Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом,який в судовому засіданні уточнив, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої 20 лютого 1996 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на майно, зокрема на право на земельну частку (пай) на території Березівської сільської ради, площею 2,49 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом серії ХМ №0170421 від 15 січня 1997 року. Спадщину [PERSON] прийняв, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON], тому вимушений звернутися до суду. Також, при видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) була допущена помилка в анкетних даних, замість правильного «Деркалюк Олена Семенівна» помилково вказано «Деркалюк Галина Семенівна», а тому просить суд встановити факт належності спадкодавцю сертифікату серії ХМ №0170421. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач - Територіальна громада Березівської сільської ради подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечила. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0170421 вбачається, що він посвідчує право на земельну частку (пай) на території Березівської сільської ради, площею 2,49 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та виданий члену КСП «Дністер» с. Брезівка [PERSON], на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації від 19 лютого 1996 року №196-р. Також, на сертифікаті міститься застереження зроблене головою Новоушицької РДА [PERSON] про виправлення імені «Галина» на «Олена». У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0015 від 22 червня 1995 року бувшого КСП «Дністер» с. Брезівка, прізвище «Деркалюк Галини Семенівни» прописано за № 144. Згідно списку членів КСП «Дністер» с.Березівка, які раніше працювали в господарстві і є його членами, що є додатком до розпорядження Новоушицької РДА від 9 лютого 1996 року №196-р, прізвище «Деркалюк Галини Семенівни» прописано за № 180. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт членства [PERSON] в КСП «Дністер» с.Березівка, включення її до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідачем по справі не заперечується факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай). Таким чином, позивачем доведено факт належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу - сертифікату серії ХМ №0170421, виданого на підставі рішення Новоушицької РДА №196-р від 19.02.1996 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №013582 від 22 лютого 1996 року, виданого Березівською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла 20 лютого 1996 року. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 20 лютого 1996 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, в редакції 1963р. чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Із свідоцтва про народження серії ЯЮ № 061863 від 19 січня 1953 року, свідоцтва про народження VІІ-УР № 0657893 від 07 травня 1970 року вбачається, що [PERSON] є внуком [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-БВ №366850 від 27 грудня 1991 року виданого Березівською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] помер 26 грудня 1991 року. Із довідок №195 від 25 серпня 2015 року та №781 від 23 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала одна в [INFO]. Після смерті останньої в управління та розпорядження майном вступив [PERSON] Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області грошова оцінка сертифікату на право земельної частки (паю) серії ХМ №0170421, який належить [PERSON] становить 55\~538,40 гривень. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 25 серпня 2015 року № 514/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Дністер» с.Березівка, після смерті [PERSON], яка померла 20.02.1996 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved