Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Шахта ім. 60 років Великої Октябрської Соціалістичної революції» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку у розмірі 10000 грн. В обґрунтування своїх вимог пояснив, що з 27.10.1987 р. по 09.11.1994 р. позивач працював на шахті ім. 60-років Великої Октябрської Соціалістичної революції в м. Жданівка. 18 липня 1990 року в наслідок нещасного випадку позивач отримав виробничу травму (акт Н-1 № 60 від 19.06.1990р.), після медичного обстеження та проводимого лікування, відповідно акту опосвідчення ВТЕК від 11.09.1990р. йому безстроково було встановлено 5% втрати працездатності по трудову каліцтву. В наслідок отримання позивачем травми було порушено його звичайний уклад життя, він почуває дискомфорт, його не покидає відчуття особистої неповноцінності, що приводить до моральних страждань та потребує додаткових зусиль для організації життя. Із-за ушкодження здоров'ю на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, що призвело до моральних страждань, які він переніс. Із-за порушених нормальних життєвих зв'язків, [PERSON] отримав негативні наслідки, які потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним вище. Відповідач в судове засідання до суду за місцем перебування не з'явився, судом були вжиті заходи щодо повідомлення про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. Позивач не заперечує проти розглядання справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. 18 липня 1990 року в наслідок нещасного випадку позивач отримав виробничу травму, після медичного обстеження та проводимого лікування, відповідно акту опосвідчення ВТЕК від 11.09.1990р. йому безстроково було встановлено 5% втрати працездатності по трудову каліцтву. Чим позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Відповідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім того, [PERSON] надав суд достатньо доказів, яки свідчать про те, що професійне захворювання, отримане на виробництві, наносить йому моральні страждання, робить його життя не таким, як до отриманного захворювання, тобто змінило його нормальні життєві зв'язки, поведінку, взаємини з родичами та знайомими. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що заявлена сума відшкодування моральної шкоди 10000 гривень занадто велика. З урахуванням ступеня втрати працездатності, встановленої по професійноому захворюванню - 5%, а також виходячи з принципу розумності і зваженості, розмір відшкодування шкоди має бути встановлений в сумі 1500 гривень. В решті позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial