Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON],про визнання права власності в порядку набувальної давності. Вказав, що починаючи з 2006 року і по сьогоднішній день він відкрито, безперешкодно та безперервно володіє та проживає в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS]. За час проживання в будинку, він проводив в ньому капітальні та поточні ремонти, тримає домашнє господарство. Вказаний житловий будинок згідно договору дарування від 18.10.2005 належить [PERSON], який ніколи не заперечував та не заперечує щодо відкритого володіння позивачем житловим будинком. З метою захисту свого цивільного права та інтересу на житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS], позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву вх. №4068 від 05.07.2017, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву вх.№2882 від 11.05.2017, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] надала суду письмову заяву вх. №4067 від 05.07.2017, в якій просила справу розглянути без її участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії Договору дарування серія ВСЕ №378427 від 18.10.2005 встановлено, що власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] є [PERSON]. Із завіреного Северинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області акту обстеження по господарського номеру [PERSON] по [ADDRESS] (вих.№42 від 05.07.2017) встановлено, що [PERSON], 1968 року народження, з 2006 року та на даний час проживає без реєстрації місця проживання в житловому будинку по [ADDRESS], який належить [PERSON], здійснює поточні ремонти, обробляє земельну ділянку, утримує домашнє господарство, володіє житловим будинком безперервно, безперешкодно, відкрито протягом усього часу. Із копії технічного паспорта на житловий будинок встановлено, що до складу будівель та споруд по [ADDRESS] входять - житловий будинок, площею 80,0 кв.м. (літ. А); прибудова, площею 45,9 кв.м. (літ.А1), підвал, площею 24,2 кв.м. (літ. А-1), веранда, площею 16,0 кв.м. (літ. а); сходова площадка, площею 7,0 кв.м. (літ. а1); сарай, площею 27,3 кв.м. (літ.Б); сарай, площею 3,4 кв.м. (літ.б); криниця, площею 9 м/к (1); огорожа, площею 33,6 кв.м. (2); огорожа, площею 10,0 кв.м. (3). Також встановлено, що господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодінні побудовані в 1967, 1970 та 1983 роках і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, тобто, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виник спір щодо права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК одним і способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Суд вважає встановленим і ця обставина підтверджена дослідженими письмовими доказами, що дійсно позивач добросовісно заволодів і продовжує відкрито, безперервно, безперешкодно володіти нерухомим майном - житловим будинком з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] з 2006 року і по теперішній час. Оскільки позивач володіє цим нерухомим майном відкрито, безперервно та безперешкодно протягом більш як десять років, тому він набуває право власності на вказаний житловий будинок та інші будівлі і господарські споруди за набувальною давністю. З врахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.15, 16, 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Outcome: approved