Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 травня 2004 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Сімерківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син - [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Внаслідок чого, разом вони не проживають та не ведуть спільне господарство уже з вересня 2012 року, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 травня 2004 року було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів від 17 травня 2004 року зроблено відповідний актовий запис за №02. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка і дружини відповідно [PERSON]. Місце реєстрації шлюбу є виконком Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Також встановлено, що від даного шлюбу у подружжя [PERSON] народилася одна дитина, а саме: син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 12 червня 2006 року. Крім цього встановлено, що сторони по справі важко розуміють один одного, мають різні характери та погляди на сімейне життя, відносини між ними ускладнилися, на даний час вони взагалі не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а наданий їм судом строк для примирення не дав бажаного результату, що свідчить про те, що збереження їхнього шлюбу фактично буде суперечити їхнім же інтересам. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме позивачем [PERSON], який продовжувати подальше спільне подружнє життя з відповідачкою не бажає, а також того, що застосовані судом заходи щодо примирення сторін позитивного результату не дали, та того, що подальше збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім же інтересам, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому,

Outcome: approved