Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача за договором позики від 16.05.2008 року: 1515000 грн. - основна сума заборгованості, 299970 грн. - інфляційні збитки; 136474,52 грн. - 3% річних та 399260,75 грн. - проценти за користування коштами, а всього на загальну суму 2350705,27 грн. Заборгованість за договором позики (розпискою) від 29.12.2010 року в розмірі: 781500 грн. (еквівалент - 30000 дол. США) - основна сума заборгованості, 70335 грн. - 3% річних та 193608,03 грн. - проценти за користування коштами, а всього на загальну суму 1045443,03 грн. Заборгованість за договором позики від 03.10.12 року в розмірі: 7815000 грн. (еквівалент - 300000 дол. США) - основна сума заборгованості, 1649285,68 грн. - проценти за користування коштами, а всього на загальну суму 9464285,68 грн. Разом за трьома договорами позик 12860433,97 грн. Посилався при цьому на ті обставини, що 16 травня 2008 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 1515000 грн., а [PERSON] отримав вказані кошти та зобов»язався їх повернути до 16 травня 2009 року. 29 грудня 2010 року [PERSON] вдруге позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000,00 дол. США, а [PERSON] отримав вказані кошти та зобов»язалися їх повернути до 29.03.2011 року по графіку: 10000 дол. США до 29.01.11року; 10000 дол. США до 28.02.11 року та 10000 дол. США до 29.03.11 року. 03 жовтня 2012 року [PERSON] втретє позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000,00 дол. США, а [PERSON] отримав вказані кошти, однак, станом на 27.01.2015 рік їх позивачу не повернув. 27.01.2015 року на адресу відповідача представником позивача була надіслана претензія з вимогою сплатити заборгованість, претензія відповідачем отримана, однак, заборгованість не сплачена. Після отримання коштів, відповідач борг не повернув, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач до суду повторно не з»явився. Відповідач про дату судового розгляду судом повідомлявся належним чином та у встановлений законом порядок. Причина його неявки суду невідома. На підставі наявних в справі доказах, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 16 травня 2008 року, згідно з договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р. В., зареєстрованим в реєстрі за №3480, [PERSON] позичив [PERSON] 1515000 грн., а [PERSON] отримав вказані кошти та зобов»язався повернути їх до 16 травня 2009 року.(а.с.8) 29 грудня 2010 року, згідно з письмовою розпискою, [PERSON] позичив [PERSON] 30000 дол. США, а [PERSON] отримав вказані кошти, та зобов»язався їх повернути до 29.03.2011 року, згідно погодженого графіку, а саме: 10000 дол. США до 29.01.11 року; 10000 дол. США до 28.02.11 року; 10000 дол. США до 29.03.2011 року.(а.с.10) Крім того, 03 жовтня 2012 року, згідно з договором позики, [PERSON] позичив [PERSON] 300 000 дол. США, а [PERSON] отримав вказані кошти та зобов»язався повернути їх за першою вимогою.(а.с.11) 27 січня 2015 року позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога з пропозицією сплатити заборгованість у розмірі 300000 дол. США., згідно з договором позики від 03.10.12р.(а.с.12) Однак, на час розгляду справи заборгованість за трьома договорами позики відповідачем позивачу не сплачена. Обставини викладені позивачам в позові не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки є логічними, послідовними, підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі копією Договору позики від 16 травня 2008 року (а.с.7) та копією розписки від 16 травня 2008 року (а.с.9) копією розписки від 29 грудня 2010 року (а.с.10), копією договору позики від 03 жовтня 2010 року (а.с.11), копією вимоги від 27.01.15 року (а.с.12). Пунктом 4 договору позики від 16.05.2008р. та п.2 договору позики від 03.10.2012 року передбачено, що у разі не повернення боргу в сумі і строк, передбачені цими договорами, відповідач зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем грошового зобов'язання, відповідно до наведених умов Договорів відповідач ( позичальник), окрім самої позики, зобов»язаний сплатити на користь позивача інфляційні збитки та 3% річних. Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1, 2 ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача щодо стягнення процентів за користування коштами. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з правовою позицією, що викладена в постановах Верховного Суду України № 6-79цс12 від 18 липня 2012 року та № 6-48цс12 від 30 травня 2012 року договір позики, як загальна договірна конструкція, є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 1048 ЦК України договір позики може бути оплатним або безоплатним. Відносини позики вважаються оплатними, якщо їх безоплатний характер прямо не вставлений ЦК України, іншими законодавчими актами або умовами договору. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо виконання грошового зобов'язання не виконав, боргу позивачу не повернув, станом на день винесення судового рішення не повернута сума перед позивачем складає: -по першому договору позики від 16 травня 2008 року - 2350705,27 грн., з яких 1515000 грн. - сума основної заборгованості, 299970 грн. - збитки від інфляції за період з червня 2009 року по травень 2012 рік, 136474,52 грн. - 3% річних за період з 17 травня 2009 року 16 травня 2012 року та 399260,75 грн. - проценти за користування коштами за період з 17 травня 2009 року по 16 травня 2012 рік; -по другому договору позики від 29 грудня 2010 року - 1045443,03 грн., з яких 781500 грн. - сума основної заборгованості, 70335 грн. - 3% річних за період з 30 березня 2011 року по 29 березня 2014 року та 193608,03 грн. - проценти за користування коштами за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року; -по третьому договору позики від 03 жовтня 2012 року - 9464285,68 грн., з яких 7815000 грн. - сума основної заборгованості та 1649285,68 грн. - проценти за користування коштами за період з 04 жовтня 2012 року по 17 лютого 2015 року. А всього за трьома договорами позик сума до стягнення становить 12860433,97 грн., яку на підставі статей 526, 530, 532, 533, 536, 625, ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON], задовольнивши заявлені позовні вимоги про стягнення коштів в повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються належними доказами. Крім того, суд на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved