Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерукоме майно. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 15. 02. 2004 року помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії І-СГ №329349), після смерті якого на ? частину його майна (житлового будинку, з надвірними та господарськими будівлями, що знаходиться в с. Вербівка Самбірського району Львівської області по вул. І. Франка, 108) відкрилась спадщина. Будинок належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] Станом на 01. 07. 1990 року в будинку, крім нього, були зареєстровані його дружина [PERSON] Т,, та два сини: [PERSON] та [PERSON] Однак через неприязні відносини [PERSON] та [PERSON] в період з 1986 по 1990 рік проживали в [INFO], а відтак вважає, що фактичними членами колгоспного двору були [PERSON] та він - його син., кожному з яких належала ? частина будинковолодіння. За життя [PERSON] на все своє майно 09. 12. 2004 року в його користь склав заповіт. Будучи спадкоємцем майна за заповітом та проживаючи разом зі своїм батьком, він звернувся в Самбірську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів на згадане нерухоме майно в цьому йому було відмовлено. Вважає, що в силу ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності як членом колишнього колгоспного двору на ? частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Вербівка, вул. Івана Франка,108, та на таку ж частку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 15.02.2004 року. Сторони в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від відповідачів надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності .Позов визнали повністю. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Вербівка, вул. Івана Франка, 108, належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON], що підтверджується довідкою Самбірського МБТІ №1234 від 06.10.2015р. Відповідно до довідки Садковицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 398 від 09.09.2015р. станом на 01.07.1990р. в ньому були зареєстровані: [PERSON] (голова двору), його дружина - [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. З наступної довідки Садковицької сільської ради №399 від 09.09.2015р. убачається, що [PERSON] та [PERSON], по вул. І.Франка, 108 в с. Вербівка Самбірського району Львівської області, були зареєстровані та не проживали в період з 1986р. по 1990р., оскільки фактично через неприязні відносини [PERSON] та [PERSON] з [PERSON], проживали [INFO]. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК УРСР, визначено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. ( ст.126 цього Кодексу). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності п.6, а,б право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід вважати такими, що втратили право на частку в майні двору, а його членами, які не втратили права на частку в майні такого двору є [PERSON] та [PERSON], кожному з яких належить ? частка в цьому майні. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №329349 підтверджується, що [PERSON] помер 15.02.2004р. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому ? частини майна, що знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Вербівка, вул. Івана Франка, 108. За життя [PERSON] склав заповіт від 09.02.2004р., відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своєму сину - [PERSON], тобто мені. [PERSON], будучи сином померлого, а також спадкоємцем майна за заповітом та постійно проживаючи зі спадкодавцем до дня смерті, в силу ст. 1217, 1223 ЦК України має право на спадкування 1\\2 частини спадкового майна після смерті свого батька. Як було встановлено судом, оформити нотаріально свої спадкові права в нотаріуса не зміг із за відсутності правовстановлюючих документів на згадане нерухомк майно.звернулася до приватного нотаріуса Самбірського нотаріального округу [PERSON] На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved