Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 112923 від 30.11.2020 року, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 35410,95 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що 25.03.2021 року з`явився на виклик державного виконавця Гайворонського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження АСВП № 64335295 з якого стало відомо про наявність виконавчого напису № 112923 від 30.11.2020 року, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 35410,95 грн., що підтверджується відміткою Гайворонського РВ ДВС на заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості; виконавчий напис вчинено за період більше ніж три роки. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. оригінали виконавчого напису №112923 від 30.11.2020 року та документів на підставі яких його було видано або належним чином завірені копії даних документів для огляду в судовому засіданні. 05.05.2021 року ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області повторно витребувано у ТОВ «ВЕЛФІН» та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. оригінали виконавчого напису №112923 від 30.11.2020 року та документів на підставі яких його було видано або належним чином завірені копії даних документів для огляду в судовому засіданні. 27.05.2021 року ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області стягнуто з ТОВ «ВЕЛЛФІН» в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) гривень. Зобов`язано ТОВ «ВЕЛЛФІН» в строк до 25.06.2021 року повторно надати суду письмові докази, витребувані згідно ухвал суду від 31.03.2021 року та 05.05.2021 року, а саме: оригінали виконавчого напису № 112923 від 30.11.2020 року та документів на підставі яких його було видано або належним чином завірені їх копії. 27.05.2021 року ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області стягнуто з приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) гривень. Зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в строк до 25.06.2021 року повторно надати суду письмові докази, витребувані згідно ухвал суду від 31.03.2021 року та 05.05.2021 року, а саме: оригінали виконавчого напису № 112923 від 30.11.2020 року та документів на підставі яких його було видано або належним чином завірені їх копії. Позивач в судове засідання не з`явився. 01.07.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача ТОВ «Велфін» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, рекомендовані повідомлення про розгляд справи на 04.05.2021 року, 05.05.2021 року, 27.05.2021 року, 02.07.2021 року повернулись на адресу суду з відміткою про особисте вручення конверта адресату, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та представник Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Від представника Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 01.07.2021 року надійшло клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення даної заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребування, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження №64335295 від 02.02.2021 року, старшим державним виконавцем Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевчук Н.І. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису №112923 виданого 30.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу (а.с. 13). 30.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №112923 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , 34510,95 грн., стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» (а.с. 14). Ухвалами судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 року, 05.05.2021 року, 27.05.2021 року витребувано у ТОВ «ВЕЛФІН» та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. оригінали виконавчого напису №112923 від 30.11.2020 року та документів на підставі яких його було видано або належним чином завірені копії даних документів для огляду в судовому засіданні. Станом на проведення судового засідання 02.07.2021 року ТОВ «ВЕЛФІН» та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. витребувані документи суду не подали, причини не подання суду не повідомили. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріус не отримав від стягувача всі необхідні для вчинення виконавчого напису документи, а саме оригінал кредитного договору. Відтак, нотаріусом вчинено виконавчий напис без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved