Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщеннямза адресою: вул. Біліченка, буд. 70, сел. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області. Зазначає, щовідповідачі у вказаному будинку не проживають більше одного року. Їх реєстрація заважає йому в повному обсязі отримувати субсидію та розпоряджатись вільно належним йому майном. [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій просить поділити між нею та [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, сел. Краснопавлівка, вул. Біліченка, буд. 70, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, сел. Краснопавлівка, вул. Біліченка, буд. 70. Також просить сягнути з [PERSON] на її користь судовий збір у розмірі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Зазначає, що будинок був придбаний під час шлюбу і за гроші, які були подаровані їм на весіллі. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначив, що він з 2001 року працював в Харкові на заводі, на протязі 2004, 2005 років з кожної заробітної плати відкладав по 100 доларів США, тому що у нього було бажання придбати своє житло. В Харкові проживав у кімнаті, яку наймав за 100 грн., продукти харчування привозив від матері, до якої приїздив у вихідні. Коли одружилися, то спочатку проживали у Харкові, потім дружина жила у своєї матері, бо чекала на дитину. На купівлю квартири грошей не вистачало, тому найшли будинок, який купив в січні 2006 року за 13000 грн., це було десь 2000 доларів США. Для покупки будинку він займав ще 500 доларів США, борг давно віддав. Гроші, які подарували на весіллі, витратила на придбання предметів побуту. У 2015 році дружина покинула сімю, неповнолітню дитину, ніякої участі в утриманні будинку не приймає, хоча залишилась зареєстрованою в ньому. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, позовні вимоги [PERSON] не визнала, зазначила, що спірний будинок був придбаний за спільні кошти, які подарували на весіллі, тому вважає себе співвласником даного житла. Спочатку вони вибирали квартиру, але на її покупку грошей не вистачало, тому зупинились на будинку. У нотаріуса були разом, у неї запитували, чи надає вона згоду на купівлю будинку. Вона не працювала, була вагітна, потім народила дитину, її батьки постійно надавали продукти харчування. Витрати по будинку не здійснює, тому що її в будинок не пускають, там залишилися її речі. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що житловий будинок за адресою: смт. Краснопавлівка, вул. Біліченка, буд. 70, є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, оскільки був придбаний у шлюбі, позивач не зміг надати належних доказів того, що даний будинок був придбаний за його особисті кошти. Що стосується позову позивача, то він невірно вибрав статтю, якою регулюється спір, тому що в даному випадку мова йде не про найм житла, а про спільну сумісну власність. Заслухавши учасників, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справа, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON]\~\~з 03.09.2005р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.07.2015 року (а.с.14). Спірний житловий будинок за адресою: смт. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, вул. Біліченка, 70, [PERSON] придбав 27.01.2006 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.01.2006 року та Витягом реєстрації в Державному реєстрі правочині від 27.01.2006 року (а.с.123-127). Згідно висновку про вартість майна від 12.07.2017 року, ринкова вартість обєкту оцінки, а саме житлового будинку за зазначеною адресою, становить (без ПДВ) 46900,00 грн. (а.с.61-79). Крім того, в нотаріально посвідченій заяві [PERSON], яка була оформлена під час купівлі житлового будинку, зазначено, що гроші, які витрачаються на придбання житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.128). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її сином. На покупку будинку [PERSON] відкладав грошові кошті з кожної зарплати. Він працював з 2001 року в Харкові, наймав кімнату, на вихідні приїздив до неї, вона збирала йому сумки з продуктами харчування, бувало і гроші давала. Іра до весілля не працювала, потім народила та доглядала дитину. Будинок купували у 2006 році. Син вибирав будинок, радився з дружиною. У 2015 році вона пішла з сімї, дитину залишила з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою матері [PERSON], вони часто спілкувалися, тому що в смт. Краснопавлівка у неї проживали батьки, вона до них часто їздила, також заходила і до подруги. Знала зі слів матері [PERSON], що він, працюючи в Харкові, з кожної заробітної плати відкладав по 100 доларів США. Коли у неї було скрутно з грошима в звязку з лікуванням сина, то вона навесні 2004 року звернулась до родини Мішталь за допомогою, [PERSON] дав їй на лікування сина 300 доларів США, на якій строк не оговорювали, розписку вона не писала, тому що були довірчі відносини. Вона до осені віддала борг, також 300 доларів США. Знає, що [PERSON] заробляв добре, він був старше її сина роки на два, тобто йому було 27 років на той час. На весіллі у нього також була, [PERSON] свої гроші витрачав, з його боку подарували десь 5000 грн., з її боку - копійки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON]. Було два весілля, у них та у її чоловіка, грали весілля окремо. Застілля готували батьки з обох сторін, а сукню, туфлі і обручку [PERSON] купував [PERSON]. Дарували в основному гроші, вона сама подарувала також гроші, десь загалом було подаровано більше 10000 грн., на ці гроші потім купили будинок. До весілля свого житла у них не було, шукали варіанти разом. [PERSON] на момент покупки будинку жила у батьків, потім купили будинок, батьки їм допомагали продуктами харчування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає добре позивача. Знає, що у [PERSON] гроші були, він збирав гроші на житло. Вона сама у нього займала у 2005 році гроші на ремонт на півроку 500 доларів США. Були довірительні відносини. Знає, що на весіллі дарували в основному речі, грошей подарували небагато, мати [PERSON] подарувала на словах мякий куток, мати [PERSON] подарувала 1000 грн. Будинок придбали за 13000 грн., [PERSON] ще займав гроші у дядька. Свідок [PERSON] мати відповідача за первісним позовом, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] дружили, потім зіграли весілля. На весіллі в основному дарували гроші, вони з батьком подарували 1500 грн., всього десь подарували 5000 грн. з їх боку. Свої гроші вони віддали, коли був придбаний будинок. Гроші на весіллі рахували дядько та сестра [PERSON]. Доки не придбали будинок, [PERSON] жила у них, потім народила хлопчика. У [PERSON] є донька від першого шлюбу, позивач її не любив. Молодята придбали будинок за спільні гроші в розмірі 13000 грн. не одразу, тому що шукали довго. [PERSON] забрав [PERSON], коли онуку було 2 місяця. Вони допомагали їм продуктами харчування, така можливість була, оскільки вони держали господарство, також віддавали гроші за пай. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком сестри [PERSON]. У 2005 році був на весіллі [PERSON], він особисто подарував 500 грн., також 500 грн. подарувала дружина, дарували різне - і речі, і гроші, взагалі на двох весіллях подарували приблизно 13000 грн. На квартиру грошей не вистачало, тому купили будинок, купували за спільні гроші, які подарували на весіллі. Посилання [PERSON] стосовно того, що його дружина не працювала, заробітку не мала, тому придбання спірного житлового будинку відбулося за його власні кошти, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з показань свідків та наявних у справі доказів вбачається, що будинок був придбаний за рахунок коштів, які є спільною власністю подружжя. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини,чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ч.ч.1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог первісного позову [PERSON], то суд прийшов до наступного. Відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному будинку, хоча з 2015 року, тобто після розлучення, в даному будинку не проживає, що підтверджується довідкою Краснопавлівської селищної ради № 04397017 від 21.04.2017 року за № 588/11.17, актами від 11.11.2016 року, від 09.01.2017 року, від 21.04.2017 року (а.с.8, 17-19, 25). [PERSON], як власниця частини житлового будинку, самостійно визначає порядок користування належним їй майном, в звязку з чим її тривала відсутність за вищевказаною адресою не може бути підставою для визнання її такою, що втратила право користування належним їй на праві власності майном. На підставі викладеного,\~враховуючи, що судом задоволено вимогу позивача за зустрічним позовом [PERSON] та сторони набули право спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок, у суду відсутні правові підстави для задоволення первісного позову [PERSON] За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області [PERSON] - донька [PERSON] від першого шлюбу з 27.09.2016 року зареєстрована за місцем навчання за адресою: м. Харків, Шевченківській район, вул. Клочківська, буд. 216а (а.с.24), тому суд вважає, що вимога позивача відносно визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку за адресою: смт. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, вул. Біліченко, 70, задоволенню не підлягає. Крім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір та 3000 грн. за надання правової допомоги, а саме за участь її представника - адвоката [PERSON] в судових засіданнях, що підтверджується довідкою від 19.07.2017 року. В судовому засіданні інтереси позивача за зустрічним позовом [PERSON] представляла адвокат [PERSON], таким чином надавала правову допомогу позивачу. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вимоги про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved