Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 липня 2003 року. 27 січня 2004 року відповідач народила дитину [PERSON], яку 1 березня 2004 року зареєструвала у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управліннчя юстиції, актовий запис № 380, батьком дитини записано позивача. Сімейне життя в них не склалося, вони постійно сварилися. Під час чергового конфлікту відповідач повідомила, що він не є батьком дитини [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано 16 березня 2012 року. Сумніваючись у своєму батьківстві, позивач пройшов тест ДНК, який підтвердив, що він не є батьком дитини. У звязку із чим, просить виключити з актового запису про народження дитини дані про те, що він є батьком [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.07.2003 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Комарівського сільською радою Монастирського району Тернопільської області. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яку 01 березня 2004 року відповідач зареєструвала у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №380, батьком дитини записано позивача. 16 березня 2012 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Сімейне життя в них не склалося, вони постійно сварилися. Під час чергового конфлікту відповідач повідомила, що позивач не є батьком дитини [PERSON]. Після розлучення [PERSON] зустрів знайому відповідача, з якою вони мешкали у гуртожитку і вона підтвердила той факт, що [PERSON] не є його кровною дочкою. Ухвалою суду від 24.06.2016 року призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, на вирішення експертам поставлено запитання: чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON], проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 16 грудня 2016 року ухвала суду про призначення експертизи повернулася без виконання, оскільки [PERSON] на відбір крові не з»явилася. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до приписів ч. 1 ст.122 СК України дитина зачата і народжена у шлюбі походить від подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12.07.2003 року по 16.03.2012 року народилася [PERSON], [INFO], тобто, дитина народилася в період шлюбу сторін. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 136 СК України до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У роз»ясненнях вказаного пленуму, вказано, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до приписів ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідним матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 11/2048 від 07.12.2016 року, ухвала про проведення експертизи повернута без виконання, з огляду на те, що відповідач не з»явилася на відбір зразків крові. Згідно п. п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р., підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження із зазначенням конкретних змін в актовий запис цивільного стану. Таким чином, з урахуванням вказаних вимог Закону, встановлених судом обставин, того, що відповідач не надала суду жодного доказу на спростування вказаних позовних вимог та того, що відповідач не з»явилася з дитиною до експертів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, хоча дана експертиза у спорі мала істотне значення для розгляду позову і цей факт суд визнає як факт умисного її ухилення та такий оцінює, як визнання відповідачем даного позову та підтвердженням доказів позивача, що дійсно [PERSON], яка народилася у відповідача [PERSON] не є дочкою позивача [PERSON], а тому суд задовольняє даний позов і визнає,що позивач не є батьком даної дитини. В силу вимог статті 88 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору

Outcome: approved