Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 23 серпня 2002 року виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 8. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що він з відповідачем зареєстрували шлюб у 2002 році. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Разом зі своєю дружиною та сином проживали у помешканні, яке придбали у 2012 році. Разом із відповідачкою прожили майже 13 років, за час спільного життя неодноразово виникали сварки з різних причин, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. У вересні 2015 року відповідачка зібрала свої речі, сина та переїхала проживати до своєї матері в с. Лютенька, де проживає на даний час. З того моменту вони не спілкуються та кожен живе власним життям. Крім цього зазначив, що відповідачка проживає з іншим чоловіком. Просить задовольнити позов та розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час ті місце розгляду справи була повідомлений належним чином, надала до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за її відсутністю, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 23 серпня 2002 року виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтво про народження [NUMBER] від 05.04.2016 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Сторони спільного господарства не ведуть. Суд враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишити без змін.

Outcome: approved