Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір про передання (відчуження) прав на технічні умови на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» від 01.02.2011 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Лідер-груп інтернешнл». Заборонити відповідачам неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності, а саме знака для товарів «ЛІДОМЕД» у будь який спосіб (нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет). Заборонити відповідачам неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності, а саме знака для товарів «ЛІДОМЕД»: стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Зобовязати відповідачів опублікувати в засобах масової інформації відомості про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.05.2008 р. [PERSON] та [PERSON] у Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки отримали Свідоцтво на знак для товарів і послуг №91458, на знак «ЛІДОМЕД» (російською мовою «ЛИДОМЕД»), яке тією ж датою було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі за текстом Реєстр). Оригінал Свідоцтва №91458 отримав позивач, який разом з [PERSON] були засновниками та співвласниками ТОВ «Лідер-груп». 28.03.2008 р. ТОВ «Лідер-груп» було отримано Свідоцтво про Державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008 р. на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)» (далі за текстом Система), яке було видано Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення відповідно до наказу №35-Адм Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 р., де в якості розробника Системи зазначено ТОВ «Лідер-груп» (61143, м. Харків, вул. Велика Кільцева, 136, к. 36, Україна), а в якості виробника вказано фізичну особу підприємця позивача [PERSON], 61046, м. Харків, пр. Московський, 273, Україна (Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП №237089 від 31.01.2007 р). Термін дії Свідоцтва №7650/2008 до 28.03.2013 року. [PERSON] разом з співвласником Свідоцтва на знак для товарів і послуг №91458 [PERSON] реалізовували право на використання знаку «ЛІДОМЕД», займаючись виробництвом та реалізацією Системи. В 2010 році позивач склав повноваження директора ТОВ «Лідер-груп» та вийшов зі складу зазначеного Товариства, власником якого [PERSON] Кожний з власників Свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але не має права давати дозвіл на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва. В грудні 2016 року при розгляді справи № 820/4331/16 за позовом ТОВ «Лідер-груп Інтернешнл» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання недійсним та скасування Наказу та Свідоцтва про державну реєстрацію, позивачу стало відомо, що 24.12.2010 р. ТОВ «Лідер-груп» в особі директора [PERSON] укладено договір з фізичною особою [PERSON] про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на Систему. В січні 2011 року [PERSON] створено ТОВ «Лідер-груп інтернешнл». 01.02.2011 р. [PERSON] уклала договір з ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на Систему. Позивач зазначає, що [PERSON] з не з зрозумілих підстав вважає, що разом з відчуженням технічних умов, передає ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» права, передбачені ст.495 ЦК України (майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку), у звязку з чим «набувач стає субєктом авторського права». «Авторське право» та «право на торгівельну марку», два різновиду право інтелектуальної власності, які регулюються різними Законами України, а саме Закон України «Про авторське право і суміжні права» та Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». В договорі від 01.202011 р., який позивач просить визнати недійним, не визначено жодного майнового права, яке було відчужено. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані. Право на твір і право власності на матеріальний об'єкт, у якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. Наприклад, особа, придбавши картину, книгу, фотографії тощо, стає їх власником, проте не набуває авторських прав на такі твори. Оскільки згідно Свідоцтва №7650/2008 від 28.03.2008 р. про державну реєстрацію медичної техніки та виробів медичного призначення України, виробником зареєстрована фізична особа підприємець [PERSON], здійснювати виробництво виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо» інші особи не мають права, тому ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» в порушення вищезазначених норм здійснювало виробництво виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо», що підтверджується долученим позивачем паспортом про придбання 03.03.2014 р. у ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» Системи «Лідомед-Біо», в якому міститься копія Свідоцтва про державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008 р., строк дії якого закінчився 28.03.2013 р., та де виробником зазначено фізичну особу - підприємця [PERSON], хоча позивач не має відношення до даного «виробу». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив в задовольнити позовні вимоги, а справу розглядати за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення по справі. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідачі та третя особа належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів та третьої особи відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.05.2008 р. позивач та [PERSON] у Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки отримали Свідоцтво на знак для товарів і послуг №91458, на знак «ЛІДОМЕД» (російською мовою «ЛИДОМЕД»), яке тією ж датою було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі за текстом Реєстр). Відповідно до частин 1, 2 ст.494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом; обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Статтею пятою Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» встановлено, що обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. Згідно поданої заявки та отриманого Свідоцтва правова охорона була надана на 10-й клас товарів згідно «Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (Ніццька класифікація)» - «лікарські (медичні) прилади». Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки, яку було подано до Державного департаменту інтелектуальної власності 07.12.2006 р. Статтею 421 ЦК України встановлено, що суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору. Згідно ст.493 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам. Право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам, здійснюється спільно (ст. 428 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва. Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» Свідоцтво видається особі, яка має право на його одержання. Якщо право на одержання свідоцтва мають кілька осіб, їм видається одне свідоцтво. Оригінал Свідоцтва №91458 отримав позивач, який разом з [PERSON] були засновниками та співвласниками ТОВ «Лідер-груп». 28.03.2008 р. ТОВ «Лідер-груп» було отримано Свідоцтво про Державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008 р. на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)» (далі за текстом Система), яке було видано Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення відповідно до наказу №35-Адм Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 р., де в якості розробника Системи зазначено ТОВ «Лідер-груп» (61143, м. Харків, вул. Велика Кільцева, 136, к. 36, Україна), а в якості виробника вказано фізичну особу підприємця позивача [PERSON], 61046, м. Харків, пр. Московський, 273, Україна (Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП №237089 від 31.01.2007 р). Термін дії Свідоцтва №7650/2008 до 28.03.2013 року. Згідно ч.4 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», використанням знака на товари і послуги визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Позивач разом з співвласником Свідоцтва на знак для товарів і послуг №91458 - [PERSON] реалізовували право на використання знаку «ЛІДОМЕД», займаючись виробництвом та реалізацією Системи лікувально-діагностичної для біорезонансної терапії (тобто лікарського (медичного) приладу) - «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)». Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. В 2010 році позивач склав повноваження директора ТОВ «Лідер-груп» та вийшов зі складу зазначеного Товариства, власником якого [PERSON] В звязку з відсутністю будь якої угоди про використання знака для товарів і послуг - «ЛІДОМЕД» між позивачем та [PERSON], як власниками знаку, у відповідності з ч.3 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», кожний з власників Свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва. В грудні 2016 року при розгляді справи № 820/4331/16 за позовом ТОВ «Лідер-груп Інтернешнл» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання недійсним та скасування Наказу та Свідоцтва про державну реєстрацію, позивачу стало відомо, що 24.12.2010 р. ТОВ «Лідер-груп» в особі директора [PERSON] укладено договір з фізичною особою [PERSON] про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)». В січні 2011 року [PERSON] створено ТОВ «Лідер-груп інтернешнл». 01.02.2011 р. [PERSON] уклала договір з ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)». Відповідно до ст.31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані. В договорі про передання (відчуження) прав на технічні умови від 01.02.2011 р., укладеному [PERSON] з ТОВ «Лідер-груп інтернешнл», не визначено жодного майнового права, яке було відчужено. Авторське право на твір і право власності на матеріальний об'єкт, у якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. У зв'язку незалежність авторського права і права власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій) проявляється через зміст особистих немайнових прав та майнових прав суб'єкта авторського права, передбачених статтями 438-441 ЦК України, главою 75 ЦК України і права власності на матеріальний об'єкт, який згідно зі статтею 317 ЦК України полягає у володінні, користуванні та розпорядженні ним. Наприклад, особа, придбавши картину, книгу, фотографії тощо, стає їх власником, проте не набуває авторських прав на такі твори (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав»). Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до вимог ст.31 Закону України «Про авторське право і суміжні права», майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані. Таким чином, придбавши 24.12.2010 р. у ТОВ «Лідер-груп» технічні умови на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)», відповідач [PERSON] набула право власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій), проте, не стала власником майнових прав інтелектуальної власності на твір, та відповідно не мала можливості відчужувати такі права іншим особам. Згідно п.14 Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1497 від 09.11.2004 р., передача прав на виробництво медичних виробів іншому виробнику потребує перереєстрацію медичних виробів, яка проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації. Оскільки згідно Свідоцтва №7650/2008 від 28.03.2008 р. про державну реєстрацію медичної техніки та виробів медичного призначення України, виробником зареєстрована фізична особа підприємець [PERSON], здійснювати виробництво виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)» інші особи не мають права. Тому ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» в порушення вищезазначених норм здійснювало виробництво виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо» (ТУ У 33.1-32030298-004:2008)», що підтверджується долученою до справи копією Паспорту про придбання 03.03.2014 р. у ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» Системи «Лідомед-Біо». В Паспорті міститься копія Свідоцтва про державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008 р., строк дії якого закінчився 28.03.2013 р., та де виробником зазначено фізичну особу - підприємця [PERSON], хоча позивач не має відношення до даного «виробу». Таким чином, всупереч вимог Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», без згоди власника Свідоцтва на знак для товарів і послуг, відповідачі використовували знак способами, передбаченими ч.4 ст.16 вказаного Закону, тому позивачу має право заборонити відповідачам використовувати без його згоди зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, враховуючи, що внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, оскільки внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Відповідно до ч.1 ст.432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Згідно частин першої та другої статті 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Враховуючи викладене суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсним договір про передання (відчуження) прав на технічні умови на Систему від 01.02.2011 р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Лідер-груп інтернешнл»; щодо заборони [PERSON] та ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» неправомірного використання об'єкта права інтелектуальної власності, а саме знака для товарів «ЛІДОМЕД» у будь який спосіб (нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет); щодо заборони [PERSON] та ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» неправомірного використання об'єкта права інтелектуальної власності, а саме знака для товарів «ЛІДОМЕД»: стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобовязання відповідачів опублікувати в засобах масової інформації відомості про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення, суд відмовляє, оскільки позивачем не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість та законність цих його позовних вимог. У відповідності дол. вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача суд стягує понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial