Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради про скасування наказу про звільнення за прогул та поновлення на роботі, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 164 від 03.03.2021 року в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради Бершаденко Ю.В. про звільнення завідувачого торакального відділення лікаря-хірурга торакального відділення [PERSON] за прогул; поновити його на вище зазначеній посаді, стягнути з відповідача на його користь 35000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В обгрунтування власних позовних вимог позивач зазначив, що наказом в.о. головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради № 585ж від 29.12.2018 року його було прийнято на роботу на посаду в.о. завідувача торакального відділення, лікарем-хірургом-торакальним торакального відділення з 02.01.2019 року. Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР» № 196кл від 08.05.2019 року його було переведено на посаду завідувача торакального відділення, лікаря-хірурга-торакального. Такими чином, між ним як працівником та відповідачем на підставі ч.1 ст. 21 КЗпП України було укладено трудовий договір на невизначений строк. 03.03.2021 року наказом № 164 в.о. генерального директора КНП «МКЛ №16» ДМР [PERSON] його звільнено з посади завідувачого торакальним відділенням лікаря-хірурга торакального за прогул в порядку ст. 147 КЗпП. Підставою його притягнення до дисциплінарної відповідальності, як вважає адміністрація КНП «МКЛ №16» ДМР є наступні обставини: «Згідно висновків комісії з службового розслідування від 28.01.2021 року, 30.11.2020 року завідувач відділення, лікар-хірург торакальний [PERSON] був відсутнім на власному робочому місці та в межах КНП «МКЛ №16» ДМР на протязі усього робочого дня». Із вказаним наказом він був ознайомлений 03.03.2021 року. Позивач зазначає, що 30.11.2020 р. о 04 год. 46 хв. він як черговий хірург був викликаний до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР до хворого [PERSON] 36 років з діагнозом ножове поранення шиї, поранення правої загальної сонної артерії, верхньої частки правої легені, масивний гемоторакс праворуч, пневмомедіастінум, велика підшкірна емфізема, де приблизно з 08 год. до 15 год. 30 хв. проводив операцію та корекцію раннього після операційного періоду, інфузійно-трансфузійну терапію, звідки повернувся у м. Дніпро о 17 год. 30 хв. Оскільки згідно графіку та листа № 08/3147 від 02.12.2020 року генерального директора КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР Р.А. Шевченка 30.11.2020 року в графіку черговий лікар консультант хірург був не передбачений, а в медзакладі КНП «Центральна лікарня» Межівської СР відсутні спеціалісти його профілю, а саме торакальнфі хірурги, тому при несвоєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги саме з його боку настала б смерть пацієнта. В штаті торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР знаходяться шість спеціалістів його спеціальності і в цей день ніяких подій, які б свідчили про настання будь-яких негативних наслідків за його відсутності не відбулось. Вказане свідчить про те, що, надаючи невідкладну медичну допомогу в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР пацієнту з ножовим пораненням, від якого міг настати летальний випадок, він знаходився у стані крайньої необхідності. Тому, видаючи наказ про його звільнення, в.о.генерального директора Бершаденко Ю.В. не врахувала та не звернула уваги на той факт, що 30.11.2020 року він був відсутній на своєму робочому місці з поважної причини, з метою врятування життя хворого, тому необхідно прийти до висновку про відсутність в його діях дисциплінарного проступку у вигляді прогулу. Він не повідомив адміністрацію КНП «МКЛ №16» ДМР про терміновий виклик до ургентного хворого, оскільки даний виклик відбувся о 04 год. 46 хв., коли адміністрація КНП «МКЛ №16» ДМР ще не працювала, оскільки її робочий день починається о 08 год., а з 08 год. до 15 год. 45 хв. він знаходився в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР. Під час перебування у КНП «Центральна лікарня» Межівської СР він зателефонував медичному директору [PERSON] та повідомив про своє відрядження, крім того, про те, що адміністрації КНП «МКЛ №16» ДМР було відомо про його терміновий виклик до ургентного хворого свідчить рапорт т.в.о. заступника медичного директора з хірургії зав. відділення сочетаної травми [PERSON] , в якому зазначено, що під час обходу у відділенні торакальної хірургії 30.11.2020 року о 10 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. вона випадково дізналась від лікарів-хірургів торакальних про його від`їзд до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР по лінії санітарної авіації. Незаконним звільненням йому була завдана відповідачем моральна шкода, яка виразилася в сильному психологічному стресі та моральних стражданнях через звільнення з роботи, зміни звичайного укладу життя, йому потрібно було витрачати свій особистий час та доводиться звертатися до суду за захистом своїх прав, заподіяну моральну шкоду він оцінює в 35000 грн. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою від 24.03.2021 року суддею у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Відповідач 19.04.2021 року подав до суду Відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що 30.11.2020р. на ім`я керівника КНП «МКЛ №16» ДМР [PERSON] були направлені доповідні щодо відсутності позивача на власному робочому місці в торакальному відділенні лікарні № 16 на протязі усього робочого дня. З цього приводу комісією КНП « МКЛ № 16» ДМР з перевірки відпрацювання робочого часу на протязі 30.11.2020р. тричі були складені акти перевірки відпрацювання робочого часу, за якими завідувач торакального відділення, лікар-хірург торакальний КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] був відсутній на власному робочому місці та в межах лікарні №16. 01.12.2020 року наказом № 304 в.о. генерального директора КНП « МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю. В. було створено комісію з службового розслідування фактів відсутності 30.11.2020 року на робочому місці [PERSON] . Згідно акту № 8 комісії з службового розслідування від 28.01.2021 року було встановлено, що 30.11.2020 року завідувач відділення, лікар -хірург торакальний [PERSON] був відсутнім на власному робочому місці та в межах КНП « МКЛ № 16» ДМР на протязі усього робочого дня. 02.12.2020 року головою комісії з службового розслідування на адресу КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» було направлено запит щодо з`ясування факту роботи [PERSON] у даному комунальному підприємстві та графіку його роботи в КП « ОЦЕМД та МК» ДОР», наказу про відрядження. Згідно відповіді з КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» від 02.12.2020 року листом № 08/3147 з додатками повідомлено, що [PERSON] з 02.01.2019 року перебуває з ними в трудових відносинах на посаді лікаря-хірурга відділу виїзної консультативної допомоги за зовнішнім сумісництвом на 0,5ставки, у листопаді 2020 року він відпрацював за графіком обліку робочого часу 80,8 годин, у вільний від основної роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР час. 30.11.2020 року за власним бажанням, без належного на то дозволу керівника КНП «МКЛ № 16» ДМР, де перебуває в основних трудових відносинах, без складення відповідного наказу, самовільно покинув межі м. Дніпро та відбув з ранку 30.11.2020р. до КНП «Центральна лікарня» Межівської селищної ради» смт. Межова, звідки повернувся у м. Дніпро о 16 год. 45 хв. 30.11.2020р. на підставі повідомлення КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» від 30.11.2020р. та без видачі наказу про його відрядження. Вважає, що за вимогами спільного наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 28.06.93 р. № 43, постанови КМУ № 245 від 03.04.1993р. «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», листа Мінпраці від 16.01.2003р. № 06/2-4/6, позивачу заборонено здійснювати власну трудову діяльність одночасно в один і той час на декількох підприємствах поза межами основного місця роботи, яким у [PERSON] є КНП «МКЛ № 16» ДМР; позивач повинен був виконувати власні посадові обов`язки за зовнішнім сумісництвом лікаря-хірурга в КП « ОЦЕМД та МК» ДОР» (0,5 ставки) у вільний від основної роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР час (тобто після 15год. 42 хв. 30.11.2020року). Термін відпрацювання [PERSON] за зовнішнім сумісництвом повинен складати не більше 4 годин щоденно у не робочий час поза межами основного місця роботи в КНП « МКЛ № 16» ДМР . Крім того зазначає, що КНП «МКЛ № 16» ДМР є закладом охорони здоров`я з ургентним цілодобовим режимом роботи, що надає послуги вторинної (спеціалізованої) стаціонарної екстреної (невідкладної) медичної допомоги. За рішенням Національної служби здоров`я України від 29.03.2020 року і по теперішній час лікарня визначена опорною лікарнею щодо надання стаціонарної допомоги пацієнтам з COVID-19. За цих обставин, позивач 30.11.2020 року незаконно самовільно залишив власне робоче місце в лікарні № 16 на протязі усього робочого часу, чим поставив діяльність торакального відділення та життя і здоров`я пацієнтів під необгрунтований ризик. Відповідач у відзиві відхиляє усі заперечення позивача стосовно надання ним невідкладної допомоги пацієнту в смт. Межова у часовому періоді його роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР та зазначає, що це не може мати поважних причин, у зв`язку з тим, що крім [PERSON] в КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» є ще п`ять лікарів-хірургів, які самостійно мали можливість замість нього виїхати до смт. Межова. За графіком роботи позивача у листопаді 2020 року в КП « ОЦЕМД та МК» ДОР» 30.11.2020 року у нього взагалі не було призначено робочого часу за зовнішнім сумісництвом. Перебуваючи в основних трудових відносинах з лікарнею - КНП «МКЛ № 16» ДМР, [PERSON] зобов`язаний був письмово узгодити з лікарнею №16 свою відсутність на основній роботі 30.11.2020 року. Згідно графіку робочого часу торакального відділення КНП «МКЛ № 16» ДМР на листопад 2020 року, підписаного особисто позивачем, він знав, що в нього 30.11.2020 року був повний робочий день в лікарні № 16 з 08-00год. по 15 год. 42 хв. Ухвалою суду від 26.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач з представником підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши учасників справи та їх представників, свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У відповідності до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Статтею 150 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу прямо передбачені ст.ст.40, 41 КЗпП України. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на робот і більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У відповідності до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Як зазначено у п. 24 зазначеної постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Як встановлено в судовому засіданні, згідно наказом № 585-кл від 29.12.2018 року [PERSON] з 02.01.2019 року було прийнято на роботу на посаду виконуючого обов`язки завідувача торакального відділення, лікаря-хірурга торакальним торакального відділення Комунального закладу «Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16» Дніпропетровської обласної ради (надалі КНП « МКЛ № 16» ДМР). Відповідно до наказу № 196-кл від 08.05.2019 року [PERSON] було звільнено від виконання обов`язків завідувача торакального відділення з 08.05.2019 року та того ж числа переведено на посаду завідувача торакального відділення, лікаря-хірурга торакального Комунального закладу «Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16» Дніпропетровської обласної ради. Наказом № 164 від 03.03.2021 року «Про звільнення завідувача відділення, лікаря-хірурга торакального торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР [PERSON] » завідувача торакального відділення, лікаря-хірурга торакального торакального відділення Комунального закладу «Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за скоєння прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як зазначено в цьому наказі, 30.11.2020 року на ім`я в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] було направлено доповідні від в.о. заступника медичного директора з хірургії КНП «МКЛ № 16» ДМР Перцевої О. М. щодо відсутності на власному робочому місці в торакальному відділенні лікарні № 16 завідувача відділення [PERSON] на протязі усього робочого дня; комісією КНП «МКЛ № 16» ДМР з перевірки відпрацювання робочого часу на протязі 30.11.2020р. тричі були складені акти перевірки відпрацювання робочого часу о 09 год. 26хв., о 12 год. 15хв., о 13 год. 55 хв., за якими завідувач торакального відділення, лікар-хірург торакальний КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] був відсутній на власному робочому місці та в межах лікарні №16. Наказом в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] від 01.12.2020 року було створено комісію з службового розслідування фактів відсутності 30.11.2020 року на робочому місці [PERSON] . Крім того, розпорядженням № 9 від 01.12.2020 року в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] було зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо поважності причин його відсутності на робочому місці та в межах лікарні № 16 30.11.2020 року. Власні письмові пояснення на вимогу керівника [PERSON] були надані у вигляді доповідної наприкінці робочого дня 28 січня 2021 року. Згідно висновків службового розслідування від 28.01.2021 року було встановлено, що 30.11.2020 року завідувач відділення, лікар-хірург торакальний [PERSON] був відсутнім на власному робочому місці та в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР на протязі усього робочого дня. Наказом № 304 від 01.12.202 року в.о.генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю.В. було прийнято рішення про створення комісії з службового розслідування стосовно відсутності 30.11.2020 року на протязі робочого часу на робочому місці [PERSON] . Крім того, комісією з перевірки відпрацювання робочого часу КНП «МКЛ № 16» ДМР в присутності працівників торакального відділення було складено три акти перевірки відпрацювання робочого часу від 30.11.2020 року про відсутність [PERSON] в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР та в торакальному відділенні лікарні № 16. 01.12.2020 року за розпорядженням №9 в.о.генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] . [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо поважності причин його відсутності на роботі 30.11.202 року. У встановлений розпорядженням строк [PERSON] пояснення не надав, в період з 02.12.2020 року по 27.01.2021 року та з 01.02.2021 року по 26.02.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному з причини власної тимчасової непрацездатності безперервно. 02.12.2020 року головою комісії з службового розслідування Перцевою О.М. на адресу КП «Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» було направлено запит щодо з`ясування факту роботи [PERSON] у даному комунальному підприємстві та графіку його роботи в КП «ОЦЕМД та МК» ДОР». Крім того, членами комісії була оглянута вхідна документація приймальної керівника КНП «МКЛ № 16» ДМР, де було встановлено, що на протязі з 15.11.2020 року по 02.12.2020 року [PERSON] не подавалися належні заяви, доповідні чи інші документи стосовно надання йому дозволу щодо законності його відсутності на робочому місці та в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР на протязі робочого часу 30.11.2020 року. Згідно листа КП «ОЦЕМД та МК» ДОР від 02.12.2020 року № 08/3147, отриманого за звернення, [PERSON] з 02.01.2019 року перебуває з даним підприємством в трудових відносинах на посаді лікаря-хірурга відділу виїзної консультативної допомоги за зовнішнім сумісництвом на 0,5 ставки. У листопаді 2020 року він відпрацював за графіком обліку робочого часу 80,8 годин у вільній від основної роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР час. Але 30.11.2020 року за власним бажанням, без належного на то дозволу керівника КНП «МКЛ № 16» ДМР, де перебуває в основних трудових відносинах, самовільно покинув межі м. Дніпро та відбув з ранку 30.11.2020 р. до КНП «Центральна лікарня» Межівської селищної ради» смт. Межова , звідки повернувся у м. Дніпро о 16год. 45 хв. 30.11.2020р. Таким чином, [PERSON] на протязі всього робочого дня з 08 год. 00 хв. по 15 год. 42 хв. 30.11.2020 року був відсутній на власному робочому місці в КНП «МКЛ № 16» ДМР, без поважних на те причин, чим порушено п.13 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Таком ж наказі зазначено, що на протязі листопада 2020 року [PERSON] було скоєно порушення вимог власної посадової інструкції, за якими він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом № 302 від 27.11.2020 року та наказом № 135 від 29.01.2021 року. Дозвіл первинної профспілкової організації лікарні № 16 на застосування до завідувача відділення, лікаря-хірурга торакального торакального відділення КНП « МКЛ № 16» ДМР [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення отримано 03.03.2021 року. Судом встановлено, що 30.11.2020 року о 04 год. 46 хв. [PERSON] зателефонували з КП «ОЦЕМД та МК» ДОР та повідомили, що в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР перебуває хворий [PERSON] 36 років з діагнозом ножове поранення шиї, поранення правої загальної сонної артерії, верхньої частки правої легені, масивний гемоторакс праворуч, пневмомедіастінум, велика підшкірна емфізема, і, посилаючись на відсутність хірурга з необхідною кваліфікацією та досвідом, а саме торакальні хірурги, запропонували йому поїхати до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР та прооперувати пацієнта. [PERSON] погодився, за ним додому з КНП «Центральна лікарня» Межівської СР приїхав автомобіль, на якому він заїхав до КНП «МКЛ № 16» ДМР, де у хірургічному відділенні, завідуючим якого він є, взяв необхідні хірургічні інструменти, після цього поїхав до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР. Приблизно з 08 год. до 15 год. 30 хв. [PERSON] в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР проводив операцію [PERSON] та здійснював корекцію раннього після операційного періоду, інфузійно-трансфузійну терапію, звідки повернувся у м. Дніпро о 17 год. 30 хв. Позивач у позові та в судовому засіданні підтвердив свою відсутність 30.11.2020 року протягом робочого дня на своєму робочому місці та в КНП «МКЛ № 16» ДМР за вищевказаних обставин, проте зазначив, що, надаючи невідкладну медичну допомогу в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР пацієнту з ножовим пораненням, від якого міг настати летальний випадок, він знаходився у стані крайньої необхідності. Тому, видаючи наказ про його звільнення, в.о.генерального директора [PERSON] не врахувала та не звернула уваги на той факт, що 30.11.2020 року він був відсутній на своєму робочому місці з поважної причини, з метою врятування життя хворого, тому необхідно прийти до висновку про відсутність в його діях дисциплінарного проступку у вигляді прогулу. Він не повідомив адміністрацію КНП «МКЛ №16» ДМР про терміновий виклик до ургентного хворого, оскільки даний виклик відбувся о 04 год. 46 хв., коли адміністрація КНП «МКЛ №16» ДМР ще не працювала, оскільки її робочий день починається о 08 год., а з 08 год. до 15 год. 45 хв. він знаходився в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР, про необхідність свого від`їзду до Межівської лікарні він повідомив близько 5 години ранку чергового лікаря свого відділення [PERSON] , коли заїзджав до відділення взяти необхідні хірургічні інструменти. Під час перебування у КНП «Центральна лікарня» Межівської СР він в 12 год. 45 хв. зателефонував медичному директору [PERSON] та повідомив про своє відрядження для надання екстреної медичної допомоги, крім того, про те, що адміністрації КНП «МКЛ №16» ДМР було відомо про його терміновий виклик до ургентного хворого свідчить рапорт т.в.о. заступника медичного директора з хірургії зав. відділення сочетаної травми [PERSON] , в якому зазначено, що під час обходу у відділенні торакальної хірургії 30.11.2020 року о 10 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. вона випадково дізналась від лікарів-хірургів торакальних про його від`їзд до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР по лінії санітарної авіації. Відповідно до Посвідчення від 30.11.2020 року, виданого КП «ОЦЕМД та МК» ДОР, на підставі виклику КНП «Центральна лікарня» Межівської СР [PERSON] направлений до вказаного медичного закладу для надання екстреної консультативної допомоги хворому [PERSON] з діагнозом: «Ножове поранення шиї і грудної клітки», при цьому часом його вибуття з КП «ОЦЕМД та МК» ДОР зазначено 20.11.2020 року о 05 год. 30 хв., часом прибуття до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР зазначено 30.11.2020 року о 08-00 год., часом вибуття з КНП «Центральна лікарня» Межівської СР вказано 30.11.2020 року 15-00 год., часом прибуття до КП «ОЦЕМД та МК» ДОР вказано 30.11.2020 року 18-00 год. За результатами виїзду 30.11.2020 року до КНП «Центральна лікарня» Межівської СР [PERSON] було складено та подано до КП «ОЦЕМД та МК» ДОР «Рапорт проведення консультації по наданню екстренної, консультативної медичної допомоги» від 30.11.2020 року. На підтвердження зазначених доводів позивач в судовому засіданні надав пояснення як свідок. Крім того, на підтвердження пояснень позивача в судовому засіданні надали пояснення свідки [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює завідуючим хірургічного відділення КНП «Центральна лікарня» Межівської СР, 30.11.2020 року до лікарні поступив хворий [PERSON] з важкими ножовими пораненнями, оскільки це був складний випадок, а лікаря хірурга торакального у них в лікарні немає і він би самостійно не зміг би провести операцію, він направив заявку по лінії санавіації для виклику обласних спеціалістів-хірургів. В Центрі йому сказали, що [PERSON] наразі ургентний по санавіації, вони йому зателефонували, розповіли про поранення, ситуацію і в 08-00 год. до них з м. Дніпра в лікарню прибув лікар [PERSON] і розпочав операцію хворого, яка тривала до 15-00 год. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні пояснення та пояснив, що він працює лікарем-анестезіологом в КНП «Центральна лікарня» Межівської СР, 30.11.2020 року він з відома начмеда їх лікарні телефонував до санавіації і там сказали, що на виклик приїде лікар [PERSON] . О 08-00 год. до їх лікарні з м. Дніпра прибув лікар [PERSON] і оперував хворого до 15-00 год. Не погоджуючись із звільненням, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудовий відносинах з КНП «МКЛ № 16» ДМР, де працював на посаді завідувача торакального відділення, лікаря - лікаря-хірурга-торакального і графік його роботи 30.11.2020 року був з 08-00 год. по 15 год. 42 хв. Також, [PERSON] з 02.01.202019 року працював в Комунальному підприємстві «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» ( надалі КП «ОЦЕМД та МК» ДОР) за зовнішнім сумісництвом на посаді лікаря-хірурга виїзної спеціалізованої бригади хірургічного профілю відділу медицини катастроф на 0,5 ставки тільки у вільний від основної роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради час, відповідно до наказу № 188-п від 27.12.2018 року та за встановленим графіком і мав право перебувати у відрядженні в зв`язку з виконанням роботи за сумісництвом тільки на підставі наказу (розпорядження) керівника КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» або керівника КНП « МКЛ № 16» ДМР (їх заступників). Вказане підтверджується листом КП «ОЦЕМД та МК» ДОР від 02.12.2020 року № 08/3147, відповідно до якого [PERSON] з 02.01.2019 року перебуває з даним підприємством в трудових відносинах на посаді лікаря-хірурга відділу виїзної консультативної допомоги за зовнішнім сумісництвом на 0,5 ставки. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради від 23.10.2019 р., а саме - розділу 13, працівники зобов`язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження генерального директора, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна лікарні, вчасно приходити на роботу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці Згідно розділу 14 коло обов`язків (робіт), які виконує кожен працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією, або посадою, визначається професійними обов`язками медичних і фармацевтичних працівників, а також обов`язками інших працівників, передбачених положеннями, посадовими інструкціями, технічними правилами та іншими документами, затвердженими у встановленому порядку тарифно-кваліфікаційними довідниками робіт і професій робітників кваліфікаційними довідниками посад службовців. Розділ 33 передбачає, що за порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків тягне за собою вжиття заходів дисциплінарного стягнення або громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана. Згідно копії посадової інструкції завідувача торакальним відділенням лікаря-хірурга торакального КНП «МКЛ№16» ДМР [PERSON] він належить до професійної групи керівників, у своїй роботі керується чинним законодавством України, наказами та інструкціями МОЗ, цією посадовою інструкцією та іншими нормативними документами, затвердженими у встановленому порядку. Завідувачу відділенням медичного закладу підпорядковується медичний персонал відділення. Розпорядження завідувача відділенням медичного закладу є обов`язковим для виконання медичним персоналом; він організовує лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську діяльність відділення, організовує роботу з добору, розстановки й використання медичних кадрів, забезпечує своєчасне підвищення їх кваліфікації; несе персональну цивільно-правову, адміністративну, кримінальну, дисциплінарну відповідальність: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також невикористання, або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно вимог пункту 1 Положення затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 28.06.93 року № 43, пунктів 1-2 постанови КМУ № 245 від 03.04.1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» [PERSON] мав право працювати за зовнішнім сумісництвом в КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» тільки у вільний від основної роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради час. Встановлено, що 30.11.2020 року для [PERSON] був робочим день з графіком роботи з 08-00 год. до 15 год. 42 хв. і саме в цей час він був відсутній на своєму робочому місці та підприємстві 30.11.2020 року із вказаних ним причин, що не заперечувалося в судовому засіданні позивачем. 30.11.2020 року на ім`я в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю. В. було направлено доповідні від в.о. заступника медичного директора з хірургії КНП «МКЛ № 16» ДМР Перцевої О. М. щодо відсутності на власному робочому місці в торакальному відділенні лікарні № 16 завідувача відділення [PERSON] на протязі усього робочого дня. Комісією КНП «МКЛ № 16» ДМР з перевірки відпрацювання робочого часу на протязі 30.11.2020р. тричі були складені акти перевірки відпрацювання робочого часу о 09 год. 26хв., о 12 год. 15хв., о 13 год. 55 хв., за якими завідувач торакального відділення, лікар-хірург торакальний КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] був відсутній на власному робочому місці та в межах лікарні №16. Наказом в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю.В. від 01.12.2020 року було створено комісію з службового розслідування фактів відсутності 30.11.2020 року на робочому місці [PERSON] . Розпорядженням № 9 від 01.12.2020 року в.о. генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю. В. було зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення щодо поважності причин його відсутності на робочому місці та в межах лікарні № 16 30.11.2020 року. Власні письмові пояснення на вимогу керівника [PERSON] були надані у вигляді доповідної наприкінці робочого дня 28 січня 2021 року. Згідно висновків службового розслідування від 28.01.2021 року було встановлено, що 30.11.2020 року завідувач відділення, лікар-хірург торакальний Землянський Є.І. був відсутнім на власному робочому місці та в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР на протязі усього робочого дня. Наказом № 304 від 01.12.202 року в.о.генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Бершаденко Ю.В. було прийнято рішення про створення комісії з службового розслідування стосовно відсутності 30.11.2020 року на протязі робочого часу на робочому місці [PERSON] . Комісією з перевірки відпрацювання робочого часу КНП «МКЛ № 16» ДМР в присутності працівників торакального відділення було складено три акти перевірки відпрацювання робочого часу від 30.11.2020 року про відсутність [PERSON] в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР та в торакальному відділенні лікарні № 16. 01.12.2020 року за розпорядженням №9 в.о.генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР [PERSON] . [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо поважності причин його відсутності на роботі 30.11.202 року. У встановлений розпорядженням строк [PERSON] пояснення не надав, в період з 02.12.2020 року по 27.01.2021 року та з 01.02.2021 року по 26.02.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному з причини власної тимчасової непрацездатності безперервно. 02.12.2020 року головою комісії з службового розслідування Перцевою О.М. на адресу КП «Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» було направлено запит щодо з`ясування факту роботи [PERSON] у даному комунальному підприємстві та графіку його роботи в КП «ОЦЕМД та МК» ДОР». Членами комісії була оглянута вхідна документація приймальної керівника КНП «МКЛ № 16» ДМР, де було встановлено, що на протязі з 15.11.2020 року по 02.12.2020 року [PERSON] не подавалися належні заяви, доповідні чи інші документи стосовно надання йому дозволу щодо законності його відсутності на робочому місці та в межах КНП «МКЛ № 16» ДМР на протязі робочого часу 30.11.2020 року. Згідно листа КП «ОЦЕМД та МК» ДОР від 02.12.2020 року № 08/3147, отриманого за звернення, [PERSON] з 02.01.2019 року перебуває з даним підприємством в трудових відносинах на посаді лікаря-хірурга відділу виїзної консультативної допомоги за зовнішнім сумісництвом на 0,5 ставки. У листопаді 2020 року він відпрацював за графіком обліку робочого часу 80,8 годин у вільній від основної роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР час. Відповідно до п.1 розділу 1, пункту 1 розділу 2 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 17.03.2011р. № 362 «Про внесення змін до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», [PERSON] у законний спосіб повинен був перебувати у відрядженні тільки на підставі наказу ( розпорядження) керівника КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» або керівника КНП « МКЛ № 16» ДМР (їх заступників), проте встановлено, що такі накази не видавалися взагалі. Відповідно до Графіку чергувань лікарів КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» на 30.11.2020 року [PERSON] не значиться черговим лікарем по зазначеному підприємству та крім нього у зазначеному графіку вказані ще п`ять лікарів-хірургів і суду не надано доказів тому, що будь-хто із вказаних лікарів, крім позивача, за своїм професійним рівнем не мав можливості надати належну допомогу хворому в межах допомоги від КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» у цей день. Як зазначено в листі КП «ОЦЕМД та МК» ДОР від 02.12.2020 року № 08/3147, 30.11.2020 року о 04.45 год. від КНП «Центральна лікарня» Межівської селищної ради до фельдшера-диспетчера відділу виїзної консультативної допомоги надійшла заявка-виклик на лікаря хірурга консультанта чергового вдома до пацієнта П, 36 років з діагнозом ножове поранення шиї та грудної клітини. Враховуючи, що 30.11.2020 року в графіку чергувань був відсутній черговий лікар консультант хірург, [PERSON] надав добровільну згоду виїхати на виклик та був залучений як позаштатний лікар консультант. Доводи позивача про те, що під час перебування у КНП «Центральна лікарня» Межівської СР він в 12 год. 45 хв. зателефонував медичному директору [PERSON] та повідомив про своє місце знаходження для надання екстреної медичної допомоги, не можуть бути належним повідомленням адміністрації КНП «МКЛ №16» ДМР про поважність відсутності позивача на роботі, оскільки таке повідомлення здійснено у невстановлений законом спосіб та через більше чим три години відсутності позивача на робочому місці. На підставі наказу Міністерства фінансів України № 738 від 21.06.2011р. «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державної податкової адміністрації України від 28.07.97 р. N 260 «Про затвердження форми посвідчення про відрядження» виїзд [PERSON] за одним, не передбаченим діючим законодавством, посвідченням про відрядження у смт. Межову без наказу керівника, є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду пояснень учасників справи та свідків, дисциплінарне стягнення до [PERSON] у вигляді звільнення із займаної посади було застосовано правомірно та в межах встановлених строків, уповноваженою на те особою. В судовому засіданні позивач стверджував про те, що тільки він, зважаючи на його спеціальність хірурга торакального, міг особисто зробити операцію пораненому пацієнту в лікарні смт. Межова. Разом з цим, згідно наданої суду копії графіку роботи лікарів хірургів відділу консультативної медичної допомоги КП «ОЦЕМД та МК» ДОР» за листопад 2020 року, крім позивача там працює ще п`ять лікарів-хірургів, які також були в змозі здійснити виїзд 30.11.2020 року до лікарні в смт. Межова. Тим більш, що за графіком робочого часу КНП « МКЛ № 16» ДМР за листопад 2020 року, підписаним особисто [PERSON] , позивач знав про початок його робочого часу за основним робочим місцем в лікарні № 16 з 8-00год. та його закінчення о 15 год. 42 хв. 30.11.2020 р. В межах зовнішнього сумісництва за графіком роботи в КП « ОЦЕМД та МК» ДОР» 30.11.2020 р. [PERSON] не мав встановленого робочого часу, а тому не мав перешкод для виконання власних трудових обов`язків за основним місцем роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР, а тому не зобов`язаний був здійснювати виїзд до смт. Межова. Також судом не приймаються до уваги твердження позивача в якості підстав задоволення позовних вимог про те, що в результаті його відсутності 30.11.2020 р. за його основним місцем роботи в КНП «МКЛ № 16» ДМР не було проведено операційних втручань, відділення не потребувало взагалі його присутності, а тому не настало негативних наслідків в медичній діяльності підпорядкованого йому відділення. Так, згідно Статуту КНП « МКЛ № 16» ДМР лікарня є закладом охорони здоров`я з ургентним цілодобовим режимом роботи, що надає послуги вторинної ( спеціалізованої) стаціонарної екстреної ( невідкладної) медичної допомоги, а рішенням Національної служби здоров`я України лікарня визначена опорною лікарнею щодо надання стаціонарної допомоги пацієнтам з COVID -19. Таким чином, позивач 30.11.2020 року незаконно самовільно залишив власне робоче місце в лікарні № 16 на протязі усього робочого часу, чим залишив без керівництва підпорядковане йому торакальне відділення, зважаючи на те, що на час його відсутності будь-яка відповідна особа в установленому законом порядку виконуючим його обов`язки завідуючим відділення призначена не була, та залишивши виконання своїх обов`язків лікаря-хірурга торакального, піддавши життя і здоров`я пацієнтів відділення під не обгрунтований ризик. Решта доводів позивача судом також не приймається до уваги як такі, що не основані на Законі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його судовою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язано суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що звільнення позивача відбулося з дотримання вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи те, що під час розгляду справи в суді не знайшло свого підтвердження факту незаконного звільнення за прогул позивача, то суд вважає, що в цьому випадку відсутні підстави для стягнення (відшкодування) моральної шкоди, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed