Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просив визнати свого сина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою вже понад один рік, особистих речей в будинку не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не має. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 квітня 2000 р. є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10- копія свідоцтва). У вказаному будинку згідно довідки про склад сім`ї № 42 від 07.08.2017 р. зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 14 копія довідки), однак не проживає за даною адресою з 01.10.2015 р., що підтверджується актом з місця проживання, посвідченого головою квартального комітету № 12 Довгинцівського району м. Кривого Рогу (а.с. 15 копія акту). Згідно довідки військової частини польової пошти [NUMBER] від 20.09.2015 р., солдат [PERSON] в період з 06.10.2014 р. по 20.09.2015 р. безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.9 копія довідки). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014\~ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 01.10.2015 р. згідно даних акту, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved