Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що за життя його матері [PERSON], померлій [INFO] року на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] Заповіту на вказане майно складено не було. Однак, при зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав правоустановчі документи на вказаний вище житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Враховуючи вище викладене позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі (а.с.30), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача - Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з його підписом, яким засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.39,43). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права, тому необхідно керуватися ЦК України. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно абзацу другого п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення » №5 від 31 березня 1995 року, наведений в ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. З довідки виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №846 від 30 листопада 2016 року вбачається, що згідно особистого рахунку [NUMBER] у Погосподарській книзі №2 села Юр'ївка Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області на ім'я [PERSON] зареєстровано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою : житлового будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №845 від 30 листопада 2016 року (а.с.9). Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] володіла будинком [ADDRESS] а тому вважає встановленим за нею факт володіння вищевказаним будинком. Розглядаючи вимогу позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася з її смертю, а саме [INFO] року, тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України /в редакції 2004 року/. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, що передбачено ст. 525 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/. Статтею 527 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ регламентовано, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ передбачено, що при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] видно, що власник відсутній (а.с. 15-17). Однак факт володіння [PERSON] будинком [ADDRESS] було встановлено в судовому засіданні. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 грудня 1995 року Юр'ївською сільською радою Тарутинського району Одеської області про що зроблено відповідний актовий запис №26 ( а.с.8). В день її смерті відкрився спадок на вказане вище майно. Так, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на підставі ч.1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ є : його син (позивач по справі) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 травня 1957 року (а.с.7); його син (відповідач по справі) [PERSON]. Позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину, так як на момент смерті спадкодавця [PERSON] і по теперішній час зареєстрований та мешкає в будинку [ADDRESS] що підтверджується довідкою виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №847 від 30 листопада 2016 року (а.с.10). При зверненні до Тарутинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2016 року (а.с.19) було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право спадкодавця на вказаний будинок. Відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved