overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири , розташованої за адресою: [ADDRESS]. За його згоди у вказаній квартирі були зареєстровані син [PERSON], невістка [PERSON] та онука [PERSON]. З травня 2015 року відповідачі виїхала з квартири позивача та стали мешкати за іншою адресою. Через те, що в квартирі зареєстровані відповідачі, позивач змушений сплачувати за них комунальні послуги, а також не може розпорядитися власністю на власний розсуд. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, а також зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Як вбачається із довідки № 154 від 26 січня 2017 року, виданої ОСББ « Михайлівська-77 м. Селидове», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з актом про непроживання від 26 січня 2017 року , складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з травня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідачі не мешкають в житловому приміщенні понад один рік і це відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання їх таким, що втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є одним із продавців зазначеної квартири. Договором купівлі-продажу квартири передбачено зобов`язання продавця зняти [PERSON] з реєстраційного обліку до 01 червня 2019 року, проте відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким , що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В. А., [PERSON] , яка діє за себе та від імені [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру , розташовану за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 4.1.1. зазначеного договору визначено, що продавці зобов`язуються передати покупцю квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам житлових приміщень та зняти з реєстраційного обліку [PERSON] до 01 червня 2019 року . Згідно з копією довідки Центру надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради № 07-29д/2271 від 10 червня 2019 року , за зазначеною адресою, окрім позивача, зареєстрований також [PERSON] . Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, оскільки відповідач зареєстрований але не проживає у спірній квартирі, згідно умов договору купівлі-продажу квартири з реєстраційного обліку у не знявся, суд вважає, що він чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Окрім неї та її онуки у зазначеній квартирі зареєстрована її донька - [PERSON], яка з лютого 2017 року у вказаній квартирі не проживає, її місцезнаходження позивачу невідоме. Для оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг позивачу необхідно зняти відповідача з реєстраційного обліку. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 12 травня 2010 року Селидівським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Леоновою В. П. Згідно з довідкою ОСББ « Надія» м. Селидове № 979 від 19 липня 2018 року, за зазначеною адресою, окрім позивача , також зареєстровані донька [PERSON] та онука [PERSON]. Як вбачається з акту про непроживання № 796 від 19 липня 2018 року . складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири [ADDRESS], [PERSON] не проживає зазначеною адресою з лютого 2017 року. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з лютого 2017 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Окрім позивача, в зазначеній квартирі зареєстрований її онук [PERSON]. Приблизно в 2014 році відповідач виїхав в невідомому напрямку, за адресою реєстрації не проживає. Позивач змушений сплачувати за відповідача витрати за комунальні послуги. Місце проживання відповідача позивачу не відомо, звязок з ним припинений. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 39 в будинку № 109 по вул. Центральній в м. Селидове Донецької області. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 1088, виданого 14 серпня 2003 року Селидівською біржею нерухомості, квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Згідно з довідкою ОСББ «Південняй 3 м. Селидове» № 116 від 16 липня 2018 року, за зазначеною адресою, окрім позивача, також зареєстрований [PERSON]. \~ \~ \~ \~Як вбачається з акту про непроживання № 117 від 17 липня 2018 року . складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири [ADDRESS], [PERSON] не проживає зазначеною адресою протягом останніх трьох років. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України \~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з 2015 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований його син - [PERSON], який з 2013року в даній квартирі не проживає, добровільно знятися з реєстраційного обліку на бажає, що перешкоджає позивачу розпорядитися квартирою. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору міни квартири від 29 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В. П. Згідно з довідкою ОСББ « К. Маркса, 19 м. Селидове» № 663 від 31 березня 2017 року, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON]. Як вбачається з акту про непроживаннявід 31 березня 2017 року , за результатами перевірки житлових умов власника квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] за даною адресою не мешкає з 2013 року . Згідно з ч. 1 ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з 2013 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору найму квартири [ADDRESS], який укладено між ним та виконавчим комітетом Уманської міської ради, особовий рахунок № 12194 він проживає у вищезазначеному помешканні. Разом з ним у квартирі [ADDRESS] проживала його дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.1997 року шлюб між позивачем та його дружиною було розірвано, після чого дружина разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання до АР Крим. Просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]; зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] знятися з реєстрації із житла, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача [PERSON] та просив позов задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та за участю його представника - адвоката [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання, призначені на 28 грудня 2017 року на 08.50 годин, на 31 січня 2018 року на 08.30 годин та на 01 березня 2018 року на 09.20 годин не зявились, причини неявки невідомі, про день та час судового розгляду справи повідомлені належним чином через опублікування оголошення в газету «Урядовий курєр» № 29(6145) від 10 лютого 2018 року. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], яка є колишньою дружиною позивача, [PERSON] яка є донькою позивача та [PERSON] який є сином позивача, але фактично не проживають там з березня 1997 року, а тому є особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідачі не проживають у зазначеній квартирі з 1997 року, зазначене є підставою для часткового задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 24 грудня 2010 року його бабуся [PERSON] склала заповіт на все своє майно на його користь, посвідчений виконкомом Розтоківської сільської ради за р.№ 58. [INFO] р. бабуся померла, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із: - житлового будинку (літ. А-1) площею 42,40 кв.м. вартістю 41005 грн. - сараю (літ. Б) площею 20,69 кв.м. вартістю 4491 грн. Всього майна на загальну суму 45496 грн. Всі будівлі розташовані в [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріальної контори з метою успадкування даного майна, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не були подані належним чином оформлені правовстановлюючі документи на житловий будинок. У зв'язку з чим, позивач змушений був звернутись до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Розтоківська сільська рада заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і це не суперечить інтересам закону та інших осіб. Встановлено, що [INFO] р. померла гр. [PERSON] Спадкоємцем на її майно являється [PERSON] який своєчасно прийняв спадщину, розпорядившись майном померлої протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця. Спадкоємець - чоловік [PERSON] відмовився від своєї частки, подавши в нотаріальну контору відповідну заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В заяві вказав, що він є сином [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], гаражу [ADDRESS], розташованому в автогаражному кооперативі «Автолюбитель». Оскільки позивач на момент смерті [PERSON] знаходився в рейсі на судні, тому в шестимісячний строк не міг звернутися до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. На теперішній час [PERSON] є спадкоємцем першої черги, при зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено оформленні права на спадщину, через пропуск шестимісячного строку. У судове засідання позивач надіслав заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача Маріупольської міської ради Іванченко Н.О. також надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд відповідно до поданих заяв справу розглянув у відсутності сторін та без фіксації судового процесу згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] в м. Маріуполі, і відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги після його смерті. ( а.с. 9). Передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений, через перебування в рейсі на судні з 20.04.2013 року по 24.02.2014 року.(а.с. 23). Зважаючи на те, що позивач є сином померлого, строк подання заяви пропустив з причини відсутності за місцем відкриття спадщини, бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і визначає йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори такої заяви в два місяці після набрання цим рішенням законної сили. Вказаний строк в два місяці на переконання суду є достатнім для подання ними заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved