Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 20 вересня 2016 року, згідно якого відповідач позичила у нього 65 000,00 грн., які зобов'язувалася повернути в строк до 01.02.2017 року, про що надала письмову розписку. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов'язання у вказаний строк не виконала. Просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 65 000 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву із клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий 03.09.1998 р. Зборівським РВУ МВС України в Тернопільській області, ІПН [NUMBER], проживає [ADDRESS]), 20 вересня 2016 року позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 65 000 (шістдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., які зобов'язується повернути до 01 лютого 2017 року. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у такій самій кількості у строк та в порядку встановленому договором. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На момент звернення позивача до суду, відповідач не виконала зобов'язання за договором позики, оскільки не повернула [PERSON] отримані від нього кошти в сумі 65 000,00 грн. Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 65 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved