Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про виділення ? частки квартири з спільного сумісного майна подружжя і визнання права власності на ? частину квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмово просив суд розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши всі матеріали даної цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділення ? частки квартири з спільного сумісного майна подружжя і визнання права власності на ? частину квартири підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем по даній справі, [PERSON] позивачка перебувала у шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 4 вересня 1993 року, актовий запис № 870. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. 01 липня 2002 року сторонами була придбана трьохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 61,67 кв.м. і житловою 42,6 кв.м. Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 01.07.2002 року за реєстром № 2316, та був оформлений на ім'я відповідача [PERSON] і, відповідно, зареєстрований у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 12.07.2002 року, у книзі № 216П, реєстровий № 345 на його ім'я. Згідно ст.22 КоБС України (в редакції 1969 року), що відповідає ч. 1 ст.60 СК України майно, яке придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т.п.) самостійного заробітку (доходу). Тому, вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. 29 березня 2014 року шлюб між сторонами припинений, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. Однак, розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, яке придбане за час шлюбу (ч. 1 ст.68 СК України). Після розірвання шлюбу проживати у одній квартирі сторони не можуть, так як між ними склалися ненормальні відносини. Тому, щоб кожний з сторін міг розпоряджатися своєю часткою квартири, необхідно виділити частку з спільного сумісного майна у судовому порядку, оскільки вирішити це питання добровільно не є можливим. Ч. 1 ст.70 СК України передбачає, що у випадку розділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у випадку виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частка позивачки у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS] складає 1/2 частку, а 1/2 частка цієї квартири належить [PERSON] - відповідачу по справі. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом. Таким чином, аналізуючи надані до справи докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділення ? частки квартири з спільного сумісного майна подружжя і визнання права власності на ? частину квартири підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже слід виділити [PERSON], з спільної сумісної власності подружжя ? частку двохкімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 61,67 кв.м. і житловою площею 42,6 кв.м., розташовану на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, і визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку цієї квартири, а ? частину вищезазначеної квартири відповідно виділити, [PERSON], визнавши за ним право власності на дану частину.

Outcome: approved