Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позов тим, що 02 червня 2013 року позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 5000 доларів США. На підтвердження одержання грошових коштів відповідачем була видана позивачу розписка, відповідно до якої відповідач зобов'язався повернути борг в сумі 6000 доларів США в строк до 30 жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] грошових коштів у встановлений розпискою строк не повернув 12 грудня 2013 року позивачем направлено вимогу відповідачу про повернення боргу, яка отримана ним 11 січня 2014 року, проте відповідач грошові кошти не повернув. Враховуючи вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму борг в розмірі 69972,90 грн., витрати на сплату судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позиковавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як встановлено в судовому засіданні, 02 червня 2013 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 доларів США зі строком погашення до 30 жовтня 2013 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач власноручно написав розписку. У зазначений у розписці від 02 червня 2013 року, виданої відповідачем [PERSON], строк тобто до 30 жовтня 2013 року, зобов'язання з повернення позики відповідачем не виконані. На звернення позивача сума боргу відповідачем також не повернута. Доказів виконання зобов'язання по сплаті суми позики за розпискою відповідачем суду не надано. Оцінюючи надані сторонами докази з точки зору їх достовірності, суд приймає до уваги, що оригінал розписки від 02 червня 2013 року знаходиться у позикодавця [PERSON], який стверджує, що грошові кошти за розпискою передані ним відповідачу [PERSON], доказів безгрошовості угоди позики або повернення грошових коштів, обумовлених в розписці, в ході судового розгляду справи не добуто, суд приходить до висновку, що боргове зобов'язання відповідача [PERSON], визначене в розписці, не припинено, сума грошових зобов'язань у встановлений строк ним не сплачена, тому сума боргу в розмірі 5000 доларів США підлягає стягненню з відповідача у гривнях, з урахуванням офіційного курсу НБУ, встановленого на 13.06.2014 року, з розрахунку 100 доларів США - 1165,4663 грн., в сумі 58273,32 гривень. Оскільки відповідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві суму грошових коштів, яка була фактично отримана за договором позики, а з дослідженої судом розписки не вбачається, що відповідач [PERSON] взяв кошти сумі 6000 доларів США, за таких обставин решта позовних вимог [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із сплатою ним судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог в сумі 582,73 грн.

Outcome: partial