Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення відшкодувань грошових витрат повязаних з відрядженням та добових витрат в якому просить суд стягнути з відділу освіти Чугуївської районної державної адміністрації на його користь грошові витрати повязані з відрядженням та добові витрати в розмірі 879 (вісімсот сімдесят девять) грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що він з 12.01.2005 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді вчителя ДПЮ та фізичного виховання. 15.05.2015\~року Позивач\~був відряджений\~в м.\~Харків КВНЗ\~«Харківська академія\~неперервної освіти»\~терміном 3\~дні з\~27.05.2015\~року до\~29.05.2015\~року для\~участі в\~спецкурсі «основа\~здоровя».\~11.04.2017\~року Позивач\~був відряджений в м. Харків КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти» терміном 4 дні з 18.04.2017 року по 21.04.2017 року для проходження курсів підвищення кваліфікації. 11.04.2017\~року Позивач\~був відряджений в м. Харків КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти» терміном 5 днів з 22.05.2017 року по 26.05.2017 року для проходження курсів підвищення кваліфікації. У звязку\~з перебуванням\~у відрядженнях\~Позивач звернувся\~до відповідача\~з проханням\~у відповідності\~до вимог\~законодавства відшкодувати\~добові витрати, а також надав оригінали документів на підтвердження понесених ним у звязку з відрядженнями витрат на загальну суму 519 гривень. У звязку з тим, що Відповідач відмовився в добровільному порядку компенсувати добові витрати та витрати повязані з відрядженнями Позивач змушений був звернутись до суду. Позивач [PERSON] та його адвокат [PERSON], в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. А також просили суд провести розподіл судових витрат. Представник Відповідача - Відділу освіти Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, в судове засідання з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Позивач, [PERSON], з 12.01.2005 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді вчителя ДПЮ та фізичного виховання, що підтверджується трудовою книжкою серії АХ №667004 (а.с. 7). 26.02.2018 року Малинівську гімназію Чугуївської районної ради Харківської області перейменовано на КЗ «Малинівський ліцей №1» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, Позивач продовжив виконувати свої обовязки на вищевказаній посаді. Таким чином, стороною трудового договору у період праці Позивача з 12.01.2005 року по 26.02.2018 рік є Відповідач. 15.05.2015 року Позивач був відряджений в м. Харків КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти» терміном 3 дні з 27.05.2015 року до 29.05.2015 року для участі в спецкурсі «основа здоровя», підстава: наказ від 15 травня 2015 року №20-вд (а.с. 8). 11.04.2017 року Позивач був відряджений в м. Харків КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти» терміном 4 дні з 18.04..2017 року по 21.04.2017 року для проходження курсів підвищення кваліфікації, підстава : наказ від 11 квітня 2017 року №06-вд (а.с. 9). 11.04.2017 року Позивач був відряджений в м. Харків КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти» терміном 5 днів з 22.05.2017 року по 26.05.2017 року для проходження курсів підвищення кваліфікації, підстава : наказ від 11 квітня 2017 року №06-вд (а.с). Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право та відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у звязку зі службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, установлених законодавством. Відповідно до постанови КМ України від 28.06.1997 року № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» встановлено для працівників, які направляються для направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва, такі мінімальні державні гарантії: а) збереження середньої заробітної плати за основним місцем роботи за час навчання; б)оплата вартості проїзду працівника до місця навчання і назад; в) виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. На час навчання працівники забезпечуються гуртожитком готельного типу. У разі відсутності гуртожитку відшкодування витрат, повязаних з наймом житлового приміщення, провадиться в порядку, встановленому законодавством для службових відряджень. Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Мінфіну від 13.03.1998 року №59, передбачено, що підприємство, яке відряджає працівника, здійснює реєстрацію особи, котра відбуває у відрядження, у спеціальному журналі і зобовязане забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених нормативно - правовими актами про службові відрядження. Пункт 16 розділу 1 Інструкції передбачає, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати ( видатки на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких установлені відповідно до постанови КМ України від 23.04.1999 року №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон». Додатком до згаданої постанови розмір добових станом на момент перебування Позивача у відрядженні становив 30.00 грн. Таким чином, оскільки позивач провів у відрядженні 12 діб розмір добових витрат які повинні бути відшкодовані Позивачу складає (30 грн.*12 діб) = 360 (триста шістдесят) грн. Факт перебування Позивача саме 12 діб у службовому відрядженні підтверджується посвідченнями про відрядження. Відповідальність перед працівником щодо виплати гарантійних і компенсаційних виплат, у тому числі добових за час перебування у відрядженні, несе сторона трудового договору. А відтак, з врахуванням вищенаведеного, п. 2 постанови КМ України від 28.06.1997 року №695, п. 4 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, терміну відрядження, що становить 12 днів, підлягають стягненню з відповідача на користь Позивача. Пункти 5 та 6 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, передбачають, що підприємство за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою КМ України від 02.02.2011р. №98 та витрати на проїзд до місця відрядження і назад. Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат. Витрати, понесені у звязку з відрядженням, що непідтверджені відповідними документами (крім добових витрат), працівникові не відшкодовуються. (п.12 розділу 11 Інструкції…). На вимогу п. 12 розділу 11 Інструкції Позивачем було надано оригінали документів на підтвердження перебування у відрядженні у звязку з участю в спецкурсі «Основи захисту Вітчизни», а також оригінали документів на підтвердження понесених ним у звязку з відрядженням витрат на загальну суму 519 гривень (а.с. 11-13). 30.12.2015 року Позивачем звернувся із заявою до керівництва відділу освіти Чугуївської районної державної адміністрації з вимогою відшкодування витрат (а.с. 14). 27.12.2017 року Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо оплати відряджень. Листом №01-23/111 відділ освіти Чугуївської РДА від 23.04.2018 року повідомив, що не має змоги задовольнити вимоги Позивача та запропоновано звернутись до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області з питанням щодо виділення додаткових коштів на оплату відряджень (а.с. 15). Частина 2 ст. 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. З врахуванням положень ст. ст. 1, 2, 12 Закону України «Про оплату праці», суд приходить до висновку, що гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання, інших професій з відривом від виробництва, входять в структуру заробітної плати. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~ у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. У судовому засіданні, до закінчення судових дебатів у справі, представником позивача зроблено заяву про наявність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому КМ України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved