Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що\~ 06 вересня 1985 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, актовий запис № 1647. Зазначає, що у цьому шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Дочка повнолітня. Вказує на те, що майновий спір між нами відсутній. Зазначає, що з часу укладення шлюбу він із відповідачкою, як чоловік та дружина, проживали разом до літа 1998 року.Літом 1998 року відповідачка без його відома та згоди виїхала за кордон на роботу і з цього часу відповідачка не підтримує з ним ніяких зв`язків. Ні місце її проживання, ні місце її перебування йому не відомі. Вказує на те, що факт не проживання відповідачки в м.Чернівці за місцем її реєстрації та її відсутності з 1998 року підтверджується комісійним актом № 65 від 29.03.2018 року складеним працівниками ПП «Садгора-Сервіс» м.Чернівці, Зазначає, що в них , різні погляди на життя. З плином часу сімейні відносини та особисті взаємовідносини погіршилися, зникловзаєморозуміння, любов та взаємоповага, що призвело до виникнення неприязних стосунків, частих непорозумінь та конфліктів, між нами склалася напружена сімейна атмосфера. Вказує на те, що вони не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведеться, відповідачка не вносить вклад до спільного сімейного бюджету, матеріально та морально ми один одного не підтримуємо. Примирення з відповідачкою неможливе. Шлюб суперечить його інтересам, оскільки відповідачка покинула його без пояснень причин чим фактично припинила шлюбні відносини, а це принижує мою людську гідність. Просить суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований\~ зареєстрований 06 вересня 1985 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, актовий запис № 1647. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, час і дату розгляду справи в суді, тому, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого 22.02.2001 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 06.09.1985 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, актовий запис № 1647. Судом встановлено, що згідно довідки № 153 від 10.01.2019 року виданої ПП «Садгора-Сервіс» за адресою [ADDRESS] . Чернівці вул. Молдавська, 16, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Судом встановлено, що згідно копії акту № 65 від 29.03.2018 року [PERSON] 1962 року [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , не проживає за вказаною адресою з 1998 року по даний час. Шлюбні стосунки між сторонами по справі припинились у зв`язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім`я розпалася, вони проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved