Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду справи уточнив та просить суд визнати звільнення [PERSON] з посади начальника ДП «Південна залізниця» незаконним. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 року № 514-р. Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства інфраструктури України від 03.06.2014 року № 90-О. Визнати незаконним та скасувати наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 03.06.2014 р. №702/ос. Визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) ДП «Південна залізниця» від 03.06.2014 р. № 201 /ос. Поновити на роботі [PERSON] на посаді директора Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 03.06.2014 року. Визнати діючим контракт № 4-IV з начальником ДП «Південна залізниця», що є у державній власності від 28.05.2013 року. Стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.06.2014 р. по 07.11.2017 р., що становить 921 095,70 грн. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 100 000 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді директора Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] (т.5 а.с.143 - 154). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.05.2013 р. Міністерством інфраструктури України видано наказ № 77-0 про укладення контракту з [PERSON] Контракт № 4-IV з начальником ДП «Південна залізниця», що є у державній власності від 28.05.2013 р. укладено строком з 28.05.2013 р. по 27.05.2018 р. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 р. № 514-р [PERSON] звільнено з посади начальника ДП «Південна залізниця» у зв'язку з невиконанням умов контракту, згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання даного розпорядження стало звернення Укрзалізниці від 06.05.2014 р. №Ц-1/279 до Міністерства інфраструктури України за результатами перевірки ДП «Південна залізниця» за період з 01.01.2013 по 04.04.2014, якою були виявленні численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця». На думку позивача, всупереч діючому законодавству у вказаних актах не визначені підстави звільнення [PERSON] у відповідності до умов ухвалених сторонами в п. 27 Контракту для його розірвання. Позивач вважає, що відповідачем не доведено які саме діяння призвели до порушення контракту, які наслідки від цих порушень, у чому полягає вина і в який термін відбулися ці порушення, тому процедура звільнення позивача з посади начальника ДП «Південна залізниця» проведена з порушенням норм трудового права. Також зазначає, що [PERSON] у період з 07.04.14 р. до 05.06.2014 р. у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця». Розпорядження Кабінету Міністрів України, накази Міністерства інфраструктури України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державного підприємства «Південна залізниця» про звільнення [PERSON] з посади начальника Державного підприємства «Південна залізниця» та про припинення з ним дії контракту прийняті відповідно 27 травня та 3 червня 2014 року, тобто під час перебування останнього на лікарняному у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Тому позивач вважає, його звільнено з роботи у період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням ч.3 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на то, що підставою для розірвання контракту з [PERSON] за п. 8 ст. 36 КЗпП України стали дані Акта перевірки окремих питань фінансово-господарської перевірки діяльності ДП «Південна залізниця» від 18.05.2014 р. Даний Акт не містить висновків щодо неефективного використання та збереження державного майна, про наявність заподіяної шкоди. Ніяких дій по встановленню спричиненої матеріальної шкоди після проведення акту перевірки відповідачами не проводились. Акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Південна залізниця» є документом, що фіксує факт виконання законодавчо закріплених функцій Укрзалізниці та не може свідчити про неефективне використання і збереження державного майна. Тому вважають, що належних і допустимих доказів, підтверджуючих неефективність використання та збереження державного майна матеріали справи не містять, що свідчить про надуманість підстав звільнення позивача та порушення вимог трудового законодавства під час звільнення [PERSON] Представник відповідача Кабінету Міністрів України в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та пояснила, що головним управлінням контролю та внутрішнього аудиту Укрзалізниці проведена перевірка фінансово-господарської діяльності ДП «Південна залізниця» за період з 01.01.2013 р. по 04.04.2014 р. Перевіркою були встановлені численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця», що свідчить про невиконання керівником підприємства умов укладеного з ним контракту. Листом від 06.05.2014 р. Укрзалізниця довела до відома Міністерства інфраструктури України результати перевірки ДП «Південна залізниця» та внесла подання про порушення перед Кабінетом Міністрів України клопотання про звільнення позивача з посади начальника ДП «Південна залізниця». На підставі вказаного подання, листом від 26.05.2014 р. Міністерство інфраструктури України порушило перед Прем'єр-міністром України клопотання щодо звільнення позивача з посади начальника ДП «Південна залізниця» у зв'язку з невиконанням умов контракту. Кабінет Міністрів України розглянув вказане клопотання та видав розпорядження «Про звільнення [PERSON] з посади начальника ДП «Південна залізниця» від 27.05.2014 р. № 514-р. Також зазначила, що позивач не перебував у трудових відносинах з Кабінетом Міністрів України і видання Кабінетом Міністрів України розпорядження про звільнення особи з посади не припиняє трудові відносини між Кабінетом Міністрів України і цією особою. Також вказала, що твердження позивача про незаконність його звільнення під час перебування в стані тимчасової непрацездатності є безпідставним, оскільки оскаржуваним розпорядженням Уряду не здійснюється безпосереднє звільнення позивача, оскільки звільнення відбувається з дати, визначеної у наказі, який видається за місцем роботи. Між сторонами виник спір стосовно припинення трудового договору з підстав, передбачених контрактом /п. 8 ст. 36 КЗпП України/, а не у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тому посилання позивача на порушення п.3 ст. 40 КЗпП України є необґрунтованим. Вважала, що позивачем не надано доказів, підтверджуючих незаконність оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України, тому в задоволенні позову просила відмовити. Представники відповідачів ДП «Південна залізниця», ПАТ «Українська залізниця», Державної адміністрації залізничного транспорту України в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що 28.05.2013 р. Міністерством інфраструктури України видано наказ № 77-0 про укладення контракту з [PERSON] Контракт № 4-IV з начальником ДП «Південна залізниця», що є у державній власності від 28.05.2013 р. укладено строком з 28.05.2013 р. по 27.05.2018 р. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 р. № 514-р [PERSON] звільнено з посади начальника ДП «Південна залізниця» у зв'язку з невиконанням умов контракту, згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання даного розпорядження стало звернення Укрзалізниці від 06.05.2014 р. №Ц-1/279 до Міністерства інфраструктури України за результатами перевірки ДП «Південна залізниця» за період з 01.01.2013 по 04.04.2014, якою були виявленні численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця», що свідчить про невиконання керівником підприємства [PERSON] умов Контракту. На підставі наказу Укрзалізниці від 07.04.2014 р. Головним управлінням контролю та внутрішнього аудиту Укрзалізниці проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності залізниць України, в тому числі ДП «Південна залізниця». За результатами проведеної Укрзалізницею перевірки виявлені численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця». Наявність лише акту перевірки не було єдиною підставою для висновку про невиконання [PERSON] умов контракту. Крім того, ДП «Південна залізниця» не є ініціатором припинення трудового договору з [PERSON], натомість наказ від 03.06.2014 р. №201/ос про припинення трудового договору з позивачем за п.8 ст.36 КЗпП України був виданий на підставі розпорядження КМУ №514-р, наказу Мінінфраструктури від 03.06.2014 р. №90-о та наказу Укразалізниці від 03.06.2014 №702/ос. Також зазначили, що про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] про поновлення його на посаді директора регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 03.06.2014 р., оскільки ця посада не рівнозначна посаді, на якій перебував позивач. Регіональна філія «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» є відокремленим підрозділом юридичної особи, не має статусу юридичної особи, посаду директора регіональної філії «Південна залізниця» позивач не обіймав. Вважають, що звільнення [PERSON] проведено з дотриманням норм трудового законодавства, позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача Міністерства інфраструктури України в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що за результатами проведеної Укрзалізницею перевірки виявлено численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця». Не забезпечивши ефективне використання і збереження майна, закріпленого за залізницею державного майна, належного фінансово-економічного стану залізниці, [PERSON] порушив пункт 1 та підпункт й) пункту 27 контракту від 28.05.2013 р. Враховуючи виявлені порушення, Укрзалізниця листом від 06.05.2014 р. довела до відома Міністерства інфраструктури України факти, які свідчать про невиконання умов контракту начальником ДП «Південна залізниця». На підставі отриманої інформації і документів, дотримуючись порядку, передбаченого п.27 контракту, Міністерством інфраструктури України листом від 26.05.2014 порушено питання перед КМУ про звільнення [PERSON] з посади начальника ДП «Південна залізниця» в зв'язку з невиконанням умов контракту. Кабінет Міністрів України розглянув вказане клопотання та видав розпорядження «Про звільнення [PERSON] з посади начальника ДП «Південна залізниця» від 27.05.2014 року № 514-р. Звільнення [PERSON] проведено з дотриманням вимог законодавства, тому в задоволенні позову просять відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Залізниця є основною організаційною ланкою на залізничному транспорті. Створення, реорганізація, ліквідація та визначення територіальних меж залізниць, призначення і звільнення їх керівників здійснюються рішеннями Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту, що передбачено ст. 4 Закону України «Про залізничний транспорт». Згідно з п.п. 2, 4 Положення «Про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №203 від 19.03.1993 р. (далі за текстом Положення), наймання на роботу керівника підприємства, що є у державній власності, здійснюється шляхом укладання з ним контракту відповідними міністерствами або іншими підвідомчими Кабінету Міністрів України органами виконавчої влади. 28 травня 2013 року Міністерством інфраструктури України укладено Контракт № 4-ІV з позивачем [PERSON], згідно якого позивача призначено на посаду начальника ДП «Південна залізниця», строк дії Контракту з 28.05.2013 року до 27.05. 2018 року. (т.1 а.с. 228-239). 31 жовтня 2013 року між [PERSON] та Міністерством Інфраструктури України укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Контракту № 4-IV з начальником ДП «Південна залізниця», що є у державній власності. Додатковою угодою внесені відповідні зміни та доповнення щодо показників ефективності використання державного майна і прибутку, майнового стану підприємства і преміювання на 2013 рік, які визначені в додатку № 1 (т.1 а.с. 240-242). Згідно з ч.3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до п.16 Положення «Про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу», контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст.9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. 27.05.2014 р. Кабінетом Міністрів України видане розпорядження № 514-р «Про звільнення [PERSON] з посади начальника Державного підприємства «Південна залізниця» у зв'язку з невиконанням умов контракту (т.1 а.с.20). Підставою для видання даного розпорядження стало звернення Укрзалізниці від 06.05.2014 № Ц-1/279 до Міністерства інфраструктури України по результатах перевірки ДП «Південна залізниця» за період з 01.01.2013 р. по 04.04.2014 р., якою були виявленні численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця» та внесення подання про порушення перед Кабінетом Міністрів України клопотання про звільнення позивача з посади начальника ДП «Південна залізниця» (т.1 а.с.243-244). На підставі вказаного подання, листом від 26.05.2014 р. № 3700/13/14 - 14 Міністерство інфраструктури України порушило перед Прем'єр-міністром України клопотання щодо звільнення [PERSON] з посади начальника ДП «Південна залізниця» у зв'язку з невиконанням ним умов контракту. У своєму клопотанні Міністерство інфраструктури України послалось на те, що перевіркою виявлені факти, які свідчать про незабезпечення позивачем ефективного використання і збереження закріпленого за залізницею державного майна, належного фінансово-економічного стану залізниці та порушення Позивачем підпункту й) пункту 27 Контракту від 28.05.2013 р. № 4-ІV. Також, зазначено що за результатами проведеної Укрзалізницею перевірки 18.04.2014 р. виявлені численні факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця», що свідчило про невиконання керівником підприємства [PERSON] умов Контракту. Зокрема, встановлено, що залізницею незважаючи на скрутне фінансове становище у 2013 році при запланованому обсязі капітального будівництва на суму 353196 тис. грн. фактичне виконання склало 404240 тис. грн. При цьому при наявності власних підрозділів спроможних виконувати роботи з капітального будівництва, 76 % усіх робіт було виконано сторонніми підприємствами. Мала негативний вплив на економічний стан залізниці і внутрішня цінова політика. Дослідженням собівартості виконання деповських ремонтів вантажних вагонів залізниці становить 25,4 тис. грн. за одиницю, тоді як для сторонніх організацій ремонти виконуються по ціні 10,2 тис. грн. Перевіркою також виявлено, що у складі інших операційних витрат 250143 тис. грн. сума непродуктивних витрат склала 6722 тис. грн. Копія даного Акту перевірки залучена до матеріалів справи (т.1 а.с.79-211). Щодо Акту перевірки від 18.04.2014 р. окремих питань фінансово - господарської діяльності ДП «Південна залізниця» за період 01.01.2013 по 04.04.2014 р. (далі Акт), суд зазначає наступне. Згідно п.2.5. Розділу 2 Інструкції про проведення контрольних заходів фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій залізничного транспорту України, що затвердженої Наказом Укрзалізниці від 03.02.2012 року № 39-Ц (далі - Інструкція), контрольні заходи - заходи у формі ревізій, перевірок, внутрішнього аудиту - підприємства та їх підрозділи, організації, що входять до сфери управління Укрзалізниці (залізниць України). Поняття «перевірка» та «ревізія» визначені в п. 2.6. Інструкції. Ревізія передбачає документальний контроль за фінансово - господарською діяльністю підприємства та його посадових осіб, який передбачає комплексне, систематичне та повне вивчення фактично всіх первинних документів з усіх фінансово-господарських операцій, а перевірка - це обстеження і вивчення окремих ділянок фінансово-господарської діяльності підконтрольних підприємств та організацій або їх структурних підрозділів. В найменуванні Акта містить термін «перевірка», однак у загальних положеннях Акта зазначено, що проводилась «ревізія», тому мається суперечність відносно того, який захід контролю здійснювався - перевірка чи ревізія. Далі в Акті зазначається, що ревізія проводилась відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 (далі - Закон), Інструкції про проведення контрольних заходів фінансово - господарської діяльності підприємств, організацій залізничного транспорту України, що Затверджена Наказом Укрзалізниці від 03.02.2012 року № 39-Ц, Положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативних актів. Згідно п.2.8. Інструкції - Акт ревізії (перевірки) - службовий двосторонній документ, який стверджує факт проведення ревізії (перевірки), що відображає її результати стосовно наслідків окремих фінансово-господарських операцій чи діяльності об'єкта контролю в цілому і є носієм доказової інформації про виявлені й систематизовані за економічною однорідністю недоліки в господарюванні та порушення законів, правил та інших нормативно-правових актів і документів. Якщо під час здійснення ревізії (перевірки) порушення відсутні, складається довідка. Згідно ст.1 Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до Закону та до Положення (Стандартів) бухгалтерського обліку в Україні, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року №87 (далі - Положення №87), бухгалтерський облік базується на даних первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій. В ст. 9 Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), код форми, дату і місце складання; зміст господарської операції, вимірювачі господарської операції (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Аналогічні за змістом вимоги щодо господарських операцій і первинних документів наявні і у Положенні «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженому наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року (далі - Положення № 88). Згідно п. 12.3 Інструкції - акт ревізії (перевірки) повинен містити систематизований виклад виявлених в ході контрольного заходу фактів порушень, зокрема норма діючих нормативно-правових актів України, відомчих наказів, інструкцій, посадових інструкцій, інших документів, що регламентують діяльність об'єкта контролю, а також невиконання службовими особами об'єкта контролю законних вимог суб'єкта контролю, внутрішнього аудиту. В порушення п. 12.4. Інструкції Акт не містить посилань на те, які документи перевірені комісією, за який період, яким методом перевірки, не зазначено, чи відповідають проведені господарські операції, за період, що перевіряється, чинному законодавству, не зазначено розмір збитків, причини їх виникнення, а також прізвища та ініціали осіб, які допустили такі порушення. Згідно п.12.8.3. Інструкції у висновку акта (довідки) ревізії (перевірки) відображається узагальнений опис виявлених ревізією (перевіркою) порушень норм діючих нормативно-правових актів України, відомчих наказів, інструкцій, посадових інструкцій, інших документів, що регламентують діяльність об'єкту контролю з посиланням на підпункти, пункти, статті нормативно-правових актів. Акт перевірки окремих питань фінансово - господарської діяльності ДП «Південна залізниця» за період 01.01.2013 по 04.04.2014 не містить висновку. При висвітленні поставлених питань в Акті не зазначено які документи перевірені, за який період, яким методом перевірки чи відповідають проведені операції чинним законодавчим та нормативним тощо, що свідчить про порушення порядку проведення заходу контролю, а також фіксування його результатів, а тому Акт, який оформлений не належним чином, з порушенням Інструкції та вимог чинного законодавства, є неналежним доказом, і не може підтверджувати факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця». Інших доказів, підтверджуючих факти неефективного використання і збереження державного майна ДП «Південна залізниця», відповідачами не надано. Крім того, у період дії Додаткової угоди до Контракту, якою затверджено показники ефективності, згідно Наказу Міністерства інфраструктури України «Про преміювання начальників залізниць за результатами роботи у IV кварталі 2013 року» № 56-0 від 23.04.2014 начальника ДП «Південна залізниця» [PERSON] було премійовано за збільшення обсягів перевезень вантажів до відповідного періоду минулого року, плану собівартості реалізованої продукції за фінансовим планом на поточний рік та зменшення простроченої кредитної заборгованості порівняно з попереднім звітним періодом (т.1 а.с.30). Судом також враховується, що згідно умов контракту № 4-ІV від 28.05.2013 року, керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію державного підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а уповноважений орган управління зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. Пунктом 26 Контракту передбачено, що він припиняється: - після закінчення терміну дії контракту; - за згодою сторін; - до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 27, 28 цього контракту; - інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом. В пункті 27 контракту від 28.05.2013 року зазначені підстави, за яких уповноважений орган управління може порушити перед Кабінетом Міністрів України клопотання щодо звільнення керівника із займаної посади, до закінчення терміну його дії. У підпункті «й» п.27 контракту від 28.05.13 №4-IV визначені випадки, коли уповноважений орган управління може порушити перед Кабінетом Міністрів України клопотання щодо звільнення керівника із займаної посади, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, зокрема неефективного використання та збереження майна. Таким чином, враховуючи викладене, підставою припинення трудового контракту та звільнення [PERSON] є саме неефективне використання та збереження останнім державного майна. Згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до Додаткової угоди від 31.10.2013 р. до контракту від 28.05.2013 р. № 4-ІV внесені відповідні зміни та доповнення щодо показників ефективності використання державного майна і прибутку, майнового стану підприємства і преміювання на 2013 рік, які визначені в додатку № 1. Акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Південна залізниця» від 18.04.2014 р. не містить висновків щодо неефективного використання та збереження державного майна, хоча підставою для розірвання контракту за п.8 ст.36 КЗпП України стали дані цього акту. Відповідачі не вказали, які із узгоджених показників [PERSON] не дотримані та якими доказами це підтверджується. Позивач надав висновок експертного економічного дослідження з питань порушення [PERSON] на ДП «Південна залізниця» у період з 01.01.2013 р. по 04.04.2014 р. (т.2 а.с.216-249). В цьому висновку вказується, що з Акту перевірки «Окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП « Південна залізниця» за період з 01.01.2013 р. по 04.04. 2014 р. зробити висновки про неефективне використання та збереження державного майна ДП «Південна залізниця» [PERSON] не видається за можливе. Також в вищезазначеному висновку зазначається, що в Акті перевірки «Окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Південна залізниця» за період з 01.01.2013 р. по 04.04.2014 р.» від 18.04.2014 р. не вказані первинні бухгалтерські документи, на підставі яких проводилась перевірка. Цей Акт не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в акті перевірки не зазначено розмір спричинених начальником ДП «Південна залізниця» [PERSON] втрат ДП «Південна залізниця» та не встановлено наявність будь-яких порушень законодавства України начальником ДП «Південна залізниця» [PERSON] Хоча за загальним правилом, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Під час розгляду трудового спору суду належить з'ясувати, чи дотримано власником зазначеної вимоги закону. З матеріалів справи вбачається, що заподіяна шкода не встановлена і не встановлювалась. Відповідачі при звільненні [PERSON] посилаються на результати проведеної ДП «Укрзалізницею» перевірки, однак Акт перевірки не містить висновків про наявність заподіяної [PERSON] шкоди. Будь яких дій по встановленню спричиненої матеріальної шкоди [PERSON] після перевірки відповідачами не здійснювалось, кримінальних та адміністративних проваджень відносно [PERSON] не порушувалось. За час роботи на посаді начальника ДП «Південна залізниця» [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не притягався, зауважень, скарг на його адресу, або у зв'язку з виконанням ним обов'язків визначених у Контракті не надходило. Більш того, за час виконання своїх обов'язків на зазначеній посаді [PERSON] мав заохочення з занесенням у трудову книжку (т.1 а.с. 28-29). Згідно Наказу Міністерства інфраструктури України «Про преміювання начальників залізниць за результатами роботи у IV кварталі 2013 року» № 56-0 від 23.04.2014 [PERSON] було премійовано. Таким чином, [PERSON] преміювали за період, у який ним начебто здійснено неефективне використання і збереження державного майна, що в свою чергу підтверджує наявність розбіжностей в позиції відповідачів, що є суперечливим фактом. З урахуванням наведеного, суд вважає, що при звільненні [PERSON] відповідачами порушені вимоги трудового законодавства, а тому слід визнати незаконними та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 травня 2014 року № 514-р., наказ Міністерства інфраструктури України від 03 червня 2014 року № 90-О, наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 03 червня 2014 року № 702/ос, наказ (розпорядження) Державного підприємства «Південна залізниця» від 03 червня 2014 року № 201/ос та поновити [PERSON] на посаді начальника Державного підприємства «Південна залізниця» з 03.06.2014 р., з якої позивача було звільнено. Статтею 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави з роботи, працівника повинно бути поновлено на попередній роботі органом, який розглядає спір, а при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган який розглядає спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тому з відповідача ДП «Південна залізниця» підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2014 р. по день ухвалення рішення про поновлення на роботі, тобто 07.11.2017 р., в розмірі 912 095,70 грн. Позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, в зв'язку з недоведеністю позивачем позовних вимог в цій частині. Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] роботі та стягнення з ДП «Південна залізниця» на користь [PERSON] середнього заробітку за один місяць в розмірі 22 322,80 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача ДП «Південна залізниця» в дохід держави стягується судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: partial