Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2008 року, [PERSON] отримав у позику від нього ([PERSON]Г.) грошові кошти в сумі 12 000 доларів США з кінцевим терміном повернення позики до 10 грудня 2008 року у підтвердження чого сторони уклали договір позики. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 липня 2011 року, яке набрало законної сили 20 липня 2011 року, стягнуто з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 94 823,96 грн., 948,24 грн. - судового збору та 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Так, згідно вищевказаного рішення суду з відповідача стягнуто тіло позики - 12000 доларів США по курсу НБУ на момент постановлення рішення, який становив 7,9930 грн. Крім того судом встановлено, що відповідач виконав взяті на себе зобов'язання частково та повернув йому грошові кошти в сумі 100 доларів. Залишок заборгованості по тілу позики, склав 11 900 доларів США. Зазначає, що враховуючи те, що рішенням суду стягнуто з боржника тіло позики в сумі 11900 доларів США, що по курсу НБУ станом на 04 липня 2011 року становило 94 823,96 грн. вважає, що з відповідача додатково підлягає стягненню різниця в сумі 214 884 грн. 00 коп., а відсотки за користування позикою складають 36 971,51 доларів США, які нараховані у період з 01 липня 2011 року по 01 вересня 2016 року, з яких нараховані на рівні 5 % місячних, а у річному виразі 60 %, що прямо передбачено п.3.1 та 3.2 Договору позики, що по курсу НБУ (1 дол. - 25,9906 грн.) становить - 960 911, 72 грн. Враховуючи, те що відповідач прострочив зобов'язання, також просить стягнути з нього 3% річних від простроченої суми, що складає 1848 доларів США, що по курсу НБУ складає 48045 грн. 70 коп. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 1 223 421, 60 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 6890 грн. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали цивільної справи за №2-2106/11 та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. -2- Судом встановлено, що відповідно до Договору позики від 10 листопада 2008 року, [PERSON] (Позикодавець) надав [PERSON] (Позичальнику), позику в розмірі 12000, 00 доларів США в строк до 10 грудня 2008 року. Також в пункті 3 Договору сторони передбачили, що : Плата за користування позикою становить 04% місячних%, 48% річних від суми позики. При порушенні Позичальником графіка сплати відсотків за позикою - плата за користування становить на 1,00% місячних більше від відсоткової ставки, зазначеної в п.3.1 даного договору, за весь період користування позикою (а.с.9). 04 липня 2011 року, Мукачівським міськрайонним судом по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики від 10.11.2008 року в розмірі 94 823, 96 (девяносто чотири тисячі вісімсот двадцять три гривні девяносто шість копійок) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 948,24 (девятсот сорок вісім гривень двадцять чотири копійки) гривень та 120 гривень на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Дане заочне рішення суду, набрало законної сили - 20 липня 2011 року (а.с.10-12). З розрахунку відсотків за користування грошовими коштами вбачається, що сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01 липня 2011 року по 01 вересня 2016 року при відсотковій ставці - 60% річних, складає - 36 971,51 доларів США, що за курсом НБУ (1 долар США - 25,9906 грн.) становить - 960 911 (дев'ятсот шістдесят тисяч дев'ятсот одинадцять) гривень 72 копійки (а.с.6). З розрахунку відсотків за користування чужими грошовими коштами вбачається, що сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01 липня 2011 року по 01 вересня 2016 року при відсотковій ставці - 3% річних складає - 1848,58 доларів США, що за курсом НБУ (1 долар США - 25,9906 грн.) становить - 48 045 (сорок вісім тисяч сорок п'ять) гривень 70 копійок (а.с.7). Відповідно до відомостей з інтернет ресурсу, офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 26 вересня 2016 року, Національний банк України встановив такий курс долара до гривні: 100 доларів США = 2599,0626 гривень (а.с.8). Правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Так, статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 статті 549 Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Правилами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до частини 1 статті 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. -3- З статті 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а статтею 599 цього Кодексу встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Також необхідно звернути на статтю 625 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошових коштів з [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки останній не виконав умови договору позики від 10 листопада 2008 року та рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2011 року. Згідно статтею 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved