Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з них на його користь заборгованість на загальну суму 744750,4 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2004 року між ним з одного боку та відповідачами з іншого, було укладено договір позики, згідно якого відповідачі отримали в борг спочатку 40 000 доларів США, а 28.06.2004 року 26 000 доларів США. Крім того, 04.07.2004 року відповідачі отримали від нього 27 800 доларів США, які були їм потрібні для закупівлі сировини на виготовлення спирту та супутні поточні витрати і витрати з приводу реалізації продукції. Відповідно до умов договору відповідачі зобов'язалися сплачувати 33 % від прибутку, який вони отримали від своєї діяльності у зв'язку з використанням запозичених в нього коштів. Всього відповідачі від нього отримали 92 800 доларів США, про що було складено та підписано розписку від 03.08.2004 року. До цього часу відповідачі користуються його коштами, не сплачують відсотків та відмовляються повернути взяті в борг гроші. Оскільки курс гривні по відношенню до долара США встановлений НБУ на день подання позову становить 7,993 до 1, з відповідача підлягає стягненню сума яка дорівнює 744 750,4 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідачів останні до суду не надсилали. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 12 червня 2004 року між позивачем з одного боку та відповідачами з іншого, було укладено договір позики, згідно якого відповідачі отримали від позивача в борг в розмірі 40 000 доларів США, 28.06.2004 року 26 000 доларів США, а 04.07.2004 року 27 800 доларів США, які були потрібні відповідачам для закупівлі сировини на виготовлення спирту та супутні поточні витрати і витрати з приводу реалізації продукції. (а.с. 4) Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачі зобов'язалися сплачувати 33 % від прибутку, який вони отримали від своєї діяльності у зв'язку з використанням запозичених в позивача коштів. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі отримали від позивача 92 800 доларів США, про що було складено та підписано розписку від 03.08.2004 року. Таким чином, відповідачі користуються коштами позивача, не сплачують відсотків та не повертають борг. З урахуванням того, що курс гривні по відношенню до долара США встановлений НБУ на день подання позову становить 7,993 до 1, з відповідача підлягає стягненню сума, яка дорівнює 744 750,4 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачі не виконували належним чином зобов'язання за борговою розпискою, внаслідок чого виникла заборгованість, що становить 744750,40 грн., а тому відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу завдані збитки у вищезазначеній сумі в солідарному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід другої групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1827,00 грн., з кожного.

Outcome: approved