Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Тернопільської міської ради, про скасування рішення Тернопільської міської ради від 19.07.2005 року за №4/16/66 в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 379,0 кв.м. по вул. Шпитальна, 26, та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №356259, виданого Тернопільською міською радою на імя [PERSON] від 15.11.2005 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він та [PERSON] є співвласниками будинковолодіння №26 по вул.Шпитальна у м.Тернополі. Для обслуговування частини зазначеного житлового будинку рішенням Тернопільської міської ради від 19.07.2005 року за №4/16/66 у власність [PERSON] передано безоплатно земельну ділянку площею 379,0 кв.м. по вул. Шпитальна, 26. На підставі вказаного рішення Тернопільської міської ради 15.11.2005 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0379 га, що знаходиться по вул.Шпитальна, 26 в м.Тернополі. Однак вважає, що вищезазначене рішення прийнято незаконно та з порушенням його земельних прав, оскільки він як сусідній землекористувач не підписував акту погодження меж земельних ділянок, та площа земельної ділянки передана у власність [PERSON] є більша ? частки землі, виділеної для обслуговування будинку та визначена на підставі рі\-шення суду від 08.08.1990 року, яке було скасоване. Тож передача у власність [PERSON] земельної ділянки площею 379 кв.м., порушує його право на рівний розподіл земельної ділянки між ним та [PERSON] як співвласниками будинковолодіння по вул. Шпитальна, 26 в м. Тернополі, так, як враховуючи площі будівель, що знаходяться на даній земельній ділянці (жилий будинок, гараж, сарай та вбиральня) розмір площі вільної землі що є у власності [PERSON] становить 309 кв.м., а йому залишається 278 кв.м. Крім того зазначає, що на частині земельної ділянки, що передана [PERSON]М знаходиться заїзд до будинковолодіння та оскільки влаштування окремого заїзду на даній земельній ділянці є неможливим вважає, що розподіл земельної ділянки проведений з порушенням його прав та є підставою для визнання незаконним та скасування п.3 оскаржуваного рішення, а також скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №356259, виданого Тернопільською міською радою на імя [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали, з підстав та мотивів викладених у ньому та поданих додатково письмових обґрунтувань позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позову не визнав та пояснив, що рішення Тернопільської міської ради від 19.07.2005 року за №4/16/66 в частині передання у власність [PERSON] приймалося за висновками складеними узгоджувальною комісією Тернопільської міської ради по розгляду земельних спорів, на підставі виготовленої технічної документації, відповідно до встановлених розмірів земельної ділянки, які перебувають в користуванні співвласників будинковолодіння та виходячи з частки [PERSON] у будинковолодінні, по вул. Шпитальна, 26, а саме ? частини житлового будинку, а також сараю, гаража та вбиральні. Тому вважає оспорюване рішення міської ради, а також державний акт, що виданий на його підставі, законними, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім цього зазначив, що з приводу заявлених позовних вимог вже розглядався спір між тими ж самими сторонами та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 2011 року, яке набрало законної сили, відмовлено в їх задоволенні. Представник Тернопільської міської ради [PERSON] відносно вирішення позовних вимог поклався на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ч.1 ст. 120 ЗК України (в ред.2001р., яка діяла станом на 04.06.2004 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. Згідно договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 12.09.1985 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3119, [PERSON] продала [PERSON] ? частину житлового будинку №28 та гараж під літ. «Д» по вул.Семашко (на даний час Шпитальна, 26) в м.Тернополі. На даній земельній ділянці розташований жилий будинок площею 72,2 кв.м., цегляний гараж з прибудовою піл. літ «Б», цегляний гараж під літ. «В». туалет під літ «Г» дощатий, дощатий гараж під літ. «Д» та залізна огорожа. 13.09.1985 року Тернопільським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 12.09.1985 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку №28 по вул.Семашко (на даний час Шпитальна, 26) в м.Тернополі, видано реєстраційне посвідчення. Рішенням Тернопільського міського народного суду від 08.08.1990 року проведено розподіл земельної ділянки по вул. Семашко, 28 в м.Тернополі та виділено в користування [PERSON], 275,4 кв.м. земельної ділянки, в користування [PERSON]- 275,4 кв.м. земельної ділянки, навколо будинку розміром 57,5 кв.м. залишено у спільному користуванні. Постановою Президії Тернопільського обласного суду від 10.07.1991 року рішення Тернопільського міського народного суду від 08.08.1990 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Тернопільського міського народного суду від 05.10.1992 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою закрито у звязку з відмовою позивача від позову. 06.08.1987 року Першою Тернопільською нотаріальною конторою посвідчено договір укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого останні погодили наступний порядок користування жилим будинком та надвірними будівлями по вул. Семашка, 28 в м. Теорнополі: В користування [PERSON] ? частина жилого будинку, і підвал секція ІІІ площею 8,20 кв.м та ? частина огорожі, а в користування [PERSON] переходить ? частина жилого будинку, підвал секція І площею 2,60 кв.м., цегляний сарай з прибудовою під літ «Б», цегляний сарай під літ «В», дощатий туалет під літ. «Г», цегляний гараж під літ «Д» і ? частина огорожі. [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходяться під №26 на вулиці Шпитальній у м.Тернополі, а саме: коридор 2-1 пл.7, 2 м.кв., туалет 2-2 пл.1, 1 м.кв., ванна 2-3 пл.2, 5 м.кв., кімната 2-4 пл. 15, 3 м.кв., кімната 2-5 пл. 21, 2 м.кв., кімната 2-6 пл. 13, 6 м.кв., кухня 2-7 пл. 9, 6 м.кв., коридор 2-8 пл. 5, 2 м.кв., паливна 2-9 пл. 2, 7 м.кв., підвал І пл. 2, 6 м.кв., підвал ІІ пл. 12, 5 м.кв., сарай літ «Б» цегляний, сарай літ. «В» цегляний, вбиральня літ. «Г» дощата, гараж літ. «Д» цегляний, ? частина огорожі, на підставі договору дарування, який укладений 04.06.2004 року між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON], та посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської держнотконтори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2882. Право власності на вказану частину будинковолодіння зареєстровано в ТМБТІ за [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим 23.06.2004 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації запис в реєстровій книзі за № 1998. Як вбачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул.Шпитальна, 26 в м.Тернополі, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 22.06.2004 року, за вказаним будинковолодінням рахується земельна ділянка площею 818 кв.м. ( у томі числі лишки - 218 кв.м.) У 2004 році [PERSON] звернулась у Тернопільську міську раду із заявою щодо безоплатної передачі у приватну власність наявної земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Згідно заяви [PERSON] у липні 2004 року Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро» виконано геодезичні роботи для виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою вул. Шпитальна, 26 в м. Тернополі. Під час проведення геодезичних обмірів встановлено, що загальна площа земельної ділянки за адресою вул. Шпитальна, 26 в м. Тернополі становить 0,920 га., а площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування частини житлового будинку та надвірних споруд, що належать [PERSON] становить 0,379 кв.м., площа, що залишиться в користуванні [PERSON] становить 0,323 га, а площа спільного користування - 0,218 га. 12.07.2004 року власниками суміжних земельних ділянок, а саме [PERSON], яка проживає [INFO] та [PERSON], яка проживає в [INFO] підписано акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки. 20.04.2005 року узгоджувальною комісією Тернопільської міської ради по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування, на підставі виготовленої технічної документації, відповідно до встановлених розмірів земельної ділянки, виходячи з меж приватизованих суміжних земельних ділянок по вул. Шпитальна, 18 та вул. Шпитальна, 24 в м.Тернополі, прийнято рішення про видачу [PERSON] документів на право приватної власності на землю без погодження межі з [PERSON]П та [PERSON] згідно розподілу спільної земельної ділянки з гр. [PERSON] за рішенням суду від 08.08.1990 року. Рішенням Тернопільської міської ради від 19.07.2005 року за №4/16/66 (пункт 3) за результатами розгляду заяв громадян по земельних спорах, враховуючи висновки комісії по розгляду земельних спорів, вирішено передати [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 379 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку за адресою по вул. Шпитальна, 26 в м.Тернополі. 15.11.2005року Тернопільською міською радою видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 356259, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0379 га для обслуговування частини житлового будинку, що за адресою м.Тернопіль, вул. Шпитальна, 26. Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Згідно п.4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсягах та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Відповідно до вимог ч.2 ст.152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 158 Земельного кодексу України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно рішення №314 виконкому Тернопільської міської ради від 17.05.1957 року для обслуговування будинку по вул.Шпитальна, 22 22 «а» (на даний час Шпитальна, 26) в м.Тернополі, закріплена земельна ділянка за двома співвласниками по 300 кв.м. кожному. Також при розподілі спірної земельної ділянки, а саме по ? частині, пропорційно власності у будинковолодінні, ще рішенням Тернопільського міського народного суду, 08.08.1990 року (яке в подальшому було скасовано) було проведено розподіл земельної ділянки по 275,4 кв.м. кожному із співвласників жилого будинку та 57,5 кв.м. залишено в спільному користуванні. Згідно ухвали суду від 01.04.2015 року Державним агентством земельних ресурсів проведено обміри земельної ділянки по вул. Шпитальна, 26 в м.Тернополі та встановлено, що площа даної земельної ділянки становить 879 кв.м. Як вбачається з технічної документації землевласника [PERSON] щодо передачі їй у власність земельної ділянки по вул.Шпитальна, 26 в м.Тернополі в розмірі 379,0 кв.м. та подальших обмірах земельних ділянок співвласників [PERSON] та [PERSON], розподіл земельної ділянки проведено по межі, яка зазначена в розподілі земельної ділянки 1990 року, тобто по 275,4 кв.м. кожному із співвласників. Таким чином збільшення розміру земельної ділянки з 275,4 кв.м. до 379,0 кв.м., яка передана у власність [PERSON], проведено не за рахунок земельної ділянки, яка залишена в користуванні [PERSON], а за рахунок земель не переданих у власність та користування громадянам м.Тернополя. Одночасно слід зазначити, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29.10.2010 року, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Тернопільської міської ради про скасування рішення Тернопільської міської ради та визнання Державного акта недійсним. Суд не бере до уваги подані позивачем, як доказ заявлених ним позовних вимог, висновки земельно-технічної експертизи складені 16.09.2015 року та 25.01.2016 року експертами ТВ КНДІСЕ, оскільки останні проведені в рамках кримінального провадження, а не за ухвалою суду про призначення земельно-технічної експертизи від проведення якої позивач відмовився в ході розгляду даної цивільної справи. Суд критично оцінює посилання позивача [PERSON] на порушення його права на рівний розподіл земельної ділянки, як співвласника будинковолодіння по вул. Шпитальна, 26 оскільки, як встановлено в судовому засіданні у власності [PERSON] крім 1/2 частини житлового будинку по вул. Шпитальна, 26 в м. Тернополі перебуває також сарай площею 39 кв.м., гараж площею 30 кв.м. вбиральня площею 1 кв.м., які розташовані на частині земельної ділянки переданій у власність [PERSON] для їх обслуговування. Не заслуговують на увагу суду посилання позивача [PERSON] на те, що він не був присутній на засіданні узгоджувальної комісії Тернопільської міської ради по розгляду спорів з приводу суміжного землекористування, чим суттєво ущемляються його права як суміжного землекористувача, оскільки не свідчать про порушення його прав у сфері земельних відносин та не можуть бути підставою для визнання недійсним рішення міської ради та державного акту на право власності на землю. Також суд не бере до уваги твердження позивача на неправомірність прийняття Тернопільською міською радою рішення від 19.07.2005 року за №4/16/66 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 379,0 кв.м. по вул. Шпитальна, 26, з тих підстав, що площа земельної ділянки [PERSON] визначена виходячи з варіанту розподілу земельної ділянки визначеного за рішенням Тернопільського міського народного суду від 08.08.1990 року, яке не було чинним. З даного приводу слід зазначити, що оспорюване рішення Тернопільської міської ради від 19.07.2005 року за №4/16/66 в частині передачі у власність [PERSON] приймалося за висновками складеними узгоджувальною комісією Тернопільської міської ради по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування, на підставі виготовленої технічної документації, відповідно до встановлених розмірів земельної ділянки яка перебувала у користуванні співвласників будинковолодіння по вул. Шпитальна, 26 в м.Тернополі та виходячи з гарантованого законодавством права [PERSON] на приватизацію частини земельної ділянки пропорційно частці у вартості будинковолодіння, яка перебувала у її власності по вул. Шпитальна, 26, а саме ? частини житлового будинку, а також сараю, гаража та вбиральні. Посилання позивача на те, що він позбавлений заїзду на свою земельну ділянку, оскільки на частині земельної ділянки, що передана [PERSON] знаходиться заїзд до будинковолодіння та влаштування окремого заїзду на даній земельній ділянці є неможливим по вул.Шпитальна, 26 в м.Тернополі, суд вважає безпідставним, так як виділена частина земельної ділянки [PERSON] є необхідною для підїзду до належних останній господарських будівель: гаражу, сараю та вбиральні, а позивач [PERSON], як суміжний землекористувач не позбавлений права на встановлення земельного сервітуту, щодо частини земельної ділянки на якій знаходиться заїзд до будинковолодіння. Таким чином будь-яких доказів та обставин, які б вказували на те, що оскаржуваним рішенням Тернопільської міської ради порушено права позивача як суміжного землекористувача, суду не представлено, також видачею [PERSON] державного акта на право власності на цю земельну ділянку площею 0,0379 га, права позивача порушені не були. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що права позивача в сфері земельних правовідносин не порушені, а тому відсутні підстави для скасування рішення Тернопільської міської ради та визнання недійним державного акта, виданого на імя [PERSON]

Outcome: dismissed