Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до[PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 17 червня 2011 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, проходило в постійних суперечках, шлюбні відносини припинилися, проживають в одному житловому будинку, але спільного господарства не мають. Відповідач створює обставини при яких неможливі сімейні відносини. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи просить провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить суд проводити судові засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 17 червня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 176 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, серія [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, серія [NUMBER] . Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно дост. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України кореспондується зі ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. За приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Ураховуючи викладене, а також, відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки ( ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved