Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до ДП «Новотроїцький елеватор», вказуючи на те, що з 06.05.2009 року він працював у відповідача тимчасово на посаді охоронника. Був звільнений 29.04.2014 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 11.09.2014 року позивач знову був прийнятий на посаду водія у відповідача та був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. Відповідач при звільненні не провів з позивачем повного розрахунку. Позивач просить стягнути з відповідача кошти за затримку виплати розрахункових в розмірі 8 580, 40 грн. за кожен день затримки та компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату у розмірі його середнього заробітку по день фактичного розрахунку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з'являється, про місце та час слухання був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно запису у трудовій книжці виданій 01.01.2005 року позивач [PERSON] працював в ДП «Новотроїцький елеватор» з 01.01.2005 року на посаді охоронника, водія. 23.03.2015 року між сторонами були припинені трудові відносини на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі -Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). Як вбачається з довідки № 145 від 15.06.2015 року, наданої відповідачем ДП «Новотроїцький елеватор», позивач [PERSON] дійсно працював на ДП «Новотроїцький елеватор» і заборгованість по заробітній платі станом на 01.06.2015 року складає 8 580, 40 грн. Середньоденна заробітна плата становить 66, 98 грн. Період затримки виплати заробітної плати становить 171 день з моменту підписання наказу про звільнення до моменту розгляду справи судом. Це число множиться на середньоденний заробіток (171?66, 98 = 11 453, 58 грн.) Виходячи зі змісту вищеозначеної довідки, суд приходить до висновку, що відповідач фактично визнає що ним не виплачена заборгованість по заробітній платі позивачу у розмірі 8 580, 40 грн. за кожен день затримки, та вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 88, ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.. Відповідно до ст.ст. 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved