Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Чернявщинської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27.11.2005 року помер його батько [PERSON] За життя останньому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 29.05.1989 року належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с.\~Чорноглазівка. На момент смерті разом з батьком проживала та була зареєстрована мати позивача [PERSON], яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті була дружиною спадкодавця та постійно проживала з ним. 09.03.2012 року [PERSON] померла, залишивши заповіт, посвідчений 09.02.2009\~року, за яким все належне їй майно та майнові права заповідано позивачу. Інший спадкоємець, яка мала право на обовязкову частку у спадковому майні, відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак останній постановою від 10.09.2012 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на обєкт нерухомого майна, що підтверджують його належність спадкодавцю. Таким чином, на даний час позивач не може оформити після смерті [PERSON] спадкові права на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ на нерухомість, в звязку з чим змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, c. Чорноглазівка, вул.\~Матяша, буд.\~42. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, при цьому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 27.11.2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 063569, виданого виконкомом Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 01.12.2005\~року (а.с. 13). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чорноглазівка, вул. Матяша, буд. 42, що належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області 29.05.1989\~року (а.с.5). На момент смерті [PERSON] разом з ним проживала [PERSON], яка згідно зі свідоцтвом про одруження серії ЯТ № 271427, виданим Чорноглазівським сільським РАЦС 27.05.1952 р., була його дружиною (а.с.12). Факт проживання та реєстрації [PERSON] за однією адресою із [PERSON] підтверджується довідкою Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області від 12.12.2014 року № 510 (а.с.15). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову про неї. В силу положень вказаних статей та з огляду на вищезазначені факти, суд доходить висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки є спадкоємцем першої черги та на момент смерті спадкодавця постійно разом із ним проживала. 09 березня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 433453, виданого виконкомом Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 09.03.2012\~року (а.с. 14). Як вбачається із матеріалів справи, за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09.02.2009 року секретарем виконкому Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим номером 1 (а.с. 10). Згідно зазначеного заповіту усе належне їй майно, усі майнові права та обовязки [PERSON] заповідала позивачу [PERSON], який відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КИ 398075, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 29.08.2012\~року, є сином померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 06/2012, номер спадкової справи в Спадковому реєстрі 52698605, заведеної після смерті [PERSON], встановлено, що 09.04.2012 року позивач прийняв спадщину на підставі поданої до приватного нотаріуса Юрївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заяви про прийняття спадщини за заповітом. Спадкоємець за законом [PERSON], яка досягла на момент смерті спадкодавця пенсійного віку і мала повних 59 років, мала право на обовязкову частку у спадковому майні, від прийняття спадщини відмовилась, про що подала заяву до нотаріуса 19.04.2012 року. Відомостей про інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, в зазначеній спадковій справі немає. Заповіт спадкодавцем не було змінено та скасовано, що підтверджується записом, вчиненим секретарем сільської ради 16.03.2012 року (а.с. 10). Ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному б з них у разі спадкування за законом (обовязкова) частка. В ч.1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або законом має право відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається за місцем відкриття спадщини. Отже, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину, спадкоємець, яка має право на обовязкову частку у спадковому майні відповідно до закону, від прийняття спадщини відмовилась, інших спадкоємців, які мають право на спадкове майно, не виявлено. Тому суд доходить висновку, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 19.04.2012 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак остання постановою від 10.09.2012 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на обєкт нерухомого майна, що підтверджують його належність спадкодавцю (а.с. 9). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, постанова приватного нотаріуса Юрївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] є такою, що відповідає вимогам нормативних актів. Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивача правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності спадкодавцю [PERSON] права власності на житловий будинок є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку. За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, згідно даних Спадкової справи № 06/2012 немає, відсутність правовстановлюючих документів позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чорноглазівка, вул.\~Матяша,\~буд. 42, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved