Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача суму основного боргу за договором позики у розмірі 966113,54 грн., 3% річних від простроченої суми за прострочку виконання грошового зобов'язання у розмірі 30295,08 грн., а всього 996408,62 грн. та сплачені позивачем судові витрати, мотивуючи тим, що 22.09.2011 року відповідач [PERSON] взяв у нього в борг 350000 грн. до 22.09.2012 року, про що був укладений договір, проте узгоджену в договорі суму боргу не повернув. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з'явившись до органів пошти за її отриманням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії договору позики грошей від 22.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиним Г.Г. та зареєстрованого у реєстрі за №469, [PERSON] передав [PERSON] у користування грошові кошти в розмірі 350000 грн., що еквівалентно сумі у розмірі 43984 долара США 30 центів по курсу (1USD=7,9737) НБУ, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики не пізніше 22.09.2012 року з можливою помісячною оплатою у розмірі 29166,66 грн. Згідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до п.2.б. договору позики, поверненню підлягає грошова сума, що на день остаточного розрахунку має відповідати сумі 43894 долара США 30 центів на той день. В зв'язку з чим суд вважає, що сума основного боргу визначається у гривневому еквіваленті до встановленої договором суми в іноземній валюті з офіційним курсом НБУ на день подання позовної заяви та складає 966113,54 грн.(43894,30 доларів США Х 22,01 грн. = 966113,54 грн.). Відповідно до п.2.в. договору позики, виконання зобов'язання має здійснюватися готівкою на території м. Запоріжжя. Згідно до ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Згідно до ч.2 ст. 545 ЦК України належним підтвердженням виконання грошового зобов'язання є наявність боргового документу у боржника, а у разі неможливості його повернення - письмова розписка кредитора про повернення боргу, яку він надає боржнику. Позивач через приватного нотаріуса Гришина Г.Г. звертався до відповідача з приводу повернення суми позики, однак до суду не надано доказів погашення заборгованості. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.а. договору позики від 22.09.2011 року встановлено, що при прострочені виконання грошового зобов'язання відповідач зобов'язаний сплати 3% річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми складає 30295,08 грн. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов'язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачені позивачем судові витрати.

Outcome: approved