Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя мотивуючи свої вимоги тим, що в 2000 році між ним та відповідачем було укладено шлюб. На підставі рішення суду в 2017 році шлюб було розірвано. За час їх спільного проживання в шлюбі ними, було набуто спільне сумісне майно: а саме було придбано житловий будинок № 13 по вулиці Зарічній в селищі міського типу Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області та земельну ділянку. На даний час сторони в добровільному порядку не можуть домовитися про поділ спільного майна - вищезазначеного будинку , у звязку з чим [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON]А, звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просить визнати за собою право власності на 3/4 частини житлового будинку та 3/4 частини земельної ділянки площею 0.15 га розташованих за адресою Дніпропетровська область, смт. Томаківка. вул.. Зарічна,13, а за [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку та 1/4 частини земельної ділянки за тією же адресою. В судовому засіданні [PERSON]М, підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Проти зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечує, оскільки стверджує, що приймав активну участь у здійснені ремонту вище зазначеного будинку та не заперечує, що право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] так, як вона брала кредит у розмірі 5\~000 грн. Зазначає, що його матір [PERSON]В, надавала грошові кошти для здійснення ремонтних робіт в будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає. Власні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що саме вона брала кредит для купівлі будинку, який сама й сплачувала без допомоги позивача. Стверджує, що [PERSON] матеріально їй не допомагав, зловживав алкоголем, ніде не працював та вів аморальний спосіб життя. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги [PERSON], оскільки вважає, що саме вона має пріоритетне право на вказане майно. Стверджує, що в період перебування у шлюбі, на момент придбання та відновлення будинку зробила більший вклад. Позивач в цей час відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після чого офіційно ніде не працював, зловживав алкоголем, матеріально не допомагав. Натомість [PERSON] взяла кредит для придбання будинку, який згодом сама й виплатила за рахунок своєї заробітної плати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється матірю [PERSON]М, підтвердила, що вони проживали разом з відповідачем однією сім'єю спочатку в неї дома, а потім [PERSON] взяла кредит на придбання будинку, який вони придбали в 2006 році. Також зазначила, що допомагала їм, давала гроші на потреби їх сім'ї, допомагала по господарству. Після продажу худоби, корови, віддала їм гроші в розмірі 6000 грн., які передала своєму синові. Не заперечувала, що її син раніше зловживав алкоголем, стверджує, що останні 5 років її син вже не пє. Пояснила, що своєю допомогою по господарству компенсувала його пияцтво. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є товаришем [PERSON] якого наймав на роботу по домогосподарству. Також йому відомо, що [PERSON] в свою чергу на зароблені гроші купував газобетон для будівництва сараю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що раніше працювала разом з [PERSON] підтвердила факт, що [PERSON] дійсно брала кредит в 2006 році в розмірі 5000 грн. та сплачувала його самостійно, про даний факт їй добре відомо бо вона була поручителем за даним кредитом та контролювала його виплату. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що являється рідним братом [PERSON] Пояснив, що шлюб між її сестрою та [PERSON] було розірвано, бо [PERSON] почав їй зраджувати, бити, красти гроші. Зазначив що [PERSON] до 2003 року сидів в вязниці. Його сестра взяла кредит для купівлі будинку, що розташований за адресою смт. Томаківка вул.Зарічна.13 та сплачувала його сама. Стверджує, що позичав їй гроші для погашення кредиту, часто допомагав їй по господарству,виконував ремонтні роботи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в м. Запоріжжя, та постійно приїжджала на вихідні до с. Томаківка до своєї покійної свекрухи, яка проживала по сусідству з [PERSON]А та її чоловіком. Зазначила, що [PERSON] придбали будинок в 2006 році, коли [PERSON] взяла кредит на вказаний будинок, який був занедбаному стані. Відремонтувати цей будинок їй допомогли її брати, які часто виконували різні будівельні роботи. До певного періоду часу вона вважала , що чоловіком [PERSON] являється її рідний брат [PERSON] оскільки довгий час не бачила [PERSON] Суд, заслухавши учасників справи, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Ст.81 цього Кодексу визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який було розірвано 30.08.2017 року, що підтверджується рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2017 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 96159601 від 04.09.2017 року власником домоволодіння, що розташоване за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. Зарічна,буд. 13 та земельної ділянки кадастровий номер 1225455000:03:003:0032, що розташована за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. Зарічна,буд. 13 являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1946 від 25.10.2006 року. Відповідно до паспорту серії АМ 033382 [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 25.10.2006 року [PERSON] придбала в [PERSON] будинок, що знаходиться в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області по вул. Зарічна,13,який розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м і складається з житлового глинобитного. обкладеного цеглою будинку житловою площею23.2 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2006 року [PERSON] придбала в [PERSON] земельну ділянку площею 0.1500 гектарів в межах згідно з планом призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельну ділянку площею 0.0300 га в межах згідно з планом призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території смт. Томаківка. вул.. Зарічна,буд.13 Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1205701302018 від 12.01.2018 року власником земельної ділянки площею 0.1500 га, кадастровий номер 1225455000:03:003:0032 , що розташована за адресою смт. Томаківка. вул.. Зарічна,буд.13 Томаківського району Дніпропетровської області. являється [PERSON] на підставі державного акту від 14.12.2004 року ДП 034776 Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1205700312018 від 12.01.2018 року власником земельної ділянки площею 0.0300 га, кадастровий номер 1225455000:03:003:0033 , що розташована за адресою смт. Томаківка. вул.. Зарічна,буд.13 Томаківського району Дніпропетровської області. являється [PERSON] на підставі державного акту від 14.12.2004 року ДП 034777. На підставі витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112089693 та № 112088575 від 29.01.2018 земельна ділянка кадастровий номер 1225455000:03:003:0033 площею 0.03 га та земельна ділянка 1225455000:03:003:0032 площею 0.15 власником даних земельних ділянок на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 25.10.2006 року являється [PERSON] Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно, а саме: житловий будинок , земельні ділянки площею 0.15 га та 0.03 га, що розташовані за адресою смт. Томаківка,вул. Зарічна,13. Таким чином вище зазначене не рухоме майно, набуте сторонами за час перебування їх в шлюбі належать до майна спільної сумісної власності подружжя. Вищевказані факти, не спростовано сторонами по справі, а тому є беззаперечним доказом їх спільного проживання та ведення господарства. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в силу вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази , які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи , які входять до предмета доказування. Виходячи із приписів ст.60 СК України, факт реєстрації шлюбу в державних органах РАЦС тягне за собою встановлення презумпції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу. Дана презумпція може бути спростована законом або договором. Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року,вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно з'ясовувати, коли саме сторони припинили ведення спільного господарства, обсяг спільного майна, нажитого на час припинення ведення спільного господарства, джерела придбання цього майна, наявність боргів подружжя за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Пунктом 3 ст.368 ЦК України, ст.. 60 СК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,хвороба,тощо) самостійного заробітку(доходу). На підставі ч.1, 2 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його па шкоду інтересам сім'ї. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України частка співвласника за рішенням суду може ббути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення Зокрема судом встановлено, що дане майно було придбано за кредитні кошти, які були отримані [PERSON] в установі Ощадбанк та які вона, сплачувала самотужки, без його допомоги [PERSON] у період з 2001-2005 рр, з 2006-2013 рр офіційно ніде не працював, зловживав алкоголем, що підтверджується довідками [PERSON] Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.01.2018 року за № 454, довідкою з КЗ «[PERSON] ЦРЛ» від 01.06.2018 року № 406 відповідно до якої [PERSON],[INFO] перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога [PERSON] алкоголю. Тому, суд ,приходить до висновку, що частки у спільній власності придбаному майні за період перебування сторонами у шлюбі, можуть бути визнані не рівними за обставин, що мають істотне значення, так, як [PERSON] матеріально не дбав про матеріальне забезпечення сімї, вів аморальний спосіб життя, що підтверджується довідками з [PERSON] , тобто участь в благоустрої була значно менша чим [PERSON]А, яка в свою чергу надала суду докази , які свідчать про більший внесок в благоустрій придбаного спільного майна, а саме: відомості з Пенсійного Фонду України, згідно яких вона отримувала заробітну плату та сплачувала кредит, акти виконаних робіт від 27.10.2008 року, чеки та накладні на придбання господарських та будівельних матеріалів,приходно-видаткові касові ордери банку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат між сторонами судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial