Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить визначити йому додатковий термін строком 14 календарних дня для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 24 квітня 2006 року. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON]: згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №437861, виданого 09 грудня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 14 січня 2004 року №06/А-2004 належала земельна ділянка площею 1.40 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області. 18 квітня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] і та зареєстрований в реєстрі за №24, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право сину [PERSON], [INFO]. 24 квітня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось вказане вище спадкове майно. При зверненні нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, позивачу було розяснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку. Враховуючи вище викладене позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому додатковий строк 14 календарних дня для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на вимогах позивача наполягає (а.с. 32). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова у судове засідання не зявився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі (а.с.31). Третя особа по справі [PERSON] до судового засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що заперечень щодо задоволення позову немає, просить справу розглянути за його відсутністю (а.с.30). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON]: згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №437861, виданого 09 грудня 2005 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 14 січня 2004 року №06/А-2004 належала земельна ділянка площею 1.40 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.6). 18 квітня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] і та зареєстрований в реєстрі за №24, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право сину [PERSON], [INFO] (а.с.8). 24 квітня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №489957, виданим 16 серпня 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось зазначене вище спадкове майно. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, позивачу було розяснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку, що підтверджується листом №1540/02-14 від 08 листопада 2017 року (а.с.12). Щодо пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначив, що вказаний строк він пропустив у звязку з тим що не мав коштів на оформлення спадку, був змушений виїхати на пошуки роботи. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною. Згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції №28332988 від 11 грудня 2017 року вбачається, що позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень ( а.с.1). Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень. На підставі викладеного

Outcome: approved