Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі до 2005 року. Від даного шлюбу мають синів: [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] . Зазначає, що рішенням Пирятинського районного суду від 24.07.2007 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів до досягнення повноліття. [INFO] їх сину [PERSON] виповнюється 18 років. Останній на даний час навчається на ІІ курсі Березоворудського аграрного коледжу Полтавської державної аграрної академії на денній формі навчання. Орієнтовний термін навчання до 30.06.2022 року. Позивач вказує, що у зв`язку із навчанням повнолітнього сина в навчальному закладі йому необхідна матеріальна допомога. Син [PERSON] проживає разом з позивачем, який є інвалідом ІІ групи, і перебуває на повному його утриманні. Навчання сина потребує додаткових витрат, тому на підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] , в розмірі 1/4 частини її щомісячного доходу(заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 23-х років, починаючи з 25 грудня 2019 року. Представник позивача -адвокат Коваль В.І. у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася про час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак остання своїм правом не скористалася, відзиву до суду не надіслала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 18.02.2020 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2005 року. Від шлюбу сторони мають спільних синів: [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] , які проживають разом з батьком (а.с.4,6,8). Згідно довідки № 228 від 28.11.2019, яка видана Березоворудським аграрним коледжем Полтавської державної аграрної академії (а.с.9), [PERSON] навчається на ІІ курсі Березоворудського аграрного коледжу ПДАА, І рівня акредитації, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на денній формі навчання Березоворудського аграрного коледжу ПДАА, тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач не надала суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що позивач є інвалідом ІІ групи (а.с.10), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та не має можливості повноцінно матеріально забезпечувати сина [PERSON] , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку матері, а мати - відповідач по справі, має змогу виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання повнолітнього сина, але не більш ніж до досягнення ним 23- річного віку. На думку суду такий розмір аліментів є розумним та справедливим. З аналізу норми ст. 200 СК України можна зробити висновок, що положення ч.2 ст. 182 СК України не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved