Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач є її батьком. В даний час позивач є студентом І курсу денної форми навчання на контрактній основі, Маслівського аграрного коледжу ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, та потребує матеріальної допомоги батька. Просив стягнути з відповідача матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) до досягнення позивачем двадцятитрьохрічного віку. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечувала проти задоволення позовних вимог в розмірі 20 відсотків від усіх видів доходу (заробітку) позивача щомісячно. Також у своїх запереченнях представник відповідача [PERSON]М наданих до суду позов визнала частково, посилаючись на ті обставини, що відповідач переїхавши проживати до міста Києва, залишив усе майно придбане під час шлюбу з [PERSON], так як з нею залишилися проживати їхні діти. Даний факт підтверджує те, що відповідач не відмовляється від утримання свого сина, а лише просить зменшити розмір стягнення пропонованих позивачем аліментів на його утримання в розмірі 25 % на 20 % у звязку з скрутним матеріальним станом відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У судовому засідання встановлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 492245, виданим 25 лютого 1999 року Кипячівською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 1. Дитина досягла повноліття та є студентом першого курсу денної форми навчання у Маслівському аграрному коледжі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, термін його навчання закінчується 30 червня 2021 року. Вказана обставина підтверджуються довідкою № 934, виданою 08 вересня 2017 року директором Маслівського АК БНАУ [PERSON] Тобто, якщо існує необхідність у матеріальній допомозі сина, який після виповнення вісімнадцяти років навчається у навчальному закладі, то батьки зобовязані утримувати його до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови продовження її навчання у навчальному закладі. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. [PERSON] у звязку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки власного доходу не має. Наявні юридичні факти, що зобовязують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки він працює, має стабільний дохід, інших дітей на утриманні немає, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 29 квітня 2016 року з відповідача вже стягували аліменти в розмірі ? частки усіх видів доходів (заробітку) до досягнення сином повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з 04 жовтня 2017 року. Відповідно до положень частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved