Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 134943 гривні 00 копійок. В обґрунтування позову позивач зазначив, що: 22 липня 2016 року він з відповідачем ФОП [PERSON] уклали письмовий договір позики № 1/1 від 22.07.2016 року. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передає ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що за курсом НБУ на час укладання договору дорівнювало 124080 гривень , а ФОП [PERSON] зобовязався повернути вказану суму [PERSON] в строк до 22.07.2017 року. Позивач [PERSON] свої зобовязання виконав та передав обумовлену суму грошей ФОП [PERSON], про що свідчить розписка написана власноручно відповідачем. Термін повернення грошових коштів, як в договорі так і в розписці 22.07.2017 року. Всупереч умовам договору відповідач порушив взяті на себе зобовязання, а саме не повернув позивачеві обумовлену суму грошей у вказаний строк. Офіційний курс української гривні до долару США станом на 26.02.2018 року становить 2698,8658 гривень за 100 доларів США, що підтверджено довідкою з сайту НБУ в мережі інтернет. Оскільки, відповідач не бажає в добровільному порядку виконати умови вищевказаного договору позики позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Тому, позивач просить суд стягнути з ФОП [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], р/р 26009053136573 у ПАТ КБ « Приватбанк» код ЄДРПОУ 14360570 код банку 321842 на користь [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] кошти в сумі 134943 гривні. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 1349 гривень 43 копійки. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, але надіслав заяву ( а.с. 22 ), відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву ( а.с.20 ), відповідно до якої [PERSON] просив суд справу розглянути без його участі у звязку з дальністю переїзду, а також не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, у зв'язку з визнанням ним позову в повному обсязі. Судом роз'яснено сторонам наслідки визнання позову відповідачем, а також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали даної справи, приймаючи до уваги пояснення сторін, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для задоволення даного позову, оскільки: Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи 22.07.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір позики ( а.с.а.с. 6-8). Відповідно до п. 1 Договору позики, Позикодавець [PERSON] передає позичальнику ФОП [PERSON] позику в сумі 5000 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму позики не пізніше 22 липня 2017 року ( а.с.6). Згідно п.2 Договору позики підтвердженням отримання позики позичальником є розписка видана позикодавцю. Відповідно до розписки ( а.с.10) [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, які він зобовязується повернути в строк вказаний в договорі позики. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, гроші, отримані в борг, позивачеві не повернуті. Станом на момент звернення позивача до суду ( 26.02.2018 року) офіційний курс долара США становить 2698,8658 гривень за 100 доларів США ( а.с. 5). Тобто, заборгованість відповідача станом на 26.02.2018 року становить 134943 гривень. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором позики, належних і допустимих доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, відповідно поданої заяви відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 134943 гривні. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 1349 гривень 43 копійки, що підтверджено платіжним дорученням від 26.02.2018 року (а.с.1). Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та інших витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, повязані з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 142 ч.1 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову. Враховуючи вимоги ст..ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь [PERSON] 50 % сплаченого судового збору, в сумі 674,71 грн. Стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] також 50 % сплаченого судового збору, в сумі 674,72 грн.

Outcome: approved