Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, з тих підстав, що він 28.01.1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. В їхньому шлюбі народилося троє дітей, які на даний час повнолітні: син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] [INFO]; син [PERSON] [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.09.2014 року їхній шлюб розірвано. Вказує, що ще до розірвання шлюбу він захворів, лікувався в неврологічному відділенні Коломийської міської лікарні Івано-Франківської області. На даний час продовжує лікуватись, перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Тлумацької ЦРЛ з 13.05.2015 року по 12.06.2015 року (діагноз розсіяний склероз). 27.05.2015 року йому встановлена перша «Б» група інвалідності на строк до червня місяця 2016 року та призначена мінімальна пенсія, біля 1000 гривень. Постійно потребує стаціонарного та амбулаторного лікування, потребує додаткових коштів на придбання ліків, та стороннього догляду, а йому немає кому допомогти. Тому він бажає, щоб колишня дружина надавала йому матеріальну допомогу, оскільки вона працює і має змогу надавати таку допомогу. Просить позов задоволити, стягнути з відповідачки аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до поновлення працездатності, та справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.09.2014 року між сторонами шлюб розірвано (а.с.5). Відповідно до довідки Підвербцівської сільскої ради №226 від 11.08.2015р. та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] і до складу його сімї входить син [PERSON] (а.с.2-3). Позивач являється інвалідом першої «Б» групи загального захворювання, потребує постійного стороннього, стаціонарного та амбулаторного лікування. Інвалідність йому встановлена до червня місяця 2016 року, що випливає з довідки до акту огляду МСЕК (а.с.4). З виписки №2673 медичної карти амбулаторного і стаціонарного хворого Тлумацької ЦРЛ видно,що позвач перебував на амбулаторному лікуванні з 13.05.2015 року по 12.06.2015 року з діагнозом розсіяний склероз (а.с.6). Згідно з ч.3 ст.75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи, що має місце в даному випадку. Частиною 2 ст.76 СК України передбачено, що особа після розірвання шлюбу має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо його колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності. З`ясувавши обставини, які згідно ст.80 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів одному з поружжя, суд вважає, що з відповідачки слід стягувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання позивача у звязку з інвалідністю в розмірі по 500 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. При такому вирішенні позову з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі. На підставі ст.ст.75, 76, 77, 79, 80, 81, 82 СК України,

Outcome: approved