Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття заборони на відчуження нерухомого майна та просив усунути перешкоди в користуванні належною йому частиною квартири [ADDRESS], знявши заборону, накладену [PERSON] вінницькою державною нотаріальною конторою 23 березня 1998 року за реєстровим № 10-90 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці за № 1-3-Л (1-8-Л) від 17.03.1998 року, яке надійшло до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори 23.03.1998 року за вх. № 598, на майно гр. [PERSON], що проживав в [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що арешт на спірну квартиру було накладено безпідставно, у звязку з чим порушуються та обмежуються права її власників. У судовому засіданні позивач [PERSON], який одночасно є представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори - у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення [PERSON], оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно\~до Свідоцтва\~на право\~власності на\~житло від\~10.02.2004\~року,\~виданого на\~підставі рішення\~виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради \~№ 216\~від 10.02.2004\~року,\~співвласниками у\~рівних частках\~(по\~? частці)\~квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; право власності зареєстроване 19.03.2004 року у реєстровій книзі № 610 за реєстровим № 937/53411 (а.с.9). [PERSON] помер 15 січня 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 370777 від 16 січня 2017 року (а.с.10). [PERSON] померла 15 листопада 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 397712 від 16 листопада 2017 року (а.с.11). Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON].\~ \~ Третя особа [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. Проте, з довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 21.09.2018 року № 2527/01-14 вбачається, що на квартиру [ADDRESS] як\~на нерухоме\~майно,\~належне позивачеві\~[PERSON],\~23\~березня 1998\~року за\~реєстром №\~10-90\~[PERSON] вінницькою\~державною нотаріальною\~конторою було\~ накладено\~арешт на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці № І-3-Л (№ І-8-Л) від 17 березня 1998 року, яке надійшло до [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори 23 березня 1998 року за вх. № 598; відмітки про зняття заборони по фонду [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 13-14). Однак, у 1998 році спірне нерухоме майно не належало позивачеві [PERSON] на праві власності, а у подальшому (лише у 2004 році) було отримано у власність по ? частці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім того, як вбачається з листа Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 року № 06-13/774/2018, відповідно до алфавітних покажчиків цивільних та кримінальних справ Ленінського районного суду м. Вінниці за 1997-1998 роки матеріали стосовно [PERSON] до вищевказаного суду не надходили, не реєструвалися та судом не розглядалися (а.с.12). Відповідно ж до листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 02.10.2018 року № 76742/07-35/4, при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження, журналів реєстрації вхідної кореспонденції і книг обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, відкриті виконавчі документи щодо [PERSON] не перебувають (а.с.15). Таким чином, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у звязку з накладеним на спірну квартиру арештом невзмозі оформити спадщину після смерті батьків та у подальшому володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Згідно ст. 1 [PERSON] протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Враховуючи те, що накладення арешту на спірну квартиру є безпідставним, порушує та обмежує права позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], у тому числі, щодо оформлення спадщини після смерті батьків, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати (судовий збір) позивач просив залишити за ним, у тому суд не розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved