Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на протязі 2013- 2014 р.р. він перебував в фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] . З жовтня 2014 р. позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] припинили свої стосунки та стали проживати окремо та тривалий період часу не підтримували відносини. Весною 2019 р. позивач випадково зустрівся з третьою особою [PERSON] з якою також була малолітня донька [PERSON] [INFO] та в розмові [PERSON] повідомила позивача що це його донька. Про народження дитини [PERSON] раніше не повідомляла позивача [PERSON] так як сильно була ображена на останнього, Відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] були зазначені у відповідності до вимог ст.135 СК України та згодом третя особа [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який запропонував удочерити доньку [PERSON] , що в послідуючому й було вчинено та внесені зміни до актового запису про батька дитини, вказавши, що батько дитини малолітньої [PERSON] є [PERSON] . Вказані відомості було внесено на підставі заяви відповідача. З травня 2019 р. позивач проживає однієї сім`їю разом третьої особою [PERSON] та її малолітньою донькою [PERSON] . Відповідно до рішення Дніпровського раойнного суду м.Києва від 23.07.2019 р. шлюб між відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було розірвано. Відповідач [PERSON] будь - якої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, вихованням її не займається. На обґрунтування своєї позиції було надано позивачем результати дослідження №26409 аналізу ДНК на батьківство проведеного Медико - генетичним центром «Мама» від 26.03.2020 р. відповідно до якого ймовірність батьківства позивача [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] складає 99,999979%. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з обставин, що викладені в позовній заяві, наполягаючи на тому, що задоволення позову буде діяти тільки в інтересах дитини, а також те, що відповідач [PERSON] достовірно знає про розгляд даної справи в суді, але з суб`єктивних причин не з`являється в судові засідання. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча сповіщався належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Представник третьої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в зал судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника третьої особи та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів , в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, зеельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження вбачається, що у третьої особи [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Відомості про батька дитини « [PERSON] » були внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. 10.12.2015 р. до актового запису про народження дитини [PERSON] були внесені зміни, а саме відомості про батька дитини, та зазначено батьком дитини [PERSON] , підстава - заява [PERSON] від 10.12.2015 р. про визнання батьківства. 16 грудня 2015 р. відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] уклали шлюб, який було розірвано відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва 23.07.2019 р. Як убачається з довідки, виданої ЖЕД - 401 Дніпровського району м.Києва що малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] подала до суду нотаріально посвідчену заяву в якій визнала позов повністю та підтвердила обставини, що викладегні в позовній заяві, а саме те, що біологічним батьком малолітньої [PERSON] є позивач [PERSON] . Відповідно до результатів дослідження №26409 аналізу ДНК на батьківство проведеного Медико - генетичним центром «Мама» від 26.03.2020 р. вбачається ймовірність батьківства позивача [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] складає 99,999979%. Частиною 1 ст.129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також ч.2 ст.136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 141 - 142 ЦПК України. На підставі викладених обставин,

Outcome: approved