Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку у три місяці для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], що помер [INFO]. Звернення до суду мотивує тим, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки є людиною похилого віку, має незадовільний стан здоров'я, на момент відкриття спадщини та протягом подальших шести місяців тривалий час тяжко хворів. За цей же період тимчасово перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «ДМБКЛ №4» ДОР». Вказаний факт підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого. Також мав скрутне матеріальне становище у зв'язку з потребою постійного лікування та придбання медичних препаратів для лікування і підтримки здоров'я. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин і тому просить суд надати йому додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] (а.с.2). Також додав до позовної вимоги постанову нотаріуса від 14.08.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.4), а також Виписку №22444 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.7). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд задовольнити їх та надати позивачеві додатковий строк у три місяці для подання заяви для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька сторін - [PERSON], що помер [INFO]. Також позивач пояснив, що відповідачем у справі є його молодша рідна сестра. Пропущення строку на прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк позивач мотивував лікуванням, як на стаціонарі так і амбулаторно. Тому пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. У серпні 2015 року він звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку на прийняття спадщини. Нотаріус роз'яснив йому звернутися до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини. Тому він і звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька. Вважає, що половина спадкового майна повинна належати йому. Просив суд задовольнити позов. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити позивачеві у позові. Також відповідачка надала письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити позивачеві у позові у зв'язку з пропущенням строку на прийняття спадщини (а.с.71-75, 80-84). В судовому засіданні представник відповідача з посиланням на певні статті Цивільного кодексу стосовно спадкового права, на Інструкцію «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 №296/5, на п.24 Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», та на п.2 абз.20 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову. Вважає, що позивач пропустив строк з неповажних причин. Надана позивачем виписка із медичної карти свідчить лише проте, що позивач лікувався стаціонарно лише у період з 08.12.2014 по 23.12.2014. Докази тому, що позивач лікувався після цього до серпня 2015 року, відсутні. Хоча спадкодавець помер [INFO], а строк на прийняття спадщини сплинув ще 30.04.2015. Тому вважає що позивачеві слід відмовити у задоволені позову з причини пропуску строку на прийняття спадщини з неповажних причин. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти позову. Суду пояснила, що позивач фактично не навідувався до батьків і догляд за ними здійснювала лише вона. Тому позивач не має прав на спадщину. Представник третьої особи - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора - в судове засідання не явився. Надіслав до суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.22, 23,24-70), а також лист про розгляд справи відповідно до діючого законодавства за відсутності представника нотконтори у зв'язку із виробничою завантаженістю (а.с.15, 88). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та копію наданої Державним нотаріусом спадкової справи №154/2015 (а.с.24-70), суд приходить до наступних висновків. Так, згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та відповідачка [PERSON], [INFO], є рідними братом і сестрою. Між сторонами існує конфлікт за тих обставин, що догляд за батьком здійснювала лише відповідачка, яка мешкала зі спадкодавцем на однієї вулиці, а відповідач мешкав окремо, долею батька не цікавився і до останнього практично не навідувався. [INFO]у віці 86 років помер батько сторін - [PERSON] (а.с.5, 25), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та грошових внесків в Акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК» (а.с.37-44,45). Відповідачка 25.02.2015 ( дата в заяві - 25.02.2014 ) звернулася із заявою до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця (а.с.24-оберт). 25.02.2015державним нотаріусом відкрита Спадкова с права №154/2015 рік (а.с.24). 20.06.2015відповідачка звернулася до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька - [PERSON], [INFO], що помер [INFO], у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та грошових внесків у АТ «ІМЕКСБАНК». В заяві вказано на те, що «Інших спадкоємців, передбачених законом України, що прийняли спадщину, у спадкодавця немає» (а.с.47). 20.06.2015відповідачкою отримані два «Свідоцтва про право на спадщину за законом»: на спадковий житловий за вищевказаною адресою та на грошові внескі з відсотками, компенсаційними та індексаційними нарахуваннями у відділенні №314 АТ «ІМЕКСБАНК» м.Дніпропетровська (а.с.49, 49- оберт). 06.08.2015 відповідачка звернулася до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку вона прийняла. В заяві також вказано на те, що «Інших спадкоємців, передбачених законом України, що прийняли спадщину, у спадкодавця немає». На оберті зазначено те, що зазначене нерухоме майно було прийняте у спадщину [PERSON] після смерті дружини [PERSON] (а.с.53, 54-56). Згідно «Свідоцтву про право на спадщину за законом» серії АЕІ №982942 - вищезазначене нерухоме майно було отримане у спадок [PERSON] 14.02.2002 року (а.с.57). Позивач [PERSON] у свою чергу звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його батька [PERSON], лише 14.08.2015, коли дізнався про те, що відповідачка повністю оформила на себе спадщину (а.с.68-69). Однак, постановою Державного нотаріуса Олехнович Л.Ю. від 14.08.2015 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з пропущенням ним строку для подачі заяві. При цьому позивачу було роз'яснено його право оскаржити в суді відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також звернутися до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини (а.с.4, 70). Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги з приводу надання додаткового строку підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, заперечуючи проти позову, представник відповідача вказує на те, що відсутні докази лікування позивача у стаціонарі після 23.12.2014 та до 14.08.2015. На його думку після смерті спадкодавця позивач був працездатний, протягом півроку на лікарняному не перебував, а лише навідував лікаря ( а.с.75 ). Разом із тим, суд не може погодитися з такою правовою позицією відповідачки та не приймає заперечення проти позову як нікчемні за наступних обставин. По-перше, в даному конкретному випадку, як встановлено у судовому засіданні, фактично має місце конфлікт сторін між рідними братом і сестрою через спадщину, яка відкрилася після смерті їхнього батька [PERSON]. Справа в тому, що догляд за спадкодавцем фактично здійснювала лише відповідачка у справі, яка мешкала з ним на однієї вулиці, а відповідач, який мешкає за іншою адресою, спадкодавця фактично не відвідував і не цікавився його долею. Тому, на думку відповідачки, позивач взагалі не має права на спадщину, в тому числі й з причини пропуску строку на прийняття спадщини. Однак, зазначена обставина не може бути підставою задля позбавлення позивача права на спадщину, оскільки, згідно ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування лише особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя, а також особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині тощо. По-друге, як свідчить «Виписка №22444 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого» за період з 08.12.2014 по 23.12.2014, позивач [PERSON], [INFO], є пенсіонером, неодноразово лікувався у кардіологічному відділенні та має клінічний діагноз: «Енцефалопатія 2 ступеню складного генезу ( атеросклероз МАГ, гіпертензивна ) з вестибулопатією, розсіяною органічною симптоматикою (а.с.7). Зокрема, як слідує з довідників, - вказаний вище діагноз означає психоемоційну нестабільність людини, проблеми з пам'яттю, неуважність, млявість, швидку втому, більш глибокі та важкі психічні розлади, запаморочення голови тощо. Вестибулопатія - це порушення вестибулярної системи, яка відповідає зо орієнтацію людини у просторі та підтримку почуття рівноваги, що призводить до запаморочення, заплутаності у свідомості тощо. Позивач є особою похилого віку, пенсіонером і зовні має нездоровий, хворобливий вигляд. Тобто, в силу похилого віку, стану свого здоров'я та відносини зі спадкодавцем, з яким він фактично не спілкувався і не відвідував, позивач не зовсім усвідомлював те що відбувається навколо нього, не мав змоги запам'ятати усі події, розуміти значення своїх дій та керувати нами. Про той факт, що позивачеві навіть не була відома точна дата смерті спадкодавця - його батька [PERSON], свідчать його заяви до нотаріальної контори від 14.08.2015, в яких він вказує датою смерті свого батька [INFO] (а.с.68, 69). Перелічене свідчить про те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважиш причин, а саме за станом свого здоров'я. Таким чином, акцентування уваги представника відповідача на тому, що після смерті спадкодавця позивач нібито був працездатний, оскільки протягом півроку на лікарняному ні перебував, а лише навідував лікаря, зовсім не може означати те, що позивач до та після лікування; грудні 2014 року взагалі був абсолютно здоровою людиною. Тому заперечення відповідача проти позову не заслуговує на увагу. З оглядом на викладене суд вважає, що в даному конкретному випадку право позивача на спадщину є порушеним і тому підлягає захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved