overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, за законом після померлої [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачі надали заяви, про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 22 серпня 2000 року Гаї-Розтоцькою сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, за № 12. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме А житловий будинок, а веранда, Пд.підвал, Б стайня, В стодола, що в [ADDRESS]. До складу спадкоємців першої черги за законом належить позивач [PERSON] - дочка спадкодавця та відповідачі: [PERSON] - чоловік спадкодавця [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця, які своїми власними заявами відмовились від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, про що свідчать їх заяви. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме А житловий будинок, а веранда, Пд.підвал, Б стайня, В стодола, що в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлої [PERSON], а саме на земельні ділянки та грошові вклади. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачі надали заяву, в якій просять слухати справу без їх участі, позов визнають. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим [INFO] Гарбузівською сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 08. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 1,6256га. (кадастровий номер 6122682200:01:001:0438), яка розташована на території Гарбузівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №042959 від 29 вересня 2004 року, на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 0,2605га. (кадастровий номер 6122682200:01:001:0841), яка розташована на території Гарбузівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №044821 від 29 вересня 2004 року, а також на грошові вклади в ТВБВ № 10019/023 філії Тернопільського Облуправління АТ «Ощадбанк», які знаходяться на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. 17 травня 2004року [PERSON], склала заповіт в Гарбузівській сільській раді, Зборівського району, Тернопільської області на користь позивача [PERSON], який був посвідчений секретарем сільської ради за реєстровим № 107. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Лисецької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS], яке належало його матері - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Крім цього, додав, що відповідачі відмовились від належної їм частки спадкового майна, що залишилась після смерті їх матері, в його користь. Вважає, що на підставі наявних у справі доказів, суд може ухвалити заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідача в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Лисецької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №48 від 21 червня 2016 року. Мати позивача - [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданим виконавчим комітетом Лисецької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Із нотаріально посвідчених заяв відповідачів [PERSON], [PERSON] відповідно від 30 червня 2016 року та від 01 липня 2016 року, вбачається, що останні відмовились від належної їм частки спадкового майна, що залишилась після смерті їх матері - [PERSON], в користь брата - позивача [PERSON]. Позивач [PERSON] вступив в управління спадковим майном, прийняв спадщину після смерті своєї матері, що виразилось у догляді за житловим будинком з надвірними будівлями та підтриманні їх у належному стані і протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 березня 2014 року та відмовою в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори від 30 червня 2016 року за №637/01-16. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання батьківства. Свій позов мотивує тим, що з 2003 року тривалий час підтримував близькі стосунки з відповідачкою [PERSON], яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 24.05.2010 року [PERSON] народила сина [PERSON]. Батьком дитини у свідоцтві про народження був записаний [PERSON] Зазначає, що весною 2016 року йому стало відомо, що саме він є батьком малолітнього [PERSON]. Просить суд визнати його батьком [PERSON], 24.05.201 0 року народження. До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 22.02.2003 року зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 168 (а.с. 3). Судом встановлено, що батьком [PERSON], що народився 24.05.2010 року, у книзі реєстрацій актів про народження був записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Враховуючи наведені обставини, а також факт визнання даного батьківська матірю малолітнього [PERSON], суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач являється власником даного житла. [PERSON] і [PERSON] , його син та невістка із 2004 року у спірній квартирі не проживають, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надають. У квартирі немає особистих речей відповідачів, спірним житлом вони не цікавляться. Реєстрація відповідачів за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні також не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14993451, виданого 21.06.2007 р. ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності ( [NUMBER] ), виданого 21.06.2007 р. Тернопільською міською радою, [PERSON] . Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки №1544 від 06.12.2018 р., виданої ТзОВ «СОВР-1» та копії Будинкової книги, у квартирі за адресою [ADDRESS] , зареєстрований із 03.01.1991 р. - [PERSON] , [INFO] та із 12.10.2004 р. - [PERSON] , [INFO] Як встановлено в судовому засіданні з Акта обстеження від 30.12.2018 р, складеного комісією ТзОВ «СОВР-1», у спірній квартирі зареєстровані, але не проживають [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, на даний час відповідачі [PERSON] , [PERSON] не знялись із реєстраційного обліку із квартири по [ADDRESS] , що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] із 2004 року, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі добровільно знятися з реєстрації за адресою [ADDRESS] - не бажають. Судом також встановлено, що [PERSON] , [PERSON] будь-яких заяв про їх тимчасову відсутність та збереження за ними права користування спірним житлом - не подавали. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які залишаються зареєстрованими у квартирі по [ADDRESS] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що він являється власником будинку [ADDRESS]. З 2007 року позивач почав проживати в цивільному шлюбі (без реєстрації) з [PERSON]. Через кілька місяців відповідач [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] зареєстрували своє місце проживання за адресою позивача - будинок [ADDRESS]. З часом стосунки позивача та відповідача [PERSON] зіпсувалися. 25.07.2012 р. [PERSON] та її син [PERSON] виїхали з будинку. Тобто з 25.07.2012 р. відповідачі в даному будинку не проживають, але зареєстровані. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. На підставі ст..405 ЦК України позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати без нього, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11750521 від 06.09.2006 р. [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] Відповідно до довідки №984 від 22.07.2014 р. Гельмязівської сільської ради до складу сім'ї [PERSON], 26.11.1974 р. входять співмешканка [PERSON] та її син [PERSON]. З 25.07.2012 р. по даний час [PERSON] та її син [PERSON] не проживають в будинку [ADDRESS] Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області [PERSON],[INFO] зареєстрована по [ADDRESS] Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації більше одного року, чим порушують право позивача на власність. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що вона являється власником будинку по [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані на час звернення до суду його дружина та донька які в 2005 році виїхали за місто Черкаси однак в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку. Дані дії порушують право власності позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча повідомляли про день та час розгляду справи належним чином (в тому числі через оголошення в газеті «Черкаський край» від 06.03.2014 року № 18-19 (19847-19848)) та не повідомили в про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.11.2007 року [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] Відповідно до довідки Кропивнянської сільської ради № 659 від 01.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані [ADDRESS], але не проживають там з 2005 року. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно д о ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації більше 6 місяців, чим порушують право позивача на власність. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог немають. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 201. Після її смерті відкрилася спадщина на житлову квартиру з підвалом, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу спадкоємців за законом належить [PERSON] - син спадкодавця, який спадщину прийняв, [PERSON] -чоловік спадкодавця, [PERSON] -дочка спадкодавця, відмовилися від спадщини про що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зарудянською сільською радою Зборівського району, актовий запис № 11. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,15 га, з них площею 2,7926га (кадастровий номер 6122683700:01:001:0407) та площею 0,3550 га (кадастровий номер 6122683700:01:001:0718), яка розташована на території Заруддянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серія Р1№ 657124 від 15 квітня 2003 року. До складу спадкоємців за законом належить позивач [PERSON] син спадкодавця, який спадщину прийняв, відповідачі [PERSON] \~дочка спадкодавця\~та [PERSON] \~-\~чоловік спадкодавця,\~які відмовилися\~від спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до\~уваги,\~що позивач\~є спадкоємцем\~майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved