Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення боргу за договором позики в сумі 13000 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 27.12.2012 року отримав від позивача в якості позики грошові кошти в сумі 13000 доларів США. Факт передачі коштів відповідачу підтверджується розпискою відповідача від 27.12.2012 року. Відповідно до цієї розписки відповідач зобовязався повернути грошову позику до 20 грудня 2013 року, але до часу звернення позивача до суду борг не повернув. В звязку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, то позивач просив стягнути з відповідача суму боргу 13000 доларів США. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 09.02.2015 року задоволена судом. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Послався на доводи, викладені в позовній заяві. Просив стягнути з відповідача суму боргу, яка за офіційним курсом НБУ дорівнює сумі 13000 доларів США станом день винесення рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та свого відношення до позову, не надіслав, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, не має, то у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справа підлягає вирішенню на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступних висновків. З розписки від 27.12.2012 року, складеної відповідачем [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 13000 (тринадцять тисяч) доларів США та зобовязався всю суму повернути до 20.12.2013 року. З пояснень позивача, викладених у позові, встановлено, що відповідачем зобовязання на час розгляду справи судом не виконано. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки і боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Як визначено в ст.ст. 1046,1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно з ст.ст. 625,1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів у формі розписки. Оскільки відповідач до розгляду справи судом не виконав взятих на себе зобовязань, то сума 13000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 року (100USD = 2834,8066 грн.) становить 368524,86 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, в сумі 2173 грн. 60 коп. Враховуючи, що на день винесення рішення ціна позову збільшилась у зв'язку з коливанням курсу валют, то з відповідача підлягає стягненню частина судового збору на користь держави в сумі 1480 грн. 40 коп. Враховуючи суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, з метою недопущення порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, то суд приходить до висновку, що підстав для скасування заходів забезпечення позову не має.

Outcome: approved