Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 06 лютого 2014 року із позовною заявою до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі повторної заяви відповідача державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори 09.10.2012 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.11.2008 року від імені [PERSON], на земельну ділянку площею 5,0133 га. Вважає зазначене свідоцтво недійсним з наступних підстав. Рішенням Криворізького районного суду від 06.04.2012 року позивачу було відмовлено у визнанні зазначеного заповіту [PERSON] недійсним та зазначено, що не заслуговують на увагу ті обставини, що заповідач не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними, оскільки ці обставини не підтвердженні висновками спеціальної медичної установи. На даний час проведена судово-медична експертиза, згідно висновків, якої спадкодавиця [PERSON] не могла самостійно прочитати текст заповіту, підписаний нею 18.11.2008 року. Тоді як в заповіті, на підставі якого видане оскаржуване свідоцтво про право на спадщину, вказано, що заповіт прочитаний вголос особисто заповідачем, підписано в присутності секретаря Лозуватської сільської ради в приміщенні сільської ради. Отже очевидні грубі порушення закону при складанні заповіту, тому з урахуванням всіх виявлених обставин по справі не може йти мова про вільне волевиявлення заповідача. 27.07.2012 року позивач звернувся до нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори, вказуючи на те, що заповіт складений з порушенням вимог, передбачених ст.. 1247-1257 ЦК України є нікчемним та виконанню не підлягає, та обґрунтував своє право на отримання спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину . Тому позивач просить визнати свідоцтво, видане 09.10.2012 року нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] про право на спадщину за заповітом від 18.11.2008 року від імені [PERSON], посвідченого секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району, на земельну ділянку площею 5,0133 га, недійсним. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи - Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - Ковальчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши заперечення в яких вказав, що в позові не зазначено жодних передбачених законом обставин, які б давали право позивачу на спадкування за законом, не зазначені докази того, що позивач дійсно являється спадкоємцем після смерті [PERSON], а також, що у відповідача [PERSON] відсутні права на спадкування за заповітом. Представники Криворізької районної державної нотаріальної контори правом на участь в судовому засіданні не скористалися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, жодних заперечень щодо розгляду цивільної справи на мають (а.с.18). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений заступником голови Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 16.10.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 266, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.25). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.27). Позивач звернувся до Криворізької районної державної нотаріальної контори з метою оформлення права на отримання спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2023/01-14 від 11 листопада 2009 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30.04.2009 року, у зв'язку з наявністю заповіту на все майно на ім'я [PERSON], посвідченого 18 листопада 2009 року, котрий згідно ст.. 1254 ЦК України скасував заповіт посвідчений на ім'я [PERSON] (а.с. 28). Цією ж постановою було відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 30.04.3009 року [PERSON], оскільки заповіт на його ім'я скасований спадкодавицею за життя новим заповітом, складеним на користь його брата [PERSON], а також відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Лозуватської сільської ради 18.11.2008 року через порушення вимог ч.1 ст. 1257 ЦК України щодо порядку його посвідчення, а саме посвідчений з порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських селищних, міських Рад народних депутатів від 25 серпня 1994 року (зі змінами та доповненнями), посвідчувальний напис не відповідає за змістом формі №6 Додатку зазначеної Інструкції. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Дійсно, 18 листопада 2008 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона все належне їй майно заповідала відповідачу [PERSON], заповіт був посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1388, що підтверджується копією заповіту (а.с. 24). На підставі заповіту, посвідченого секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 18 листопада 2008 року зареєстрованого за №1388, спадкоємцю зазначеного в заповіті майна [PERSON]: [PERSON], державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,0133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 33). Відповідно до ст.. 1301 ЦК України , свідоцтво про право на спадщину визнається недійним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.3008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що такими іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Позивач посилається на недійсність свідоцтва про права на спадщину за законом від 09.10.2012 року з підстав нікчемності заповіту від 18.11.2008 року та порушення нотаріусом п. 5.2 Наказу №296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусів України». При цьому зазначає, що заповіт складений з порушенням вимог передбачених ст.ст. 1247-1257 ЦК України, оскільки на момент складання заповіту [PERSON] мала вади зору та захворювання очей та не могла самостійно прочитати текст заповіту, що підтверджено проведеною ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» посмертною судово-медичною експертизою №193/13 від 17.09.2013 року (а.с. 10-11). Згідно висновків зазначеної експертизи не можна виключити, що протягом 2006 -2008 р.р. стан зору у [PERSON] погіршився і вона не могла самостійно прочитати текст заповіту, підписаний нею 18.11.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2012 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним відмовлено та встановлено, що заповіт [PERSON] від 18 листопада 2008 року вчинено на підставі ст.ст. 1234, 1235, 1247, 1251, 1254 ЦК України, що відповідало волевиявленню [PERSON] (а.с. 8-9). Зазначене рішення набрало законної сили, питання про перегляд рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами (висновки посмертної судово-медичної експертизи) позивачем не ставиться. Відповідно до п. 5.2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку,

Outcome: dismissed