overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви вказав, що 12.01.2012 року його батько [PERSON] посвідчив в [PERSON] сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, яким заповідав позивачеві все своє майно, яке належало йому за законом. 04.06.2013 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку розміром 3,7632 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 221045, виданим на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.03.2008 № 696. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не можуть, оскільки у позивача відсутні оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду. \~\~\~\~ Позивач у судове засідання не зявився, звернулися до суду з письмовою заявою, в яких просить ухвалити рішення в його відсутність, позов підтримує. \~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, заперечень не має \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~ Судом установлено, що 12.01.2012 року [PERSON] посвідчив в [PERSON] сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, яким заповів позивачу все своє майно, яке належало йому за законом. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 6. 01.06.2013 року [PERSON] помер про, що свідчить копія свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області від 03.06.2013 року, актовий запис № 17, серія І-ОК № 277744. Після смерті [PERSON]відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку розміром 3,7632 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 221045, виданим на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2008 року № 696. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів. \~\~\~\~ Згідно\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви вказав, що 18.01.2013 року [PERSON] посвідчив в приватного нотаріуса Сквирського районного нотаріального округу Климчука С.І. заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] все своє майно, яке належало йому за законом. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS]., загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 2,60 га, яка розташована на території Мовчанівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у позивача відсутні оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Мовчанівської сільської ради у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 18.01.2013 року [PERSON] посвідчив в приватного нотаріуса Сквирського районного нотаріального округу Климчука С.І. заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] все своє майно, яке належало йому за законом. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 104. [INFO] року [PERSON] помер про, що свідчить копія свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Мовчанівською сільської ради Сквирського району Київської області від 07.04.2014 року, актовий запис № 3, серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]., загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 05.10.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі № 2673, технічним паспортом на садибний житловий будинок виданий Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації; земельну ділянку площею 2,60 га, яка розташована на території Мовчанівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у не відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 1999 року по даний час він проживає в квартирі №6, розташованій у багатоквартирному будинку №38 «б» по вул. Кірова в м. Звенигородка Черкаської області. При цьому із 1999 року по листопад 2014 року являвся споживачем житлово комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. З 01.05.2010 року по даний час житлово-комунальні послуги у сфері водопровідно каналізаційного господарства у м. Звенигородка надає КП «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради Черкаської області». Відповідач не підготував та не уклав з позивачем законний договір на надання житлово-комунальних послуг у сфері водопостачання та водовідведення. У відповідності до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» відповідач займає монопольне (домінуюче) становище суб»єкта господарювання на ринку надання цих послуг у м. Звенигородка за ознакою того, що у нього немає жодного конкурента. Користуючись своїм монопольним становищем відповідач надає певні сумнівні послуги у цій галузі: без вичерпного їх переліку, без умов щодо якості цих послуг, без визначення режиму надання послуг, строків проведення ремонтно- профілактичних та аварійно-відновлювальних робіт, тобто на власний розсуд, а також з істотними порушеннями та обмеженнями прав споживача, що створює ситуацію істотного дисбалансу на шкоду споживача. За власною ініціативою позивача [PERSON] 12.12.2014 року, посадові особи Комунального підприємства «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради Черкаської області» вручили йому проект договору № 3069-ВВ від 12.12.2014 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. У проекті договору від 12.12.2014 року відповідач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. 23.05.2001 року за вказаною адресою був зареєстрований відповідач [PERSON], який в 2013 році забрав свої речі та покинув оселю. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дані відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права, а саме ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, відповідно до яких власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, це право є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що з травня 2013 року відповідач в будинку не проживає, будинок йому не належить, тому є підстави для визнання його таким що втратив право користування житловим приміщенням. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати за оплату судового збору у сумі 551, 20 грн. суд вважає необхідним стягнути з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.04.1986 року між ним та відповідачкою, [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 484. Під час перебування у шлюбі у них народився син- [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, залишив суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, залишила суду заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] 25.04.1986 року зареєстрував шлюб з відповідачем, [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що 484 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 484 (а.с. 7). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідотцтвом про народжнння дитини серії [NUMBER], з якого вбачається, що 05.11.2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 712 (а.с.8). Спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя, через те, що вони не бажають подалі зберігати шлюб та налагодити взаємопорозуміння у шлюбі. З вересня 2013 року позивач з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу майна немає. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розпався остаточно і підлягає розірванню. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 15.11.2011 року був прийнятий на роботу відповідно до наказу № 134 від 15.11.2011 року на ПАТ «ДЗАК» електромонтером. На сьогоднішній день позивач продовжує працювати у відповідача на посаді електромонтера, однак з грудня місяця 2012 року по травень 2014 року йому не виплачувалась зарплата. На момент подання позову до суду відповідач продовжував не виплачувати заробітну плату позивачу. Таким чином, неправомірними діями відповідача позивач був позбавлений права на своєчасну оплату праці, інших доходів не мав, а тому змушений позичати гроші в родичів та знайомих, грошей постійно не вистачало, що порушило нормальні життєві зв'язки. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, яка становить 14602, 24 грн. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив суд їх задоволити. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу 134 від 15.11.2011 року прийнято на роботу в ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», де він і працює по сьогоднішній день. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 23.06.2014 року становить 14 602 грн. 24 коп., що підтверджується довідкою за № 440 від 24.06.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК», на загальну суму 14602 грн. 24 коп. Згідно ст. 115 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29.12.1986 року був прийнятий на роботу відповідно до наказу № 127-к від 29.12.1986 року на ПАТ «ДЗАК» токарем 4-го розряду. На сьогоднішній день позивач продовжує працювати у відповідача на посаді старший комірник, однак з лютого 2014 року по 19 травня включно йому не виплачувалась зарплата. Такими неправомірними діями відповідача позивач був позбавлений права на своєчасну оплату праці, інших доходів не мав, а тому змушений позичати гроші в родичів та знайомих, грошей постійно не вистачало, що порушило нормальні життєві зв'язки. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, яка орієнтовно становить 1500 грн. В судовому засідання позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі у відповідності до довідки, виданої ПАТ «ДЗАК» про заборгованість по зарплаті перед [PERSON], наданої представником відповідача, а саме 1719 грн.41 коп. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу 127к від 29.12.1986 р. прийнято на роботу в ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», де він і працює по сьогоднішній день. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 28.05.2014 року становить 1719 грн. 41 коп., що підтверджується довідкою за №384 від 30.05.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 115 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював відповідача та 01.07.2013 року був звільнений згідно наказу №45к від 01.07.2013 року звільнений за згодою сторін. На день звільнення сума заборгованості по заробітній платі становила 7331 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити йому дану заборгованість, проте останній по даний час не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 1000 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. за час затримки його коштів, що передбачено ст.237-1 КЗпПУ. В судовому засідання позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі згідно довідки про заборгованість по зарплаті, наданої представником відповідача. Решту позовних вимог просив не розглядати. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання з»явився, подав заперечення проти стягнення з відповідача в користь позивача компенсації частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в сумі 1000 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн., позов підтримує лише в частині стягнення заборгованості із заробітної плати відповідно до довідки, виданої бухгалтерією ПАТ «ДЗАК». Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу 45к від 01.07.2013 р. звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 19.02.2014 року становить 7335 грн. 34 коп., що підтверджується довідкою за №186 від 20.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача 8 років і був звільнений за угодою сторін 03.12.2013 року. В той же день повідомив адміністрацію підприємства, що хоче отримати повний розрахунок по заробітній платі. Проте на день подання позову відповідач не виплатив йому розрахунку, на телефонні звернення адміністрація ПАТ «ДЗАК» повідомляє, що на підприємстві відсутні кошти. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн. за час затримки його коштів, що передбачено ст.237-1 КЗпПУ. В судовому засідання позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача лише заборгованість по заробітній платі згідно довідки про заборгованість по зарплаті, наданої представником відповідача. Решту позовних вимог просив не розглядати. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно копії трудової книжки звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України на основі наказу 104 від 03.12.2013 року. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 13.02.2014 року становить 12068 грн. 30 коп., що підтверджується довідкою за №156 від 14.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача до початку слухання справи по суті. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved