Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить в тому числі Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на належний спадкодавцеві будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , проте приватним нотаріусом 18 травня 2020 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом лише на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вказаною вище адресою та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на іншу Ѕ частку вказаного будинковолодіння з підстав відсутності правовстановлюючого документу на нього. З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача, адвокат Вуїв А.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому 03 березня 1994 року, батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Судом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду від 18 жовтня 2019 року визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . У встановленому порядку вказане рішення суду не було отримане та зареєстроване [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, та прийняв спадкове майно згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 18 травня 2020 року, наданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., після смерті спадкодавця [PERSON] заведено спадкову справу № 11/2019. Як вбачається з інформації № 11/01-16 від 21 січня 2021 року, наданої на запит суду приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., 30 жовтня 2019 року Ваврів О.Б., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, заведено спадкову справу № 11/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Вказана спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 30 жовтня 2019 року про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (заповіт посвідчений Жовніром І.Т., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 23 серпня 2019 року по реєстру за № 5827). Цього ж дня, 30 жовтня 2019 року, [PERSON] , сином померлого, подавалась заява про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців у [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не встановлено. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] . 18 травня 2020 року [PERSON] подав нотаріусу заяву, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та подав правовстановлюючий документ лише на Ѕ частку вказаного майна, згідно якого Ваврів О.Б. 18 травня 2020 року по реєстру за № 1189 видано йому Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку вказаного житлового будинку. Правовстановлюючого документу на іншу Ѕ частку вказаного житлового будинку [PERSON] подано не було. В зв`язку з неподанням правовстановлюючого документу на спадкове майно, 18 травня 2020 року приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б. прийняла постанову про відмову [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] по спадковій справі №11/2019. 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., [PERSON] видано Свідоцтво про спадщину за законом за реєстровим № 1185 на квартиру [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 11 березня 2015 року, індексний номер 34705194. 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., [PERSON] видано Свідоцтво про спадщину за законом за реєстровим № 1187 на земельну ділянку, площею 0,3171 га, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Дулібівська сільська рада,що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 470538, виданого Бучацькою районною державною адміністрацією 31 січня 2007 року. 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., [PERSON] видано Свідоцтво про спадщину за законом за реєстровим № 1188 на земельну ділянку, площею 1,4370 га, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Дулібівська сільська рада,що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 470539, виданого Бучацькою районною державною адміністрацією 31 січня 2007 року. Як слідує із матеріалів справи, відповідач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] . Згідно поданої представником відповідача, адвокатом Вуїв А.В. заяви, відповідач [PERSON] позов визнає. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Cудом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яке у встановленому порядку не було отримане та зареєстроване, оскільки [PERSON] помер [INFO] . Через відсутність правовстановлюючого документу на це майно, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому спадкоємець звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved