Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богуславецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що 15.01.1999 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8059 га, що розташована на території Богуславецької сільської ради. Спадщину після смерті батька позивач прийняв в установленому законом порядку, шляхом фактичного вступу в управління (володіння) спадковим майном. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку він не може, так як його батько при житті не встиг отримати державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку. В нотаріальному порядку він не може вирішити дане питання, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач та представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, де підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Богуславецької сільської ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторінта приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть серії І-СР № 097925, виданого Богуславецькою сільською радою, вбачається, що [PERSON] помер 15.01.1999 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 1. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 680813, виданого Богуславецьким сіль бюро ЗАГС Золотоніського р-ну, Черкаської області, вбачається, що [PERSON] народився 18.01.1970 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 3, та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Із довідки № 565 від 19.10.2016р. виданої виконкомом Богуславецької сільської ради вбачається, що померлий 15.01.1999 року [PERSON] на день смерті був постійним жителем [INFO] та постійно проживав разом з сином [PERSON] і вели спільне господарство. Із довідки № 566 від 19.10.2016р. виданої виконкомом Богуславецької сільської ради вбачається, що речі обіходу і вжитку померлого 15.01.1999 року [PERSON] з дня його смерті перейшли в користування сина [PERSON]. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ-ЧР № 025953, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48, виданого 11.02.2002 року, вбачається, що на підставі рішення сесії Богуславецької сільської Ради народних депутатів від 20.12.2001 року за № 20-ХХІІІ [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8059 га, що розташована на території Богуславецької сільської ради. Із висновку Товарної біржі «Універсальна» про вартість земельної ділянки від 01.11.2016р. вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки площею 2,8059га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богуславецької сільської ради становить 84\~177,00 грн. Відповідно до листа Золотоніської районної державної нотаріальної контори № 1192/01-09 від 23.11.2016 року, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 15.01.1999 року, спадкова справа не заводилася. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою від 03.11.2016 року, вбачається, що під час вивчення документів, представлених [PERSON] було встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 025953, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення Богуславецької сільської ради від 20 грудня 2001 року № 20-ХХІІ та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 лютого 2002 року за № 48, тобто після смерті власника землі, а отже він за життя не набув права власності на неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, а тому визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично був власником земельної ділянки. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що представник позивача довів, що спадкодавець фактично був власником, але не набув права власності на майно відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved