Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про зменшення розміру аліментів, вказавши в позові, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2005р. з нього на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14.06.2005р. та до повнолітття дитини. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2014р. з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з 28.03.2014р. та до повноліття дитини. На теперішній час матеріальне та сімейне становище позивача змінилося порівняно з тим становищем, що існувало на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], що є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання старшої дитини. У судовому засіданні позивач, крім фактів, викладених у позовній заяві, пояснював суду, що на теперішній час, крім щомісячних платежів на утримання двох дітей, він сплачує заборгованість по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 2-3566/2005. Заборгованість на 01.10.2014 року складає 1776,49 гривень. Тому, разом з поточними виплатами, з нього стягують заборгованість та щомісячні виплати складають у середньому п'ять тисяч гривень. Також, у нього існує іпотечний кредит, за яким, він повинен щомісячно сплачувати тіло кредиту та відсотки. Отже, оскільки його матеріальне становище змінилося порівняно з тим, що існувало на час ухвалення рішення суду від 21.06.2005року, позивач просив суд задовольнити його вимоги, шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.03.2014 року. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала суду усні пояснення, відповідно до яких вона посилається на відсутність доказів з боку позивача на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві та доводила, що матеріальне становище позивача не погіршилося, він має постійний заробіток, який дозволяє йому утримувати двох дітей без зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]. З цих підстав, представник відповідача просила суд відмовити позивачу у позові. Вислухавши доводи сторін, дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку , що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2005 року з доходів позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2014р. з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з 28.03.2014р. та до повноліття дитини. (а.с. 8). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - інші обставини . Тобто для зменшення або збільшення розміру аліментів потрібно : 1) зміна матеріального або сімейного стану; або 2)погіршення або поліпшення здоров'я; або 3) інші випадки, передбачені СК. Відповідно до ч.3 ст. 10 та ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач посилається на те, що в нього погіршився матеріальний стан, але доказів погіршення матеріального стану суду не надав. Доводи про те, що позивач сплачує кредит та заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-3566/2005 не є належною підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що матеріальне становище позивача не погіршилося, його доходи дозволяють купувати новий автомобіль та виїжджати за кордон на відпочинок. Позивач дані доводи представника відповідача не спростував. Інших доказів про наявність обставин, які б свідчили про зміну матеріального становища сторін, зміну стану здоров'я позивачем не надано, хоча судом надавався час для надання доказів. Тому правових підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed