Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м Кременчука з позовною заявою та прохав суд ухвалити рішення, яким визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими прибудовами за адресою: [ADDRESS], а саме житлового будинку літ. «А,а,аг», сараю літ. «Б, літньої кухні літ. «В,в», навісу літ.»Гн, Дн, Ен, жн», сараю літ. «Ж. вбиральні літ. «Е», огорожі №1-4, вимощення 1, в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А,а,аг», сараю літ. «Б, літньої кухні літ. «В,в», навісу літ.»Гн, Дн, Ен, жн», сараю літ. «Ж. вбиральні літ. «Е», огорожі №1-4, вимощення 1 , а також земельної ділянки площею 0,498 га за вказаною вище адресою. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернулися до нотаріальної контори але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями. Підставою відмови вказано відсутність правовстановлюючих документів на дане майно. Так, будинок належав його батькові. Відповідно до договору №273 від 09.04.1963року на право будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори, [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 498кв.м. за адресою [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Крюківської районної ради №368 від 24.05.1984року термін строку будівництва індивідуального житлового будинку продовжено до 24.05.1985року. В установлений додатковий строк в 1995році було закінчено будівництво. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.06.1968року №289 «Про упорядкування адресних номерів існуючих домоволодінь» поштову адресу садиби [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011року №40-12-2049 «Щодо прийняття в експлуатацію об*єктів,закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року» « не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992року, при набутті права власності на таки об*єкти» збільшення площі будинку відбулося у період до 1990року, тому не потребує введення в експлуатацію, що підтверджується також відсутністю відповідної відмітки у Технічному паспорті. А тому вимушений звернутися до суду, прохав суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, будь яких заперечень суду не надали. Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора м.Кременчука в судове засідання не з*явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Реєстраційна служба Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не з*явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та проаналізувавши надані суду письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Відповідно до договору №273 від 09.04.1963року на право будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори, [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 498кв.м. за адресою [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Крюківської районної ради №368 від 24.05.1984року термін строку будівництва індивідуального житлового будинку продовжено до 24.05.1985року. В установлений додатковий строк в 1995році було закінчено будівництво. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.06.1968року №289 «Про упорядкування адресних номерів існуючих домоволодінь» поштову адресу садиби [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011року №40-12-2049 «Щодо прийняття в експлуатацію об*єктів,закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року» « не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992року, при набутті права власності на таки об*єкти» збільшення площі будинку відбулося у період до 1990року, тому не потребує введення в експлуатацію, що підтверджується також відсутністю відповідної відмітки у Технічному паспорті. Збільшення площі будинку відбулося у 1985року. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» роз*яснино, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов*язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно листа міністерства юстиції України від 21.02.2005року №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися у судовому порядку. Другою Державною нотаріальною конторою м.Кременчука від 29.07.2013року за №1156/0214 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім.*я на житловий будинок з господарськими будівлями у зв*язку з відсутністю у [PERSON], як спадкоємця, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме - правовстановлюючого документа на вищезазначений житловий будинок зі зміненими технічними параметрами об*єкта нерухомого майна. У зв*язку з неможливістю у нотаріальному порядку видати свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа на успадковане майно, виник цивільно-правовий спір. Згідно з частиною дев*ятою статті 15 Закону України від 01.07 2004року №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Відповідно до вимог п.6 частини першої статті 19 Закону України від 01.07.2004року №1952-1V«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно з підпунктом 3 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013року №868, документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення прав на нерухоме майно, є зокрема, свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом. Відповідно до ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема правочинів. Відповідно до ст.331ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена/створена/ особою, набуваються нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов*язків/ спадщини/від фізичної особи, яка померла/спадкодавця/, до інших осіб. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] встановлено рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 21.01.2014року. Відповідно до ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до повідомлення Другої Державної нотаріальної контори заведена спадкова справа після померлого [PERSON] №83/10, в який знаходиться заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Таким чином, позов є законним , обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими прибудовами по [ADDRESS], який складається з житлового будинку літ. «А,а,аг», сараю літ. «Б, літньої кухні літ. «В,в», навісу літ.»Гн, Дн, Ен, жн», сараю літ. «Ж. вбиральні літ. «Е», огорожі №1-4, вимощення 1 в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved