Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 23 березня 2016 року помер його батько [PERSON], а 27 жовтня 2016 року померла його мати [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить частина будинковолодіння № 15 по вул.Скалецька, що в с.Цигани Борщівського району Тернопільської області, та які фактично являлися власниками кожен 1/6 частини спірного будинковолодіння. Поряд з тим, зазначив, що на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, батьки на випадок своєї смерті, належне їм майно заповіли позивачу. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/6 частину будинковолодіння, яке розташоване в с.Цигани по вул.Скалецька, 15 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] та право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON]. Сторони на розгляд справи не з»явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду подали заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача. Представник відповідача - Борщівської міської ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, міський голова [PERSON] просив справу слухати у відсутності їх представника, при цьому зазначив, що відповідач позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 23 березня 2016 року в с.Цигани Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №202920, виданого 23 березня 2016 року Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Ще за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Цигани, заповів позивачу [PERSON], а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ІУ-ТР №000884 загальною площею 1, 66 га, що знаходиться на території Циганської сільської ради, заповів [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 20.07.2012 року, посвідченого секретарем Циганської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 103. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав разом з ним на день смерті, крім того подав заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття такої, на підставі чого було заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] за №33/2016. [PERSON] теж прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття такої та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Крім того, дружина померлого а мати позивача [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. 28 вересня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на належну йому 1/6 частину будинковолодіння в с.Цигани по вул.Скалецька, 416 Борщівського району, однак у цьому йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене вбачається з довідки №304 від 15.09.2017 року виданої виконавчим комітетом Борщівської міської ради, інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №319/02-14 від 28.09.2016 року, крім того підтверджується матеріалами спадкової справи №33/2016, відкритої щодо майна померлого 23 березня 2016 року [PERSON]. 27 жовтня 2016 року в с.Цигани Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 208894, виданого 27 жовтня 2016 року Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Ще за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Цигани, заповіла позивачу [PERSON], а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ІУ-ТР №000886 загальною площею 1, 87 га, що знаходиться на території Циганської сільської ради, заповіла [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 25.07.2012 року, посвідченого секретарем Циганської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 104. Після смерті [PERSON], позивач прийняв спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття такої, крім того, 08 липня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на 1/6 частину будинковолодіння, що в с.Цигани по вул.Скалецька, 15 належної матері, однак у цьому йому було відмовлено у зв»язику з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене вбачається з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №356/02-14 від 08.07.2017 року. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №15 по вул. Скалецька в с.Цигани Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були його членами, що стверджено копіями особового рахунку №№416, 393 з погосподарських книг с.Цигани за 1986-1990 рр., 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON], довідкою виконавчого комітету Циганської сільської ради №622 від 09.09.2016 року. Відповідно до норм статей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/6 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Скалецька, 15 в с.Цигани Борщівського району Тернопілської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі [PERSON] та [PERSON], за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Рішенням 6 ї сесії 21 го скликання Циганської сільської ради від 09.11.1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 85 га. З них 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 60 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з витягу з даного рішення. Факт перебування позивача у родинних відносинах з померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження серії V-УР №0852052. Судом встановлено, що окрім позивача, який є спадкоємцем за заповітом майна померлих [PERSON] та [PERSON], інші особи своїх прав на спадкове майно а саме на частини житлового будинку не заявляли. Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №319/02-14 від 28.09.2016 року та №356/02-14 від 08.07.2017 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 33/2016, відкритої щодо майна померлого [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради від 28.04.2017 року №102 «про впорядкування нумерації житлових будинків на вулицях села Цигани», домоволодінню по вул.Скалецька, 416 головою якого був [PERSON], присвоєно новий ноиер вул.Скалецька, 15. Наведене вбачається з довідки Борщівської міської ради №261 від 23.08.2007 року. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15 серпня 2017 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 15 по вул. Скалецька в с.Цигани Борщівського району становить 182488 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved