Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 7 червня 2002 року на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підтвердження позовних вимог позивач зазначає, що від другого шлюбу у нього є дочка [PERSON], [INFO], на утримання якої він також зобов'язаний сплачувати аліменти згідно із виконавчим листом №501/593/15-ц, який виданий Іллічивським міським судом 31 березня 2015 року, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у нього є зобов'язання сплачувати кредит, який йому видали у Банку «Київська Русь» у розмірі 42500 грн. для купівлі власного житла. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, на розгляд справи не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі у зв'язку з віддаленістю місця проживання, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в суд не з'явилася. Повідомлення відповідачки здійснене в порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами - членами СНД у м.Мінську 22 січня 1993 р. За таких обставин, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У зв'зку з неявкою сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 7 червня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в місяць. (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, якими врегульовано обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач має постійну роботу із регулярним доходом (а.с.9), крім дочки [PERSON] він має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], на яку за рішенням Іллічевського міського суду Одеської області від 10.03.2015 року зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття (а.с.7, 8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ті обставини, що позивач має ще одну дочку і за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області з нього стягнено аліменти на неї, дають підстави зробити висновок про те, що матеріальний стан позивача змінився та за рівнем свого доходу, що становить в середньому близько 5000 грн. (а.с.9), він не має можливості сплачувати аліменти на старшу дочку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, визначеному рішенням Кролевецького районного суду від 7 червня 2002 року, враховуючи також і те, що судом не встановлені обставини за наявності яких при зменшенні розміру аліментів на дочку [PERSON] будуть порушені її інтереси. Тому відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України є підстави для зменшення розміру аліментів і стягнення їх на старшу дочку [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.ст.182, 183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved