Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що між ним та відповідачем 06 липня 2007 року було зареєстровано шлюб Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 230. Сторони мають доньку Єлизавету, [INFO]. Донька проживає разом з відповідачем. З лютого 2017 року шлюбні стосунки фактично припинилися, сторони проживають окремо. За таких обставин сімю зберегти не можливо. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який було зареєстровано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції, актовий запис № 230. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, при цьому не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.20, 24, 27, 28), про причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження, посилаючись на матеріали цивільної справи. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між сторонами був укладений 06 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 037688, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 230 (а.с.4). Враховуючи, що сторони припинили шлюбні стосунки з лютого 2017 року, не бажають зберегти шлюб та сімю, а також не мають намірів проживати спільно, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved