Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.07.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.07.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №807. Від шлюбу у сторін спільних дітей не має. Однак, у шлюбі у відповідача народилась неспільна дитина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Починаючи з липня 2013 року по вересень 2017 року включно відповідач проживала за кордоном (США). А на початку 2017 року позивачу стало відомо, що відповідач вагітна від іншого чоловіка та має народжувати дитину. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а також телефонограмою, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.07.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.07.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №807, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №088615, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 14.07.2012 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін спільних дітей не має. Однак, зі змісту позову вбачається, що у шлюбі у відповідача народилась неспільна дитина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Починаючи з липня 2013 року по вересень 2017 року включно відповідач проживала за кордоном (США). А на початку 2017 року позивачу стало відомо, що відповідач вагітна від іншого чоловіка та має народжувати дитину. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надала відзиву на позовну заяву. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Рочняк». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній. На підставі викладеного,

Outcome: approved