Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, який в судовому засіданні уточнив, та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідачки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він та відповідачка [PERSON] проживали однією сім`єю з 2008 р. до початку 2013 р. Під час сумісного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося оскільки, вона вживала алкогольні напої, по декілька днів не з`являлася вдома. Після народження дочки відповідачка не змінила своїх привичок та продовжувала відлучатися з дому на тривалий час, стала вживати наркотичні речовини. Коли дочці виповнилося чотири місяці, відповідачка пішла з родини, залишивши дочку на позивача. Позивач самостійно виховував дочку, піклувався про її стан здоров`я, матеріально її утримував. До 2014 р. відповідачка періодично з`являлася до них, а з 2015 р. припинила спілкування з позивачем та донькою, не спілкувалася з дитиною, не цікавилась станом її здоров`я, не відвідувала з дитиною медичних закладів, розвивальних студій, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала. 24.02.2016 р. позивач одружився з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Його дружина замінила [PERSON] матір, взяла на себе всі обов`язки по вихованню та догляду за [PERSON]. Він разом з дружиною вони виховують двох дітей, піклуються про них. Тривалий час відповідачка байдуже ставиться до їх дочки, тому позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, відповідачка та представник відповідачки проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Відповідачка надала заперечення, в яких зазначила, що у справі відсутні докази, підтверджуючі інформацію, зазначену у висновку №61 від 17.01.2018 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , який був складений лише на підставі слів позивача [PERSON] , який знав, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації, мешкає у сусідньому домі, за адресою: [ADDRESS] , але не надав таких відомостей ані органам опіки та піклування, ані до суду. За вказаною адресою відповідачка та донька [PERSON] мешкали після того, як вона пішла від [PERSON] , який приїздив туди тоді, коли брав [PERSON] до себе на вихідні. [PERSON] відвідувала Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №70 Харківської міської ради» у 2016 році, що спростовує доводи [PERSON] з приводу того, що донька не розвивалась. Вказаний дитячий садок знаходиться недалеко від будинку, у якому [PERSON] проживала з донькою, що підтверджується довідкою №288 від 08.10.2018 КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №70 Харківської міської ради» про те, що у період з 26.09.2016 по 29.12.2016 донька відвідувала зазначений заклад. У довідці зазначається, що до дитячого садка [PERSON] приводила мати, донька характеризувалася як активна, весела, уважна, любила грати та танцювати, спілкувалася з однолітками дружньо. Відповідно до довідки Дитячого медичного центру «Бебі-Доктор» відповідачка разом з [PERSON] зверталася до лікарів 10.11.2016, тому що вона хворіла ОРВІ. Зазначені факти спростовують інформацію надану позивачем [PERSON] , що відповідачка пішла від нього, коли [PERSON] народилася, а саме, коли їй виповнилося 4 місяці. Відповідачка вважає, що позивачем не надано жодного доказу, які б були підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідачка не має можливості бачити свою дитину, хоча надсилала СМС повідомлення та телефонувала [PERSON] з метою врегулювання питання стосовно місця проживання дитини та визначення питання про те, хто та коли може бачитися з дитиною, але [PERSON] не виходить з нею на зв`язок. Представник Департамент служб у справах дітей Харківської міської радив судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що він самостійно виховує дочку, яка проживає разом з ним, піклується про її стан здоров`я, матеріально її утримує, а відповідачка байдуже ставиться до дочки, з 2015 р. припинила спілкування з донькою та не спілкувалася з нею, не цікавиться станом її здоров`я, не відвідує з дитиною медичних закладів, розвивальних студій, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.01.2018 № 61 зазначається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з батьком [PERSON] , мачухою [PERSON] та молодшим братом [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. За інформацією адміністрації Дитячого центру Н.В. Сухомлінової «Magic House», який малолітня [PERSON] відвідує з 13.02.2017 по теперішній час, приводять [PERSON] до садка та забирають, відвідують масові заходи за участю [PERSON], спілкуються з викладачами виключно, [PERSON] та [PERSON] . Оплату за освітні послуги вносять також [PERSON] та [PERSON] Дівчинка відвідує дитячий садок без пропусків, не запізнюється, розвинена і здорова. За інформацією головного лікаря Центру дитячого здоров`я «Радуга», де обслуговується малолітня [PERSON] , до Центру дитину приводить батько [PERSON] . Ніяких письмових звернень від [PERSON] до Центру щодо стану здоров`я дитини або з інших питань не надходило. За інформацією Голови вуличного комітету № 11 на дільниці якого мешкає родина [PERSON] , [PERSON] характеризується як люблячий батько, який має двох дітей і займається їх вихованням та утриманням. [PERSON] з кінця 2012 року ніхто не бачив. Дружина [PERSON] - [PERSON] постійно находиться з дітьми, які завжди охайні та доглянуті. У висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.01.2018 №61 зазначено, що [PERSON] повідомив, що мати дитини - [PERSON] зловживала алкогольними напоями та наркотичними речовинами. Однак, це спростовується сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯУ № 620144 від 03.12.2018, згідно якого у [PERSON] ознак наркологічного захворювання не виявлено. З висновку Харківського психоневрологічного диспансеру №3 від 19.12.2018 вбачається, що у [PERSON] психологічної симптоматики не виявлено. Ззгідно висновку від 17.01.2018 № 61 Департамент служб у справах дітей Харківської міської радивважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки враховуються судом, але не вважається обов`язковим для суду з питання, що стосується долі дитини, зокрема, при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав матері дитини. Суд не погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність позбавлення відповідачу [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інш.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного Кодексу України. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків та не зазначено в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання мати щодо належного виконання своїх обов`язків. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . В той же час судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , прожива разом з батьком позивачем [PERSON] , який виховує доньку, піклується про неї та матеріально утримує. Відповідачка [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, тому позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки. Статтею ст.180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного Кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2017 року до досягнення донькою повноліття. Суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь держави судові витрати у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, згідно якої, якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial