Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищенаведеним позовом, просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що стягнуті з нього, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку позивача, за період з 13.10.2014 року по 01.04.2015 року, у звязку з перебуванням на лікуванні. Та просив суд розстрочити сплату заборгованості по аліментам строком на 12 місяців. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі, суду пояснив, що він був травмований та проходив лікування з 13.10.2014 року по 01.04.2015 року, та за вказаний період просить суд звільнити його від сплати аліментів, та просить суд розстрочити сплату заборгованості, рівними частинами на 12 місяців. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, посилаючись на те, що відсутні підставі для задоволення позовних вимог. Третя особа - державний виконавець Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що за виконавчим листом мається заборгованість за період з березня 2013 року по 01.02.2015 року, про що надано розрахунок. Розмір заборгованості сторонами виконавчого провадження не оспорювався. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебували у шлюбі, та мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2013 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку останнього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.48), за вказаним рішенням видано виконавчий лист (а.с.8-9), який перебуває на виконанні в Жовтневому відділу ДВС КМУЮ, та відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки державного виконавця за період з березня 2013 року по 01 лютого 2015 року мається заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15\~616,07 гривен, з урахуванням сплачених сум (а.с.11). Позивач не заперечує з приводу наявності заборгованості зі сплати аліментів, але не згоден з її розміром, однак, вказану суму заборгованості він не перевіряв, дії державного виконавця не оскаржував, з відповідною заявою до суду не звертався, вказане заперечення не є предметом розгляду даної справи. Згідно із ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець вправі обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, складати відповідний розрахунок та повідомляти про нього стягувачу і боржнику, в т.ч. і за заявою сторін виконавчого провадження. Згідно ст. 195 СК України та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), для працюючих боржників визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Позивачем зазначено, що заборгованість утворилася з підстав того, що він не має постійного місця роботи, але приймав міри для працевлаштування, на підтвердження цього надав суду копії направлення на працевлаштування з міського центу зайнятості (а.с.13-13). Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав побутову травму та перебував на лікуванні з 13.10.2014 року по 20.12.2014 року, про що надано до суду медичні документи (а.с.15-18), у звязку з чим він не міг працювати. Стаття 197 Сімейного кодексу України встановлює підстави звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а саме частиною першою визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; частиною другою, визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.\~180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.2\~Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002р. ст. 197 Сімейного кодексу України\~за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На думку суду, позивача можливо частково звільнити від сплати заборгованості\~за аліментами, оскільки заборгованість виникла у зв'язку із іншою обставиною, що має істотне значення, а саме отримання травми та лікування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за умов, передбачених ст. 197 СК України - повністю або частково звільнити платника аліментів сплати заборгованості (п. 22). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що маються законні підстави для часткового звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам за час його лікування за період з 13.10.2014 року по 20.12.2014 року та є підстави для розстрочки виплати заборгованості по аліментам за період з березня 2013 року по 01.02.2015 року (по час предявлення позову). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial