Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на тваринницьку будівлю «Корівник» (комплекс нежитлових будівель та споруд № 4), що розташований на території Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, в тому числі на плані літера «А-осн» - корівник, дійсною інвентаризаційною власністю 230018 (двісті тридцять тисяч вісімнадцять) гривень, за набувальною давністю, посилаючись на те, що В 2000 році ВАТ «Ширяївське підприємство сільгоспхімія» купило у бувшого КСП ім.. Чкалова тваринницьку будівлю «Корівник», а в 2003 році він викупив у вищевказаної організації вказану будівлю. З часу купівлі будівлі він відкрито, по сьогоднішній день, користується будівлею, сплачує податок. В даний час він має намір належним чином оформити своє право власності, однак не в змозі цього зробити, через ігнорування ПрАТ «Ширяївське підприємство сільгоспхімія» оформлення угоди купівлі-продажу. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Позивач надав суду письмове клопотання справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Новоєлизаветівської сільської ради до судового засідання надала письмове клопотання справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Позовні вимоги підтверджуються: копією паспорту (а.с.3,4,6), довідкою-характеристикою (а.с.7) та копією технічного паспорту на виробничий будинок (а.с.8-12), довідкою Новоєлизаветівської сільської ради, з якої вбачається, що позивач користується нежитловою будівлею (корівником) з 2004 року (а.с.13) копією квитанції про проведення оплати за придбання корівника у ВАТ «Ширяївське підприємство сільгоспхімія» 15.04.2003 року(а.с.14), копією накладної №148 від 15.04.2003 року з якої вбачається, що ВАТ «Ширяївське підприємство сільгоспхімія» передало, а позивач прийняв корівник вартістю 30000 гривень (а.с.15,16), копією витягу з ЄДР юридичних осіб (а.с.17-21). Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що позивач є добросовісним покупцем, так як заплатив та отримав по накладній будівлю корівника, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню на підставі ч. 1 ст.. 344 ЦК України, тобто, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно зі ст. 4 Закону України Про власність власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається своїм майном, що також затверджено в ст. 41 Конституції України, а тому суд вважає можливим визнати за ним право власності на тваринницьку будівлю «Корівник». На підставі ч. 1 ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved