Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.09.2014 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Любешівського РУЮ Волинської області за актовим записом №32.\~\~В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що останнім часом подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки мають різні характери, погляди на життя та виховання дітей. Дані обставини зумовлюють перешкоди для спільного проживання та створюють дискомфортні умови під час життєвих побутових ситуацій, тому вважає подальше спільне проживання однією сім`єю неможливим. Протягом останнього часу у них немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть господарство, проживають окремо, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинились. Відтак просить розірвати шлюб, не застосовуючи заходів для збереження сім`ї та не встановлюючи термін для примирення. Судові витрати просить залишити за ним. В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до п.1 ч. 3\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2014 року, який зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Любешівського РУЮ Волинської області за актовим записом №32 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно із ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24\~постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно положення ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи вищезазначене та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», ч.2\~ст.115 СК України\~рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved