Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачем по справі [PERSON] було надано відповідачу -[PERSON] позику - грошові кошти в розмірі - 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів 00 центів), що на момент отримання коштів за курсом НБУ (курс НБУ на 25.06.2013 року становив 7,99 грн. за 1 долар США) становило суму 319 600,00 гривень (триста дев'ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок). Кошти отримано відповідачем 25 червня 2013 року. Зазначені обставини підтверджуються доданою до заяви розпискою від 25 червня 2013 року, складеною відповідачем власноруч, у якій дружина позивача надала дозвіл на позичку [PERSON] вказаної суми коштів та підписаною у присутності двох свідків, які засвідчили факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 40 000,00 доларів США. Відповідно до вищезазначеної розписки від 25 червня 2013 року відповідач зобов'язувалася повернути позивачу позику суми коштів в розмірі - 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів 00 центів) до 25 червня 2015 року. За період користування коштами відповідачем було повернуто грошові кошти в сумі 3 600,00 доларів США, а саме - 15.08.2014 року 800,00 доларів США, 07.10.2014 року 800,00 доларів США, 10.03.2015 року 1 000,00 доларів США та 18.05.2015 року 1 000,00 доларів США. Таким чином, на момент подання даного позову залишок боргу становить 36 400,00 (тридцять шість тисяч чотириста доларів 00 центів) доларів США. Оскільки борг відповідача до цього часу не виплачено, то позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами, які в подальшому уточнив, а саме: просить визнати за [PERSON] борг перед [PERSON] в розмірі 916 916,00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення (магазин), розташований [ADDRESS], по вулиці Олега Кошового в місті Каневі Черкаської області, загальною площею 45,6 м2 та ґанок площею 15,5 м2 - шляхом передачі відступного; припинити зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] за розпискою від 25 червня 2013 року по поверненню грошових коштів в сумі 36400,00 (тридцять шість тисяч чотириста доларів 00 центів) доларів США, що є еквівалентом 916 916,00 грн. (дев'ятсот шістнадцять тисяч дев'ятсот шістнадцять гривень 00 копійок), отриманих в якості позики, а також стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 6 890,00 грн. (шість тисяч вісімсот девяносто гривень 00 коп.). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення всіх учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». З матеріалів справи вбачається та не заперечено відповідачем [PERSON] в судовому засіданні факт отримання нею від [PERSON] 25.06.2013 року позику - грошові кошти в розмірі - 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів 00 центів). Даний факт підтверджено також розпискою, яка мається при матеріалах справи підписаною власноруч відповідачем [PERSON] від 25.06.2013 року та посвідченою дружиною позивача і двома свідками про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі - 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів 00 центів) і вразі несвоєчасного повернення коштів не заперечує проти стягнення з неї боргу за рахунок квартири [ADDRESS], яку вона має придбати протягом місяця з дати написання цієї розписки або за рахунок іншого нерухомого майна, яке буде у її власності на той момент (а.с.13). Зазначена розписка відповідача про отримання грошових коштів є відповідно офертою (пропозицією укласти договір) і відповіддю на оферту - акцептом. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику. Частина 1 п. 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст.. 525 ЦК України не допускається. Згідно договору купівлі - продажу від 29.06.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1285 [PERSON] здійснила купівлю квартири за № 36 у будинку № 6, що знаходиться на вулиці Кошового Олега в м.Каневі Черкаської області (а.с.40-41) та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.45) є власником вищевказаної квартири. Враховуючи зміст розписки, де вказано, що вразі несвоєчасного повернення коштів [PERSON] не заперечує проти стягнення з неї боргу за рахунок квартири [ADDRESS], яку вона має придбати протягом місяця з дати написання цієї розписки. Відповідно до ст.. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами». Таким чином, передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони доходять згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто здійснення тих дій, які становлять його зміст, боржник виконує якісь інші дії (передає інше майно, гроші тощо). Зміст відступного полягає у наділенні боржника за згодою кредитора можливістю, зберігаючи зобов'язання, замінити первісний предмет виконання іншим. Відступне це передача замість виконання зобов'язання певного майна, сплата певної суми грошей тощо. Відступне припускає повне припинення юридичного зв'язку між сторонами. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, враховуючи те, що відповідачем їх визнано в повному обсязі, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України. В матеріалах справи є докази сплати позивачем судового збору за подання позову в сумі 6 890,00 грн. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved