Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.03.1995 року вони перебувають у юридичному шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського МРУЮ в АР Крим, актовий запис № 63. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В 2012 році шлюбні відносини припинені. Основна причина - взаємне не порозуміння, втрата поваги один до одного, різності характерів. У кожного з подружжя різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу не можливо. Просить, посилаючись на ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. У відповідності зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.03.1995 року зареєстрували законний шлюб, актовий запис № 63 про що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського МРУЮ в АР Крим видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER], повторно. (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя стало «[PERSON]». Від шлюбу у сторін е неповнолітня дитина - син - [PERSON], [INFO]. Про що Відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського МУЮ видано свідоцтво про народження дитини, серії [NUMBER], актовий запис 12, повторно (а.с.6). Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. ст. 104,105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи,оцінивши докази, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і відсутність згоди сторін на примирення, суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не зазначила яке прізвище бажає мати після розірвання шлюбу. Тому суд, залишає прізвище відповідачу «[PERSON]». З урахуванням викладеного, на підставі 104, 105, 110, 112, 113Сімейного кодексу України,

Outcome: approved