Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 4295 гривень, завдану порушенням прав споживача, та 5000 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що він 20.01.2012 року уклав з відповідачем (як виконавцем) договір про надання послуг по виготовленню і встановленню металопластикових вікон в будинку [ADDRESS]. Кошти за договором за виконання робіт ним були сплачені в повному обсязі в сумі 4295 гривень. Договором було передбачено виготовлення і встановлення вікон протягом 14-35 днів з дня укладення договору. До цього часу [PERSON] своїх зобов»язань про надання послуг не виконав, сплачені кошти повернути не погоджується та уникає зустрічей. Внаслідок неправомірних дій відповідача він пережив душевні хвилювання, підвищився артеріальний тиск, він втратив спокій, вимушений був звертатися до міліції за захистом своїх прав. Завдану неправомірними діями відповідача моральну шкоду оцінює у 5000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав, проси розгляд справи проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] здійснює діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, надання інших допоміжних комерційних послуг, роздрібну торгівлю поза магазинами та інше. Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно договору від 20.01.2012 року, замовник [PERSON] доручив, а виконавець [PERSON] зобов»язався виконати роботи по виготовленню ПВХ конструкції за розцінками виконавця. Пунктом 2 договору визначена вартість виробів в сумі 4295 гривень, до якої входить і вартість робіт (монтажу, демонтажу). Замовник зобов»язувався сплатити вартість замовлення в сумі 4295 гривень, що передбачено п.3.1 договору. Після виконання п.3.1 договору виконавець зобов»язувався виготовити та доправити вироби протягом 14-35 робочих днів. Згідно відмітки на договорі замовником сплачено 4295 гривень. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] свої зобов»язання за договором виконав у повному обсязі, [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконав, що встановлено також постановою слідчого СВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області Лянним О.В. від 28.06.2013 року про закриття кримінального провадження. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст..610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст..10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Оскільки [PERSON] не виконав своїх зобов»язань за договором, внаслідок чого [PERSON] зазнав втрат матеріального характеру, вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Згідно ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивач [PERSON] зазнав моральної шкоди, душевних страждань, змушений був звертатися до правоохоронних органів у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та з врахуванням тривалості і глибини страждань, характеру правопорушення, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, враховуючи вимоги розумності і справедливості, оцінює завдану позивачеві моральну шкоду в сумі 1000 гривень. В силу ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial