Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] селищної ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на квартиру. Позов мотивує тим, що 11 лютого 2000 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Семенівського району Полтавської області позивачу, на сімю, яка тоді складалася із 4 - х чоловік, було видано корінець ордера за № 1089 на право зайняття 2-х кімнатної квартири загальною площею 27, 87 кв. метри, в квартирі [ADDRESS] в с.м.т. Семенівка Семенівського району Полтавської області на підставі рішення [PERSON] селищної ради від 26 січня 2000 року. У квартирі [ADDRESS] в с.м.т. Семенівка Семенівського району Полтавської області позивач проживає більше 15 років разом із дружиною - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], зареєстровані у вказаній квартирі також. Позивач вказує що він сплачував усі платежі за користування квартирою, а саме : квартирну плату, за комунальні послуги, за газ та електроенергію. Позивач просив суд визнати за ним, [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав визнати за ним право власності на зазначену квартиру за набувальною давіністю , оскільки безперервно та відкрито користується нею протягом більше 15-ти років. У судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради Семенівського району Полтавської області, не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що разом із чоловіком [PERSON] проживає в [INFO] з лютого 2000року. [PERSON] протягом більше як 15 років відкрито користується зазначеною квартирою та здійснює оплату послуг газопостачання та постачання електроенергії. Вважає, що [PERSON] набув права власності на вказану квартиру. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що дійсно її батько [PERSON] отримав зазначену квартиру в 2000 році та з того часу постійно в ній проживає. Вважає що [PERSON] набув права власності на квартиру за набувальною давністю. Проти задоволення позову не заперечувала У судове засідання [PERSON], не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом розяснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2000 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Семенівського району Полтавської області [PERSON], на сімю, яка тоді складалася із 4 - х чоловік, було видано корінець ордера за № 1089 (а.с. 6) на право зайняття 2-х кімнатної квартири загальною площею 27, 87 кв. метри, в квартирі [ADDRESS] в с.м.т. Семенівка Семенівського району Полтавської області на підставі рішення [PERSON] селищної ради від 26 січня 2000 року. Відповідно до поквартирної карточки (а.с. 10) вказано, що у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], 25.06.1957р.н.- дата прописки 03.03.2000р.; [PERSON], 24.11.1963р.н. - дата прописки 03.03.2000р.; [PERSON], 13.11.1983р.н. - дата прописки 03.03.2000р. та [PERSON], 27.03.1985р.н. - дата прописки 03.03.2000р. Право власності на вказану квартиру [ADDRESS] в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване та свідоцтво про право власності нікому не вдавалося. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] із березня 2000 року по даний час, тобто протягом більш як пятнадцять років, відкрито і безперервно володіє квартирою № 15 в будинку №9 по вул. Уточкіна в смт. Семенівка Полтавської області. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положення ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Outcome: approved