Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь у розмірі 4 479,00 гривень завданої шкоди; стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2014 року об 11 годині 15 хвилин в м. Києві на вул. Броварський проспект відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: автомобіль «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER], власник - [PERSON], водій [PERSON]; автомобіль «Skoda», реєстраційний номер [NUMBER], власник - [PERSON], водій [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини [PERSON], який порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача та інші обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2015 року по справі № 755/373/15-п. В результаті даної ДТП автомобілю «Skoda», номерний знак [NUMBER] були завдані пошкодження, що підтверджується, зокрема, довідкою про пошкодження, виданою на місці ДТП відділенням ДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ МВС України в м Києві від 18 грудня 2014 року та звітом № 182-16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] від 21 серпня 2016 року. На підставі вище приведених документів вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] складає 4479,00 гривень. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження. Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2014 року об 11 годині 15 хвилин на просп. Броварському в м. Києві між автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Відповідно до довідки, виданої Відділом ДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження: задній бампер (а.с. 4). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с. 3). Вказана постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2015 року станом на день розгляду справи є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5). Відповідно до Звіту № 182-16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість матеріального збитку, оціненого на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням втрати товарної вартості складає (з врахуванням ПДВ) складає 4 479,00 гривень (а.с.8-13). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав. При цьому, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, беручи до уваги презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER] у розмірі 4 479,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. . Крім того, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved