Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В позовній заяві позивач вказав, що 30.07.2014 року [PERSON] написав розписку в якій зазначив, що він в трьохмісячний термін, тобто до 30.10.2014 року зобовязується сплатити на його користь кошти в сумі 95 000,00 грн. В разі невиконання цієї умови, зазначеної в цій розписці він зобовязується передати у його власність свій автомобіль бетонозмішувач КАМАЗ-5410 № [NUMBER]. Дана розписка є правочином і відповідає вимогам ч.1 ст. 202 ЦК України, де зазначено, що правочином є дія особи спрямована на набуття нею цивільного обовязку. В цьому випадку таким обовязком є сплата коштів, або передача майна (автомобіля бетонозмішувача). Обовязки, взяті на себе [PERSON] в цій розписці (правочині) дані ним на предмет невиконання умов будівельного підряду будівництва магазину позивача в районі центрального ринку. Свідченням цього є кошторис будівництва, підписаний ним. На підставі цього між [PERSON] і [PERSON] виникли цивільно-правові відносини за змістом п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України. Даний правочин (розписка) є одностороннім і відповідає всім вимогам, додержання яких є необхідним, щоб визнати його чинним. Даний правочин є правомірним, оскільки його недійсність не встановлена законом і він судом не визнаний недійсним. Правочин вчинений у письмовій формі і не суперечить п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України. Сума 95 000,00 грн. перевищує більше ніж у двадцять разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідачу 15.06.2017 року на підставі ч.1 ст. 530 ЦК України цінним листом направлено вимогу щодо негайного і добровільного виконання ним умов даного правочину (розписки). Дану вимогу відповідач отримав 20.06.2017 року. Після отримання письмової розписки своє зобовязання по сплаті 95 000,00 грн. або передачі автомобіля-бетонозмішувача в строк до 27.06.2017 року ним не виконано у звязку з чим він вважається таким, що прострочив його виконання. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховане та заявлено до стягнення 7 620,82 грн. 3% річних та інфляційне збільшення богу 75 620,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 95 000,00 грн. основного боргу, - 75 620,00 грн. інфляційних збитків, - 7 620,82 3% річних, 1 800,00 грн. витрати по сплаті державного мита, - 3 000,00 грн. сплата послуг адвоката. Вжити заходи забезпечення позову у формі накладання арешту на автомобіль-бетонозмішувач КАМАЗ 5410 № [NUMBER] або інше майно, що належить відповідачеві на правах власності і буде документально підтверджено в суді. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 95 000,00 грн. основного боргу, - 75 620,00 грн. інфляційних збитків, - 7 620,82 3% річних, 1 800,00 грн. витрати по сплаті державного мита, - 3 000,00 грн. сплата послуг адвоката. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з текстом розписки від 30.07.2014 року [PERSON] винний 95 000,00 грн. [PERSON] та зобов'язується повернути всю суму боргу до 30.10.2014 року, а в разі не виконання умови зазначеної в розписці, зобов'язався передати у власність [PERSON] автомобіль-бетонозмішувач [NUMBER] (а.с.7). Як визначено ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення строків зазначених в розписках і ч.1 ст. 1049 ЦК України, відповідач не повернув позивачу отримані кошти ні до вказаних строків, ні по теперішній час. Знаходження розписок у позивача свідчить про відсутність виконання зобов'язання відповідачем по поверненню коштів як повністю, так і частково, що підтверджується змістом ст. 545 ЦК України. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку позивача, який суд вважає вірним, оскільки він не був ніким оспорений, складає 178 240,82 грн., яка складається з наступного: 95 000,00 грн. основний борг; 75 620,00 грн. інфляційні збитки; 7 620,82 грн. 3% річних. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а відповідача таким, що повинен відповідати за цивільними зобов'язаннями, сплативши на користь позивача заявлену суму боргу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved