Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зменшивши позовні вимоги остаточно просив визнати за ним та [PERSON] право власності по 2/18 частині кожному щодо житлового будинку площею 109,3 кв.м з погосподарськими будівлями і спорудами, а саме літньої кухні площею 9,4 кв.м (літера Б), погреба площею 9,2 кв.м (літера В), гаража площею 24,3 кв.м (літера Г), сарая площею 19,2 кв.м (літера Д), туалета площею 1,4 кв.м (літера Т), літньої кухні площею 28,4 кв.м (літера Є), що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належали померлому [INFO] [PERSON]. В якому вказав, що з [INFO] він добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується частиною будинку, що належав вітчиму після смерті його матері. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, який зменшивши остаточно просила визнати за нею та [PERSON] право власності по 2/18 частині кожному щодо житлового будинку площею 109,3 кв.м з погосподарськими будівлями і спорудами, а саме літньої кухні площею 9,4 кв.м (літера Б), погреба площею 9,2 кв.м (літера В), гаража площею 24,3 кв.м (літера Г), сарая площею 19,2 кв.м (літера Д), туалета площею 1,4 кв.м (літера Т), літньої кухні площею 28,4 кв.м (літера Є), що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належали померлому [INFO] [PERSON]. Обґрунтовуючи зустрічний позов посилалася на те, що померла її мати [PERSON], яка склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй та [PERSON] в рівних частинах кожному, які в свою чергу отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 7/18 частин спірного будинку, спадкоємцем [PERSON] отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/9 частин спірного будинку. З 2002 року і по даний час [PERSON] проживає у спірному будинку, а позивач [PERSON] проживає у весінньо-літній період. Після смерті [PERSON], із його спадкоємців ніхто право на частку не заявляв. Вважає, що вона з 2006 року і по даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіє 3/18 частин житлового будинку, належних померлому [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечив повністю, однак після зменшення зустрічних позовних вимог визнав їх повністю, посилаючись на відкрите володіння сторонами часткою домоволодіння, що належала померлому [PERSON], відсутність участі його можливих спадкоємців в користуванні та утриманні відповідною часткою майна. Відповідач [PERSON] первісні позовні вимоги після їх зменшення та уточнення визнала у повному обсязі, зустрічний позов після зменшень також підтримала повністю, посилаючись на відкрите володіння сторонами часткою домоволодіння, що належала померлому [PERSON], відсутність участі його можливих спадкоємців в користуванні та утриманні відповідною часткою майна. Представник відповідача Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області та представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч про час і місце слухання справи належно повідомлена, причин неявки не повідомила, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає первісний позов та зустрічний позов такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовлений 27.05.2002 року БТІ власниками 7/18 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], вказано: [PERSON] та [PERSON] (тобто по 7/18 кожен), домоволодіння складається із наступних об'єктів: житловий будинок, зазначений у плані під літ. «А», літня кухня площею 9,4 кв.м літ. «Б», погреб площею 9,2 кв.м літ. «В», гараж площею 24,3 кв.м літ. «Г», сарай площею 19,2 кв.м літ. «Д», туалет площею 1,4 кв.м літ. «Т», літня кухня площею 28,4 кв.м літ. «Є». Відповідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 31.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 7/18 частин кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а інша 2/9 (4/18) частин цього ж об'єкта нерухомого майна належить в порядку спадкування за законом [PERSON] як чоловіку померлої власниці [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 20 травня 2015 року у справі №3-87гс15 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Факт правомірного заволодіння позивачами спірною частиною домоволодіння підтверджується копією договору №200945146 про користування електричною енергією від 01.08.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Київобленерго»; копією договору № 50182 від23.11.2007 року про надання послуг з газопостачання, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Київоблгаз»; копіями квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, сплачених [PERSON] Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] своїми показами підтвердили факт добросовісного, відкритого і безперервного володіння та користування з 2006 року [PERSON] та [PERSON] частиною будинку, що належав [PERSON] після смерті їхньої матері [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи ні співвласник [PERSON], ні після його смерті його спадкоємці, зокрема спадкоємець за заповітом [PERSON] не вжили достатніх заходів щодо прийняття спадщини, отримання правовстановлюючих документів на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації права власності, а також не користувались і не володіли спірним спадкових нерухомим майном протягом більше десяти років, не приймали участі в утриманні цього майна. Отже, враховуючи, що позивачі за первісним і зустрічним позовом добросовісно заволоділи чужим майном і понад 10 років продовжують відкрито, безперервно володіти 2/9 частиною домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати за ними право власності в рівних частинах за кожним за набувальною давністю. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачі за первісним та зустрічним позовом як на підставу для задоволення позову, знайшли підтвердження під час судового розгляду, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, при цьому співвідповідач [PERSON] заперечень проти обох позовів не подавала, а інші відповідачі обидва позови, тому позовні вимоги обох позовів підлягають задоволенню у повному осбязі.

Outcome: approved