overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 24 червня 1989 року міським відділом РАЦС м. Мелітополя Запорізької області за актовим записом № 853. Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачкою. Позивач у шлюбі перебуває вперше. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з відповідачкою. У попереднє судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, згідно якої підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі. Відповідачка у попереднє судове засідання не зявилась, але надала заяву, згідно якої визнала позовні вимоги у повному обсязі і не заперечував проти розірвання їх з позивачем шлюбу, розгляд справи провести без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні позивач виявив бажання розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечував проти цього. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, так як це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 88, 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2008 року по 26 травня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з батьком. Відповідач не виконує в повній мірі своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, який встановлено статтею 180 Сімейного кодексу України. Позивачу одному важко утримувати неповнолітню дитину, через що він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина в сумі 1000 гривень. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явилась, хоча своєчасно та належним чином (в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України) була сповіщена про час та місце розгляду справи. Будь-яких пояснень або заперечень до суду не надала. Суд, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 березня 2008 року. Копіює свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 26 травня 2009 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], його батьками є позивач та відповідач. Довідкою № 1996 від 03.08.2016 року, виданою Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області підтверджено, що [PERSON], [INFO] проживає разом зі своїм батьком - [PERSON], та перебувають на його утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов'язком батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу особи, з якої вони стягуються, або у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття її з реєстраційного обліку. Третьою особою на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, є Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 по 29.04.2015. Позивач працює в дільниці утримання інженерних мереж МКП «Основаніє» з 2005 року. Розпорядженням голови Ленінської районної державної адміністрації від 03.03.2010 позивачу було надано службове житло - квартира [ADDRESS]. Саме в цій квартирі він проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином. Оскільки шлюбні відносини між сторонами у справі не склались, їх шлюб було розірвано рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року. Відповідач [PERSON] не проживала у вказаній квартирі з березня 2014 року, не сплачувала комунальні послуги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина.\~ Спадкоємцем після померлої [PERSON] є її онук позивач по справі, згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шевцовою О.С., зареєстрованим за № 1190. 10 лютого 2015 року сплив строк на прийняття спадщини. Строк на прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, оскільки позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , тому позивач був вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав. В судове засідання позивач не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шведовою О.С. 17 травня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1190, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34002148, виданого 17.05.2013 року, заповіт зареєстровано за номером у Спадковому реєстрі 54488259. Згідно довідки № 291, виданої 18.04.2016 року Військовою частиною [NUMBER] , капітан [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] м. Запоріжжя, виконує завдання в складі чергових сил та засобів за межами постійної дислокації підрозділу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе і необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , оскільки обставини, викладені в позовній заяві, підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а вимоги ґрунтуються на нормах\~ЦК України, на які посилається позивач. За вказаних обставин, суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08.11.1992 року. Від сумісного проживання в шлюбі мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери, різні погляди на життя, через що постійно виникали сварки та скандали, внаслідок яких більше року проживають окремо. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Їх сім'я остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заву підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Причину своєї неявки до суду не повідомила. Згідно відповіді на запит адресно-довідкового бюро при УМВС України в Чернівецькій області від 28.01.2014 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.1992 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований в [ADDRESS], за актовим записом №10. Від сумісного життя мають двоє неповнолітнії дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони більше року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом, у них різні бюджети. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 01.11.1992 року виконкомом Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №25. Посилається на те, що їх спільне сімейне життя не склалось, протягом тривалого часу вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи відкладення судового засідання від неї також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.1992 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №446927 від 01.11.1992 року (а.с. 5). У вказаному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня. Причиною розпаду сімї є те, що спільне сімейне життя сторін не склалось, протягом тривалого часу сторони проживають окремо, між ними відсутні, будь-які відносини. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить його інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ №446927 від 01.11.1992 року (а.с. 5) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Боднарюк» на прізвище «Пістрюга», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 09.10.2015 року виконкомом Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №04. У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, причиною сімї є подружня зрада відповідача. З листопада 2018 року вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчу судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив задовольнити та розірвати між ними шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.10.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №108270 від 09.10.2015 року (а.с. 6). У вказаному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про її народження (а.с. 8). Причиною сімї є подружня зрада відповідача. На даний час сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії 1-МИ №108270 від 09.10.2015 року (а.с. 6)видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Ковальчук» на прізвище «Бабій», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 10.01.2006 року відділом РАЦС Заставнівського РУЮ Чернівецької області, актовий запис №04. У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. З грудня 2017 року вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив задовольнити та розірвати між ними шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.01.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №009462 від 10.01.2006 року (а.с. 6). У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що вбачається із копій свідоцтв про їх народження (а.с. 8, 9). Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. На даний час вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09.08.1981 року виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №12. Посилається на те, що сімейні відносини між ними погіршились, він є інвалідом І групи з дитинства, хворіє на гемофілію. В зв'язку із хворобою відповідач почала до нього недоброзичливо відноситись. Вказав, що на сьогоднішній день вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Вказав, що наданий їм строк на примирення результату не дав, вони як спільно не проживали так і не живуть, відносини між ними за цей час не поліпшились. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, на розірвання шлюбу не згідна, бажає зберегти сім'ю. Вказала, що на сьогоднішній день вони проживають окремо, мір для збереження сім'ї ніхто з них не приймав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 1981 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сім'ї є те, що сімейні відносини між сторонами погіршились, позивач є інвалідом І групи з дитинства, хворіє на гемофілію. В зв'язку із хворобою відповідач почала до нього недоброзичливо відноситись. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, бажання зберегти сім'ю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved