Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ТОВ «СКБ Укрелектромаш» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 37828 гривен та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.01.2020 року, що становить 18000 гривен. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те , що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «СКБ Укрелектромаш» з 14.07.2006 року .Наказом № 6-К від 31.01.2020 року позивачка звільнена з посади охоронця за згодою сторін. При звільненні з нею не проведений остаточний розрахунок по заробітній платі, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом . Від відповідача ТОВ «СКБ Укрелектромаш» відзив на позовну заяву до суду не надходив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «СКБ Укрелектромаш» з 14.07.2006 року . Наказом № 6-К від 31.01.2020 року [PERSON] звільнена з посади охоронця за згодою сторін. Статтею 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП. Повний розрахунок означає виплату працівникові: заробітної плати, що йому належить (ураховуючи день звільнення, оскільки він є останнім робочим днем); грошової компенсації за все невикористані дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки, якщо працівник має на неї право; вихідної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всіх сум від підприємства, установи, організації, що належать працівникові під час звільнення, провадиться в день його звільнення. Якщо працiвник у день звiльнення не працював, то такi суми мають бути виплаченi не пiзнiше вiд наступного дня пiсля пред`явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi суми, належнi працiвниковi пiд час звiльнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою цих сум. З матеріалів справи вбачається, що при звільненні відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачем в порушення ст.116 КЗпП України, сума заборгованості по заробітній платі складає 37828 гривен . Частиною 1 ст. 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.3 п.2, абз.3 п.3, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Пунктом 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 31.01.2020 року по день ухвалення рішення, тобто по 12.05.2020 року, який згідно наданих позивачем розрахунків складає 18000 гривен . З урахуванням того, що при звільненні з позивачем не був проведений остаточний розрахунок належної йому суми та не проведений до теперішнього часу, суд розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 37828 гривен та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18000 гривен. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати від сплати яких позивача звільнено пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць На підставі викладеного,

Outcome: approved