Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що у грудні 2014 року він прийшов до офісу ПП «Хазар-2007» з метою мирного вирішення питання відносно його демісезонної куртки, яка була розірвана в приміщенні офісу ПП «Хазар-2007» [PERSON] та [PERSON] В присутності працівників офісу ПП «Хазар-2007» та мешканців авіа містечка він поклав на дерев'яну перегородку пакет, в якому знаходилась його порвана куртка, та запропонував [PERSON] мирним шляхом вирішити конфлікт. Після чого він покинув офіс. Через два місяці він поцікавився у [PERSON], де його куртка, на що останній відповів, що пакет з курткою був винесений у коридор, більше пакета ніхто не бачив. До сьогоднішнього дня куртка йому не повернута. Вважає, що неправомірними діями [PERSON] йому завдана майнова шкода, яку він оцінює у 750грн., та просить стягнути вказану суму з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково суду пояснив, що взимку 2013 або 2014 року, точної дати він не пам'ятає, у приміщенні офісу ПП «Хазар-2007», директором якого є [PERSON], останній разом з [PERSON] порвали йому зимову куртку. З даного приводу він в міліцію не звертався. У грудні 2014 року цю порвану куртку він приніс [PERSON] в офіс ПП «Хазар-2007», щоб той виплатив йому вартість порваної куртки. Той відмовився це робити та викинув пакет з курткою в коридор. Відповідач [PERSON] з позовом не згоден, просив в його задоволенні відмовити, суду пояснив наступне. Ніякої куртки [PERSON] він не рвав, та про що йдеться мова йому невідомо. У грудні 2014 року [PERSON] приніс до офісу ПП «Хазар-2007», директором якого він являється, якийсь пакет, що в ньому було, він не знає, пакет не перевіряв. [PERSON] сказав, щоб він заплатив йому за порвану куртку, й намагався залишити цей пакет в офісі, але він виставив пакет в коридор. Більше пакету не бачив. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] суду пояснила, що з 08 грудня 2014 року й по січень 2015 року була на лікарняному, тому про куртку взагалі нічого не знає. Ніякої куртки [PERSON] вона не рвала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що взимку 2014 року прийшла в офіс ПП «Хазар-2007» платити за комунальні послуги. Бачила, як [PERSON] кинув пакет в кабінет та пішов. Що було в пакеті вона не бачила. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі ст..ст.. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Пирятинського РВ УМВСУ в Полтавській області з приводу того, що [PERSON] вчиняє протиправні дії (а.с.36). За даним фактом Пирятинським РВ була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що [PERSON] 10.12.2014р. близько 11-00год. приніс свою пошкоджену куртку в приміщення бухгалтерії ПП «Хазар-2007», щоб віддати її [PERSON], та запропонував йому відшкодувати матеріальну шкоду за неї, оскільки останній у січні місяці 2014 року у результаті суперечки пошкодив її. Віддавши куртку [PERSON], останній викинув її з приміщення бухгалтерії та сказав, що ніяких грошових коштів він не виплачуватиме за дану куртку. Потім [PERSON] положив куртку в приміщенні бухгалтерії та почав фотографувати на свій мобільний телефон присутніх громадян та працівників ПП «Хазар-2007». В результаті цього [PERSON] знов викинула куртку та, вихопивши у [PERSON] телефон, положила його на стіл та сказала, щоб він не заважав їй працювати. Після цього [PERSON], забравши свій мобільний телефон, знов залишив куртку в приміщенні бухгалтерії ПП «Хазар-2007» та пішов додому. При опитуванні свідків та очевидців події було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] нецензурних образ не було, та ніяких протиправних дій останній не вчиняв (а.с.35). Докази, а саме: листи державної податкової служби, статтю з газети «Пирятинські вісті», звернення до жителів містечка, характеристики, повідомлення Пирятинського РВ УМВСУ, фотокартку (а.с.3, 13-16, 17, 18-19, 24, 44), надані позивачем, суд не приймає до розгляду, оскільки вони не стосуються предмета доказування. Інших доказів матеріали справи не містять. Доводи [PERSON] стосовно того, що його куртка була порвана [PERSON], не знайшли свого підтвердження в суді, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування даних доводів. Доказування [PERSON] ґрунтується лише на його припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже,

Outcome: dismissed