Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 25.07.2014 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис №543 від 25.07.2014 року. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], актовий запис №724. На даний період часу дитина мешкає по вул. Качалова, 12/64а у м. Кривому Розі, та знаходиться за домовленістю між ними на їхньому спільному утриманні. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає. Також досягли згоди щодо не перешкоджання тому із подружжя, з ким не буде проживати дитина у вільному спілкуванні із нею, та прийнятті участі у її вихованні, для її повного і гармонійного розвитку, та мати можливість зростати в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також досягли згоди щодо надання відповідачці після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дитини. Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. На початку січня 2017 року припинили подружні стосунки та перестали вести спільне господарство, намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Мають різні погляди на сімейні цінності, існують великі розбіжності в їхніх інтересах, в поглядах на життя, з'ясувалося що зовсім не сходяться характерами, не розуміють один одного як подружжя. На цьому підґрунті між ними встановилися стійкі, неприязні відносини, почуття любові та взаємної поваги між ними втрачені, подальше сумісне життя є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам дитини. Примирення між нами неможливе, оскільки кожен з них має на меті утворити іншу сім'ю, а розірвання шлюбу надасть їм таку можливість. З огляду на ст. 51 Конституції України, принципу свободи шлюбного союзу, з якого випливає, що ніхто не може бути примушений до поновлення шлюбних відносин всупереч його волі, вважає, що укладений між ними шлюб підлягає розірванню. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Крім того, пояснив, що відповідачка на даний час не є вагітною, а також дітей віком до 1 року вони не мають. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.9), свідоцтво про народження (а.с.10). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 25 липня 2014 року. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, поновити сімю не мають наміру. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved