Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 28 серпня 2014 року зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . За час спільного проживання у шлюбі подружні відносини між сторонами погіршувалися. З роками вони втратили почуття поваги один до одного, проживають окремо. Подружні відносини фактично припинені з березня 2017 року та поновлювати їх не збираються, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року справу за позовом [PERSON] передано до провадження Кролевецького районного суду Сумської області як такого, до територіальної юрисдикції якого вона належить. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає, на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.39). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1309, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , актовий запис №3066, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] (а.с.7). За змістом позову, за час спільного проживання у шлюбі подружні відносини між сторонами погіршувалися. З роками сторони втратили почуття поваги один до одного, проживають окремо. Подружні відносини фактично припинені та поновлювати їх не збираються, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно зі ст.112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати у справі залишити за позивачем. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved