Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивував тим, що за рішенням суду з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], починаючи з 07.06.2013 року і до повноліття дитини. В даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони мають 2-х неповнолітніх дітей: доньку Кароліну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], яких він повинен утримувати, тому його матеріальний стан кардинально змінився. Його дружина не працює, знаходиться вдома, де доглядає 2-х дітей. Він отримує заробітну плату в середньому 3500 гривень на місць, понад 1000 гривень з яких сплачує відповідачці в рахунок аліментів і тих коштів, що залишаються, не вистачає на утримання сімї з 4-х чоловік. Отримати інші доходи, влаштуватись ще на одну роботу він не має можливості, оскільки працює на державному підприємстві. Відповідачка [PERSON] працює, отримує заробітну плату і як мати також зобовязана утримувати дитину. Позивач прохає суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] за рішенням Лубенського міськрайонного суд Полтавської області на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], а саме: з 1/4 частини заробітку на 1/10 частину заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, прохали задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, прохали відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що [PERSON] дійсно працює продавцем, однак, отримує мінімальну заробітну плату. Інших доходів у неї з дитиною, крім цієї мінімальної заробітної плати та аліментів немає, допомоги ніхто їм не надає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.06.2013 року (а.с.7) з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 части заробітку на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], починаючи стягнення з 07.06.2013 року і до повноліття дитини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.10), 19.01.2015 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з гр.[PERSON] (дошлюбне прізвище Рибакова) Н.Б., вони мають двох малолітніх дітей: доньку Кароліну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] працює, отримує заробітну плату (а.с.12). Згідно довідки ФОП [PERSON], відповідачка [PERSON] працює продавцем та отримує заробітну плату (а.с.22). Судом встановлено, що доходи відповідачки дорівнюють мінімальній заробітній платі, однак, даний факт не позбавляє матір обовязків утримувати дитину і в матеріальному забезпеченні дитини повинні приймати участь обоє батьків, в тому числі і відповідачка. При цьому суд також враховує те, що позивач має на утриманні 2-х малолітніх дітей, які також потребують матеріального утримання і в даному випадку, оскільки їх мати [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, працювати не має можливості, основну частину матеріального забезпечення несе їх батько [PERSON] Крім цього, суд вважає, що позивач довів в судовому засіданні, що його як сімейний так і матеріальний стан значно змінився, а тому згідно ст.192 СК України є підстави зменшити розмір стягнення аліментів, присуджених до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Аліменти слід стягувати в розмірі 1/6 частини щомісячно. На підставі наведених норм чинного законодавства України ст.ст.181, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 15, 60, 61, 212, 213, 214 Цивільно-процесуального кодексу України, -

Outcome: partial