Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на ј частину житлового будинку «А-1» загальною площею 60,0 кв.м., житловою площею 44, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказував, [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої, в порядку ст. 1268 ЦК України, прийняли її чоловік - [PERSON] та він син - [PERSON] , які проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Син [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв. Спадщина, яка відкрилася після смерті матері складалася з Ѕ частини спірного будинку, титульним власником якого був її чоловік [PERSON] . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/1913/16-ц визначені частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, а саме що кожному з них належало по Ѕ частині вказаного будинку. [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів онуку - [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , але постановою державного нотаріуса йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки вказаного будинку, у зв`язку з тим, що за іншим спадкоємцем - [PERSON] рішенням суду вже визначено право власності ѕ вказаного житлового будинку. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом, з метою захисту свого невизнаного права власності на спадкове майно. Позивач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористався, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначав про визнання позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , та відповідно братом [PERSON] та дядьком [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження позивача, копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3-4). Житловий будинок «А-1», розташований за адресою [ADDRESS] , загальною площею 59,3 кв.м. та житловою площею 44,7 кв.м., титульним власником якого був [PERSON] , за життя батьків позивача, належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.02.1989 (а.с. 7а), копією технічної документації на будинок (а.с. 8-10) та копією рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 у справі № 177/1913/16-ц, відповідно до якого визначена рівність часток померлих [PERSON] та [PERSON] у праві на вказаний будинок (а.с. 19-21). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно зі ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як слідує з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , спадщину після її смерті прийняли: чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] , а син - [PERSON] надав нотаріусу заяву про те, що вказану спадщину не прийняв та на неї не претендує. Оскільки частки спадкоємців за законом є рівними, то відповідно [PERSON] та [PERSON] набули право на спадкування кожен по Ѕ частині спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] . Оскільки [PERSON] за життя належало право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку, то кожен із спадкоємців за законом після її смерті мав право на Ѕ частину спадкового майно, що складає ј частину житлового будинку «А-1», розташованого за адресою [ADDRESS] . З урахуванням вказаного, частка [PERSON] у вказаному житловому будинку збільшилася до ѕ частин (1/2 частка в спільній сумісній власності + ј частка успадкована після смерті дружини [PERSON] ), а частка [PERSON] склала - ј частину вказаного будинку. Однак, [PERSON] за життя все своє майно заповів онуку [PERSON] , який звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті діда, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку земельної ділянки з кадастровим номером 1221884000:03:029:0005, а на підставі рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2017 у справі № 177/1913/16-ц, яке набрало законної сили 05.05.2017, набув право власності на ѕ частини спірного житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , що підтверджується копією вказаного рішення суду (а.с. 19-21) та копією спадкової справи після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, але отримав лише свідоцтво право на спадщину у вигляді Ѕ частини земельної ділянки площею 4,4301 га, кадастровий номер 1221884000:03:029:0005, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та за життя належала [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. від 28.07.2020, [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 спірного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері, оскільки право власності на частину вказаного житлового будинку, а саме 3/4 частини будинку вже визнано рішенням суду за іншим спадкоємцем - [PERSON] (а.с. 14). Позивачу запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Оскільки в судовому засіданні встановлено право позивача [PERSON] на Ѕ частину спадкового майна, що залишилося після смерті його матері [PERSON] , він вказану спадщину прийняв у порядку визначеному законом, позасудові способи визнання права на спадкове майно вичерпано, а відповідач позов визнав і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнавши за ним права власності на ј частки житлового будинку «А-1», розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Твердження позивача щодо загальної площі вказаного будинку - 60 кв.м., суд розцінює критично, оскільки з технічної документації на вказаний будинок слідує, що його загальна площа складає саме 59,3 кв.м., а не 60 кв.м. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне в рішенні суду зазначити саме таке загальну площу будинку.

Outcome: approved