: Харківська область, Куп'янський р-н, [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.09.2000 року, видане фірмою «Аудит-Куп'янськ», ліцензія Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 1538 від 06.02.1996 р. Право власності на дану квартиру зареєстровано Куп'янським бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу за № 146 р., 18467. Відповідач [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою Харківська область, Куп’янський р-н, [ADDRESS], про що свідчить довідка головного управління державної міграційної служби в Харківській області (а.с.9). Згідно акту не проживання громадянина за місцем реєстрації від 14.07.2014 р., посвідченого ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Куп'янськ», [PERSON] дійсно не проживає з 2006 року. До складу сім'ї [PERSON], який зареєстаровний за адресою: [ADDRESS], належать його сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Куп'янськ»» від 14.07.2014 року № 926. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2006 року без поважної причини, його речей у квартирі немає. Будь-які дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та в ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази поважності причин не проживання у спірному приміщенні, у порушенні ст. 60 ЦПК України, відповідачем до суду надані не були. Тому враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що наявність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, а також, що позивач є власником квартири і той факт, що в спірній квартирі зареєстрований відповідач по справі, який не проживає з 2006 року за місцем реєстрації без поважних причин, за комунальні послуги не платить, перешкоджає позивачу належним чином користуватись своїм майном, що суд вважає не припустимим, оскільки це порушує його конституційні права, у зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved