Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі по тексту - СТзДВ «Гарантія») про стягнення невиплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 13.08.2012 року було укладено договір страхування, на підставі якого видано поліс серії АВ № 4894403 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на 1 рік, тобто до 12.08.2013 року. Даним полісом забезпечений транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER], та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 50 000 грн. Як зазначає позивач, 23.04.2013 року сталась ДТП за його участю. Він невідкладно в той же день повідомив відповідача про настання страхового випадку, а також було надано весь перелік документів та виконані всі вимоги для того, щоб постраждала в ДТП особа мала змогу отримати страхове відшкодування. Проте, постраждала особа отримала страхове відшкодування від своєї страхової компанії ТДВ «СК «Індиго», до якої відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування» перейшло право вимоги. В свою чергу ТДВ «СК «Індиго» 29.04.2015 року звернулось до Деснянського районного суду м.Києва з вимогою до нього про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, чим відмовилось від наданого їй права на отримання страхової виплати безпосередньо від СТзДВ «Гарантія». Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.07.2016 року по справі № 754/7078/15-ц позов задоволено та стягнуто з нього на користь ТДВ «СК «Індиго» 18 844,44 грн. та судові витрати. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням правового висновку Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15, позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути з СТзДВ «Гарантія» суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 844,44 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON] від 21 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування. 10.04.2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - МТСБУ), вказуючи на те, що відповідача СТзДВ «Гарантія» було визнано банкрутом на підставі постанови Господарського суду м.Києва у справі № 910/29337/15 від 06.09.2016 року. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.04.2017 року клопотання позивача було задоволено та залучено до участі у справі МТСБУ в якості співвідповідача. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 752/12213/16-ц, номер провадження 2/754/74/18, передана судді Скрипці О.І. у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 12.04.2018 року представником МТСБУ Патрик Г.Г. було подано відзив на позовну заяву, в якій вона проти позову заперечує, вказуючи на те, що МТСБУ не є належним відповідачем у даній справі, оскільки відсутні жодні правові підстави для стягнення коштів з МТСБУ. 15.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, вказуючи на те, що ТДВ «СК «Індиго» погодилось на часткове прощення його боргу за умови добровільної сплати ним відшкодування в розмірі 10 000 грн., в зв'язку з чим він просить стягнути вказану суму з відповідачів в солідарному порядку. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить розглядати справу в його відсутність за наявними матеріалами. Представник відповідача СТзДВ «Гарантія» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача СТзДВ «Гарантія». Представник відповідача МТСБУ Патрик Г.Г. в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог заперечувала з підстав, зазначених у відзиві, та просила відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2013 року по вул.Богатирській в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 01.06.2013 року обох водіїв визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.8-9). Поліс АВ № 4894403 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.08.2010 року між СТзДВ «Гарантія» і [PERSON], забезпечував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП (а.с.4-5). Також, з матеріалів справи вбачається, що про факт ДТП 23.04.2013 року позивачем було повідомлено страховика - відповідача СТзДВ «Гарантія» про факт настання страхового випадку (а.с.6-7). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.07.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Індиго» суму виплаченого страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, в розмірі 18 844,44 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. ( а.с.10-13). 05.09.2016 року між позивачем та ТДВ «СК «Індиго» було укладено договір про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу, за умовами якого [PERSON] 12.09.2016 року було добровільно погашено суму відшкодування за рішенням суду в розмірі 10 000 грн. Зобов'язання з виплати решти суми відшкодування вважаються припиненими (а.с.81,82). Звертаючись з позовом до відповідачів про стягнення виплаченої суми на відшкодування шкоди потерпілому, позивач посилається на те, що згідно правової позиції Верховного суду України , викладеної у постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 р. після задоволення вимоги потерпілого заподіювачем шкоди, цивільна-правова відповідальність якої застрахована, він не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, вимоги позивача до МТСБУ мотивовані тим, що СТзДВ «Гарантія» за рішенням Господарського суду м.Києва визнано банкрутом. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи, виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції у справі 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також, з матеріалів справи вбачається, що постановою Господарського суду м.Києва від 06.09.2016 СТзДВ «Гарантія» визнано банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В. За приписами ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. Крім того, ч. 2 ст. 104 ЦК України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців визначений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». СТзДВ «Гарантія» знаходиться в стадії припинення. Підпунктом 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно з п.п. 41.1 «ґ» ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 46 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи - банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також власнику майна та органам доходів і зборів за місцезнаходженням банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна. Ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута. Приймаючи до уваги, що ліквідаційна процедура страхової компанії триває та остаточно не визначена ліквідаційна маса, відповідно неможливо встановити спроможність або неспроможність виконання боржником своїх зобов'язань перед конкурсними, поточними кредиторами, встановлення черговості задоволенні вимог, на теперішній час не затверджено звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, позовні вимоги до МТСБУ є передчасними та не підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи наявні матеріали, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлений права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме суд стягує з СТзДВ «Гарантія» на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача СТзДВ «Гарантія» підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial