Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. Позов мотивовано тим, що 2 квітня 2017 року після приїзду з відпустки позивач виявив, що з території його домоволодіння були викрадені декоративні насадження 9 кущів самшиту і 3 кущі можевельнику. Переглядаючи відеозаписи з камер спостереження виявив, що 18 і 21 березня 2017 року невідома особа вчинила противоправні дії відносно приватної власності. Заяву про вчинення правопорушення, що містить ознаки злочину позивач надав співробітникам поліції. Під час судового розгляду кримінальної справи було встановлено, що крадіжку скоїв [PERSON], викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями [PERSON] завдав позивачу матеріальних збитків на суму 742 грн.50 коп., як зазначено у вироку суду першої інстанції, що розглядав справу про вчинене правопорушення. В добровільному порядку [PERSON] шкоду не відшкодовує, а тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 20.12.2017 р. провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.06.2017 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова, який набув чинності [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, Кримінального кодексу України. Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили. \~\~\~\~Згідно з зазначеного вироку «Крім того, 21.03.2017 року [PERSON] прибув на вул. Афанасіївську в м. Харкові з метою викрадення чужого майна, де спостерігав за домоволодіннями. Знаходячись біля будинку № 99 по вул. Афанасіївській в м. Харкові, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку кущів «Самшиту» у кількості пяти штук, що належить [PERSON] Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд». Оскільки вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення встановлена вироком суду, позивач є потерпілим від даного кримінального правопорушення, винними діями відповідача була завдана шкода майну позивача, всі ці обставини встановлені вироком суду, який набрав законної сили, то в даній цивільній справі ці обставини не підлягають доказуванню.\~\~\~\~ Згідно ч. 1ст. 22 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України), особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідност. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу ч. 2ст. 1166 ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014, встановлено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином для відновлення свого порушеного права позивачу потрібно відшкодувати суму 742 грн.50 коп. На підставі ст.12, 81 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи належним чином доведено наявність обставин, що свідчать про спричинення матеріальної шкоди з вини [PERSON], а також визначено розмір зазначеної шкоди, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved