Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.02.2009 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів у сумі 2000 доларів США на спільні сімейні витрати із [PERSON] За умовами договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в строк до 16.04.2009 року, з виплатою процентів у розмірі 5% за кожний місяць користування позикою, а у разі несвоєчасної сплати процентів у розмірі 7% за кожний місяць користування позикою до повного її погашення. Угода між ними була укладена у простій письменній формі у вигляді договору позики. Відповідно до п.2.3 договору при несвоєчасному поверненні позики, відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити пеню 0,5% від суми позики за кожний день прострочки. Однак свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав. Загальна сума заборгованості за договором позики від 19.02.2009 року складає 15028 доларів США, з якої: 2000 доларів США - сума позики, 8680 доларів США - проценти за користування грошовими коштами, 398 доларів США - індекс інфляції, 300 доларів США - 3% річних відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України, 3650 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення грошових коштів. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 15028 доларів США. Оскільки [PERSON] брав грошові кошти на спільні сімейні потреби із своєю дружиною [PERSON], відповідно до ст.ст. 61, 73 СК України, подружжя повинно нести рівну відповідальність за боргами, які виникли під час шлюбу. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за договором позики від 19.02.2009 року в розмірі 15028 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу станом на 15.04.2014 року долару США до гривні - 1290 грн. за 100 доларів США - 193861 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір вважається укладеним з моменту передачі грошей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів у сумі 2000 доларів США на спільні сімейні витрати із [PERSON], про що власноруч договір позики був підписаний [PERSON] За умовами договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в строк до 16.04.2009 року, з виплатою процентів у розмірі 5% за кожний місяць користування позикою, а у разі несвоєчасної сплати процентів у розмірі 7% за кожний місяць користування позикою до повного її погашення. Угода між ними була укладена у простій письменній формі у вигляді договору позики. Відповідно до п.2.3 договору при несвоєчасному поверненні позики, відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити пеню 0,5% від суми позики за кожний день прострочки. Однак свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором позики б/н від 19.02.2009 р. станом на 19.04.2014 р. відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі - 15028 доларів США, з якої: 2000 доларів США - сума позики, 8680 доларів США - проценти за користування грошовими коштами, 398 доларів США - індекс інфляції, 300 доларів США - 3% річних відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України, 3650 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення грошових коштів, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. При таких обставинах, в судовому засіданні встановлено, що договір позики б/н від 19.02.2009 року був укладений між [PERSON] та [PERSON] в присутності його дружини [PERSON], яка підтвердила передачу [PERSON] грошових коштів її чоловіку для спільних сумісних витрат. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] найшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача судом задоволені та його звільнено на підставі Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, то ці витрати в розмірі 1938,61 грн. в рівних частинах підлягають стягненню з відповідачів на користь держави..

Outcome: approved