Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рокитнівського районного суду Рівненської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні відповідачів - Рокитнівська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Під час попереднього судового засідання позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 11 листопада 2010 року Витичак А.М., державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцю [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; зобов'язати комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» (далі по тексту - КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації») скасувати реєстрацію права власності, проведену 24 листопада 2010 року, реєстраційний номер 31691657 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на [PERSON]. Ухвалою суду від 29 січня 2014 року позовні вимоги позивача [PERSON] в частині вимог про зобов'язання КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстрацію права власності, проведену 24 листопада 2010 року, реєстраційний номер 31691657 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на [PERSON], за заявою позивача залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка мала у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті матері були він та його брат [PERSON]. Їх батько помер у 1985 році. Інших спадкоємців не було. Він, як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті матері, оскільки після того, як похоронив матір, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку, проживав із сім'єю в будинку батьків, ремонтував його, сплачував страхові та комунальні платежі, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Вважав, що спадщину прийняв, інших спадкоємців в смт. Рокитне не було, всі знали, що він доглядає за будинком батьків, проживає в ньому та розпоряджається на власний розсуд. Факт прийняття спадщини необхідний йому для підтвердження виникнення права на спадкування. Його брат, [PERSON], на час смерті матері, відбував покарання в місцях позбавлення волі, був засуджений у 1990 році та звільнився з місць позбавлення волі у 2000 році. Брат за прийняттям спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку не звертався. Він часто їздив до брата в колонію, брат знав про те, що мати померла, знав, що він доглядає за будинком та проживає в ньому. Ще коли брат був у місцях позбавлення волі, то домовлялися з ним, що як він звільниться, то разом будуть оформляти документи на будинок. Крім того, перед тим, як був засуджений його брат до позбавлення волі, він проживав та був зареєстрований у Львівській області. Після звільнення з місць позбавлення волі його брат [PERSON] приїхав в смт. Рокитне та проживав у будинку батьків за адресою: [ADDRESS]. [INFO] його брат [PERSON] помер. Після смерті брата, він виявив свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Г.М., згідно якого спадкоємцем майна після смерті матері є [PERSON], майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом незаконно, оскільки не було перевірено хто прийняв спадщину та чи є ще інші спадкоємці. Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом було видане його братові на підставі дублікатів документів, оскільки оригінали документів про право власності матері на будинок знаходилися у нього, чим було порушено його права та законні інтереси як спадкоємця та позбавлено його права власності на зазначене будинковолодіння. Підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала довідка, видана Рокитнівською селищною радою Рівненської області, про прийняття спадщини після смерті матері його братом [PERSON], що не відповідає дійсності. Позивач [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 11 листопада 2010 року Витичак А.М., державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцю [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що у 2003 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та переїхала проживати до чоловіка, проживали в будинку [ADDRESS]. Її чоловік [PERSON] оформляв спадщину на будинок в той час, коли вони перебували у шлюбі. Позивач спілкувався з її чоловіком, а своїм братом [PERSON], а тому вважає, що позивач знав про те, що її чоловік оформляє спадщину на будинок. Їй не відомо, хто фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнає, оскільки вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім'я [PERSON] у встановленому порядку. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки мав місце проживання (реєстрації), яке зберігається на час відбування особою покарання. Відповідач [PERSON] вважає вимоги позивача обґрунтованими та пояснила, що у 1988 році вона уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу з [PERSON] проживали з ним в м. Новий Розділ, Львівської області. [PERSON] за вказаною адресою був зареєстрований з 1987 року по 1994 рік. У 1994 році шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, і у тому ж 1994 році, коли [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі, за її заявою він був знятий є реєстраційного обліку в м. Новий Розділ. В 1998 році вона повторно уклала шлюб з [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти позовних вимог позивача [PERSON] Представник відповідача КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив. Заяв про відкладення судового розгляду справи, чи його проведення за відсутності представника відповідача до суду не надавав. Державний нотаріус Витичак Г.М. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги позивача вважає такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачем [PERSON] не доведено факту прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано нею на ім'я спадкоємця [PERSON], на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], оскільки [PERSON] було надано заяву про видачу спадщини, із наданих документів було встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері. Сумнівів у достовірності наданих документів не було. На час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оформлення спадщини дозволялося на підставі дублікатів правовстановлюючих документів. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. ) [PERSON] померла [INFO] в смт. Рокитне Рівненської області. Відповідно до ст. 525 ЦК України (від 18 липня 1963 року), який дійв на час смерті [PERSON], часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця… Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Витичак Г.М. 16 липня 1986 року (а.с. ), свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Витичак Г.М. (а.с. ), [PERSON] мала у власності житловий будинок [ADDRESS]. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] на випадок своєї смерті заповітів не складала. Відповідно ч. 2 ст. 524 ЦК України (від 18 липня 1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як передбачає ч. 1 ст. 529 ЦК України (від 18 липня 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого… Згідно свідоцтв про народження (а.с. ) матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказана [PERSON]. Як вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. ) після смерті [PERSON], яка померла [INFO] прийняв спадщину її син [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва право на спадщину за законом, яке видане 11 листопада 2010 року Витичак А.М., державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцем майна після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], є її син [PERSON], [INFO] Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив у управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як встановлено під час розгляду справи [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], як спадкоємцю, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно матеріалів спадкової справи встановлено, що на підтвердження прийняття спадщини [PERSON] в нотаріальну контору надав довідку № 1615, яка видана Рокитнівською селищною радою Рівненської області 8 листопада 2010 року про те, що [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS], та разом з нею проживав і був зареєстрований її син [PERSON] до 1997 року. Однак, в судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Сарненського районного суду Рівненської області (а.с. ), вимоги про судимість (а.с. ) [PERSON] був засуджений за ч. 3 ст. 142 КК України до десяти років позбавлення волі та з 24 березня 1991 року по 24 березня 2001 року відбував призначене йому покарання у Львівській ВК № 48. Крім того, згідно довідки КП «Розділжитлосервіс» № 4072 від 24 грудня 2013 року (а.с. ) [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 12 лютого 1988 року по 10 травня 1988 року, з 13 травня 1988 року по 13 травня 1989 року, знятий з реєстрації 4 лютого 1992 року. Згідно будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. ) [PERSON] був зареєстрований у вказаному будинку з 9 вересня 1984 року по 2 лютого 1988 року, з 5 квітня 2001 року по 10 листопада 2005 року та з 24 січня 2007 року по 31 січня 2013 року (записи книги - №№ 18, 23, 26). Отже, наведені у довідці № 1615, виданій Рокитнівською селищною радою Рівненської області 8 листопада 2010 року, відомості не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вказаними вище дослідженими в судовому засіданні доказами по справі. На підставі вказаних доказів по справі, встановлено, що [PERSON] у передбачений ч. 1 ст. 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року) спосіб спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], не прийняв. Враховуючи викладене, в судовому засіданні встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 11 листопада 2010 року Витичак А.М., державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцю [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], видане особі, яка не мала права спадкувати, оскільки не прийняла спадщину після смерті спадкодавця. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 11 листопада 2010 року Витичак А.М., державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкоємцю [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, дали показання про те, що позивач [PERSON] після смерті його матері [PERSON] похоронив її, доглядав за будинком матері та проживав у ньому. Коли мати позивача померла, його брат [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі. Після звільнення [PERSON] приїхав в смт. Рокитне та проживав у будинку батьків. Доводи позивача [PERSON] про те, що він після смерті брата [PERSON] дізнався про оформлення спадщини його братом та отримання оспорюваного свідоцтва, сторонами не спростовано. В судовому засіданні показаннями свідків, дослідженими доказами по справі (а.с. ) встановлено, що позивач [PERSON] похоронив свою матір [PERSON], користувався її будинком, доглядав за будинком, обробляв город, що свідчить про прийняття ним відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (від 18 липня 1963 року) спадщини після смерті матері [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Посилання представника третьої особи Витичак Г.М. на не доведення позивачем факту прийняття ним спадщини, суд оцінює критично, оскільки встановлено, що інших спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті [PERSON] не було. [PERSON] до 2001 року перебував у місцях позбавлення волі, а тому за відсутності догляду за будинком позивачем протягом тривалого часу (до звільнення з місць позбавлення волі [PERSON]), вказаний будинок міг зазнати руйнування. Обставин, які вказували б на відмову позивача від прийняття спадщини після смерті матері, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 553 ЦК України (від 18 липня 1963 року) судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині встановлення факту прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved