Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування цінних паперів від 13.04.2013 року № 15-5-13-1, а саме простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в кількості 11\~627 штук, укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що в березні 2017 року дізнався про вище укладений договір, відповідно до якого його дружина [PERSON] безоплатно передала [PERSON] цінні папери у вигляді простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 140» у кількості 11627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) штук. Сторони договору визначили вартість предмета дарування у сумі 100 грн. та здійснили його перереєстрацію з рахунку [PERSON] № 118430 відкритий у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» на рахунок [PERSON] № 118280 відритий також у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» і відповідач [PERSON] набув право власності на вказані акції. Він перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Право власності на 2 000 простих іменних акцій, ще ВАТ «Пересувна механізована колона № 140», дружина набула 14.05.1996 року, що підтверджується записом в Книзі № 1 реєстрації заява учасників пільгового продажу акцій відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140», як працівник підприємства СП 1, інші 9 627 шт. простих іменних акцій дружина придбала на аукціоні 12.02.1999 року, що підтверджується випискою Центру сертифікатних аукціонів від 17.02.1999 року. Посилаючись на норми законодавства зазначає, що прості іменні акції ВАТ «Пересувна механізована колона № 140» у кількості 11 627 шт. були набуті дружиною не на підставі договорів дарування або в порядку спадкування і не належали їй до шлюбу, то вказані цінні папери були їх спільною сумісною власністю, а відповідно і розпоряджатись ними вони мали лише разом. Укладаючи договір дарування цінних паперів дружина його згоди на відчуження простих іменних акцій в кількості 11 627 шт. не отримала, а відповідно відчужила майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. І хоча відповідачі визначили вартість простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в сумі 100 грн., з цим він не погоджується, оскільки їх вартість є значно більшою і дає права на отримання дивідендів. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно нею був укладений даний договір, чоловіку про його укладення вона сама сказала лише навесні 2017 року, до цього часу він не знав про укладений нею договір. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної даності, так як позов подано поза межами позовної давності, надав також відповідне клопотання про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право вибору способу судового захисту належить позивачеві і такі способи захисту визначені законом, при цьому способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.1 ст.16 ЦК України. Згідно зі ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Судом встановлено, що 13.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] бу укладений договір дарування цінних паперів № 15-5-13-1, відповідно до умов якого дарувальник ([PERSON]М.) зобов»язалась передати безоплатно обдарованому ([PERSON]А.) цінні папери у власність, а саме: акції іменні протсі Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 140), номінальною вартістю одного цінного паперу 0,25 грн., форми випуску без документарної, в кількості 11\~627 штук (розділ 1 договору). Сторони визначили, що загальна сума договору склала 100 грн. (п. 1.4 договору) та здійснили його перереєстрацію з рахунку [PERSON] № 118430 відкритий у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» на рахунок [PERSON] № 118280 відритий також у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» і відповідач [PERSON] набув право власності на вказані акції. Позивач та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 403499 від 08.06.1984 року виданим міським відділом РАЦС м. Кіровограда. Судом встановлено, що право власності на 2 000 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» [PERSON] набула 14.05.1996 року, що підтверджується записом в Книзі № 1 реєстрації заява учасників пільгового продажу акцій відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140», як працівник підприємства СП 1. Інші 627 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» [PERSON] придбала на аукціоні 12.02.1999 року, що підтверджується випискою Центру сертифікатних аукціонів від 17.02.1999 року. Статтями 22 та 24 Кодексу про шлюб та сімю України було встановлено, що майно, нажите подружжям за час\~шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час\~шлюбу\~в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час\~шлюбу\~за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. З урахуванням того, що прості іменні акції ВАТ «Пересувна механізована колона № 140» у кількості 116 27 шт. були набуті [PERSON] не на підставі договорів дарування або в порядку спадкування і не належали їй до шлюбу з позивачем, то вказані цінні папери були їх спільною сумісною власністю, а відповідно і розпоряджатись ними вони мали лише разом. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], укладаючи договір дарування цінних паперів від 13.04.2013 року № 15-5-13-1 з [PERSON] вона згоди на відчуження простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в кількості 11627 шт. від позивача не отримала і повідомила йому про укладений нею договір навесні 2017 року. Як зазначає позивач хоча відповідачі за договором дарування цінних паперів від 13.04.2013 року № 15-5-13-1, визначили вартість простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в сумі 100 грн., їх вартість є значно більшою і дає права на отримання дивідендів. Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної розміру задоволених позовних вимог і у разі задоволення позову на відповідачів, тому стягненню на користь позивача з відповідачі підлягають судові витрати в розмірі 320 грн. з кожного.

Outcome: approved