Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, яка є спільною частковою власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що сторонам на праві приватної власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.04.2007 року. Житлова площа квартири складає 42,1 кв. м., загальна площа 78,4кв. м., відповідно до технічного паспорту квартира складається з: 3 кімнат у тому числі: 1-а кімната - 18,7 кв. м.; 2-а кімната - 12,3кв.м.; 3-я кімната - 11,1кв.м.; кухня площею 9,1 кв.м.; вбиральні площею 1,0 кв.м. Після розірвання шлюбу між сторонами виник спір щодо подальшого порядку володіння та користування вище зазначеною квартирою, що змусило позивача звернутися з даним позовом, просив суд розділити житлову квартиру [ADDRESS] у натурі між співвласниками та виділити [PERSON] у власність приміщення - кімнату площею 11, 1 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав суду заяву про зміну позовних вимог, просив суд надати йому у володіння та користування в натурі кімнату площею 11, 1 кв.м. розташовану в квартирі [ADDRESS], що відповідає до частки в свідоцтві про право власності на житло від 12.04.2007 року. Захисних [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд виділити [PERSON] у володіння та користування частку квартири, згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № ОС-198 від 22.04.2015 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо, заперечували щодо задоволення позовних вимог. Разом з тим відповідачами не заперечувався факт належності позивачу на праві власності ? частини спірної квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, поштовим повідомленням. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність співвідповідача [PERSON], на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, інвентарної справи № 52251, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 12.04.2007 року, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частки кожному(а.с. 3). Відповідно до технічного паспорту від 20.12.2006 року квартира [ADDRESS], житлова площа квартири складає 42,1 кв. м., загальна площа 78,4кв. м., квартира складається з: 3 кімнат у тому числі: 1-а кімната - 18,7 кв. м.; 2-а кімната - 12,3кв.м.; 3-я кімната - 11,1кв.м.;кухня площею 9,1 кв.м; вбиральні площею 1,0 кв.м. (а.с. 4). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної та оціночно - будівельної експертизи № ОС - 198 від 22.04.2015 року, пропонується виділити [PERSON] у володіння та користування частку квартири [ADDRESS], яка складається із кімнати № 6, житловою площею 11, 1 кв. м. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити у володіння та користування частку даної квартири, яка складається із кімнат № 4, житловою площею 18,7 кв.м. та №5, житловою площею 12,3 кв.м., балкон, площею 3,5 кв.м. Залишити в спільному володінні та користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] наступні приміщення: коридор під №1, площею 13, 8 кв.м., кладову під №2, площею 3,0 кв.м., кухню під №3, площею 9,1 кв.м., ванною кімнатою під №7, площею 2,9 кв.м., вбиральнею під №8, площею 1,0 кв.м., лоджію, площею 3,0 кв.м. (а.с. 65-92). Статтями 21, 41 Конституції України закріплено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку (квартири) в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved