Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1259. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, ведення сумісного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2016 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, що беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1259 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.8). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2016 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою відповідача, суд зазначає про вибір прізвища відповідачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved