Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що 13.08.2015 року померла його бабця [PERSON]. Він є спадкоємцем 5 черги за правом представлення, оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] його батько [PERSON] спадкоємець 5 черги, помер. Проте, в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він звернутися не зміг, оскільки проходив лікування виразки шлунку та про смерть бабці йому стало відомо вже після її поховання. Просив встановити йому додатковий строк три місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла 13.08.2015 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Суду також пояснив, що в установлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабці, оскільки про смерть останньої він дізнався вже після її похорону та він не знав, що може претендувати на спадщину, яка залишилась після її смерті. Також, зазначив, що його хвороба не перешкоджала йому звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а свідків про яких він мав намір заявити під час розгляду справи допитувати недоцільно. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Нікольського району Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявився. Про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що з позовної заяви не вбачається з яких підстав [PERSON] селищну раду визнано відповідачем по даній справі, оскільки в ній не зазначено місце знаходження спадкового майна, яка залишилось після смерті [PERSON] Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившегося представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши письмову заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 918118 [PERSON] померла 13.08.2015 року, у віці 92 років, в смт Володарське Володарського району Донецької області про що зроблено відповідний актовий запис № 157. Відповідно до повідомлення [PERSON] держнотконтори від 23.10.2017 року за № 1529/01-16 після смерті [PERSON], яка померла 13.08.2015 року, до [PERSON] держнотконтори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 26.10.2017 р. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до правового змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.ст. 1261-1265 ЦК України право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. У пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємцем є особа, право якої на спадкування визначено законом або заповітом. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проте, як встановлено судом, позивач не є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 13.08.2015 року, а ні за законом, а ні за заповітом, оскільки доказів на підтвердження того, що [PERSON] є бабцею, іншою родичкою позивача або відповідного заповіту останнім суду не надано. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують, що він є спадкоємцем за законом або за заповітом після смерті [PERSON], суд вважає, що позивач на час звернення до суду не має право вимоги за даними правовідносинами, а тому його позов задоволенню не підлягає. Також слід зазначити, що надані позивачем відповідні свідоцтва про народження та укладення шлюбу не підтверджують факт родинних відносин між померлою особою та позивачем, а тому не спростовують висновків суду. На підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 640 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed