Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що в червні 2012 року відповідач - [PERSON], будучи його зятем та його дочка [PERSON] взяли у позивача в борг 6 000 (шість тисяч) доларів США, які були використані ними на купівлю автомобіля «Опель-Віваро», для наступної його перепродажі з метою заробітку. Станом на сьогоднішній день даний автомобіль не проданий, а рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року залишений у власності відповідача - [PERSON]. При укладенні договору позики грошей письмовий договір не укладався і конкретний термін повернення грошей не обумовлювався. Термін повернення боргу був визначений датою продажу автомобіля. Згідно з рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справам Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року частки майна у даному автомобілі [PERSON] та [PERSON] є рівними, а тому борг за договором позики вони зобовязані відшкодувати в рівних частках. Свою частку боргу в розмірі 3 000 доларів США [PERSON] вже відшкодувала, в той час коли [PERSON] відмовляється добровільно відшкодувати суму боргу, не дивлячись на те, що автомобіль на придбання якого були позичені гроші, залишився у його власності. Хоча ст. 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, факт отримання особисто [PERSON] позики у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США з умовою повернення встановлено рішенням - колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року, що набрало законної сили. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь його частку боргу за договором позики в розмірі 3 000 (три тисячі доларів США, що становить - 41 100 (сорок одну тисячу сто гривень). В подальшому позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь частку боргу в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, що становить 85200 гривень та судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, зазначили про те, що позивач [PERSON] мав депозитний рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» на якому зберігав грошові кошти у доларах США. Відповідач [PERSON] попросив позичити кошти для придбання автомобіля. Оскільки автомобіль він мав намір купляти у Європі, тому знявши у касі банку з депозиту 6000 доларів США він поміняв їх на Євро, що в перерахунку з доларів вийшло 4655 Євро. Даний факт відповідач визнав при розгляді справа про поділ майна подружжя. Обіцяв повернути свою частину боргу, однак на сьогоднішній день борг не повернув. Відповідач позов визнав частково, згідний відшкодувати 24\~000 грн., оскільки отримував позику від [PERSON] у гривнях в розмірі 48\~000 грн., тому згідний свою частину боргу повернути у гривнях. В судовому засіданні відповідач дійсно підтвердив факт передачі позивачем йому грошей. Також не заперечив, що [PERSON] знімав гроші для позики з депозиту у ПАТ КБ «Приватбанк». Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2\~статті 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім цього, відповідно до п.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справам апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя встановлено, що автомобіль «Опель-Віваро» д.н.з. ВС 0137 куплений сторонами в шлюбі за позичені гроші у [PERSON] та [PERSON] з метою перепродажі в майбутньому для отримання сімєю прибутку, чого сторони по даній справі не заперечили та наведене підтверджується поясненнями апелянта [PERSON] Не заперечили сторони і того, що [PERSON] позичив дітям [PERSON] та [PERSON] 6 (шість) тисяч доларів США для придбання автомашини «Опель Віваро». У звязку з цим виключено із резолютивної частини рішення суду від 15.10.2013 року висновок суду про те, «що немає жодних правових підстав вважати, що 6\~000 тисяч доларів США, які були отримані особисто [PERSON], були отримані ним як позика у [PERSON]Б з умовою її повернення» (а.с.6-8). Крім цього з представлених позивачем банківських чеків від 12.06.2012 р. випливає, що позивач [PERSON] 12.06.2012 р. зняв із депозитного рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» 5941.41 доларів США та в цей же день ним придбано у ПАТ КБ «Приватбанк» 4655 Євро (а.с.93). За таких обставин суд приймає до уваги, що позивач [PERSON] позивач гроші відповідачу [PERSON] в доларах США. Представлені відповідачем договір про вклад «Універсальний» №262082462193 від 12.06.2012 р. (а.с.95-96) та квитанція від 12.06.2012 р. на суму 4655 Євро виписана на імя [PERSON] не спростовують доводів позивача, а навпаки підтверджують факт позики, яка мала місце між сторонами 12.06.2012 р. Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову в повному обємі.

Outcome: approved