Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Позов обґрунтовано тим, що з 03 березня 2007 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі в них народилися діти: 12 травня 2008 року син [PERSON], 04 червня 2009 року дочка [PERSON], 30 січня 2013 року дочка [PERSON]. Рішенням Любешівського районного суду від 17 січня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає та надавати в добровільному порядку відмовляється, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], дочки [PERSON] та дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 30 серпня 2018 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі. За таких обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ст.280 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується їхніми свідоцтвами про народження відповідно серії І-ЕГ №169838 від 05 лютого2013 року, серії І-ЕГ №081586 від 15 червня 2009 року та серії І-ЕГ №169838 від 05 лютого 2013 року. Як вбачається з копії рішення Любешівського районного суду Волинської області від 17 січня 2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2007 року, який даним рішенням розірвано. Неповнолітні діти: ЮцикаМаксим Олександрович, [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 30 січня 2013 року проживають разом з батьком, позивачем по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved