Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та зазначив, що йому на підставі приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 16 лютого 1995 року належить житловий будинок [ADDRESS] В належному йому будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], з якою шлюб розірвано та вона проживає в м. Сватове, Луганської області. [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2014 року, не сплачує комунальні платежі, не приймає участі в утриманні житла, особистих речей в будинку немає. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] із зняттям її з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 22 січня 2019 року заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 07 лютого 2019 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON], допитаний, у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, як свідок, пояснив, що [PERSON] його колишня дружина, вони розлучилися в 2014 році, з того часу ніяких відносин не підтримують. За адресою реєстрації відповідач не проживає з січня 2014 року, участі в утримання будинку відповідач не бере. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових викликів, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не надала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дружина позивача з 18.11.2015 року. Проживає в [ADDRESS] з квітня 2014 року та повідомила, що відповідач [PERSON] вже з цього часу за вищевказаною адресою у вказаному будинку не проживала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках з позивачем близько 30 років, та повідомив, що колишня дружина позивача не проживає у [ADDRESS] з 2014 року, участі в утриманні будинку не бере. Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши думку позивача, пояснення свідків, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 16 лютого 1995 року житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.5-6). Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої Оборотнівською сільською радою від 30 жовтня 2018 року № 455, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: дружина: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з довідки, виданої Оборотнівською сільською радою 30 жовтня 2018 року № 454, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 13 лютого 2014 року (а.с.8). Відповідно до копії рішення Сватівського районного суду Луганської області від 13.02.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 23-24). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є колишнім членом його сім'ї та у зв'язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратила право користування житловим будинком за адресою: вул. Першотравнева, буд. 20, с. Оборнівка, Сватівського району, Луганської області. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім членом сім'ї позивача. В житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 2014 року не проживає, особистих речей там не має, обов'язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику - позивачу [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Проте, стосовно позовної вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до п.3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції виконавчих органів сільської, селищної або міської ради, на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради у даному випадку - Оборотнівської сільської ради Сватівського району Луганської області. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial