Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Рівненського міського голови в якому відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, просить суд, визнати недійсним розпорядження Рівненського міського голови №807-р від 19 вересня 2016 року. Визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності на гараж, виданий виконавчим комітетом Рівненської міської ради 20 вересня 2016 року на ім'я [PERSON] Визнати недійсим договір купівлі-продажу гаража [ADDRESS] за яким [PERSON] продав [PERSON] гараж [NUMBER], який посвідчений 02 березня 2017 року приватним нотаріусом Круліковським Андрієм Івановичем за реєстровим №1409 та скасувати реєстрацію права власності на гараж на ім'я [PERSON] в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний №1037056356101, номер запису права власності №619286156 та стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем судові витрати по справі. Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Надіслав до суд заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги позивача у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задоволити. Додатково пояснила суду, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: частина приватизованої квартири та гараж [ADDRESS], який був придбаний матір'ю [PERSON] Спадщину на квартиру [PERSON] отримав в Другій Рівненській державній нотаріальній конторі, а спадщину на гараж він не оформляв в нотаріальній конторі, так як гараж [NUMBER] в кооперативі «Кристал» був куплений в відповідача [PERSON] в 2003 році [PERSON], але договір - купівлі-продажу не зареєстрований в КП «Рівненське міське БТІ». Гаражем користувався [PERSON] та його батько і не оформляли спадщини після смерті матері. Після смерті батька [PERSON] почав збирати документи, щоб оформитись в правах на спадщину і дізнався, що гараж продано. Скориставшись тим, що договір купівлі-продажу не був зареєстрований в КП «Рівненське МБТІ», [PERSON] подав оголошення в газету «Вісті Рівненщини» про втрату ним свідоцтва про право власності на гараж [ADDRESS]. Після оголошення в газеті [PERSON] звернувся з заявою в Рівнеське КП МБТІ про видачу йому дубліката свідоцтва про право власності на гараж. В зв'язку з цим було видано розпорядження міського голови № 807-р від 19 вересня 2016 року, а 20 вересня 2016 року Рівненським міськвиконкомом було видано дублікат свідоцтва про право власності на гараж на ім'я [PERSON] Отримавши дублікат свідоцтва про право власності на гараж [ADDRESS], [PERSON] повторно продав гараж [PERSON] Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить їхзадоволити та справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача Рівненського міського голови Капланов О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що згідно наданих [PERSON] заяв,міським головою та виконкомом Рівненської міської ради було правомірно видано розпорядження та дублікат свідоцтва про право власності на гараж на ім'я [PERSON] В їх обов'язки та компетенцію не входить перевіряти чи відчужений гараж на час видачі дубліката про право власності. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] гараж [NUMBER], що розташований в [ADDRESS] Договір купівлі-продажу посвідчений 01 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Ткачук М.Ю., за реєстром №2944. Договір купівлі-продажу не зареєстрований в КП «Рівненське міське БТІ». [INFO] померла [PERSON], мати позивача, [PERSON] [INFO] помер [PERSON] чоловік [PERSON], батько позивача [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в графі батьки вказані: батько [PERSON], мати [PERSON]. За заявою [PERSON] про втрату ним оригіналу свідоцтва про право власності на гараж [ADDRESS], та видачу йому дубліката свідоцтва про право власності на гараж, Рівненським міським головою 19 вересня 2016 було видано розпорядження № 807-р відповідно до якого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради видано дублікат свідоцтва про право власності на гараж на ім'я [PERSON]. 02 березня 2017 року [PERSON] повторно продав гараж [NUMBER] [PERSON] Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковським А.І., за реєстром № 140. Договір купівлі-продажу гаража між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо суб'єкта. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надав нотаріусу недостовірну інформацію про що не було відомо сторонам по справі і повторно продав гараж [PERSON], посвідчивши договір купівлі-продажу у нотаріуса. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1200,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved