Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просить визнати договір купівлі-продажу №Н-1289 від 13.12.2001 року 7/100 частин квартири [ADDRESS] укладений 13.12.2001 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» між [PERSON], що діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], з одного боку та [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], з іншого боку дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2001 року мати позивача [PERSON], діюча від свого імені та від імені позивача, купили в рівних частках у відповідача 7/100 частин квартири [ADDRESS], що складає одну кімнату площею 17,4 кв.м. у 15-ти кімнатній квартирі, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №Н-1289 від 13.12.2001 року. Договір був укладений відповідно до діючого на той час законодавства та нотаріально не посвідчувався. Після підписання договору купівлі-продажу за [PERSON] та ним, [PERSON] 19 грудня 2001 року в КП «ОМБТІ та РОН» була зареєстрована приватна власність на 7/100 частин квартири [ADDRESS], під №139 доп. стр. 155, р. №3233. Після укладання договору сторони повністю виконали всі умови договору, а саме [PERSON], діюча від свого імені та від імені позивача сплатила відповідачу обумовлену вартість квартири, а відповідач звільнив квартиру. 12 жовтня 2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину квартири. 09.03.201 року помер батько позивача [PERSON]. Позивач як спадкоємиць першої черги за законом в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив позивачу, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н-1289 зареєстрований Одеською Універсальною Товарною Біржею «Центр» 13.12.2001 року підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Оскільки позивач не має можливості прийняти спадщину, у звязку з чим він вимушений звернутись з наступним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі, проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області знятий з обліку 30.07.2012 року у Вінницьку обл., повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2001 року [PERSON], діючий від імені та в інтересах [PERSON], на підставі довіреності, продав, а [PERSON], діюча від свого імені, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON], купили в рівних частках (7/100) частин квартири [ADDRESS]. [PERSON] є власником вказаних (7/100) частин квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого ОУТБ «Центр» 08.06.2001 року за № Н-1072, зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 25.06.2001 року, під № 2333 стр.155 кн. 135 доп.. В підтвердження продажу 7/100 частин вищевказаної квартири 13 грудня 2001 року між [PERSON], діючої від свого імені, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON] та відповідачем був укладений та підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н-1289 , який у відповідності до діючого законодавства України, був зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2001 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №139 доп. стр. 155 р. №3233. При укладанні даного договору між [PERSON], діючої від свого імені, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON] та відповідачем було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору купівлі-продажу квартири. Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН. Після продажу квартири, відповідач передав [PERSON], діючої від свого імені, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON] всі правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передав [PERSON], діючої від свого імені, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON] 7/100 частин квартири [ADDRESS] у власність. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЖД № 365318 виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] народився 16 квітня 1990 року, про що складено відповідний актовий запис № 1066. В графі «Батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-ЖД № 236697 виданого Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 12 жовтня 2010 року померла [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 3740. Як вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-ЖД № 256661 виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 09 березня 2011 року помер [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 613. Після смерті матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину квартири. Позивач як спадкоємиць першої черги за законом в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив позивачу, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н-1289 зареєстрований Одеською Універсальною Товарною Біржею «Центр» 13.12.2001 року підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень п.4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення. Згідно до\~ст. 227 ЦК УРСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Разом з тим,\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 13.12.2001 року, тобто на дату укладення договору, передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Міністерство юстиції України своїм листом від 10.04.1998 року за № 17-12-44 розяснило, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. З огляду на те, що сторонами договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, покупці повністю виконали умови договору, сплативши відповідачу обумовлену вартість 7/100 частин квартири, проте відповідач ухилився від нотаріального оформлення угоди, суд застосовує правову конструкцію\~ст. 47 ЦК УРСР\~для визнання факту дійсності договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved