overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів внаслідок зобовязання. Вказав, що відповідачем на початку січня 2015 року йому було нанесено тілесні ушкодження, у звязку з чим була порушена кримінальна справа відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. 07.05.2015 року дане кримінальне провадження було закрито, так як [PERSON] добровільно та власноручно написав розписку про те, що він зобовязується відшкодувати йому грошові кошти в сумі 4000 гривень, за спричинення йому збитків. Відповідач зобов'язувався відшкодувати йому збитки до 30.05.2015 року, про що зазначив у власноручно написаній розписці. Вчасно відповідач збитки не відшкодував. На даний час відповідач добровільно повертати збитки не бажає, уникає зустрічей, у звязку з чим позивач змушений звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Просив задоволити їх в повному обємі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України судовими повістками, направленими рекомендованими повідомленнями за місцем його останнього відомого місця проживання. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 07.05.2013 року відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути позивачеві [PERSON] кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень до 30.05.2015 року, про що власноручно написав розписку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідач [PERSON] добровільно кошти не сплатив. Право вимоги по даному зобовязанню у позивача настав 30.05.2015 року, тому кредитор вправі вимагати виконання даного зобов'язання в будь-який час, після строку, зазначеного в розписці. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для їх задоволення і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень. Поскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме: 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач 14 жовтня 2015 року близько 17 години,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на пять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000 грн.. В позовній заяві зазначив, що 08.04.2014 року [PERSON], заволодів 4-ма виростками свиней і не провів оплату. Позивач як голова фермерського господарства став занепокоєний оскільки відповідач грошові кошти не повернув, не відповідав на телефонні дзвінки, а якщо відповідав то переконував, що поверне гроші за виростки, але своїх обіцянок не виконував. Відповідно до вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області, та вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч.2 КК України. Через отримані душевні страждання потерпілий [PERSON], був занепокоєний та в нервозності з приводу того, що відповідач не повертав грошові кошти за виростки (свиней). Враховуючи викладене та зважаючи на те, що діями [PERSON], спричинено душевні страждання у вигляді занепокоєння та нервозності, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану моральну шкоду. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Щодо задоволення позову не заперечує. В силу ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що позивач звернулася в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди. Копією вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2014 року, та копією вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області підтверджено, що [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Відповідно до ст. 1206 ч. 1 ЦПК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а за змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідач позов визнає а тому суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути із [PERSON], в користь [PERSON] 6000 грн. завданої моральної шкоди. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Виходячи із вищевикладеного на підставі ст.ст. 23, 1206, 1167 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 09.11.2014 року близько 22 год. 30 хв., керуючи кіньми та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння [PERSON], здійснив наїзд на автомобіль марки «ВАЗ» 2108, який був припаркований з правої сторони центральної вулиці с.Кроватка Рожищенського району. При зіткненні автомобіль отримав значні технічні ушкодження, а саме: відірване переднє ліве дзеркало заднього виду, пошкоджена ліва дверця, ліве заднє крило, пошкоджена внутрішня обшивка лівих дверей. На місце події виїхали працівники ВДАІ Рожищенського району, якими було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 30.10.2014 року Рожищенським районним судом було винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно довідки, виданої ВДАІ з обслуговування Рожищенського району вартість відновлювального ремонту становить 3140 грн.. Просить стягнути в його користь з [PERSON] 3140 грн. завданих ДТП збитків та понесених судових витрат в сумі 314 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що 09.11.2014 року з вини [PERSON], який керував гужовою повозкою, був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який був припаркований з правої сторони центральної вулиці с.Кроватка Рожищенського району. 30.10.2014 року Рожищенським районним судом було винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4) Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно довідки ВДАІ з обслуговування Рожищенського району та товарного чеку вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 3140 грн. (а.с.5-6) Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відтак, витрати, понесені на оплату відновлювального ремонту, яку позивач має сплатити для ремонту пошкодженого транспортного засобу, становить 3140 грн.. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] у відшкодування завданих збитків підлягає 3140 грн. та 314 грн. понесених судових витрат, всього на суму 3454 грн.. На підставі ст.ст.1166, 1187,1188 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2011 року належить на праві власності ? частка квартири [ADDRESS]. Інша ? частка квартири належить [PERSON] В даний час між ними немає порозуміння щодо користування вказаною квартирою, тому просить суд встановити порядок користування квартирою, виділивши йому в користування кімнату площею 11,8 кв.м., а відповідачу [PERSON] кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом площею 1,0 кв.м. Кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, передпокій залишити в їхньому спільному користуванні. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2011 року належить ? частка квартири [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується технічним паспортом на вказану квартиру (а.с.5,7,9-11,14). Відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 07.12.2012 року належить ? частка квартири [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується технічним паспортом на вказану квартиру (а.с.6,12-13). Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не подала письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростувала жодну із викладених у ній обставин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування кімнату в квартирі площею 11,8 кв.м., відповідачу [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом площею 1,0 кв.м.; кухню, вбиральню, ванну кімнату коридор, передпокій залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Позивач на стягненні судового збору не наполягав. На підставі ст. ст.356, 358 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 24.09.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 11.09.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Прохає суд збільшити розмір стягнення аліментів на її користь на утримання дочки з\~ відповідача та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини\~ усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиви до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 24.09.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в\~ розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття./а.с.2/ Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позов про збільшення розміру аліментів є обґрунтованим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704 грн.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.04.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Прохає суд збільшити розмір стягнення аліментів на її користь на утримання дочки з\~ відповідача та сплачувати аліменти в розмірі ? частини\~ усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиви до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 25.04.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття./а.с.2/ Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позов про збільшення розміру аліментів є обґрунтованим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704 грн.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру частки у спільній сумісній власності та визнання права власності. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що йому, [PERSON] на праві приватної власності належить 9/10 ідеальних часток житлової квартири [ADDRESS] на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду у цивільній справі №442/5299/17-ц від 23.11.2017, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2018 року №125503024. Окрім нього, співвласницею квартири (1/10 ідеальної частки) є його племінниця - [PERSON]. Остання у квартирі не проживає вже близько 16 років, участі в утриманні не бере. Місце її проживання чи перебування йому на даний момент не відоме. Останнє відоме йому місце її проживания - саме спірна квартира, звідки вона виїхала у невідомому напрямку, з того часу не появлялась. У свою чергу, він постійно проживає у квартирі, несе витрати пов'язані з її утриманням. Протягом останніх років здійснив чимало покращень у квартирі, провів у ній ряд ремонтних робіт. Зокрема, здійснив внутрішні ремонтні роботи, побілку, заміну сантехніки, заміну вікон на металопластикові, замінив вхідні двері, замінив покриття підлоги, а також незначні перепланування без втручання у несучі конструкції. Вказане підтверджується товарними чеками на купівлю будівельних матеріалів на загальну суму 79 730,75 грн. Частка відповідача у праві власності на спільну квартиру с незначною (1/10) та не може бути виділена в натурі, позаяк будинок є доволі старим, площа квартири невеликою, відтак облаштування другого входу не видасться можливим, як і виділення її частки внатурі. В той же час, відповідач протягом тривалого періоду в часі відсутня за місцезнаходженням її майна, очевидно у неї облаштований побут в іншому, невідомому йому місці. Очевидним є той факт, що припинення права власності відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заяви, в якій він просять слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач[PERSON] в судове засідання не з»явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи через оголошення на сайті, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Outcome: approved