Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 7,12 гектара, розташовану на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що матері позивача - [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 7,12 гектара, розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. 28 грудня 2005 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, по реєстру № 217, був посвідчений заповіт, відповідно до якого [PERSON] належну їй на підставі державного акту земельну ділянку заповіла позивачу - [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст.ст. 1261 та 1269 ЦК України, прийняла сестра позивача та дочка спадкодавиці - [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса. В листопаді 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Зубко О.П. з метою оформлення спадщини. Однак 29.11.2016 нотаріус надала письмове роз`яснення, в якому зазначила, що свідоцтво про право на спадщину видати не може, оскільки позивач не був зареєстрований і не проживав разом зі спадкодавцем та не подав заяву про прийняття спадщини, а відтак є спадкоємцем, який спадщину не прийняв. Окрім цього, нотаріус в роз`ясненні вказала, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Так як правовстановлюючий документ позивачем не наданий то нотаріус зазначила, що і з цієї причини свідоцтво про право на спадщину видане бути не може. Обставини склалися таким чином, що державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджує право власності [PERSON] на зазначену спадкову земельну ділянку не зберігся, але збереглася його копія. 15.03.2019 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., по реєстру № 751 був засвідчений підпис [PERSON] на заяві, за змістом якої відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України [PERSON] дала згоду [PERSON] на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В той же день позивач подав до приватного нотаріуса Зубко О.П. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . У зв`язку з зазначеним позивач вважає, що вказану вище спадкову земельну ділянку має отримати у спадок як спадкоємець за заповітом, але оформити своє право в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а тому змушений звертатися до суду з цим позовом. 07.05.2019 від представника позивача [PERSON] А.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Зазначає, що в разі визнання відповідачем позову не заперечує щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.41). Від відповідача [PERSON] 24.04.2019 надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі. Позовну заяву визнає в повному обсязі та зазначає, що [PERSON] проживала з нею і з усіх важливих питань, в тому числі і щодо розпорядження належною земельною ділянкою, радилась з нею. Воля [PERSON] була націлена на те, щоб належну їй земельну ділянку успадкував її син [PERSON] (а.с.40). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження сторін: [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 14, 15). 02.08.1980 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим її прізвище було змінено на [PERSON] (а.с.16). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданий 02 липня 2002 року Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 7,12 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.6). Згідно із довідкою управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області № 309 від 04 квітня 2012 року, відповідно до земельно-кадастрової документації управління на ім?я [PERSON] було зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , на земельну ділянку площею 7,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, реєстр № 659 від 02.07.2002 (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). За життя [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на підставі державного акта, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією від 02 липня 2002 року серії Р1 [NUMBER] , земельну ділянку площею 7,12 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на землях Миколаївської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , заповіла [PERSON] . Зазначений заповіт посвідчено 28 грудня 2005 року керуючим справами виконавчого комітету Новенської селищної ради Кіровського району міста Кіровограда Шевченко В.Г. та зареєстровано в реєстрі за №217 (а.с.8). 15 грудня 2010 року Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України здійснила реєстрацію зазначеного заповіту в спадковому реєстрі за № 50471520 (а.с.9). З інформації виконавчого комітету Новенської селищної ради міста Кропивницький за №639/01-10 від 23.05.2019 слідує, що вищезазначений заповіт Новенською селищною радою не скасовувався(а.с.52). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з заявами про прийняття спадщини звернулись сторони, а саме дочка - [PERSON] та син [PERSON] (а.с.10, 13). Позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, але [PERSON] відповідно до ч.2 ст.1272 ЦПК України надала згоду [PERSON] на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.12). На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. заведено спадкову справу за № 2-2012. В зв`язку зі смертю приватного нотаріуса Озерного Г.М. спадкова справа передана приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П. (а.с.56, 57-92). В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П. з метою оформлення спадщини. Однак 29 листопада 2016 року за вих. № 618/01-16 нотаріус надала письмове роз`яснення, в якому зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оригінал правовстановлюючого документа, а саме державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] , виданий Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 липня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №659, для оформлення спадщини не наданий. За відсутності правовстановлюючого документа та в разі неможливості отримання його дубліката, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку під номером 182, площею 7,12 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , нотаріусом видане бути не може. На підставі викладеного рекомендовано звернутися до суду (а.с.18). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). З статті 1218 ЦК України слідує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч.1 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із\~ст.1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях\~1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із висновку про вартість об`єкта оцінки від 19.03.2019 вартість спадкової земельної ділянки становить 106200,00 грн. (а.с.22). Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] визнає позов в повному обсязі, а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину, однак позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку через втрату оригінала правовстановлюючого документа, його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved