Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ САА №597228, виданого 25.05.2010 року ВРЕР № 3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідачу [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER]. 16 серпня 2010 року між мною [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена усна угода про продаж вказаного автомобіля. На виконання усного договору купівлі-продажу відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.08.2010 року (100 доларів США дорівнює 8 гривень) становить 28 000 грн. В обмін відповідач передав вищевказаний автомобіль з технічним паспортом, усіма ключами та довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, яка була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 16.08.2015 року, та зареєстрована в реєстрі за № 3004. Надалі, 02.09.2015 року відповідачем надана довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 2265, строк дії до 02.09.2018 р. Наявність у позивача технічного паспорту на автомобіль та ключів свідчить про те, що між сторонами за усним договором відбулося повне виконання умов договору. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER], укладений 16.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним, визнати за\~[PERSON], який мешкає в м. Запоріжжя, вул. Леніна, буд. 218, с.Матвіївка, Вільнянський район, Запорізька обл., право власності на транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER], звільнити з-під арешту та зняти заборону здійснення відчуження транспортного засобу марки ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER], накладених постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції [PERSON] ВП № 32591881 від 17.05.2012 р. Позивач в судове засідання не зявився, заявою просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право\~\~в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та\~\~інтереси\~\~фізичних осіб, права та\~\~інтереси юридичних осіб, держані та суспільні\~\~інтереси у\~\~спосіб,\~\~визначений\~\~законами України. Зі змісту\~\~статей 11, 15\~\~ЦК України\~\~вбачається, що цивільні\~\~права і\~\~обов'язки виникають\~\~із\~\~дій\~\~осіб, що передбачені актами цивільного\~\~законодавства. Кожна особа\~\~має право на судовий\~\~захист.\~\~ Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] видав довіреність на імя позивача [PERSON] довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, яка була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 16.08.2015 року, та зареєстрована в реєстрі за № 3004. Надалі, 02.09.2015 року відповідачем на імя позивача [PERSON] надана довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за № 2265, строк дії до 02.09.2018 р. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.08.2010 року (100 доларів США дорівнює 8 гривень) становить 28 000 грн., про що ним була надана розписка від 16.08.2010 р., яка долучена позивачем до матеріалів справи. Після укладення угоди та проведення розрахунку, відповідач [PERSON] передав позивачу автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та оформив на позивача довіреність на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, що підтверджує, що між сторонами за договором відбулося повне виконання умов договору. В подальшому позивач став вільно та безперешкодно володіти та користуватися придбаним автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Разом з тим положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та ст.334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.388 ЦК України, набувач майна визнається добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що особа, яка відчужила йому майно, не мала на це права. Частиною 2 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.626 ч.1 ЦК України - договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована\~\~на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач\~\~набуває право власності на нього якщо майно\~\~не може бути витребуване у нього. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до постанови державного виконавця ВП № 32591881 від 17.05.2012 р. накладено арешт на все майно в межах суми боргу, що належить [PERSON] та встановлено заборону здійснення відчуження. Позивач не є боржником по виконавчому провадженню № 32591881 з примусового виконання виконавчого листа № 1-460 від 10.08.2011 року, та навіть не є стороною виконавчого провадження, а тому у відповідності зі ст. 82\~Закону України «Про «\~виконавче провадження» не може й оскаржити дії виконавця. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. \~Відповідно до ст. 61 ЦПК України в даній справі існують обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, і не підлягають доказуванню. Аналіз\~\~наведених\~\~норм\~\~діючого законодавства дає\~\~суду підстави\~\~вважати, що позивач набув\~\~право\~\~власності\~\~на автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO T 13110, 2004 року випуску, шасі №Y6DT1311040211440, реєстраційний № [NUMBER], \~на\~\~підставах\~\~не заборонених\~\~законом, і\~\~згідно зі ст. 321\~\~ЦК України\~\~ та ст. 41\~\~Конституції України\~\~його\~\~ право\~\~ є\~\~непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений\~\~цього права чи обмежений у\~\~його здійсненні.\~\~ Оцінивши у сукупності\~\~ докази та\~\~встановленні фактичні\~\~обставини\~\~справи,\~\~суд приходить до висновку, що\~\~заявлені позовні вимоги\~\~ґрунтуються\~\~на законі\~\~і\~\~доведені відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.\~\~\~\~

Outcome: approved