overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18 квітня 2015 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок. При житті [PERSON] не склала заповіт на імя позивача по справі [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все налжне їй майно. Позивач,у встановлений законодавством строк, не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки чинного законодавства не знав, і про те, що звернутися із заявою необхідно до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, йому було не відомо, що і позбавило можливості своєчасно звернутися до нотаріуса та прийняти спадщину. Вважає цю причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Сторони в попереднє судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позов задоволити. Від відповідача також надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити\~\~при проведенні\~\~попереднього судового засідання. Відповідно\~\~до ч.4\~ст.130 ЦПК України\~у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4\~ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно\~\~ ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном. В даний час [PERSON] не може отримати від Іваничівської держнотконтори свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу про власність на житловий будинок спадкодавця. На підставі вищенаведеного просить визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Литовезької сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Суд, оглянувши надані докази, приходить до висновку, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить чинному законодавству, а тому може бути прийняте судом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном. Документів про те, що [PERSON] юридично являється власником даного будинку не виготовлено. Однак довідкою Литовезької сільської ради стверджується, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що за рішенням апеляційного суду Київської області від 30.10.2014р. було змінено рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.08.2013р., та встановлено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 2500грн. щомісячно до повноліття дитини. Але, на цей час суттєво змінився його сімейний стан, з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його доходів, він припинив свою підприємницьку діяльність, а тому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на сина [PERSON] в 2500грн. до 1/ 4 частини всіх видів його заробітку . В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнив просив зменшити розмір аліментів на сина [PERSON] до 300грн. щомісячно. Відповідачка та її представник в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки в розмірі 2500грн. до 300грн. щомісячно, не заперечували, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що за наявності доказів припинення підприємницької діяльності позивачем, перебування його на обліку в якості безробітного з 25.09.2014р. в Центрі зайнятості м. Біла Церква та отримання у жовтні 2014р. допомоги по безробіттю в сумі 526,45грн., позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за відсутності заперечень відповідачки щодо зменшення розміру аліментів на сина [PERSON] з суми 2500грн. до суми 300грн., позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], а також земельна ділянка під цим житловим будинком. В той же час, в зв'язку з тим, що дублікат договору дарування від 20 квітня 1995 року, який засвідчує його право власності на вказаний житловий будинок, було втрачено, а оригінали всіх документів за період по 1999 рік включно було передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву, розташованого у м. Донецьк Донецької області, що є населеним пунктом, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати дублікат даного договору дарування на теперішній час для позивача є неможливим. Враховуючи, що іншим чином, ніж шляхом визнання права власності на вищезазначений житловий будинок в судовому порядку, позивач своє право власності захистити не взмозі, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Наказом № 48 від 03 червня 2002 року він за контрактом був прийнятий на посаду інженера другої категорії відділу технічної кераміки в Донецький фізико-технічний інститут імені О.О. Галкіна НАН України. Наказом № 143к від 04 грудня 2007 року він був переведений на безстроковий трудовий договір на посаду провідного інженера. Наказом № 141к від 26 листопада 2010 року він був переведений на посаду молодшого наукового співробітника відділу технічної кераміки ДонФТІ. 20 червня 2014 року позивач разом з сім'єю виїхав з міста Донецьк до міста Святогірськ через небезпеку для життя та здоров'я, пов'язаною з проведенням антитерористичної операції, в зв'язку з чим з 24 жовтня 2014 року він був взятий на облік Слов'янським УСЗН як тимчасово переміщена особа. При цьому з 17 липня 2014 року по 31 січня 2015 року [PERSON] знаходився у відпустці без збереження заробітної плати. Наказом № 04К(а) від 02 лютого 2015 року позивача було звільнено за п. 6 ст. 36 КЗпП України. Проте, в порушення вимог ст. 44 КЗпП України, в день звільнення позивача, а саме 02 лютого 2015 року, відповідач не виплатив йому вихідну допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

позивач - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на обставини, що 12 травня 2017 року рішенням Любашівського районного суду Одеської області по справі №507/542/17 визнано за ним право власності на спадкове майно - на ? частину будинку розташованого по [ADDRESS], який належав його батькові [PERSON], померлому [INFO]. 24 травня 2017 року він звернувся до державного реєстратора з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно. 29 травня 2017 року державним реєстратором надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №88279215, з якої він довідався, що 19.06.2008 року ВДВС Любашівського РУЮ постановою АА 186903 накладено арешт на указаний будинок по [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7423570. У зв'язку з зазначеними вище обставинами, йому було запропоновано звернутись із заявою про зняття арешту з майна боржника [PERSON]. У червні місяці 2017 року, він звернувся до Любашівського районного відділу ДВС із заявою про зняття арешту, на що отримав лист від 07.06.2017 року за №6052/35-22, відповідно до якого його було повідомлено, що з 2014 року на вконанні не перебувало виконавчих проваджень за якими боржником є [PERSON]. Додатково повідомлено, що архів відділу по 2013 рік включно знищений, у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що унеможливлює надання йому матеріалів виконавчих проваджень у яких боржником міг бути [PERSON] Посилаючись на те, що станом на сьогоднішній день, він як власник ? частини будинку не може зареєструвати право власності на будинок, залишений після смерті батька [PERSON], позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту. Сторони по справі надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 19.06.2008 року ВДВС Любашівського РУЮ постановою АА 186903 накладено арешт на майно покійного батька позивача [PERSON], а саме на указаний будинок, розташований по [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7423570 (а.с. 9). На сьогодні виконавче провадження відносно боржника покійного [PERSON] відсутнє і тому необхідність в накладенні арешту відпала, що підтверджується листом начальника відділу ВДВС ( а.с. 7). В силу ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є всі підстави для звільнення майна позивача з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

позивач - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на обставини, що Відділом виконавчої служби Любашівського РУЮ, в ході виконання рішення про суду про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки - [PERSON] 06.10. 2014 року винесено постанову про арешт всього належного йому майна. На цей час підстави для необхідності забезпечення виконання рішення суду відпали, він повністю сплатив заборгованість по аліментах і просив зняти арешт з рухомого майна. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу в його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву ( телефонограму) про розгляд справи в її відсутність та, що проти задоволення позову не заперечує. Представник відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції позовні вимоги визнав повністю, згодна на звільнення майна із-під арешту. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно на майно боржника - відповідача [PERSON] відділом державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції, при примусовому виконанні, було накладено арешт згідно постанови від 06.10.2014 про накладення арешту: (а.с. 9). На сьогодні заборгованість по аліментах відсутня , що підтверджується листом начальника відділу ВДВС ( а.с. 10 -11) та наданими позивачем квитанціями. В силу ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є всі підстави для звільнення майна позивача з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 березня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 10-11). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій висловлено позицію про визнання позову, справу просила розглядати без її участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 15 березня 2017 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб виданого 15 березня 2017 року, актовий запис № 10 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 липня 2017 року серії [NUMBER] актовий запис № 527 (а.с. 4). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.11. 2015 року він звернувся до реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції щодо надання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і дізнав-ся про те, що на належне йому майно накладено арешт на підставі постанов державного виконавця Каховського МРУЮ серія АА №126910 від 20.08.2007 року та серія АВ №417077 від 17.03.2009 року. Позивач зазначав, що з'ясувати на підставі якого документу було накладено арешт на на-лежне йому майно, не представилося можливим, оскільки виконавчі провадження, в яких ухвалюва-лися ці постанови про накладення арешту, - знищені. [PERSON] також зазначив, що він звернувся до ДВС з проханням зняти накладений арешт, але йому було відмовлено з посиланням на ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого не передбачено зняття арешту в подібному випадку. За таких обставин [PERSON] змушений звернутися до суду з позовом про зняття ареш-ту. В судове зсідання позивач та відповідач не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за його відсутністю. Суд вважав можливим розглядати справу за відсутністю позивача та відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника засто-совується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно листу-повідомленню №10/1935 від 31.03.2016 року виконавчі провадження, при ви-конанні яких було винесено постанови про накладення арешту на майно позивача серія АА №126910 від 20.08.2007 року та серія АВ №417077 від 17.03.2009 року - знищені. Інших виконавчих докумен-тів про стягнення з [PERSON] на виконанні Каховського ВДВС не перебуває (а.с.10). Згідно з ч.5 ст.60 вказаного Закону в інших випадках незавершеного виконавчого проваджен-ня арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що на час розгляду справи на виконанні Державної виконавчої служби відсутні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] заборгованості, підстави для знаходження майна позивача під арештом відсутні. А тому, позовні вимоги про звільнення майна [PERSON] з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця Каховського МРУЮ серія АА №126910 від 20.08.2007 року та серія АВ №417077 від 17.03.2009 року, - підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14 січня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 8-9). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, залишив телефонограму в якій висловлено прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій висловила позицію про визнання позову, справу просила розглядати без її участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 21 грудня 2017 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб виданого 21 грудня 2017 року, актовий запис № 442 (а.с. 4). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved