Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.10.2011 р., 20.10.2011 р. та 27.10.2011 р. позивачем було помилково перераховано через систему переводів Privat Money(пункт відправки: відділення № 25, м. Луцьк, пр. Відродження, 26а) на рахунок відповідачки грошові кошти в сумі відповідно 25000 грн., 25000 грн. та 15000 грн., а всього 65000 грн. Вказані кошти призначалися для погашення боргу по розписці на користь [PERSON] - чоловіка відповідачки, однак до кінцевого отримувача вони не дійшли. 11.03.2014 року позивачем направлено відповідачці вимогу про повернення коштів, однак жодної відповіді на вимогу відповідачу не надійшло, тобто відповідачка в добровільному порядку відмовилася повернути грошові кошти. Оскільки відповідачка набула майно - грошові кошти без достатньої правової підстави, то позивач просить на підставі ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідачки на його користь вищевказану грошову суму 65000 грн. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування позовних вимог пояснив, що позивач дійсно займається підприємницькою діяльністю, одним з видів якої є закупівля грибів та ягід. Позивач відповідно до розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 175 000 грн. Представнику позивача відомо зі слів [PERSON], що грошові кошти відповідно до розписки були отримані у вересні 2011 року. На виконання боргових зобов'язань, відповідно до усної домовленості між позивачем та кредитором, позивач тричі перерахував грошові кошти позивачці на загальну суму 65000 грн. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу відповідно до розписки. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 27.08.2013 року з [PERSON] було стягнуто борг на користь [PERSON] в сумі 175000 грн., при цьому перераховані дружині [PERSON] - [PERSON] грошові кошти в сумі 65000 грн. враховані судом не були, оскільки у [PERSON] не було повноважень на отримання грошових коштів на користь [PERSON] Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 65000 грн., як безпідставно набуті. Вважає доводи відповідачки щодо перерахування коштів в сумі 65000 грн. як оплату за поставлені позивачу гриби надуманими, оскільки ці доводи нічим не підтверджені. Відповідачка [PERSON], яка виявила бажання бути допитаною в якості свідка, в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що тривалий час вона з чоловіком займається підприємницькою діяльністю, а саме, закуповує у населення гриби та ягоди. Коли набирається достатня кількість грибів, то вони з [PERSON] на власному вантажному автомобілі відвозили ці гриби [PERSON] у Луцький район Волинської області. Розрахунки між відповідачкою та [PERSON] здійснювались або готівковими коштами у день здачі грибів, або, у разі відсутності у [PERSON] необхідної суми, він через декілька днів перераховував грошові кошти на її ім'я через систему переводів Privat Money. Грошові кошти, які просить стягнути з неї позивач і є саме такими перерахуваннями - оплата за поставлені гриби лисички. Правовідносини щодо поставок грибів між нею та [PERSON] майже ніколи не оформлювалися документально, оскільки вони співпрацювали тривалий час, довіряли [PERSON] при цьому, [PERSON] без документів приймав гриби по більш вигідній ціні. У листопаді 2011 року її чоловік - [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 175 000 грн. на придбання останнім замороженої чорниці з метою експортування цієї ягоди за кордон. Гроші пообіцяв повернути до 1 грудня 2011 року. Гроші не повернув, через деякий час взагалі на зв'язок не виходив, тому її чоловік змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Ніякої домовленості між нею та [PERSON] про перерахування коштів в рахунок погашення боргу не було і не могло бути. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити. На обґрунтування заперечень пояснив, що система переводів Privat Money не вимагає наявності у отримувача коштів рахунку у банку, це фактично адресні перекази коштів. При цьому, ця система переказів працює так, що помилкове перерахування коштів іншій особі практично виключено. Крім того, станом на час перерахування коштів позивачем жодних зобов'язань між позивачем та [PERSON] не було, оскільки борг у позивача перед [PERSON] виник у листопаді 2011 року. Інформація про грошові перекази надана ПриватБанком позивачу підтверджує те, що позивачем здійснювалися перекази не лише [PERSON], а й іншим особам. Саме ця інформація підтверджує пояснення відповідачки про здійснення позивачем розрахунків з постачальниками за гриби лисички. На думку представника відповідачки, позивач таким чином намагається уникнути повернення боргу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив покази [PERSON], додатково пояснив, що вони з дружиною тривалий час співпрацювали з [PERSON], зокрема поставляли йому гриби та ягоди. Між ними та [PERSON] склалися довірительні стосунки, тому співпрацювали без документального оформлення, тому грошові кошти за поставлені гриби [PERSON] часто віддавав пізніше, перераховуючи через систему переводів Privat Money. У листопаді 2011 року [PERSON] повідомив йому, що може придбати партію замороженої чорниці, щоб реалізувати її на експорт за кордон, але у нього не вистачає коштів, тому попросив у борг 175000 грн. Грошові кошти він дав у борг [PERSON] 24 листопада 2011 року, останній зобов'язався їх повернути 1 грудня 2011 року. Про отримання грошей у борг [PERSON] написав йому розписку в присутності [PERSON]. [PERSON] у визначені строки борг не повернув, згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки. У зв'язку з цим, він змушений був звертатися до суду за стягненням грошових коштів з [PERSON] Рішенням суду гроші з позивача стягнуті, але рішення не виконано, [PERSON] грошові кошти не повертає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 2011 році у Городнянському районі Чернігівської області займалася підприємницькою діяльністю - приймала у населення гриби та ягоди, які потім відвозила у Волинську область [PERSON] За отримані гриби [PERSON] іноді розраховувався готівкою, а іноді, у випадку відсутності необхідної суми, через декілька днів перераховував гроші через систему переводів Privat Money. Жодних документів про придбання у неї грибів [PERSON] не видавав, оскільки без документів приймав гриби дорожче, тому для неї так було вигідніше. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що він у 2011 році являвся суб'єктом підприємницької діяльності, займався закупівлею у населення грибів та ягід, які відвозив на фірму [PERSON] За гриби [PERSON] розраховувався готівкою, а також у разі відсутності готівкових коштів, перераховував гроші через Privat Money. Як пояснив свідок, на сьогоднішній день [PERSON] заборгував йому певну суму грошей, які не віддає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у 2011році займався підприємницькою діяльністю, а саме приймав від населення гриби лисички та ягоди чорницю. Коли в нього збиралася достатня кількість грибів, він спільно з подружжям [PERSON], на їх вантажному автомобілі відвозили гриби або ягоди у Волинську область [PERSON] Останній розраховувався або відразу готівкою, або пізніше робив грошові перекази на ім'я [PERSON] і та в свою чергу віддавала його частку. Ніяких документів ні він, ні [PERSON] не оформлював. Лише одного разу, коли зібралася дуже велика партія, більше 10 тон грибів на велику суму, він вирішив перестрахуватися та виписав накладну, по якій [PERSON] повезла гриби на фірму [PERSON] У двадцятих числах листопада, приблизно 22-24 листопада 2011 року, він за проханням [PERSON] їздив з ним до [PERSON] Він був присутній, коли у офісі [PERSON] [PERSON] видав останньому у борг гроші в сумі 175000 грн. Про отримання у борг коштів [PERSON] власноруч написав розписку та вказав його у якості свідка цієї угоди. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до копії листа - інформації ПАТ «ПриватБанк», виданої [PERSON], видно, що позивач 19.10.2011 р., 20.10.2011 р. та 27.10.2011 р. через систему переводів Privat Money(пункт відправки: відділення № 25, м. Луцьк, пр. Відродження, 26а) відповідачці переказав грошові кошти в сумі відповідно 25000 грн., 25000 грн. та 15000 грн., а всього 65000 грн. Дані про призначення платежів відсутні. З копії вимоги від 11.03.2014 року видно, що дійсно [PERSON] звертався до відповідачки з вимогами про повернення грошових коштів, як безпідставно отриманих, оскільки вони призначалися [PERSON] для погашення боргу. З розписки, наданої суду відповідачем встановлено, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 175000 грн., які зобов'язався повернути до 01.12.2011 року. Дата укладення розписки відсутня. Свідок угоди - [PERSON]. Під час дослідження обставин у справі судом встановлено, що [PERSON] станом на 2011 рік був зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності а також, позивач являється керівником ТОВ «Прогресивні технології будівництва захід ХХІ». Копією накладної від 21.09.2011 року підтверджено, що ТОВ «Прогресивні технології будівництва захід ХХІ» займалось придбанням грибів лисичок, а 21.09.2011 року [PERSON] через [PERSON] поставляв гриби до вказаного підприємства. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 27.08.2013 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 181469 грн. 91 коп. на користь [PERSON] Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення, [PERSON] стверджував, що грошові кошти згідно розписки були передані [PERSON] 24 листопада 2011 року. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Разом з тим, правова позиція ВСУ у справі №6-122 цс 14 визначає, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних засобів захисту. Зокрема у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На думку суду, жодним доказом не підтверджені доводи представника позивача про існування усної домовленості між позивачем та [PERSON] про перерахування боргових коштів саме відповідачці, як дружині [PERSON] Позивачем взагалі не надано доказів і не доведено, що станом на час перерахування коштів відповідачці, у нього вже існувало боргове зобов'язання перед [PERSON] - чоловіком відповідачки. В той час, коли свідки з боку відповідачки і сама відповідачка, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, стверджували про те, що грошові кошти позивачем перераховувались в якості оплати за поставлені гриби лисички, позивачем жодного доказу не надано на спростування вказаних доводів. Сам факт перерахування позивачем коштів відповідачці не може свідчити про безпідставне набуття нею цих грошових коштів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed