Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,1464 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в [ADDRESS] земельну ділянку площею 3,7958 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовану на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивач, як спадкоємиць за заповітом, прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, а саме, своєчасно звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом, але оформити свої спадкові права на спадкове майно в нотаріальному порядку він не має змоги, оскільки у нього відсутні оригінали правоустановчих документів на спадкове майно, тому після отримання від нотаріуса Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач повинний був звернутися до суду з цією позовною заявою. Відповідач - Територіальна громада в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники третіх осіб - Запорізької районної державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується представленим суду свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] виданим ВДРАЦС Реєстраційної служби Запорізького РУЮ в Запорізькій області. Суду наданий заповіт, складений 12.08.2009 року [PERSON], який посвідчений секретарем Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та зареєстрований під № 07, в якому вона зробила заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповідала позивачу - [PERSON]. Вищезазначений заповіт не змінений та не відмінений, про що на заповіті зроблений відповідний запис. Факт прийняття спадщини позивачем, підтверджений наданою суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою копією спадкової справи №180/2014 р. Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою від 07.11.2014 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю оригіналів право установчих документів на спадкове майно. Судом достовірно встановлено, що право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] зареєстроване в Єдиному реєстрі нерухомого майна на підставі Договору дарування, посвідченого 21.07.1998 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1892, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ЗМБТІ». Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1464 га (кадастровий №2322188400:07:001:0020) для обслуговування житлового будинку, що розташована в [ADDRESS] зареєстроване на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-ЗП №064981, що підтверджується Витягом ДЗК №НВ-2301132612014 від 13.10.2014 року. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,7958 га ( кадастровий № 2322188400:03:002:0043) для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, що розташована на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП №032293, що підтверджується його копію та Витягом ДЗК №НВ-23011448622014 від 22.10.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені,має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved