Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 03.09.2015 між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від нього кошти у розмірі 10000 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Відповідач зобов'язався повернути кошти в сумі 3000 доларів США до 01.01.2016, 2000 доларів США до 01.04.2016 року, а решту по 100 доларів США щомісячно. У зв'язку з тим, що відповідач борг не повернув, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу по розписці від 03.09.2015 в розмірі 256630,49 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2706,25 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позвача про слухання справи за його відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно оригіналу розписки (а.с. 30) вбачається, що 03 вересня 2015 року, [PERSON], передав в борг [PERSON], кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. [PERSON] зобов'язався повернути 3000 (три тисячі) доларів США до 01.01.2016, 2000 (дві тисячі) доларів США до 01.04.2016, а решту по 100 (сто) доларів США щомісячно. Згідно повідомлення про вручення ( а.с. 6), вбачається, що відповідачу [PERSON] було направлено Претензію, щодо виконання відповідачем своїх зобов'язань. Судом встановлено, що станом на день звернення до суду - 25.10.2016 відповідачем заборгованість по Договору розписки від 03.09.2015 не сплачена. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а також якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, борг в сумі 256630,49 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 19.10.2016 - 256630,49 грн. за 100 доларів США. У ч. 2 ст. 625 ЦК визначено правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, а саме, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має сплатити кредиторові три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки при простроченні виконання боржником грошового зобов'язання має місце неправомірне користування чужими грошовими коштами, вбачається, що проценти від простроченої суми (у розмірі трьох процентів річних або іншому розмірі, встановленому договором або законом) є різновидом неустойки і міри цивільно-правової відповідальності. Згідно розрахунку трьох відсотків річних, наданого позивачем, перший платіж у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, тобто 76989,147 гривень 15 копійок мали бути сплачені до 01.01.2016 року, строк не виконання зобов'язання з 01.01.2016 по 19.10.2016 складає 293 дні., тому 3% річних складають (76989,15 /365*3*293/100) = 1854,10 грн.; другий платіж 2000 (дві тисячі) доларів США, тобто 51326,098 гривень 10 копійок до 01.04.2016, строк не виконання зобов'язання з 01.04.2016 по 19.10.2016 складає 202 дні, тому 3% річних складає (51326,098 /365*3*202/100) = 852,15 грн. Суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів та обґрунтувань на підтвердження позовних вимог, щодо стягнення боргу за основним зобов'язанням 256630,49 грн. та розмір трьох процентів річних , передбачений ч. 2 ст. 625 ЦК України, в сумі 2706,25 грн., що разом складає 259336,74 грн. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2593,37 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved