Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в загальній сумі 95449 грн. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що за усною домовленістю з відповідачем зібрав бригаду будівельників, які виконували роботи на об'єктах у м. Москві. Відповідач мав сплатити бригаді робітників у строк до 15.12.2013 р. за їх роботу грошові кошти в сумі 278000 російських рублів, станом на 08.07.2014 р. еквівалентні сумі 95449 грн., що підтверджується відповідною розпискою. Відповідач взяв на себе зобов»язання, у разі не перерахування грошових коштів до 15.12.2013 р., розрахуватися з будівельниками власними коштами, що підтверджується розпискою від 05.12.2013 р.. Внаслідок того, що відповідач грошові кошти до 15.12.2013 р. не сплатив, він розрахувався з будівельниками власними коштами, як відповідальний перед ними. Відповідач грошові кошти до теперішнього часу не повернув, спочатку просив деякий час зачекати, а тепер ухиляється від сплати боргу. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь борг у національній валюті в загальній сумі 95449 грн.. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги не визнав, вважає необгрутованими, у письмових запереченнях зазначив, що у серпні 2013 р. порадив своєму знайомому [PERSON], який проживає в Російській Федерації, скористатися послугами бригади позивача для ремонтно - будівельних робіт на об'єктах у Москві, по [ADDRESS] та [ADDRESS] . Особисто взяв на себе зобов»язання відправити виконавців на будівельний майданчик та провести з ними повний розрахунок за фактично виконані роботи на підставі підписаних актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт, за умови вирахування авансових платежів, на підтвердження цих домовленостей склав розписку від 11.09.2013 р. . З самого початку виявилося, що виконавці є некваліфікованими, роботи виконують повільно, з недоліками, що призвело до зриву строків прийняття до експлуатації об'єктів та неякісного результату. 05.12.2013 р., будучи повідомленим про здачу об'єкта в [ADDRESS], вкотре підтвердив існування домовленості щодо передачі коштів на користь виконавців робіт виключно за умови їх надходження та звірки з [PERSON], який контролював виконання та якість робіт, що підтверджується розпискою. Грошові кошти від замовника робіт не надійшли, [PERSON] звірку не провів, про причини не надходження коштів та факт прийняття та/або неприйняття робіт, виконуваних бригадою, не повідомив. Отже, невідомо чи не стало ненадходження коштів наслідком грубого порушення бригадою робітників строків та якості виконання робіт. Сама по собі розписка в розумінні ст.1046 ЦК є документом, що підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику. У інших випадках не є підтвердженням укладання договору в розумінні ст. 203 ЦК України, зокрема, виходячи з вимог, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним, і відповідати його внутрішній волі, а також має вчинятися у формі, встановленій законом. У даному випадку вважає, що написані та підписані ним власноруч розписки не мають ніякого відношення до правовідносин, що випливають з договору позики. Позивач грошові кошти не передавав, за текстом виконаних і підписаних ним розписок не зрозуміло, кому саме він повинен виплатити гроші: позивачу, чи робітникам. З тексту розписок убачається, що правовідносини між сторонами схожі на правовідносини, що випливають з договору поруки, який відповідно закону має вчинятися в письмовій формі, інакше є нікчемним, а розписка за своєю суттю не є договором поруки. В розумінні ст. 547 ЦК України одностороннє зобов'язання особи відповідати за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржника не може бути визнано підставою виникнення правовідносин поруки. Як випливає з розписок, позивач повинен був виконати в м. Москві будівельні роботи, тобто за характером спірні правовідносини є правовідносинами будівельного підряду, які ґрунтуються на взаємних правах і обов»язках, передбачених договором. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст.875 ЦК відносини з виконання будівельних робіт грунтуються на договорі будівельного підряду, що передбачає певні права та обов»язки сторін договору. Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Частиною 6 статті 882 ЦК передбачено, що замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою. Вважає, що позивач у підтвердження факту виконання робіт та права на оплату виконаних робіт його бригадою, що передбачено розписками, повинен надати відповідні докази, а саме, акти виконаних робіт. Особисто він не був стороною при укладенні договору підряду, тому не має інформації щодо виконання робіт бригадою робітників і відповідно розміру оплати за виконані роботи . З урахуванням цього, позивач не надав жодного доказу в підтвердження укладення з ним будь-якого договору поруки та/або договору будівельного підряду з ним чи третьою особою на виконання робіт у [ADDRESS], документів, відповідно до яких проводилися та приймалися будівельні роботи, і якості цих робіт. Крім того, не надано доказів на підтвердження прийняття позивачем на себе зобов'язання виконувати будь-які роботи та фактичного виконання таких робіт саме ним. До того ж, розписки свідчать про те, що будівельні роботи виконувалися невстановленими особами, які працювали в бригаді позивача, і саме їм треба сплатити за виконані роботи на об'єкті, якщо вони дійсно там працювали. У судовому позивач та його представник на підставі договору про надання правової допомоги від 04.07.2014 р. - адвокат, Костюк О.А., позов підтримали з підстав, наведених у заяві, просять задовольнити. Відповідач та його представник на підставі угоди про надання правової допомоги від 08.05.2015 р. - адвокат, Кучерявенко О.М., позовні вимоги не визнали з наведених у письмових запереченнях підстав, у задоволенні просять відмовити. Опитані в судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON], показали, що за пропозицією [PERSON] в складі будівельної бригади виконували фасадно-оздоблювальні роботи на об»єктах у м. Москві. Об»єм робіт виявився більшим, ніж домовлялися, не лише фарбування фасадів, а й штукатурка, попереджали про можливе виникнення плям. Незважаючи на певні складності, виконали роботи, які прийняла комісія в складі 12 осіб. Одержували аванс, а остаточний розрахунок з ними не був проведений, лише надали кошти на проїзд додому, обіцяли через дві неділі розрахуватися. Відповідача не знають, з ним не спілкувалися, за виконанням та якістю робіт на об»єктах слідкував його представник, якого звали - «[PERSON]». Всі вимоги щодо повного розрахунку пред»являли до [PERSON], який домовлявся з відповідачем за роботу, і повністю розрахувався з ними приблизно 10.12.2014 р. . Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, опитавши свідків, [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За загальним правилом, відповідно ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд установив, що у вересні 2013 р. позивач за усною домовленістю з відповідачем підібрав бригаду робітників для виконання фасадно-оздоблювальних будівельних робіт у м. Москві, на об'єктах по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON], взяв на себе зобов»язання прийняти та оплатити роботи у повному обсязі по факту їх виконання за попередньою домовленістю, за адресою: [ADDRESS] - в сумі 450000 російських рублів, та [ADDRESS] - 2 100 000 російських рублів. Сума за виконані роботи повинна бути виплачена після підписання процентовок через 14 днів, за відрахуванням одержаних авансів, що підтверджується власноручно виконаною ним розпискою ( а. с. 10). Станом на 05.12.2013 р. бригада робітників виконала замовлені роботи, підведений остаточний розрахунок, за вирахуванням авансових платежів, сума залишку боргу склала 278 000 російських рублів. Відповідно до розписки від 05.12.2013 р., виконаної власноручно відповідачем, [PERSON], ( по тексту) він відправив на роботу будівельну бригаду [PERSON] для виконання фасадно-оздоблювальних будівельних робіт у [ADDRESS], об»єкт був зданий, гроші за виконані роботи повинні надійти для розрахунку до 15.12.2013 р.. Зобов»язується гроші виплатити до цієї дати. Сума оплати за залишком, після виданого авансу та звірки з [PERSON]. І підтвердженням з його сторони його представником [PERSON]. Зобов»язується у разі, якщо гроші з Москви не надійдуть до 15.12.2013 р., розрахуватися власними коштами. Сума залишку, без звірки сторін, складає 278 000 російських рублів ( а. с. 5). Відповідач грошові кошти до 15.12.2013 р. не сплатив, не розрахувався з бригадою будівельників за виконані роботи, пояснюючи тим, що звірку [PERSON] не провів, і не виходить на контакт, про причини не надходження коштів від замовника та факт прийняття та/або неприйняття робіт не повідомив. Суд не приймає до уваги ці твердження відповідача, оскільки, як він зазначав у розписці від 11.09.2013 р., [PERSON], відповідальний за проведення та якість робіт, є його представником. Суд дійшов висновку, що між сторонами склалися саме правовідносини, які мають ознаки договору будівельного підряду, існували певні домовленості про порядок виконання робіт і їх оплати ( глава 61, параграф 2, ст. ст. 875- 886), які передбачають обов»язок замовника прийняти і оплатити виконані роботи, що підтверджено і розписками відповідача від 11.09.2013 р. та 05.12.2013 р.. Доводи відповідача у частині того, що самого початку виконання робіт виявилось, що виконавці є некваліфікованими, роботи виконують повільно, з недоліками, що призвело до зриву строків прийняття до експлуатації об'єктів та неякісного результату, нічим доказово не підтверджені. Позивач, будучи відповідальним перед бригадою робітників, яку зібрав для роботи у Москві, розрахувався з ними у повному обсязі, що підтверджено показаннями свідків, [PERSON], [PERSON], а також у частині того, що з відповідачем не були знайомі, від його імені керував роботами представник, якого називали на ім»я -«[PERSON]». Відповідно до ст. 1053 ЦК за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Так, відповідно ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У разі недотримання письмової форми договору позики у вказаних випадках договір вважається дійсним ( ст. 218 ЦК). При розгляді справи у суді не допускається посилання на показання свідків в підтвердження договору позики. Наявність договору позики може бути доведена показаннями сторін договору, письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. У будь-якому разі, недотримання письмової форми договору позики у вказаних випадках не тягне за собою визнання договору недійсним, а тільки ускладнює для зацікавленої сторони довести наявність тих чи інших договірних умов. Також, у розумінні ст. ст. 206 та 208 ЦК договір позики може бути укладений в усній формі, оскільки нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору. Частиною 2 статті 1047 ЦК у відносинах між фізичними особами передбачено, що позичальник під час отримання речей або грошових коштів від позикодавця видає йому розписку про отримання визначеної кількості майна або грошей, у якій також вказуються термін повернення грошей або речей тощо. За своїм призначенням розписка не замінює сам договір позики, і не є письмовою формою договору позики, однак є важливим документом, який може підтвердити існування договору позики, розмір фактично одержаних майна або грошей тощо, а також відповідно вимог ст. 545 ЦК позикодавець, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути її позичальнику. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що за домовленістю сторін борг, що виник із договору будівельного підряду, був замінений сторонами позиковим зобов'язанням, з додержанням вимог про новацію, та у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Станом на 25.06.2015 за повідомленням Нацбанку України офіційний курс гривні до російського рубля складає 3,9164, отже 278 000 російських рублів еквівалентні 70 983 грн. 56 коп.. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу в сумі 278 000 російських рублів, що еквівалентно сумі 70 983 грн. 56 коп., доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 709 грн. 84 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст. ст. 3, 6, 11, 15, 16, 206, 207, 218, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1050, 1053 ЦК України,

Outcome: partial