Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 21.11.2006 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №13. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Внаслідок чого з 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. В звязку з відсутністю дітей їх шлюб підлягає розірванню в органах РАЦСу, однак із-за того, що відповідач не бажає звернутися до органів юстиції з заявою про ррозірвання шлюбу, він змушений був звернутися до суду із відповідною заявою. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутноті. Вказав, що позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засіданне не з'явилася, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дівоче прізвище - Николайчук. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 014132 від 21.11.2006 року (а.с.7). Від спільного проживання у сторін дітей немає. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Внаслідок чого з 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved