Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики у сумі еквівалентній 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США, що станом на дату звернення до суду становить 848947,86 (вісімсот сорок вісім тисяч дев`ятсот сорок сім грн. 86 коп.) гривень за офіційним курсом Національного банку України. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2017 року в м. Суми він за попередньою домовленістю з відповідачем, передав останньому у борг, як позику, грошові кошти в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США. На підтвердження передачі в позику вказаних коштів позивач надав розписку, відповідно до якої відповідач взяв на себе зобов`язання повернути борг у строк до 01.02.2018 року. До цього часу, кошти відповідачем не були повернуті. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 848947,86 (вісімсот сорок вісім тисяч дев`ятсот сорок сім грн. 86 коп.) гривень за офіційним курсом Національного банку України, а також судові витрати в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Представник позивача [PERSON] - адвокат Турченко С.П. в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність і відсутність позивача. Суд просить позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 10.10.2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження по справі і призначено до підготовчого судового засідання на 27.12.2018 року. Підготовче судове засідання відкладалася в зв`язку з неявкою відповідача і відсутністю даних про належне його повідомлення. 04.03.2019 року призначено судовий розгляд на 05.06.2019 року. Справа перебувала в провадженні судді Кривцової Г.В.. 10.05.2019 року справу передано в провадження судді Клименко А.Я.. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 01.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач зайняв у позивача грошові кошти в сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, на підтвердження чого було складено розписку (а.с.5), оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 01.02.2018 року. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми ( ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до позиції Верховного Суду від 04.04.2018 року по справі №750/4854/15-ц за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але і факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Предметом договору позики є іноземна валюта. Відповідно до ч. 2 ст. 192 КК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідач взяті на себе зобов`язання, в зазначені в розписці терміни, не виконав. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене відповідачем та підлягає захисту в суді, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг у розмірі 848947,86 (вісімсот сорок вісім тисяч дев`ятсот сорок сім грн. 86 коп.) гривень за офіційним курсом Національного банку України. Відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі - 8489 грн. 48 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved