Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначив, що [INFO] помер його дядя - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована в [ADDRESS]. За час життя 20.02.2009 року [PERSON] здійснив заповідальне розпорядження: усі права та обов'язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому у майбутньому, та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав йому, [PERSON], [INFO]. Протягом останніх місяців життя до нього приходила соціальний працівник [PERSON]. Піля смерті дяді в квартиру, де проживав дядя в [ADDRESS] без будь-яких правових підстав вселилася відповідач та почала перешкоджати йому у користуванні даною квартирою (змінила замки, не відкриває двері, не допускає до житлового приміщення, ключи не надає), крім того заволоділа всією документацією на квартиру та не надає можливості працівникам Кіровоградського КП ООБТІ здійснити технічне обстеження даної квартири та з»ясувати ії вартість. Без зазначеного він не може отримати як спадкоємець свідоцтво про право на спадщину через причини неможливості надати відповідну документацію. Незаконні дії відповідача обмежують його права на користування житлом. Крім того, пізніше йому стало відомо від нотаріуса, що відповідачка зареєструвала шлюб з його померлим дядею, але так і не зареєструвала своє право на проживання за зазначеною адресою. Вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 156, ст. 64 ЖК України відповідач вже не є членом сем»ї власника кватири житла, не проживає разом з власником, а тому не набула права користування жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Вищезезначені дії відповідача фактично порушують його права як майбутнього власника даної квартири в оформленні права власності в порядку спадкування на неї. Просить зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] шляхом безперешкодного допуску його та працівників ОКП Кіровоградського ООБТІ до вище зазначеної квартири, видати йому відповідну документацію на квартиру: свідоцтво про право приватизації на житло, технічний паспорт. Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала та уточнила, просила зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою № [ADDRESS] шляхом безперешкодного допуску [PERSON] та працівників ОКП Кіровоградського ООБТІ до вище зазначеної квартири, видати йому відповідну документацію на квартиру: свідоцтво про право приватизації на житло, технічний паспорт та вселити [PERSON] у вище зазначену квартиру. При цьому представник позивача зазначила, що на даний час її довіритель [PERSON] оформив право власності на спірну квартиру в порядку спадкування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що з 29.04.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з цього часу постійно проживає в квартирі, як дружина померлого спадкодавця без реєстрації, сплачує комунальні послуги, в квартирі є її особисті речі. За життя померлого чоловіка в квартирі зробили ремонт. Правовстановлюючих документів на квартиру на момент смерті чоловіка в квартирі не було, вони зникли ще до його смерті, вважає, що документи знаходяться у позивача, він їх забрав ще при житті чоловіка. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кропивницький від 17.10.2016 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Житлово-експлуатаційну контору № 4 Кіровоградської міської ради на Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кіровоградської міської ради. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 та Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту від 20.02.2009 року [PERSON], [INFO], діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлений нотаріусом з приписами цивільного законодавства, на випадок його смерті зробив таке розпорядження - усі права та обов'язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому у майбутньому, та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 березня 2012 року міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 26.12.2016р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкова справа №498/2011, зареєстровано в реєстрі за №1-945 на квартиру під [ADDRESS] та зареєстрував право власності на дану квартиру, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер 77043082. Згідно частини 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 29.04.2011року зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 160. Відповідач [PERSON] пояснила, що починаючи з 2011 року постійно проживає в спірній квартирі, як дружина померлого. Судом з'ясовано, що [PERSON] не відноситься до осіб, які відповідно до положень ст.1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадщині. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Це дружина наймача, їх діти і батьки, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Частиною першою ст.165 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування перейшло до [PERSON], а відповідач, проживаючи в даній квартирі без правових підстав, перешкоджає позивачеві в реалізації його права, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення [PERSON] та вселення [PERSON] в спірну квартиру обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом безперешкодного доступу його та працівників ОКП «Кіровоградського БТІ» та видачі відповідної документації на квартиру: свідотства про право приватизації на житло, технічного паспорту задоволенню не підлягають, так як зі змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України випливає, що право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача, при цьому суд захищає лише порушені права позивача, обставини дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач, та відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial