Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Гусятинської селищної ради Гусятинського району та просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 198,4 м2, житловою площею 120,5 м2, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняв спадщину, так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв'язку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця, так як до житлового будинку проведено добудову, що призвело до зміни площі будинку. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Гусятинським рай бюро ЗАГС Тернопільської області 08 грудня 1972 року. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS], що стверджується копією договору купівлі - продажу, посвідченого Гусятинською державною нотаріальною конторою 16 лютого 1978 року за реєстровим №149, та зареєстрованого в Чортківському МБТІ 07 квітня 1978 року в книзі №1 за номером запису 388. Житлова площа вказаного будинку становила 16,6 м2. 02 грудня 1994 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Жихар Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-262, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 28 листопада 2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS]. 01 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON] на підставі якої заведена спадкова справа за №188/2017. Проте, [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця, так як до житлового будинку проведено прибудову, що призвело до зміни площі будинку, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. 06.04.2018 року за №431/02-14. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до вказаного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved