Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказує, те, що 6 жовтня 1998 року с.Паплинці померла її тітка [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Маяк» розміром 3.43 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0175815 виданим 19 серпня 1996 року. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у оформленні спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею пропущено строк прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] з поважних причин, оскільки в неї не було документів, що підтверджували б родинні відносини із тіткою та про існування земельної частки (пай) вона дізнався\~ лише нещодавно, коли до неї зателефонували із бувшої Паплинецької сільської ради і повідомили, що її тітка мала право на земельну частку (пай). В звязку з цим позивач просить визначити її трьохмісячний строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 6 жовтня 1998 року в с.Паплинці померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №081403, виданим 8 жовтня 1998 року Паплинецькою сільською радою, актовий запис №10. Померла [PERSON] була рідною тіткою позивача [PERSON], що підтверджується рішенням Старосинявського районного суду від 2 вересня 2016 року та ухвалою Старосинявського районного суду від 19 вересня 2016 року. Відповідно до п.5 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року\~правила книги\~шостої цього Кодексу\~(Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить\~постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно п.1 якої відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності\~ЦК\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 524 ЦК УРСР\~якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщину, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернуто увагу судів на те, що норми п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей\~ЦК\~застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги\~шостої ЦК\~може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм\~статей 529 - 531 ЦК УРСР. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 06 жовтня 1998 року і шестимісячний строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, то до спірних відносин повинні повинні застосовуватись положення\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Статтями\~529,\~530 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до\~ст. 531 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Як встановлено судом, [PERSON] була рідною тіткою позивача [PERSON] тому позивач не входить до вказаного кола спадкоємців щодо майна померлої тітки. В той же час, позивач [PERSON] завляє вимоги про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за правилами\~ст. 1272 ЦК України, проте вказана правова норма не поширюється на спірні правовідносини, оскільки вони врегульовані ст.ст.\~529,\~550 ЦК України\~в редакції 1963 року. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутні підстав для задоволення позовних вимог. Факт визнання відповідачем позову, судом, не може бути врахований при вирішенні даної справи, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону.

Outcome: dismissed