Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], діючої в своїх інтересах і інтересах неповнолітніх двох дітей, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого вказав, що він є зареєстрованим за адресою: [INFO]. Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані відповідач, як є його тіткою, а також діти останньої: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спірна квартира не приватизована, знаходиться у власності Мирноградської міської ради, наймачем жилого приміщення був його дід [PERSON], який помер 20.06.2004. Відповідач разом з її малолітніми дітьми фактично не проживає без поважних причин у вказаній квартирі з 2009 року. Їх проживанню він ніколи не перешкоджав і не перешкоджає. Відповідач забезпечена іншим житлом, фактично з дітьми мешкаючи за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час квартира, де всі вони зареєстровані, є непридатною для проживання, за нею рахується заборгованість за комунальні послуги, сума якої перевищує 40000 грн. Він є особою з числа дітей-сиріт, його мати [PERSON] померла 19.08.2009, запис про батька зроблений у відповідності до ст.135 ч.1 СК України. До смерті матері він проживав за адресою: [INFO]. За рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.09.2009 за ним було закріплено право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою, а за рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 21.10.2015 його було влаштовано на виховання до прийомної сім'ї [PERSON], до теперішнього часу він мешкає з нею за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Довженко, б.18. На даний момент він має намір відремонтувати спірну квартиру та проживати в ній. Проте, він змушений буде оплачувати за відповідача та її дітей житлово-комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати відповідача та її дітей такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, про те, що він наполягає на своїх позовних вимогах та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи по суті, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти визнання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки діти ніколи не проживали у спірній квартирі, мають постійне місце проживання за адресою фактичного проживання їх батьків, просила вирішити справу на розсуд суду. Також вказала, що під час співбесіді з батьком дітей [PERSON] останній підтвердив, що діти народилися у його квартирі і проживали в ній з народження. [PERSON] висловився позитивно щодо реєстрації дітей за своєю адресою. Представник третьої особи Мирногрдаської міської ради, яка була залучена до участі у справі за ухвалою суду від 20.04.2018, [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечувала, вказала, що згідно із ст.65 ЖК України на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згода інших членів родини не потрібна. А тому відсутність реєстрації місця проживання малолітніх дітей за місцем їх фактичного проживання суперечить їх інтересам та обмежує їх право на реалізацію конституційних прав, зокрема, на освіту, охорону здоровя тощо. Тому просила суд задовольнити позовні вимоги. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла 19.08.2009 та була донькою [PERSON], померлого 20.06.2004, відомості про батька позивача записані зі слів матері на підставі ст.135 СК України, що встановлено на підставі свідоцтв про народження, про смерть, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованих за станом на 11.09.2009 та на 05.05.2017 (а.с.4, 6, 7, 8, 9, 10, 11). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення виконавчого комітету Димитровської (на теперішній час Мирноградської) міської ради від 16.09.2009 № 540 житлова площа чотирьохкімнатної квартири на першому поверсі пятиповерхового будинку у розмірі 46,9 кв.м за адресою: м.Димитров (на теперішній час м.Мирноград), [ADDRESS], закріплена за [PERSON] (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.09.2009 № 556 [PERSON] було надано соціальний статус «дитина-сирота», що також підтверджується витягом з обліково-статистичної картки дитини-сироти від 12.07.2016 (а.с.13, 14). Відповідно до рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 21.10.2015 № 315 [PERSON] з 23.10.2015 передано на виховання та спільне проживання за адресою: [INFO] (на теперішній час вул.Довженко), б.18, у прийомну сімю [PERSON] (а.с.15-17). Згідно із довідкою виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 23.12.2017 за адресою: [ADDRESS], у якості наймача з 23.12.1951 по день смерті 20.06.2004 був зареєстрований [PERSON], [INFO], з 09.07.1985 у якості доньки наймача зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO], з 20.02.2006 року онук наймача [PERSON], [INFO], з 18.02.2009 онук наймача [PERSON], [INFO], та з 03.05.2017 відповідач [PERSON], який також є онуком наймача (а.с.18). Згідно з актом координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 28.12.2017, складеного представником комітету за участю мешканців-сусідів, позивач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [INFO], але фактично мешкає за адресою: м.Мирноград, вул.Довженко, б.18, з 28.10.2015 по день складання акту (а.с.19). За довідкою Рівненського вищого професійного училища Департаменту поліції охорони від 21.12.2017 [PERSON] навчається на другому курсі на денній формі навчання у даному закладі. Термін навчання з 01.09.2017 по 05.07.2019 (а.с.31). Згідно з актами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) «Істок» від 28.12.2017, від 10.05.2018, виготовленими комісією у складі голови та членів правління, за участю мешканців-сусідів, відповідач [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є зареєстрованими за адресою: [INFO], проте фактично не проживають з 2009 року, при чому діти не проживають за вказаною адресою з моменту їх народження (а.с.20, 66). Згідно з актом координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 25.01.2018, складеного представником комітету за участю мешканців-сусідів, відповідач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [INFO], але фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно з актами ОСББ «Істок» від 08.03.2018 та від 10.05.2018, виготовлений комісією у складі членів правління, в ході огляду встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], є непридатною для проживання, а саме: не закриваються вхідні двері, знятий електролічильник, у неналежному стані водопровід та водовідведення, стан стін, підлоги та вікон є неналежним, не в робочому стані розетки, відсутні міжкімнатні двері, не обладнана санітарна кімната (а.с.22, 65). Згідно з довідкою ОСББ «Істок» від 28.12.2017 [PERSON], не проживаючи фактично за місцем реєстрації, комунальні послуги не оплачує, за технічним станом квартири не стежить (а.с.23). За даними ОСББ «Істок» від 26.01.2018 за адресою: [ADDRESS], заборгованість по квартплаті за станом на 31.12.2017 становить 13442,24 грн (а.с.24). Також, за вказаною адресою існує заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а саме: за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 13691,92 грн, за теплопостачання 28507,54 грн, за вивіз ТПВ 2628,28 грн, за обслуговування прибудинкової території 1081,39 грн, що підтверджується відповідними довідками комунальних служб та рахунком за сплату таких послуг (а.с.24, 25, 26, 27). Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 14.05.2018 малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], фактично проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.67). Відповідно до довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 03.05.2018 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: з 08.06.1981 [PERSON], [INFO], з 04.07.2001 її син [PERSON], [INFO], з 12.12.2001 її син [PERSON], [INFO] (а.с.64). Згідно з актом від 11.05.2018 обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], виготовленим комісією у складі соціального педагога та класного керівника [PERSON], встановлено, що за вказаною адресою фактично мешкає родина, яка складається з чотирьох осіб: відповідача [PERSON], батька дітей [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Квартира двокімнатна із задовільними санітарно-гігієнічними умовами, у родині створені всі умові для повноцінного виховання, розвитку та утримання малолітніх дітей (а.с.63). Згідно з висновком від 14.05.2018 № 011 орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради вважає, що визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], не буде порушувати права та інтереси дітей (а.с.61-62). Факт непроживання відповідачів у спірному жилому приміщенні у судовому засіданні підтвердили допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає у підїзді, де розташована квартира № 16 будинку № 74 м-ну «Западний» в м.Мирнограді Донецької області. У даній квартирі мешкала сімя [PERSON], яка складалася іх батьків, які померли, і їх трьох доньок, серед яких мати позивача [PERSON] померла у 2009 році. Інша дочка [PERSON] вийшла заміж і виїхала з даної квартири, більше вона до неї не поверталася. [PERSON] разом із сином [PERSON] постійно мешкала у квартирі своїх батьків, поки не померла. У 2007 році було створено ОСББ, тому вона добре памятає, що з цього часу [PERSON] вже не проживала у квартирі № 16. Їй не відомо, щоб відповідачу хтось заважав жити у цій квартирі. Після смерті [PERSON] позивача влаштували до дитячого будинку. До квартири [PERSON] навідувалася бабуся позивача, аж поки не померла приблизно у 2011 році. Після цього у квартирі ніхто не мешкав, зараз квартира у занедбалому стані. Коли у спірній квартирі мешкала родина [PERSON], дане житлове приміщення було у задовільному стані. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою ОСББ, утворене у 2007-2008 роках, до складу якого входить будинок № 74 м-ну «Западний» м.Мирнограда, у якому у квартирі № 16 проживала родина [PERSON]. На той момент наймач квартири дідусь позивача вже помер. У квартирі проживала [PERSON] з сином. Коли жінка померла у 2009 році, дитину влаштували до дитбудинку. У даній квартирі зареєстрована [PERSON] з дітьми, але з часу створення ОСББ вони ніколи не мешкали у даному житлі. Від сусідів їй відомо, що [PERSON] вийшла заміж і проживає з чоловіком. Заборгованість по квартплаті за даною квартирою велика, [PERSON] ніколи не приймала участь у її оплаті. Після того, як у квартирі ніхто не мешкає, стан її перетворився у незадовільний. Коли в ній проживали члени родини, квартира була доглянута. Згідно за ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст.71, 72 ЖК України, які регламентують правовідносини, що виникли з договору найма житлового приміщення. За приписами ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана втратившою право користування житлом у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.73-75 ЖК України позивачем по такій справі може виступати власник житла, наймач, члені його сімї, у тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом, як тимчасово відстуні. Встановлено, що житлова квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], не є приватизованою, є комунальною власністю і перебуває в управлінні Мирноградської міської ради. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], яка є донькою померлого наймача зареєстрована у спірному приміщенні з 1985 року, але фактично не мешкає в ньому щонайменше десять років, зі свідчень сусідів - з того часу, як вийшла заміж. Зясовуючи причини непроживання відповідача у спірній квартирі, суд не встановив, що вони були поважні, а тому вважає, що право користування вказаним жилим приміщенням вона втратила. При цьому суд враховує, що квартира прийшла у непридатний стан для проживання, коли відповідач вже в ній не мешкала понад встановлені законом строки. Тому не приймає цю обставину як поважну причину. Байдуже ставлення відповідача до вказаного житла, яке вбачається у наявності заборгованості за комунальні послуги і квартплату, у непідтримці задовільного технічного стану квартири, вказує на відсутність інтересу відповідача до вказаного житла. Встановлено, що малолітні діти відповідача з народження проживають разом з батьками за адресою, де зареєстрований їх батько [PERSON] Згідно за ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Згідно із ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Оскільки неповнолітні діти, будучи зареєстрованими у спірному житлі, ніколи там не проживали, право користування цим житлом вони не набули, а тому воно не може бути за ними збережено. З огляду на приведене суд вважає, що визнання малолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, яким вони ніколи не користувалися, набувши право користування іншим житлом за місцем проживання їх батьків, де вони фактично мешкають з народження, ніяким чином не буде порушувати їх права та інтереси. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат позивач заяв не робив. На підставі ст.29 ЦК України, ст.ст.71-75 ЖК України,

Outcome: approved