Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , оскільки не проживає у вказаному житловому будинку понад 6 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позовній заяві вказав, про те, що справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 28.11.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 28.11.2007 року, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов заявника [PERSON] від 19.02.2019 року за №02-24/88, від 21.03.2019 року за №02-24/54, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає у вказаному житловому будинку з 2013 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою в [ADDRESS] .

Outcome: approved