Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику в наслідок ушкодження здоровя. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що починаючи з 18.09.2001 року по 16.02.2010 рік перебував в трудових відносинах з [PERSON] акціонерним\~товариством «АрселорМіттал\~[PERSON] Ріг» в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на дільницях №14, 10, піддільниці «Дільниця №10 (будівництво люків, пере кріплення, вилучення та доставка матеріалів) (виробництво), дільниці «Служба головного інженера», гірником підземним (бригадиром), виконував роботи в підземних умовах шахти, які характеризувалися фізичним перевантаженням та шумом, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця. [PERSON] санітарно гігієнічної характеристики умов праці вих. №2/2-11-3/1243 від 17.03.2015 підготовленої відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке міськрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області», підставою для встановлення професійного характеру захворювання [PERSON] також послужив профмаршрут: РУ імені Кірова шахта імені Кірова з 29.07.1985 по 01.01.1998, правонаступником якої є ПАТ «АрселорМиталл [PERSON] Ріг» підземний гірник, підземний постачальник матеріалів, підземний газоелектрозварник, підземний гірник очисного забою з виконанням вибухових робіт, де зазначені показники також перевищували нормативні. Внаслідок недосконалості робочого місця, [PERSON] підпадав під фізичне перевантаження та вплив шуму, рівень якого, перевищував нормативні показники. Загальний стаж роботи на підприємствах Відповідача за професією, в умовах впливу шкідливих факторів, складає 26 років 4 місяці, що підтверджується відомостями внесеними до трудової книжки виданої на імя Позивача та [PERSON] П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання». При цьому, Позивач, в зазначений період часу, піддавався шкідливому впливу наступних виробничих факторів: Рівень фізичного перевантаження (параметри, ступінь, важкість роботи): маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 36 кг при нормі до 30 кг.; робоча поза: знаходження в нахиленому положенні до 30 градусів / більше 30 градусів 21,4/4,6% при допустимій до 25/0% тривалості зміни; нахили корпуса (кількість за зміну) 318 разів при нормі 51-100 разів. Рівень шуму: еквівалентний рівень звуку, дБА: 85 при ГДР 80 згідно ДСН 3.3.6.037-99 (п.17 [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання). Важкість та напруженість праці Позивача, відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, відноситься до 3 класу 2 ступеня. У звязку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, підпадаючи під дію загального шуму, важкості праці та пилу, з вини Відповідача, Позивачем отримано хронічні професійні захворювання. За медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу «Про наявність професійного характеру захворювання» від 01.12.2015, Позивачу встановлено діагноз: Радикулопатія шийна С5, С6 та попереково-крижова L5, S1 переважно зліва, з вираженими статико динамічними порушеннями, стійким больовим та мязово тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ пешого ступеня). М54.1. Нейросенсорна приглухуватість третього ступеня ( зі значним зниженням слуху). Н90.3. Вищезазначені факти підтверджується [PERSON] П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання». У звязку із заподіянням шкоди, Позивач 23.02.2016 року, пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступень втрати професійної працездатності 40%, що підтверджується довідкою МСЕК виданою на імя Позивача. Таким чином, Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв'язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. У звязку з чим, просить суд стягнути на його користь 136 000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обовязкових платежів. Представник відповідача [PERSON] акціонерного\~товариства «АрселорМіттал\~[PERSON] Ріг»\~-\~[PERSON]\~подала до\~суду відзив\~на позов,\~в якому\~зазначили,\~що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача та зазначила, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те що, відповідно до ч. 1 - 4 ст. 153, ст. 158 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган зобовязаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничий приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Відповідно до п. 3 Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 р. №248., робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів (3 клас) дозволена тільки за умови застосування засобів колективного та індивідуального захисту і скороченим часу дії шкідливих виробничих факторів (захист часом). В даному конкретному випадку, при укладенні трудового договору між Сторонами, відповідно до ст. 29 КЗпП України, Позивачу було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоровя, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. В свою чергу, Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АМКР» відповідне до вимог законодавства постійно застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровленню умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Крім того, представник відповідача зазначила, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання [PERSON] також слугувало профмаршрут: - РУ ім.. Кіров та «Северная» з 29.07.1985 року та 21.04.1999 року підземний гірник, підземний постачальник матеріалів, підземний газоелектрик, підземний гірник очисного забою з виконання вибухових робіт, де зазначені показники також перевищують нормативні. Однак, звертаючись до ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» для стягнення моральної шкоди за період роботи на РУ імені Кірова шахта імені Кірова з 29.07.1985 року по 01.01.1998 року представник позивача зазначає, що ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» є правонаступником РУ імені Кірова шахта імені Кірова, проте вказане твердження є помилковим, оскільки після передачі 19.04.2001 року обєктів на виробничих потужностях Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» на баланс Відповідача не відбулося правонаступництво. Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці БТ-1 № 5139843 виданої на імя [PERSON], останній з 18.09.2001 року прийнятий на роботу на підприємстві Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо-металургійний комбінату «Криворіжсталь» по 16.02.2010\~гірником підземним,\~з 16.02.2010\~по 14.08.2015\~гірником підземним\~(бригадиром)\~на підприємстві\~ПАТ «АрселорМіттал\~[PERSON] Ріг»,\~виконував роботи\~в підземних\~умовах шахти та був звільнений з підприємства на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (а.с. 16-26). [PERSON] № 41 форми П-4 розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 30 грудня 2015 року вбачається, що позивач працюючи гірником підземних робіт підпадав під дію фізичного перевантаження, шуму рівень якого перевищує нормативні показники. [PERSON] пункту 16 вказаного [PERSON] [PERSON], працюючи на [PERSON] акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на дільницях №14, 10, піддільниці «Дільниця №10 (будівництво люків, пере кріплення, вилучення та доставка матеріалів) (виробництво), дільниці «Служба головного інженера» з 18.09.2001 по 16.02.2010 гірником підземним, з 16.02.2010 по 14.08.2015 гірником підземним (бригадиром), виконував роботи в підземних умовах шахти, які характеризувалися фізичним перевантаженням та шумом, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця. [PERSON] санітарно гігієнічної характеристики умов праці вих. №2/2-11-3/1243 від 17.03.2015 підготовленої відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке міськрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області», підставою для встановлення професійного характеру захворювання [PERSON] також послужив профмаршрут: РУ імені Кірова шахта імені Кірова з 29.07.1985 по 01.01.1998, правонаступником якої є ПАТ «АрселорМиталл [PERSON] Ріг» підземний гірник, підземний постачальник матеріалів, підземний газоелектрозварник, підземний гірник очисного забою з виконанням вибухових робіт, де зазначені показники також перевищували нормативні. \~ \~ \~ \~[PERSON] пункту 17 вказаного [PERSON] вбачається, що причини виникнення професійного захворювання, Рівень фізичного\~перевантаження (параметри,\~ступінь,\~важкість роботи):\~маса вантажу,\~що підіймається\~та переміщується\~вручну 36\~кг при\~нормі до\~30\~кг.;\~робоча поза:\~знаходження в\~нахиленому положенні\~до 30\~градусів /\~більше 30\~градусів 21,4/4,6%\~при допустимій\~до 25/0%\~тривалості зміни;\~нахили корпуса\~(кількість\~за зміну)\~318\~разів при\~нормі 51-100\~разів.\~Рівень шуму: еквівалентний рівень звуку, дБА: 85 при ГДР 80 згідно ДСН 3.3.6.037. (а.с. 12-15) [PERSON] з довідки МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА № 016542 від 23.02.2016 року позивачу [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 40%, з яких, 20% - радик., 20 % - туг, з 15 лютого 2016 року по 01 березня 2017 року, дата перегляду 01 лютого 2017 року. (а.с. 8 - 9). Відповідно до довідки МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА № 044539 від 02.02.2017 року позивачу [PERSON] повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 40%, з яких, 20% - радик., 20 % - туг, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2019 року, дата перегляду 01 лютого 2019 року. (а.с. 10 11) Так, наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоровя, а саме: Українському науково-дослідному інституті промислової медицини у періоди з 13.10.2014 року по 24.10.2014 рік, з 20.11.2015 року по 02.12.2015 рік, з 29.08.2016 року по 12.09.2016 рік. 01.12.2015 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини було складено медичний висновок, протокол № 1581 про наявність професійного характеру захворювання. Крім того, позивач [PERSON] перебував на лікування в Криворізькій міській лікарні № 11 Дніпропетровської обласної ради з 30.09.2016 рік по 17.10.2016 рік, з 28.08.2017 року по 15.09.2017 рік, з 02.05.2018 рік по 14.05.2018 рік. (а.с. 27- 45). Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем [PERSON] професійної працездатності, в зв'язку з отриманим ушкодженням здоровя на підприємстві відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1\~КЗпП України може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. [PERSON] зі ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд вважає безпідставними, оскільки ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на відповідача в силу ст. 1172 ЦК України, та виходячи зі змісту ст. 153 КЗпП України. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися не лише на підставі норм КЗпП України, а й у відповідності до ст. 1172 ЦК України, яка в даному випадку є спеціальною нормою. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу [PERSON] моральної шкоди, яку їй повинен відшкодувати відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». З матеріалів справи вбачається, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, він втратив працездатність в розмірі 40%. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого каліцтва, позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у звязку з чим останній переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації саме за рахунок відповідача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням розяснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, та з урахуванням встановлених обставин характеру спричиненої шкоди, віку позивача, встановлення третьої групи інвалідності, вжиття відповідачем заходів для невідкладного надання медичної допомоги позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи незворотність наслідків від отриманого каліцтва, суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» 40000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. [PERSON] ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial