Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У належному позивачу будинку зареєстрований, але не проживає з 2012 року син його дружини - [PERSON] Відповідач житло залишив добровільно, витрат на утримання будинку та сплату житлово-комунальних послуг не несе, його особисті речі у будинку відсутні. В добровільному порядку відповідач [PERSON] знятися з реєстрації місця проживання відмовляється. Посилаючись на викладене просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування згаданим житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.03.2019 року реєстраційний номер 30782685 позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . (а.с.32). Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. З довідки Чорнухинської селищної ради Полтавської області вбачається, що у вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON] , але не проживає з 2012 року (а.с.12). Дані обставини також підтверджуються актом обстеження домогосподарства від 14.11.2018 року, підписаного комісією в складі депутатів Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області [PERSON] ., [PERSON] . та сусідів [PERSON] м. та [PERSON] , затвердженого сільським головою Вороньківської сільської ради Басенко А. В . , з якого вбачається, що в домогосподарстві [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON] . Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ч. 2 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved