Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіального громади в особі виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на новостворений в результаті перепланування квартир об'єкт нерухомості. У позові вказав, що відповідно до договору купівлі - продажу серії ВЕІ №322154, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районною нотаріального округу Афанасіевською І.В. від 19.12.2006 року він став власником однокімнатної квартири [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька серії ВЕХ № 619446, посвідченого державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Тищенко І.В. від 04.09.2007 року він став власником ? частини двокімнатної квартири [ADDRESS] Право власності ним було зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ». Відповідно до договору дарування серії ВКС №306306, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Афанасіевською І.В. від 06.12.2007 року йому було подаровано 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Право власності ним було зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ». Тобто він став єдиним власником вищевказаної квартири. Оскільки квартири знаходяться поряд, то він вирішив їх об'єднати в одну квартиру. Для цього він звернувся до виконкому Засульської сільської ради за дозволом. Рішенням виконавчого комітету Засульської сільської ради від 30.05.2008 р. за №125 йому було надано дозвіл па виготовлення технічної документації для проведення ремонтно-будівельних робіт і переобладнання та об'єднання квартир [ADDRESS] Оскільки всі роботи по об'єднанню двох квартир в одну є переплануванням приміщень, несучих стін і конструкцій, інженерних споруд ним не порушувалося, то він, не отримавши дозволу в державно-будівельному контролі та не виготовивши проектну документацію, зробив перепланування. В перепланування входило : збільшення площі кухні в квартирі № 90 за рахунок санвузла і кладови; в квартирі № 91 збільшилася площа коридору за рахунок розділення санвузла і зменшення площі кухні, а також за рахунок спільного з квартирою №90 коридору. Перепланованою квартирою він користується з 2008 року. Відповідно до акту перевірки № 142 від 02.12.2011 року дотримання вимог законодавста у сфері містобудувної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт і відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності. 20.09.2016 року Департаментом ДАБІ у Полтавській області відносно нього знову було складо акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудувної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил і винесено припис № 219 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм стандартів і правил. Відповідно до припису він склав декларацію про готовність експлуатації об'єкта і надав до ДАБІ у Полтавській області. Однак, листом № 1016-3.11/185 від 20.01.2017 року йому було відмовлено в реєстрації декларації і повернуто її назад на підставі того, що вона не містить дані у повному обсязі та оформлена з порушенням встановлених вимог, відповідно до п.10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461, а також не заповнені деякі пункти декларації. Дійсно на даний час в нього відсутній будівельний паспорт на виконання будівельних робіт, відсутні дані про категорію складності об'єкту, інші дозволи ДБКА на початок роботи, проектна документація та інше, але просить суд прийняти до уваги те, що квартири ним переплановано ще в 2008 році. Тому прохав суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на новостворений об'єкт нерухомості, в результаті самочинно перепланованих квартир [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Територіальна громада в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання своїх представників не направили, звернулися до суду з заявами, в яких прохали справу розглядати без їх участі, по суті позову покладаються на розсуд суду. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений перелік випадків, у яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, державний реєстратор у встановлених законом випадках за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі якого проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник подає органові державної реєстрації прав, зокрема, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (пункт 46 вказаного Порядку). На час розгляду справи в суді питання прийняття в експлуатацію будинків регулюється Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічною обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 року №79, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 року за № 547/26992, який набрав чинності 26.05.2015 року. Відповідно до п. 2 розділу III зазначеного Порядку, замовник або його уповноважена особа подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта, до якої додаються: два примірники заповненої декларації, звіт про проведення технічного обстеження об'єкта з інформацією щодо можливості й надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно); засвідчені в установленому порядку копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт : технічного паспорта з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу ІІ цього Порядку). Відповідно до вимог ч.2 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Однак введення указаного об'єкта в експлуатацію можливе лише після визнання в судовому порядку права власності на нього. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу серії ВЕІ №322154, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районною нотаріального округу Афанасіевською І.В. від 19.12.2006 року належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька серії [NUMBER] посвідченого державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Тищенко І.В. від 04.09.2007 року позивачу належить ? частина двокімнатної квартири [ADDRESS]. Право власності ним було зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ». Відповідно до договору дарування серії ВКС №306306, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Афанасіевською І.В. від 06.12.2007 року позивачу було подаровано 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Право власності ним було зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ». Тобто він став єдиним власником квартири [ADDRESS]. Позивач вирішив об'єднати вищевказані квартири в одну квартиру. З цього приводу він звернувся до виконкому Засульської сільської ради за дозволом. Рішенням виконавчого комітету Засульської сільської ради від 30.05.2008 р. за №125 йому було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для проведення ремонтно-будівельних робіт і переобладнання та об'єднання квартир [ADDRESS] Оскільки всі роботи по об'єднанню двох квартир в одну є переплануванням приміщень, несучих стін і конструкцій, інженерних споруд ним не порушувалося, то він, не отримавши дозволу в державно-будівельному контролі та не виготовивши проектну документацію, зробив перепланування в 2008 році. Разом з тим, при зверненні позивача до ДАБІ у Полтавській області, йому було відмовлено в реєстрації декларації з тих підстав, що вона не містить дані у повному обсязі та оформлена з порушенням встановлених вимог, відповідно до п.10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461. В судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутній будівельний паспорт на виконання будівельних робіт, відсутні дані про категорію складності об'єкту, інші дозволи ДБКА на початок роботи, проектна документація. Аналізуючи вищевикладені норми права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на новостворений об'єкт нерухомості в результаті самочинно перепланованих квартир. Крім цього, суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності у позивача немає, тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved