Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, [PERSON] міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання права власності. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 13 жовтня 2003 року на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА № 391 від 30.09.2003 року «Про виділення земельних часток (паїв) громадянам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» йому було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ТР № 0326369. Згідно вказаного розпорядження йому виділено земельну частку (пай) в розмірі 3.11 в умовно-кадастрових гектарах із земель резервного фонду [PERSON] міської ради в с.М.Кусківці Лановецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель міжгосподарського підприємства по виробництву яловичини. Через матеріальні труднощі він тривалий час не звертався у відділ Держгеокадастру для виготовлення державного акту на виділену земельну ділянку. У 2018 році ним було виявлено, що виданий раніше сертифікат на право власності на земельну частку було втрачено і на даний час немає можливості видачі нового сертифікату замість втраченого, а тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 3.11 в умовно- кадаствових гектарах, що розташована на території [PERSON] міської ради, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0326369, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією згідно розпорядження № 391 від 30 вересня 2003 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за порядковим номером 153 від 13 жовтня 2003 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації Тернопільської області № 391 від 30.09.2003 року жителю [INFO] [PERSON] виділено земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності міжгосподарського підприємства по виробництву яловичини розміром 3.11 в умовно-кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і видано сертифікат на право на земельну часку (пай)(а.с.5). Відповідно до оголошення в газеті «Голос Лановеччини» сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ТР № 0326369, виданий [PERSON] райдержадміністрацією 13 жовтня 2003 року і зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 13 жовтня 2003 року за № 153 на імя [PERSON] вважати втраченим(а.с.8). Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Відновлення втрачених сертифікатів проводиться тими ж органами, що їх видали. Згідно відповіді відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на звернення [PERSON] № 13/140-18 від 16.04.2018 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались громадянам на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» від 08.08.1995 року № 720/95 відповідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 p. № 801 зразка в одному примірнику та реєструвались у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відповідною районною державною адміністрацією, форма якої затверджена цією ж постановою. При втраті оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) видавався дублікат згідно постанови Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. №1619 «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів», яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №83/411/625 від 05.04.2016 p., тому дублікати сертифікатів на земельну частку (пай) не видаються(а.с.7). Згідно інформації відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про нормативно грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01 січня 2018 року: по [PERSON] міській раді становить рілля 80297,38 гривень, пасовища 7780,31 гривень; проіндексована вартість -88077,69 гривень(а.с.6). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідності з ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай). На підставі наведеного та

Outcome: approved