Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції, в сумі 5004,99 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 38,63 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2018 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній отримав грошові кошти в сумі 5000 грн., які зобов'язався повернути до 25.05.2018 року. Факт одержання позики підтверджується розпискою, власноручно написаною відповідачем у момент передачі йому всієї суми позики 30.03.2018 року. Однак в зазначений строк відповідач кошти не повернув. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5004 грн. 99 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 38 грн. 63 коп. Ухвалою суду від 05.10.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз'яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідач отримав 25.10.2018 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення №66000 00911452. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 30 березня 2018 року, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 5000 грн., що підтверджується розпискою відповідача, в якій останній зобов'язався повернути вищевказану суму до 25.05.2018 року. До теперішнього часу свої зобов'язання відповідач не виконав. Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому, позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст.1047 ЦК України зазначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63 цс 13, яка, згідно зі ст.417 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.5,7 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відзив на позовну заяву та будь-які докази, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем не подано, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved