Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У липні 2016 року він вирішив продати даний будинок, але при зверненні до приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу вищевказаного будинку виявилося, що на будинок накладений арешт. Підставами обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.08.2011, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О.М. Згідно даної постанови об'єктом обтяження являється 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та яка належить [PERSON]. Окрім цього підставою обтяження виявилась постанова в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.11.2011, винесена старшим державним виконавцем ВДВС Пирятинського РУЮ Шапраном О.М. Згідно даної постанови об'єктом обтяження являється 1/1 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та яка належить [PERSON]. При його зверненні до Пирятинського районного відділу державної виконавчої з'ясувалось, що виконавчих проваджень, де боржником виступає [PERSON], у відділі на примусовому виконанні немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; та зняти арешт з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] просив слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, про що надав до суду відповідну заяву. Представник відповідача Пирятинського районного центру зайнятості надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Пирятинського районного ВДВС надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи Лубенського міськрайонного ВДВС в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.6). Вказане право позивача зареєстровано в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим [NUMBER], що підтверджено витягом №25805745 від 08.04.2010 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7). Згідно інформації, яка вказана у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 23 липня 2016 року №162350934, зробленого приватним нотаріусом Запорожець О.О., на вищевказаний будинок накладено арешт, а саме: на підставі постанови в рамках виконавчого провадження №27829059 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року накладено арешт на 1/5 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та який належить [PERSON]. Окрім цього, на підставі постанови в рамках виконавчого провадження №29008500 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 серпня 2011 року накладено арешт на 1/1 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., та який належить [PERSON] (а.с.8-9). Згідно матеріалів виконавчого провадження №29008500, в якому стягувачем виступає [PERSON], а боржником - [PERSON], постановою держвиконавця від 09.11.2011 арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме: 1/1 частина будинку без адреси у [ADDRESS] (а.с.72). У довідці Лубенської БТІ від 18.08.2011 та від 11.04.2012 на запит державного виконавця повідомлено, що за [PERSON] зареєстровано 1/1 частина в житловому будинку без адреси [ADDRESS] (а.с.76). Згідно матеріалів виконавчого провадження №27829059, в якому стягувачем виступає Пирятинськитй районний центр зайнятості, а боржником - [PERSON], постановою держвиконавця від 31.08.2011 арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме: 1/5 частина житлового будинку у [ADDRESS] без адреси (а.с.93). У довідці Лубенської БТІ від 18.08.2011 на запит державного виконавця повідомлено, що за [PERSON] зареєстровано 1/5 частина житлового будинку без адреси [ADDRESS] (а.с.89). Хоча у постановах про накладення арешту на майно боржників [PERSON] та [PERSON] від 31.08.2011 та від 09.11.2011 не вказано такої адреси нерухомого майна, на яке накладається арешт, як будинок за адресою: [ADDRESS]., проте у Реєстрі прав власності об'єктом обтяження вказаний саме цей будинок. Крім того арешт накладений в межах виконавчих проваджень №29008500 та №27829059 на підставі постанов державного виконавця від 31.08.2011 та від 09.11.2011. При цьому матеріали виконавчих проваджень №29008500 та №27829059 не містять відомостей про те, що боржники [PERSON] та [PERSON] являються власниками будинку по [ADDRESS]. Будь-яких відкритих виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON], у відділі на примусовому виконанні немає, що підтверджено довідкою Пирятинського ВДВС від 25.07.2016 (а.с.10). На сьогодні позивач має намір розпоряджатись належним йому будинком по [ADDRESS], проте через наявність арешту не може цього зробити, а тому він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна, і частина друга вказаної статті визначає, які дії має вчинити державний виконавець у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, а саме: у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З урахуванням приписів ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» суд не повинен перераховувати документів органу виконавчої служби, якими були накладені арешти, оскільки державний виконавець, якому буде доручено зняття арешту з майна, має визначити самостійно, які дії необхідно вчинити для досягнення мети, щоб майно було вільним від арешту. Суд захищає право позивача шляхом звільнення майна з-під арешту, а конкретні дії по зняттю арешту вчиняються державними виконавцями самостійно. У п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить в цілому [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2010 року, а також інвентаризаційна справа №243 на вказаний житловий будинок (а.с.38-51), суд приходить до висновку, що арешт майна, накладений державним виконавцем на майно позивача без законних на те підстав, порушує право позивача як власника, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача в частині визнання за ним права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], суд зазначає наступне. У статті 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримав у спадщину будинок за адресою: [ADDRESS], тобто в розумінні статті 328 ЦК України [PERSON] набув право власності на даний будинок. Вказане свідоцтво ніким не оспорено та є дійсним. Цивільним законодавством не передбачено додаткового визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке майно було придбано на підставі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок задоволенню не підлягають з указаних підстав. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial