Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його наступним: Свої позовні вимоги мотивує тим, що звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказував, що відповідачем не було надано відповідь на запит з приводу отримання інформації. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 580/6113/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 року: адміністративний позов [PERSON] задоволено, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом [PERSON] від 22.10.2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого строку надання інформації на запит [PERSON] від 22.10.2020 року. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит [PERSON] від 22.10.2020 року про надання публічної інформації. Зазначив, що протиправними діями виконавчого комітету Черкаської міської ради йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Зазначив, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого їй доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлена можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідачів, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями,\~ яким він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Відмітив, що факт незаконної бездіяльності державного органу підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню. Позивач має II групу інвалідності та є учасником бойових дій. Моральну шкоду\~він оцінює\~в розмірі\~по 48000\~грн.\~Розрахунок моральної\~шкоди здійснює\~наступним чином:\~за кожен\~місяць порушеного\~права він\~оцінює у\~розмірі мінімальної\~заробітної плати.\~Відповідач повинен\~був надати\~інформацію у\~жовтні 2020\~року.\~Станом на червень 2021 року минуло 9 місяців. На момент звернення до суду у розмір мінімальної заробітної плати становить 6000 грн. 9 місяців * 6000 грн. = 48 000 грн. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 48 000 грн. та розглянути справу без виклику сторін. Ухвалою Cоснівського районного суду м.Черкаси від 23.06.2021\~року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не визнає позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю, посилаючись на те, що позовна заява [PERSON] не містить будь-яких доказів фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями виконавчого комітету Черкаської міської ради було завдано\~моральну шкоду,\~та інших\~обставин,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування\~та які\~мають значення\~до вирішення\~справи.\~Законодавством не\~передбачена презумпція\~наявності моральної\~шкоди. Відповідно до п.4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» встановлено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, позивачем не надано доказів, які підтверджували, що йому дійсна буда заподіяна шкода, саме внаслідок дій чи бездіяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради та розмір такої шкоди відповідає сумі, яку позивач просив стягнути на його користь в відповідача. Також позивачем не надано достатніх, достовірних та належних доказів заподіяння йому душевних страждань. Таким чином, позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, що діями відповідача йомубула заподіяна моральна шкода у певному розмірі, виходячи з чого позовні вимоги [PERSON] слід вважати необґрунтованими. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, судом встановлені наступні обставини та відповідні висновки. Згідно ч.2\~ст.34 Конституції України\~кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до\~ст.40 Конституції України\~усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Закон України «Про інформацію»\~визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Статтею 1 Закону України «Про інформацію»\~визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до\~ відповідача із запитом про надання публічної інформації від 22.10.2020, в якому просив: 1) надати інформацію про наявність на території м. Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову (будівництво) індивідуального гаражу із зазначення координат їх розміщення; 2) відповідь надіслати за адресою: [ADDRESS] кв. Вказаний запит отримано відповідачем 23.10.2020. Не отримавши протягом п`яти робочих днів відповідь на вказаний запит, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 580/6113/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 року: адміністративний позов [PERSON] задоволено, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом [PERSON] від 22.10.2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого строку надання інформації на запит [PERSON] від 22.10.2020 року. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит [PERSON] від 22.10.2020 року про надання публічної інформації. Позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода. Відповідно до частини другої\~статті 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації»\~особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.1 та ч.2\~ст.23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі \~\~ст. 1167 Цивільного кодексу України\~\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 4, 5 \~\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~\~\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, обов`язок доказування завданої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається з таким позовом. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Відповідно до п.92 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №216/3521/16-ц (провадження № 14-714 цс 19) від 01 вересня 2020 року визначено, що, виходячи з положень ст.16\~та ст.23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі Недайборщ проти Російської Федерації зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Позивачем доведено факт порушення відповідачем строку надання відповіді на його запит. Таким чином, сам по собі встановлений рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, яке набрало законної сили, факт протиправної бездіяльності виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо неповідомлення [PERSON] щодо інформації про наявність на території м.Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд та на запит від 22 жовтня 2020 року, свідчить про завдання особі моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Як зазначив позивач у позовній заяві, йому була спричинена моральна шкода, зокрема у нього були негативні переживання, стан постійної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасова відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи та побоювання про майбутній стан здоров`я. Пунктом 10-1 постанови Пленуму ВСУ визначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі\~статті 56 Конституції України\~судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. На підтвердження моральної шкоди, заподіяної відповідачем, позивач не зазначив та не надав суду належних доказів на підтвердження заявленого розміру. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи позивач є учасником бойових дій, для якого передбачено першочергове відведення земельних ділянок, що враховується судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Суд зазначає, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень можуть викликати негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 48 000 грн. Разом з тим, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі є значно завищеним. Отже, враховуючи вищевикладені норми права, обставини справи, наявність в матеріалах справи доказів, обсяг заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість його моральних страждань внаслідок порушення розумних строків розгляду звернення, та враховуючи те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 580/6113/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 року: адміністративний позов [PERSON] задоволено, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом [PERSON] від 22.10.2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого строку надання інформації на запит [PERSON] від 22.10.2020 року. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит [PERSON] від 22.10.2020 року про надання публічної інформації, що призвело до необхідності позивача для звернення до суду, тривалість розгляду справ позивача судами, суд з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі 200 грн. Відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Суд також наголошує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що ним не надано для суду достатніх та переконливих доказів, які дали б суду підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача у більшому розмірі. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору, проте сума судового збору, що підлягала сплаті при подачі даного позову становила 908 грн, які, у випадку задоволення позову, підлягали стягненню із відповідача на користь держави. Проте, позов судом першої інстанції задоволено частково, а саме на 0,41%, тому сума судового збору, яка підлягала стягненню із відповідача на користь держави становить 3,72 грн. Позивач також скерував клопотання про стягнення з відповідача на його користь понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи- надсилання кореспонденції віжповідачу в сумі 26 грн. Згідно з приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, п. 4 ч. 2 ст. 133 ЦПК України, встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. На підтвердження понесення поштових витрат в розмірі 26 грн. позивачем надано опис та фіскальний чек щодо направлення поштового відправлення з описом вкладення. За таких\~обставин,\~підлягаєть відшкодуванню пропорційно\~розміру задоволених\~вимог витрати, пов`язані з розглядом справи (з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи) в розмірі 0,10 грн.

Outcome: partial