Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3, 17 га. надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 508529, спадщину після якого фактично прийняв, але юридично не оформив батько останнього померлий 15.06.2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 529 ЦК УРСР), спадщину після якого фактично прийняв, але не оформив його син померлий 16 липня 2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 1261 ЦК України). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 26.06.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 34). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали заяву від 26.06.2017 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають повністю (а.с. 33). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала заяву від 21.06.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що у вирішення даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 31-32). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали заяву від 30.06.2017 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі (а.с. 44-46). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-48), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється двоюрідним племінником [PERSON], що підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 9), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 9), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 10), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] (а.с. 11), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] (а..с 12), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] (а.с. 13), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] помер 16 липня 2005 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 336992 , видане відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області від 27.12.2016 року (а.с. 6). 10 березня 2017 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було заведено спадкову справу № 19/2017 після померлого [PERSON] на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , двоюрідного племінника померлого, спадкоємця на підставі ст. 1265 ЦК України, який прийняв спадщину згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Двоюрідний племінник [PERSON] став єдиним спадкоємицем пятої черги за законом. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області від 09.02.2017 року [PERSON], який помер 16.07.2005 року був зареєстрований та проживав за адресою [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини 16.07.2005 року [PERSON] за вищевказаною адресою проживав один (а.с. 8, 15). Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 3, 17 га. надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 508529, спадщину після якого фактично прийняв, але юридично не оформив батько останнього померлий 15.06.2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 529 ЦК УРСР), спадщину після якого фактично прийняв, але не оформив його син померлий 16 липня 2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 1261 ЦК України) (а..с 8, 17). Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 795/02-14 від 31.05.2017 року, до нотаріуса звернувся [PERSON], з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 508529, спадщину після якого фактично прийняв, але юридично не оформив батько останнього померлий 15.06.2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 529 ЦК УРСР), спадщину після якого фактично прийняв, але не оформив його син померлий 16 липня 2005 року [PERSON] (спадкоємець на підставі ст. 1261 ЦК України). Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу оригінала документу (державного акту на землю), який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно та рекомендовано звернутися до суду . Крім цього, державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 508529 на імя [PERSON] виданий після смерті останнього, а саме 29.05.2001 року (а.с. 8). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Факт видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії Р1 № 508529 на імя [PERSON] після смерті останнього (помер 13.07.1998 року) , а саме 29.05.2001 року, стверджується тим, що вказаний державний акт був виданий автоматично взамін сертифіката на земельну частку (пай). Державний акт являється дійсним, оскільки до цього часу ніким не скасований та не визнаний недійсним, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області (а.с. 16). Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 930 /01-16 від 20.06.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 19/2017 на майно [PERSON], померлого 16.07.2005 року. В спадковій справі знаходяться заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла від [PERSON], двоюрідного племінника померлого; Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 31). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за законом на майно померлого [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 3, 17 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved