Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі №171/1302/17 за позовом [PERSON] до Грушівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно вказаного рішення [PERSON], [INFO], визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON], яка померла [INFO] року, тривалістю у 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. До набрання законної сили вказаним рішенням дочка [PERSON] [PERSON] померла. Він як онук [PERSON] та син [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання з померлою. [PERSON] вважає, що відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України він як спадкоємець померлої [PERSON] в порядку спадкової трансмісії має право на прийняття належної їй спадщини, яку спадкодавець не встигла прийняти після смерті [PERSON] Просив визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, 5,820 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Ленінської (Грушівської) сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, що належала померлій [INFO] року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач до судового засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2012 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,820 га, яка розташована на території Грушівської (Ленінської) сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю . 13 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі №171/1302/17 за позовом [PERSON] до Грушівської сільської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно вказаного рішення [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, тривалістю у 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. В зв'язку з укладенням шлюбу з [PERSON] [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON] (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] Згідно заповіту від 01.03.2001 року [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок - [PERSON]. 18 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та на підставі його заяви відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] З матеріалів справи встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 31.01.2001 року по теперішній час. Ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. За ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.1,2,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ст.1276 ЦК України зазначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином судом встановлено, [INFO] року померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 5,820 га, на території Ленінської (Грушівської) сільської ради. Рішенням суду від 13 грудня 2017 року [PERSON], [INFO], визначено додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після матері, померлої [INFO] року, тривалістю у 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Вказане рішення набрало законної сили 06.02.2018 року. [PERSON] померла [INFO] року. Отже, [PERSON] як спадкоємиця [PERSON] померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти у визначений їй судом додатковий строк для прийняття спадщини. Як встановлено з матеріалів справи та копії спадкової справи № 126/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON] спадкоємцями померлої [PERSON] є її сини: позивач - [PERSON], а також відповідач - [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті. Право на прийняття належної [PERSON] спадщини перейшло до її спадкоємців. Рішенням Апостолівського районного суду від 06.11.2018 року за [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] (прож. [INFO]) визнано в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8200 га, в межах згідно з планом, що знаходиться на території Ленінської сільської ради (Грушівської сільської ради) Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Статтями 81, 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. З огляду на вищевказані вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що спадщину, що належала [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] позивач як спадкоємець прийняв в порядку спадкової трансмісії, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка була донькою спадкодавця [PERSON] та не встигла прийняти спадщину після її смерті, а тому позовні вимоги про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкуванняє обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved