Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0, 19 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18.04.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], який помер 06.07.1997 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за законом на майно матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала зазначену ділянку після [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину але не встигла оформити належним чином. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 19 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON], яка діє від імені позивача на підставі довіреності повідомила суд телефонограмою від 22.11.2016 року, що зявитися на розгляд справи не має змоги, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі (а.с 34). Представник відповідача Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Великорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 16.11.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 33). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа від 17.11.2016 року , в якому просить розглядати справу без участі представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 24). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON]І надіслав до суду листа № 903/01-16 від 14.11.2016 року в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, у вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с. 23). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-34), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження . 18 квітня 2014 року померла мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 263225 від 22.04.2014 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Син [PERSON] став спадкоємцем першої черги за законом. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0, 19 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18.04.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], який помер 06.07.1997 року (а.с.10, 11). При цьому, вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 612/02-14 від 22 серпня 2016 року, до нотаріуса звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18.04.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], який помер 06.07.1997 року, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельні ділянки спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власники спірної земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] померли, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлений можливості як спадкоємець за законом на майно померлої матері отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 903/01-16 від 14.11.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 72/2016 на майно [PERSON], померлої 18.04.2014 року. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за законом, що надійшла 16.06.2016 року від [PERSON], сина померлої. При цьому, 22.08.2016 року приватним нотаріусом на імя [PERSON] вже видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок що знаходиться в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області (а.с.23). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за законом на майно померлої матері, дійсно має законне право на земельну ділянку площею 0, 19 га., яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18.04.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], який помер 06.07.1997 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved