Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що з16.03.2012 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області було винесено рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини, щомісячно з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 19.03.2010 року. На теперішній час він проживає зі [PERSON] від шлюбу з якою в них є дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] у зв`язку з чим просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходів на утримання [PERSON] , [INFO] до 1/6 частини від усіх видів заробітку. Ухвалою судді від 11.12.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надавши до суду письмову заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з заочного рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2012 р. зі [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 19.03.2010 року (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2015 р., виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд приймає до уваги що, з моменту стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16.03.2012 року, на теперішній час змінилось сімейне становище позивача, на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. Таким чином, установлені судом обставини вказують на істотні зміни його сімейного становища, які дають підстави для зміни розміру аліментів. Разом з тим, 08.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області у справі від 16 березня 2012 р. з 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини до 1/6 частини щомісячно з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, до повноліття дитини або до зміни сімейно-матеріального становища сторін тим самим частково задовольнивши вимоги позивача. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial