Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2012 року розірвано. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27.06.2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2012 року до досягнення дочкою повноліття. Крім того позивач вказує, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07.06.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1400 гривень з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 22.11.2018 року до досягнення дочкою повноліття. Також на підставі вказаного рішення з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 22.11.2018 року до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам здійсненого Черкаським районним відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 16.04.2019 №9619-1, при врахуванні суми стягнення, яка підлягає сплаті на користь відповідача - [PERSON] державний виконавець враховує суму доходу позивача в розмірі середньої заробітної плати для працівника даної місцевості і по підрахункам державного виконавця розмір моєї місячної заробітної плати має становити близько 8000,00 гри., і відповідно від цієї суми державний виконавець відраховує 1/3 частину аліментів на утримання дочки від першого шлюбу [PERSON] . Однак даний розмір доходу не відповідає дійсності, що підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.04.2019 № 1949/23-00-55-51-012, де річний дохід [PERSON] від здійснення підприємницької діяльності становить 40 543,00 грн., тобто з середнього розрахунку за один календарний місяць, середній щомісячний дохід складає 3 378,58 грн. на місяць. Крім того позивач вказує, що від підприємницької діяльності має не стабільний та не прогнозований дохід. Також, позивач вказує, що від коштів отриманих від підприємницької діяльності сплачує комунальні платежі та забезпечує себе та своїх непрацездатних батьків-пенсіонерів, з якими проживає разом, а тому на підставі вказаних обставин звернувся до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив суд змінити розмір аліментів визначений рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27.06.2012 року, а саме визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у сумі 1400 гривень з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кучер Ю.В. в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнали та заперечили щодо задоволення позову у цілому, з підстав викладений у письмових поясненнях, які надали до суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 180 СК України установлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2012 року розірвано. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27.06.2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2012 року до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до вимог ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182СКУкраїни (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Суд звертає увагу, що позивач [PERSON] звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку доходів на тверду грошову суму, фактично просить змінити спосіб і розмір аліментів визначених рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує те, що визначення способу стягнення аліментів є виключним правом стягувача. У разі наявності встановлених законом обставин для зміні розміру аліментів встановлених рішенням суду, боржник має право звернутися до суду із вказаною заявою для зменшення розміру стягуваних аліментів, однак без зміни способу їх виконання. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. На підставі вище вказаних обставин, враховуючи, що стягувач [PERSON] заперечила, щодо зміни способу стягнення та розміру аліментів, суд прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: dismissed