Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту, скасування розшуку, вказавши в обґрунтування наступне. 21 травня 2012 року він придбав у [PERSON] платно, за 2700 доларів США автомобіль «DAEWOO LANOS», випуску 2003 року, синього кольору, номер державній реєстрації ВТ 6520 АА. З вказаного часу він відкрито володіє автомобілем та той перебуває у його власності: він ним користується, ремонтує, за цей час укладав договори страхування, тощо. 12 листопада 2015 р. він був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили, що на автомобіль державним виконавцем був накладений арешт і оголошено розшук. Автомобіль був доставлений для зберігання на спеціальний майданчик в м. Харкові. Вважає, що він набув право власності на автомобіль у законному порядку. При купівлі автомобілю чинного законодавства порушено не було, він є добросовісним набувачем. Тому, просить суд захистити його законні права, визнати за ним право власності на зазначений автомобіль, звільнити його з-під арешту та скасувати розшук. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув. Представник третьої особи Харківської філії державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» заперечував проти задоволення вимог в частині безоплатної передачі позивачу [PERSON] автомобіля марки «DAEWOO LANOS». Вважає заявлені вимоги безпідставними. Представник третьої особи ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні до судового засідання не прибув. Вислухавши сторони судового розгляду, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Автомобіль «DAEWOO LANOS», 2003 року випуску, синього кольору, реєстраційний № [NUMBER], в органах ДАІ зареєстрований за [PERSON], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8). В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності є виниклим правомірно в разі, коли інше прямо не передбачено законом або незаконність набування права власності не встановлена судом. За договором купівли-продажу (ст. 655 ЦК України) одна сторона передає у власність іншої сторони майно, а покупець приймає майно і зобовязується сплатити за нього визначену грошеву суму. Як встановлено судом, [PERSON] 21.05.2012 року платно, за 2700,00 доларів США купив у відповідача спірний автомобіль (а.с. 6). Разом з тим, при оформленні угоди, за взаємною згодою, власник рухомого майна надав покупцеві довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО, реєстровий номер 1724 (а.с.5). Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що з травня 2012 року позивач відкрито володіє цім майном, користується ним, доглядає його; відповідач долею автомобіля не цікавиться, що, у свою чергу, підтверджує, що між сторонами фактично був укладений платний договір купівли-продажу майна на виконання якого одним- передані гроші в рахунок вартості автомобіля та прийняте майно, другим - прийняті гроші та передано майно з документами. Судом не встановлено порушення загальних вимог щодо чинності правочину, перелічених ст. 203 ЦК України під час укладання угоди 21.05.2012 року. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Приписами ЦК України обовязкове нотаріальне посвідчення та державна реєстрація, передбачена для договорів купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянці, до яких купівля автомобіля не відноситься. Відсутність державної реєстрації спірного автомобіля в органах ДАІ не позбавляє права нового власника на звернення до суду з позовом про захист порушених прав та визнання за собою права власності на набуте майно. Як вбачається з наданих документів, позивач відкрито володіє та користується набутим майном, витрачав кошті на його утримання; вимог щодо незаконності набуття [PERSON] автомобіля його власником не висунуте. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту». Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кім випадків встанолених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Належних доказів щодо накладання арешту та розшуку спірного автомобіля суду не надано. Тому, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Outcome: partial