Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.02.1999 року квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], який помер 28.07.2017 року (свідоцтво про смерть серія І-СР №309590). Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №048229. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на частку квартири [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги. Згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що постановою АА №038484 Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 04.09.2009 р. накладено арешт на квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON], реєстраційний номер обтяження 8939717, зареєстровано 04.08.2009 року реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 15.03.2018 р. позивач звернувся до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції із заявою про скасування арешту на квартиру [ADDRESS], проте позивачу було відмовлено в задоволенні заяви. Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, тому позивач як спадкоємець [PERSON] також має право предявити позов. На підставі викладеного просить зняти арешт, накладений постановою АА №038484 Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 04.09.2009 року на все майно, що належить [PERSON], в тому числі і квартири №78 по вул.Кобзарській (Вербовецького), буд.61 в м.Черкаси (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 893717, зареєстровано 04.08.2009 року реєстратором «Черкаської філії державного підприємства Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України). Витребувати у Придніпровському відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції матеріали виконавчого провадження, в тому числі і постанову про арешт майна. Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по довіреності [PERSON] подав суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідно до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1668, [PERSON] є власником квартири №78, яка розташована в будинку №61 по вулиці Кобзарській (Вербовецького) в місті Черкаси. Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на квартиру №78 по вул.Кобзарській (Вербовецького), 61 у м.Черкаси, накладено арешт на підставі постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції серії АА №038484 від 06.07.2009 року. Боржник/власник зазначений як «Глоб Юрій Васильович». Обтяження зареєстровано 04.08.2009 за номером 8939717 реєстратором Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Як вбачається з матеріалів справи згідно відомостей АСВП на виконанні в Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували виконавчі провадження по стягнення з [PERSON], які були передані до архіву Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області та в результаті закінчення терміну зберігання були знищені, крім виконавчих проваджень №33423765 та №50652629 про стягнення з [PERSON]В на користь [PERSON] аліментів на утримання сина. Дані виконавчі провадження завершені, проте Придніпровським відділом ДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області не було знято арешту з майна боржника. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином боржника [PERSON], який помер 28.07.2017 року (свідоцтво про смерть серії І-СР №309590 видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 01.08.2017 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Квартира №78, яка розташована в будинку №61 по вулиці Кобзарській (Вербовецького) в місті Черкаси належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1668. Враховуючи викладене, оскільки постановою державного виконавця на квартиру №78, яка розташована в будинку №61 по вулиці Кобзарській (Вербовецького) в місті Черкаси було накладено арешт, а виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] закінченні, суд вважає за необхідне зняти арешт з вищезазначеної квартири, накладений постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 04.09.2009 року сері А №038484. В частині зняття арешту на все майно, що належить [PERSON] слід відмовити, поскільки судом встановлено, що арешт накладено лише на квартиру, яка належить [PERSON] Позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів про те, що на будь-яке інше майно [PERSON] (рухоме чи нерухоме) органами ДВС накладено арешт, тому в цій частині позовних вимог позов до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial