Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], про скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради та свідоцтва про право власності та просив скасувати п. 1.83 рішення виконкому Вінницької міської ради від 25.09.2003 року № 1511 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниця»; скасувати свідоцтво про право власності на житло від 25.09.2003 року на квартиру [ADDRESS], видане на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно рішення виконкому Вінницької міської ради від 25.09.2003 року № 1511 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниця», оскільки під час проведення приватизації не були враховані усі обставини, які мали значення, зокрема, бажання чи небажання позивача [PERSON], який на той момент був неповнолітнім, брати участь у приватизації та використати своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради - за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка одночасно є законним представником (матірю) відповідача [PERSON], [INFO], що є неповнолітнім, у судовому засіданні позов визнали повністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.09.2003 року № 1511 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниці» було оформлено право приватної (спільної) власності з безоплатною передачею у власність громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частці трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 67,5 кв.м. На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Вінницької міської ради було видано Свідоцтво на право власності на житло від 25.09.2003 року щодо права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частці на квартиру [ADDRESS], зареєстроване КП «ВООБТІ» 27.10.2003 року та записане в реєстрову книгу № 586 за реєстровим № 1816/52043. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Як вбачається з матеріалів справи, у вересні жовтні 2003 року, коли проводилася приватизація спірної квартири, позивачеві [PERSON], [INFO], було 12 років, тобто він був малолітнім. Відповідно до Довідки про склад сімї, [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований у [INFO], однак через малолітній вік його волевиявлення щодо приватизації житла не зясовувалося (відповідну заяву було підписано повнолітніми членами сімї). Про те, що він є співвласником житла до 2015 року позивачеві взагалі нічого не було відомо. На сьогоднішній день [PERSON] досяг повноліття, проходить службу у військові частині А 3808, у період з 16 лютого 2015 року до 07 травня 2015 року брав участь в антитерористичній операції у м. Краматорськ Донецької області (підтверджується довідкою № 500 від 13.05.2015 року), у звязку з чим у нього виникає право на постановку на квартирний облік та отримання житла. Однак, приватизувати таке житло у майбутньому він не зможе у звязку з тим, що його право на безкоштовну приватизацію вже було використане поза його волею. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, [PERSON] позбавлений можливості здійснити відчуження належної йому ? частки квартири [ADDRESS], оскільки відповідно до ст. 35 ЖК УРСР та п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов. Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, під час проведення приватизації не були враховані усі обставини, які мали значення, зокрема, бажання чи небажання [PERSON], який на той момент був малолітнім, брати участь у приватизації та використати своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому, а тому існують підстави для задоволення позовних вимог з метою захисту прав позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved