Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу N03102016 від 03.10.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю « БІІТЕК» він придбав та оплатив згідно умов договору кран козловий ККТ-5-16, проліт 16 м та споруду-підкрановий шлях, дві підкранові рейки довжиною по 99мм, що розташовані в [ADDRESS]. У зв'язку з переходом права власності на об'єкт до нього перейшло право на земельну ділянку розміром 0,1548 га, яку займає об'єкт, та прилегла земельна ділянка. Між ним - позивачем - та відповідачем у справі 04.10.2016 укладено договір будівництва. Відповідно до умов договору він-позивач - здійснював фінансування будівництва, а відповідач взяв на себе зобов'язання щодо організації виконання робіт з його будівництва, та після закінчення будівництва отримати документи, що підтверджують право власності на адміністративну будівлю на його ім'я . Ним - позивачем у справі, на момент укладення договору у повному обсязі здійснено фінансування будівництва адміністративної будівлі, згідно з договором, а саме профінансовано у розмірі п'ятсот тисяч гривень. Відповідно до п.2.2. договору строк виконання будівельних робіт, введення адміністративної будівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності повинно було здійснено у строк до 15.02.2018. Виконавцем виконано роботи з будівництва адміністративної будівлі та 07.02.2018 отримано технічний паспорт на нежитлову адміністративно-виробничу будівлю літ. «А-2», що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту (інвентаризаційна справа 56), адміністративно-виробнича будівля літ. «А-2» складається з таких кімнат: «1-1» гараж площею 122,1 кв.м., сходи «1-2» площею 4,0 кв.м., підсобне приміщення «1-3» площею 10,5 кв.м., коридор «1-4» площею 10,0 кв.м., офісне приміщення «1-5» площею 15,0 кв.м., разом по першому поверху 161,6 кв.м., сходи «1-6» площею 4,0 кв.м., офісне приміщення «1-7» площею 10,0 кв.м., офісне приміщення «1-8» площею 5,7 кв.м., разом по 2-му поверху 42,0 кв.м., разом загальна площа 203,6 кв.м., основна площа 175,1 кв.м. 15.02.2018 скінчився строк виконання будівельних робіт, введення адміністративної будівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності на його ім'я, до теперішнього часу відповідачем не виконано своїх зобов'язань щодо введення адмінбудівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності на ім'я позивача, чим порушено його право. Відповідно до звіту про технічний стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі адміністративно-виробничої будівлі літ. «А-2», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] стан несучих та огороджувальних конструкцій нежитлової будівлі кваліфікується як задовільний (стан II категорії). Дефекти та пошкодження в несучих та огороджувальних конструкціях будівлі, які б свідчили про зниження його несучої здібності, не виявлено. Матеріали, що були застосовані, та розміри конструктивних елементів мають достатню міцність та відповідають вимогам будівельних норм по несучій здібності. Будівля відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам України . В судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви підтримує позовні вимоги , просить розглядати справу у його відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідач у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити в його відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами. Представник Солоницівської селишної ради Дергачівського району Харківської області - третьої особа у справі, в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення стосовно поданого позову, просив розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу N03102016 від 03.10.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю « БІІТЕК» позивач придбав та оплатив згідно умов договору кран козловий ККТ-5-16, проліт 16 м та споруду-підкрановий шлях, дві підкранові рейки довжиною по 99мм, що розташовані в [ADDRESS]. У зв'язку з переходом права власності на об'єкт до нього перейшло право на земельну ділянку розміром 0,1548 га, яку займає об'єкт та прилегла земельна ділянка. Між позивачем та відповідачем у справі 04.10.2016 укладено договір будівництва. Відповідно до умов договору позивач здійснював фінансування будівництва, а відповідач взяв на себе зобов'язання щодо організації виконання робіт з його будівництва, та після закінчення будівництва отримати документи, що підтверджують право власності на адміністративну будівлю на його ім'я . Позивачем у справі на момент укладення договору у повному обсязі здійснено фінансування будівництва адміністративної будівлі, згідно з договором, а саме профінансовано у розмірі п'ятсот тисяч гривень. Відповідно до п.2.2. договору строк виконання будівельних робіт, введення адміністративної будівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності - до 15.02.2018. Виконавцем виконано роботи з будівництва адміністративної будівлі та 07.02.2018 отримано технічний паспорт на нежитлову адміністративно-виробничу будівлю літ. «А-2», що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту (інвентаризаційна справа 56), адміністративно-виробнича будівля літ. «А-2» складається з таких кімнат: «1-1» гараж площею 122,1 кв.м., сходи «1-2» площею 4,0 кв.м., підсобне приміщення «1-3» площею 10,5 кв.м., коридор «1-4» площею 10,0 кв.м., офісне приміщення «1-5» площею 15,0 кв.м., разом по першому поверху 161,6 кв.м., сходи «1-6» площею 4,0 кв.м., офісне приміщення «1-7» площею 10,0 кв.м., офісне приміщення «1-8» площею 5,7 кв.м., разом по 2-му поверху 42,0 кв.м., разом загальна площа 203,6 кв.м., основна площа 175,1 кв.м. 15.02.2018 скінчився строк виконання будівельних робіт, введення адміністративної будівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності на ім'я позиивача, до теперішнього часу відповідачем не виконано своїх зобов'язань щодо введення адмінбудівлі в експлуатацію та отримання документів на право власності на ім'я позивача, чим порушено його право. Відповідно до звіту про технічний стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі - адміністративно-виробничої будівлі літ. «А-2», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] стан несучих та огороджувальних конструкцій нежитлової будівлі кваліфікується як задовільний (стан II категорії). Дефекти та пошкодження в несучих та огороджувальних конструкціях будівлі, які б свідчили про зниження його несучої здібності, не виявлено. Матеріали, що були застосовані, та розміри конструктивних елементів мають достатню міцність та відповідають вимогам будівельних норм по несучій здібності. Будівля відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам України . Відповідно до ст. 627 ЦК України, згідно ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв лілового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст.526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань- принцип належного виконання зобов'язань, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання. За змістом ст.526 ЦК України належне виконання зобов'язання - це, передусім, виконання його відповідно до умов договору і умов ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Однією з умов належного виконання зобов'язання є його виконання належними суб'єктами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Визначеними ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства , мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, зокрема є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом ; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ст.19 ч.1 ЦПК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (ст.19.ч.2 ЦПК України). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту суб'єктивного права за захистом якого звернулася особа та від характеру його порушення. З урахуванням того, що відповідач не виконав свої обов'язків за договором, порушено права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, шляхом ухвалення рішення про спонукання до виконання зобов'язань по договору, шляхом визнання права власності за позивачем. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. З урахуванням доказів, наданих у справі, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved