Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] в її інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , 2011 року народження про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, щовін є власником будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані за даною адресою , проте не проживають з серпня 2019 року, їх речей в будинку не має, [PERSON] участі в утриманні житла не приймає. Відповідач [PERSON] забрала всі речі та переїхала проживати за адресою [ADDRESS] . Просив визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пославшись на викладені в позовній заяві обставини та пояснила, що відповідач з дитиною добровільно виїхала з будинку позивача. Реєстрація відповідачів порушує права позивача. Позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки невідома. Представник третьої особи просив при ухваленні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 27 грудня 1990 року, яке видане Другою полтавською державною нотаріальною конторою Вовк Олександр Миколайович є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що відповідач разом з дитиною у серпні 2019 року добровільно виїхала з буд. [ADDRESS] . Вона забрала всі речі , з того часу до будинку не приходить , хоча і має ключі. Будь-які перешкоди у користуванні житловим приміщення їй не чинились. Витрати за утримання будинку не сплачує. Позивач проживає в іншому житловому приміщенні, яке орендує. У судовому засіданні 10 вересня 2020 року, відповідач [PERSON] підтвердила обставини викладені в позовній заяві та звернулась з клопотанням про надання їй терміну для мирного вирішення даного питання. Проте на час розгляду справи, від відповідача не надійшло жодного належного доказу, що вона та малолітня [PERSON] не перебувають на квартирному обліку за адресою [ADDRESS] . Реєстрація відповідача та малолітньої [PERSON] , 2011 року народження у даному житловому приміщенні порушує права позивача як власника нерухомого майна, позбавляє права на розпорядження даним майном, а тому його порушене право підлягає захисту в порядку ст. 391 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved