Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 17 травня 1997 року Хохітвянською сільською радою Богуславського району Київської області, актовий запис № 4. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося, у звязку з чим останній час вони живуть як чужі люди, у них немає взаємопорозуміння, любові та поваги один до одного, мають різні погляди на важливі життєві відносини. Як наслідок, це призводить до постійних конфліктних ситуацій та сварок. Шлюбні відносини між ними з квітня 2017 року припинено. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між ним та відповідачкою неможливе. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхніх дітей, що відповідно до вимог ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що підтримує свої позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 травня 1997 року Хохітвянською сільською радою Богуславського району Київської області, актовий запис № 4, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2017 року та не ведуть спільного господарства, примирення між ними стало неможливим, що видно із їх заяв, які вони подали до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачкою позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved