Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь відповідно до розписок від 02.01.2018 та 02.08.2018 заборгованість у розмірі 65000,00 грн., та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн і витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він 02.01.2018 дав позику [PERSON] в сумі 30000,00 грн, на невизначений термін, що підтверджується відповідною розпискою. 02.08.2018 позивач вдруге дав в позику відповідачу гроші в розмірі 35000,00 грн, які [PERSON] , у власноруч написаній розписці, зобов`язувався повернути позивачу за першою його вимогою. Проте, на неодноразові вимоги [PERSON] , відповідач гроші не повертає, в зв`язку з чим і подано відповідний позов. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте останній подав заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. А також зазначив, що розрахунок судових витрат буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розписка, власноручно підписана відповідачем. За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду даної справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 січня 2018 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 30000,00 грн, що підтверджується відповідною розпискою, складеною власноручно Відповідачем (а.с.6). 02 серпня 2018 року позивач вдруге позичив [PERSON] кошти в сумі 35 000 грн., що підтверджується розпискою, складеною власноручно останнім (а.с.6). У відповідності до складених розписок [PERSON] отримав кошти в розмірі 65000,00 грн в позику на невизначений термін та зобов`язувавсь повернути їх на першу вимогу позикодавця. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином дана угода була укладена відповідно до вимог ст.1047 ЦК України в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У травні 2021 року [PERSON] направив поштовим зв`язком Відповідачу вимогу, з проханням повернути позику в розмірі 65 000 грн. (а.с.8), проте кошти [PERSON] так і не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Уклавши Договір на умовах, викладених в ньому, Відповідач тим самим засвідчив свою повну та беззастережну згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені у Договорі. Таким чином, уклавши Договір, Сторони дійшли згоди щодо усіх його істотних умов та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного Договору. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, а відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Оскільки, [PERSON] зобов`язувався повністю розрахуватися з [PERSON] за першою вимогою останнього, проте до даного часу суму позики не повернув, то очевидним фактом є допущене ним порушення своїх зобов`язань за розпискою (договором), в зв`язку з чим даний позов про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 65000,00 грн підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.1,2,3,4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки представником позивача адвокатом Фесиком І.А. подано відповідну заяву, тому питання, щодо стягнення витрат на правничу допомогуу даному судовому процесі не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved