Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток нерухомого майна у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно, в якому просив припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:06:004:0693, в цілому загальною площею 0,0498 га, цільове призначення якої- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Визначити, що розмір частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:06:004:0693,в цілому загальною площею 0,0498 га, цільове призначення якої- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлій [PERSON] становить-1/2, а частка, яка належить відповідачу [PERSON] -1/2. Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:06:004:0693,в цілому загальною площею 0,0498 га, цільове призначення якої- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після померлої - [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомленою належним чином про місце та час розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 28.10.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] про що складено відповідний актовий запис №1373 від 03.12.2018 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03.12.2018 р. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що знаходиться в [ADDRESS] та частина будинку за цією адресою. Померла [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . 08 травня 2020 року приватним нотаріусом Гетало О.М. була заведена спадкова справа після померлої [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8). Єдиним спадкоємцем є позивач- [PERSON] . До складу спадкового майна входить земельна ділянка, розташована за тією ж адресою [ADDRESS] , яка перебуває у спільній сумісній власності разом із відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2013 року (а.с.7). Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Свідоцтво на право власності на нерухоме майно видане реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 13.07.2013 року на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:06:004:0693,в цілому загальною площею 0,0498 га, цільове призначення якої-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Видане на праві спільної сумісної власності на двох осіб. Договір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю укладено не було, а на сьогоднішній день відсутня можливість його укласти відповідно до положень ст.372 ЦК України в зв`язку зі смертю одного з співвласників. Згідно зі ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 377 ч. 1 КК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 120 ч. 1 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved