Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 60 360,00 грн. та визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , у якості погашення боргу за договором позики . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.11.2014 року між ним та відповідачами було укладено договір безвідсоткової позики, згідно якого позивачем було передано [PERSON] кошти в розмірі еквівалентній 18000 доларів США, що за курсом НБУ складало 271\~620,00 грн. та [PERSON] грошові кошти в розмірі еквівалентній 4000 доларів США, що за курсом НБУ складало 60\~360,00 грн. Строк повернення коштів - не пізніше 21 листопада 2018 року, що визначено умовами п. 4.2 договору. Одночасно відповідачі зобов`язалися повернути гроші до 21.11.2018 року. Відповідачами зобов`язання по поверненню коштів, передбачені договором, не виконанні. Від виконання таких зобов`язань вони ухиляються, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив позов розглянути за його відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила позов розглянути за її відсутністю, проти позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 21 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] укладено договір безпроцентної позики. [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла грошові кошти у розмірі 18\~000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, що на момент укладення договору, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України, склало 271\~620 (двісті сімдесят тисяч шістсот двадцять) гривень 00 коп. [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла грошові кошти у розмірі - 4\~000 (чотири тисячі) доларів США, що на момент укладення договору, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України, склало 60\~360 (шістдесят тисяч триста шістдесят) гривень 00 коп. Відповідно до п. 4.2 договору строк повернення коштів - не пізніше 21 листопада 2018 року. Відповідно п.6.3 договору безвідсоткової позики від 21.11.2014 року містить письмове зобов`язання [PERSON] передати у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , у разі неможливості своєчасно і в повному обсязі повернути позичені кошти. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу р.№ [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Сущенко В.В. від 14.04.2009 року, відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 131619942 від 20.07.2018 року. Статтею 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Відповідно до положення ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; Статтею 14\~ЦК України\~встановлено,\~що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положенням ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України). На підставі ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому в ході судового розгляду справи встановлено як факт не виконання відповідачем [PERSON] зобов`язання по поверненню коштів, отриманих за договором безвідсоткової позики, так і факт неможливості виконання відповідачем [PERSON] повернення коштів, отриманих за договором безвідсоткової позики від [PERSON] , у зв`язку з чим суд доходить висновку щодо доцільності виконання зобов`язання шляхом стягнення в рахунок боргу майна, яке належить відповідачу [PERSON] , визнання права власності за позивачем на вказане майно і стягнення коштів з відповідача [PERSON] на користь позивача в судовому порядку. Ринкова вартість майна, що належить відповідачу [PERSON] складає 360643 гривен , що підтверджується звітом про оцінку майна ФОР [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналіз положення ч. 2 ст. 16 ЦК України, дає підстави для застосування можливості звернення стягнення на майно шляхом передачі позикодавцю права власності на майно позичальника в рахунок виконання зобов`язань за рішенням суду, оскільки зазначеною нормою передбачено задоволення вимог позичальника шляхом набуття права власності на майно, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено законодавством та договором. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Оригінал договору безпроцентної позики знаходиться у позивача та наданий суду, чим підтверджується невиконання відповідачами договірних зобов`язань по поверненню грошових сум . Оскільки відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання та не повернула позивачу отримані грошові кошти, чим порушила умови договору, з відповідача [PERSON] на користь позивача станом на дату подання позовної заяви підлягає стягненню вказана сума. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved