Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду 30.05.2017 року з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 травня 1994 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Енергодара Запорізької області, актовий запис № 150. У судове засідання сторони не зявились. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.15) Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову, а також просить залишити прізвище набуте після укладення шлюбу «Темненко» (а.с.16). На підставі з ч.2 ст.197 ЦПК України, звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, протягом усього часу судового розгляду відповідач може визнати позов, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, протягом усього часу судового розгляду відповідач може визнати позов, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8\~ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, оскільки сторони не бажають зберігати сім`ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved