Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по виплаті інвалюти на харчування (замість добових) за період з 16.05.2016 року по 28.12.2016 року у розмірі 150879грн. 18 коп., та судовий збір в розмірі 1508,79 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі трудової угоди №16Р/16, укладеної 16.05.2016 року між ним та відповідачем - Державним підприємством «Чорноморсько - Азовське виробничо-експлуатаційним управлінням морських шляхів», він виконував роботу по охороні судна з/с «Перекопський», яке знаходилося у відстої у п. Ла Плата (Аргентина). Відповідно до умов укладеної угоди, за період знаходження судна у відстої, робітнику разом з фіксованою заробітною платою виплачується фіксована сума інвалюти на харчування (замість добових) з розрахунку 30 доларів на добу, у гривні за курсом НБУ на день оплати на платіжну картку робітника. Проте під час роботи на з/с «Перекопський» відповідачу була нарахована, але не виплачена по теперішній час сума інвалюти на харчування (замість добових) в розмірі 5498,08 доларів США, тому позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду оригінали письмових доказів та письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, судом повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.44,48), про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, тому суд вважає за можливе слухати справу на підставі наявних у справі доказів. Заборгованість по нарахованій інвалюти на харчування (замість добових) не є складовою заробітної сплати, але є трудовим спором і тому даний спір підсудний Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області, відповідно до положень ч.1 ст.110 ЦПК України. . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2016року між позивачем [PERSON] та державним підприємством «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» була укладена трудова угода №16Р/16, відповідно до умов якої позивач виконував роботу по охороні судна з/с «Перекопський», пришвартованого до причалу, та контролю за станом судових систем, які відповідають за життєзабезпечення, непотоплюваність судна та схоронності на плаву. Вказане судно знаходилося у відстої у п. Ла Плата (Аргентина). Строк дії угоди встановлено з 16.06.2016 р. по 15.11.2016 р. (а.с.9-8). Додатковою угодою від 15.11.2016 р. за взаємною згодою сторін строк дії Угоди №16Р/16 від 16.05.2016 року було продовжено. Дія Угоди закінчена 15.12.2016року (а.с10). Додатковою угодою від 15.11.2016р. за взаємною згодою сторін строк дії Угоди №16Р/16 від 16.05.2016 року було продовжено. Дія Угоди закінчена 31.12.2016року (а.с11). П.2.3 трудової угоди №16Р/16 від 16.05.2016року передбачено, що за період знаходження судна у відстої, робітнику разом з фіксованою заробітною платою виплачується фіксована сума інвалюти на харчування (замість добових) з розрахунку 30 доларів США на добу (а.с.8). Довідкою, виданою державним підприємством «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», підтверджено, що сума заборгованості з виплаті інвалюти на харчування (замість добових), нарахованої з 16 .05.2016 року по 28.12.2016 року включно, [PERSON] становить 5498,08 доларів США (а.с.12). Згідно актів приймання робіт від 31.05.2016р., 30.06.2016р., 31.07.2016р., 31.08.2016р., 30.09.2016р., 31.10.2016р. укладеними між державним підприємством «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» та [PERSON], який виконав роботу вчасно та без претензій. Розрахунок за виконану роботу здійснюється згідно п.п.2.2 і 2.3 трудової угоди № 16Р/16 від 16.05.2016року ( а.с.14-19). Згідно розпорядження № 20 /0.NKVY від 20.01.2017року про встановлення курсу купівлі - продажу іноземної валюти за гривню, курс американського долару США станом на 20.01.2017року становить - 27.442159, тому з урахування наявної заборгованості, позивачу належить до сплати в еквіваленті до національної валюти 150879грн.,18коп.(а.с.24). Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Крім того, якщо працівник не працював у день звільнення, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення працівником вимоги про розрахунок. При виникненні спору в усякому випадку має бути виплачена неоспорювана частина зарплати. Позовні вимоги позивача повністю підтвердженні документально і відповідно мають бути судом задоволені. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved