Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №1 по вул.Бродівська, 7 в м. Тернополі, посилаючись на те, що позивач являється власником даного житла. [PERSON], дружина позивача, більше пяти років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У будинку немає особистих речей відповідача, спірним житлом вона не цікавиться, хоча перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач їй не чинив. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 07 квітня 1993 року, виданого 07.04.1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно Договору дарування від 03.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 частини квартири №1 в буинку №7 по вулиці Бродівська в місті Тернополі. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №56981983 від 08.04.2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 118,1 кв.м., житловою 49,2 кв.м. , розташований за адресою: м. Тернопіль вул. Бродівська, 7. Як вбачається із наявної при матеріалах справи копії Будинкової книги у квартирі за адресою вул. Бродівська, 7/1 в м. Тернополі, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (із 30.10.1996 р.). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірній квартирі зареєстрована, але не проживає вже більше пяти років дружина позивача по справі [PERSON], їй ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] із квартири по вул. Бродівська, 7/1 в м. Тернополі, не виписалася, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] понад пять років, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою м. Тернопіль вул. Бродівська, 7/1. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, як власника спірної квартири зі сторони відповідача [PERSON], яка залишається зареєстрованою у [INFO] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved