Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві, просить суд, визнати [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Додатково пояснив суду, що квартира не приватизована. Відповідач [PERSON] є його онукою, за вказаною адресою фактично не проживає з січня 2016 року. Реєстрація місця проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі перешкоджає позивачу оформити субсидію та приватизувати квартиру. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення на інтернет-сторінці Рівненського міського суду Рівненської області у веб-порталі «Судова влада», в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], окрім позивача зареєстровані: його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується адресною карткою виданою 18.09.2017 року адміністратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №217100 від 22.01.2018 року [PERSON], померла 18 січня 2018 року. Як вказано в позовній заяві, з січня 2016 року онука позивача і відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає, працює за кордоном. Позивач не може в повній мірі користуватися наданим йому житловим приміщенням, через реєстрацію в квартирі [PERSON], не може приватизувати дану квартиру та оформити субсидію. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно статті 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до розяснень пунктів 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, факт відсутності відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS], з січня 2016 року, а також те, що реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися наданим йому житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved