Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] полтавської державної нотаріальної контори (надалі в тексті рішення - 1 Полтавська ДНК) про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобовязання вчинення нотаріальних дій. В позовній заяві посилалась на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2017 року розірвано договір довічного утримання, який був укладений нею та [PERSON], та скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Після набрання чинності вказаним рішенням вона звернулась до [PERSON] Полтавської Державної нотаріальної контори із заявою про витребування з Полтавського обласного державного нотаріального архіву оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], зареєструвати право приватної власності на вказану квартиру за [PERSON] та зняти обтяження у виді заборони на продаж вказаної квартири. Але відповідач відмовив їй у вчиненні вказаних нотаріальних дій. Тому позивач просила суд зобовязати [PERSON] Полтавську Державну нотаріальну контору витребувати з Полтавського обласного державного нотаріального архіву оригінал свідоцтва про її право власності на квартиру [ADDRESS], зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та зняти обтяження у виді заборони на продаж вказаної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надавши суду письмові заперечення проти позову, в яких, зазначив, що ним права позивача порушені не були, у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом позивачу відмовлено не було, замість цього надано відповідні розяснення. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави у цивільній справі №552/841/17 від 20 березня 2017 року, яке набрало законної сили 31 березня 2017 року, розірвано договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], укладений 06 травня 2003 року та посвідчений [PERSON] Полтавською державною нотаріальною конторою з реєстрацією у реєстрі за №2-670, а також скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Після набрання рішенням законної сили [PERSON] поштою направила до 1 Полтавської ДНК заяву про надання оригіналу свідоцтва про право власності на вказану квартиру, зняття заборони на її відчуження та реєстрацію за нею права власності. На вказану заяву листом 1 Полтавської ДНК від 27 квітня 2017 року за вихідним номером 792/01-16 [PERSON] надано розяснення щодо порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зазначено які документи позивач має надати для вчинення вказаних нотаріальних дій (а.с.4). Зокрема, як розяснив нотаріус позивачу, у відповідності до п. 6. Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 зі змінами (надалі в тексті рішення Порядок), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до державного реєстратора. Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав. [PERSON] свою заяву направила до нотконтори поштою, особисто до нотаріуса не зявлялась, у звязку з чим заява у встановленій Порядком формі оформлена та підписана позивачем не була. Також, згідно з п. 8 Порядку під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника на підставі документа, що посвідчує таку особу. Оскільки позивач до нотконтори не зявлялась, відповідно, документ, що посвідчує її особу нотаріусу не подавала. Також [PERSON] для реєстрації права власності нотаріусу правовстановлюючого документу на нерухоме майно не подавала. У заяві, що поштою направлена [PERSON] на адресу 1 Полтавської ДНК, позивач просила надати їй свідоцтво про право власності. Оскільки свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на даний час знаходиться на зберіганні у Полтавському обласному державному нотаріальному архіві, нотаріусом розяснено позивачу у вказаному вище листі, та до якого рекомендовано звернутись для його одержання. [PERSON] не просила відповідача витребувати вказаний документ з нотаріального архіву, відповідно, відповідач в цьому їй також не відмовляв. Державна реєстрація прав та обтяжень проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивачем до 1 Полтавської ДНК документи, необхідні для вчинення таких нотаріальних дій як державна реєстрація припинення обтяження та реєстрація права власності, не подавалися. В той же час, судом встановлено, що відповідач не відмовив позивачу у вчинені нотаріальних дій, оскільки відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій ним винесена не була, замість цього розяснено які документи позивач має подати для реєстрації припинення обтяження та права власності. Оскільки встановлено, що позивач звернулась до 1 Полтавської ДНК з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідачем прав позивача порушено не було, у вчиненні нотаріальних дій він позивачу не відмовляв, порушень чинного законодавства не допускав, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed