Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 08 серпня 2004 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володимир-Волинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 138, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в них з відповідачкою зникло взаєморозуміння, виявилося, що у них різні характери, вони не можуть знайти спільної мови, налагодити спільний побут, через що постійно виникають суперечки. З цих причин сімейні відносини між ними є неможливі, а тому просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володимир-Волинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 138, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується їх свідоцтвами про народження. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони створити міцної сім`ї не змогли, між ними відсутнє взаєморозуміння, а їхній шлюб існує лише формально. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved