Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1819 га, кадастровий номер 3220683201:01:017:0049, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту та матеріалами спадкової справи №63/2017. Після відкриття спадщини він як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса від 12.12.2019 року, а також матеріалами спадкової справи №63/2017. Спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1241 Цивільного кодексу України, а саме дружина спадкодавця - [PERSON] звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця [PERSON] , що також підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.12.2019 року, а також матеріалами спадкової справи за №63/2017. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №871034 , який був виданий Медвинською сільською радою 28 квітня 2010 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1819 га, кадастровий номер 3220683201:01:017:0049, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримання документів про право власності на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивач просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача і зазначив, що позов підтримує. Відповідач - Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 23.02.2012 року секретарем виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та матеріалами спадкової справи №63/2017. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подав заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджуються відповіддю Богуславської районної державної нотаріальної контори від 12.12.2019 року та матеріалами спадкової справи №63/2017. Спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1241 Цивільного кодексу України, а саме дружина спадкодавця - [PERSON] звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця [PERSON] , що також підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.12.2019 року та матеріалами спадкової справи за №63/2017. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 12.12.2019 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1819 га, кадастровий номер 3220683201:01:017:0049, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , та належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , не може бути видане, у зв`язку з тим, що відсутній оргигінальний примірник правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №871034 , який був виданий Медвинською сільською радою 28 квітня 2010 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно, а саме земельна ділянка, що залишилась після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №871034 , який був виданий Медвинською сільською радою 28 квітня 2010 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,2526 га, кадастровий номер 3220683201:01:017:0049, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3215460902019 від 29.05.2019 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,1819 га, кадастровий номер 3220683201:01:017:0049, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а саме вищевказану земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно в зв`язку з відсутністю оргигінального примірника правовстановлюючого документу, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 691 гривню 25 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved