Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Першої павлоградської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті мого батька, [PERSON], який помер 09 вересня 2017 року у м. Павлоград. В обґрунтування\~позовних вимог,\~що 10 вересня 2017 року помер його батько, [PERSON]. Позивач знав про те, що законом встановлюється шість місяців з дня смерті для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. У зв'язку зі складними погодними умовами та поганим станом здоров'я позивач вирішив не їхати у Павлоград, та 17 лютого 2018 року вернувся за місцем свого проживання до Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. В той же день державний нотаріус Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори оформив відповідну заяву про прийняття спадщини. За містом заяви, позивача повідомлено про можливість відмовитись від спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця та про те, що його заява про прийняття спадщини є безумовною та беззастережною. Впевнений, що він виконав усі формальності, необхідні для прийняття спадщини у травні місяці 2018 року звернувся до Першої павлоградської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, 02 травня 2018 року державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори надано письмове розяснення, відповідно до якого, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] так як заява про прийняття спадщини ним несвоєчасно подана до Першої павлоградської державної нотаріальної контори. Як, виявилося, у лютому місяці позивач не подав заяву про прийняття, а лише її написав. Тобто після того, як державний нотаріус засвідчив підпис, позивач повинний був самостійно відвезти або відправити заяву за місцем відкриття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів\~справи\~вбачається,\~що\~10\~березня\~2010\~року\~\~померла [PERSON],\~мати\~позивача\~після смерті\~якої\~відкрилася\~спадщина,\~що\~складається\~з земельної\~ділянки\~яка\~розташована на\~території\~Любимівської\~сільської ради\~Дніпропетровського\~району\~Дніпропетровської області,\~площею\~3,420\~га\~у\~межах згідно\~з\~планом,\~цільове\~призначення\~земельної ділянки\~-\~для\~ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва.\~Спадкоємцями,\~що\~отримали\~по 1/2\~частини\~спадщини\~були:\~син\~[PERSON],\~[INFO],\~реєстраційний\~номер\~облікової картки\~платника\~податків:\~[NUMBER],\~який\~зареєстрований\~за адресою:\~м.\~Дніпропетровськ,\~Космонавта\~Волкова, буд.6 «б» та дочка [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: м. Дніпропетровськ, : вул. Польова, буд. 104. Земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право ясності на земельну ділянку ДП №074438, виданого на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №492-р від 11 серпня 2003 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010312002205 від 30 грудня 2003 року, кадастровий номер: 1221484000:01:001:0162. Сестра позивача [PERSON], померла 04 травня 2015 року, якої 1/2 частину в спадщині на земельну ділянку ДП №074438, успадкував [PERSON] батько позивача. 09 вересня 2017 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 764521, видано Самарським районним у місті Дніпро відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13 вересня 2017 року. 02 травня 2018 року нотаріус Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, відмовив [PERSON] в прийняття спадщини, оскільки несвоєчасно подано заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269\~ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269\~ЦК). Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідне встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved