Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01.03.2005р. він був прийнятий на роботу в ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» слюсарем з механоскладальних робіт 3-го розряду. На теперішній час він продовжує працювати на вищевказаному підприємстві, однак з середини грудня 2012р. і по сьогоднішній день йому не виплачується заробітна плата та виникла заборгованістьу розмірі 13473,99грн. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду. Окрім цього, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 1500 грн., оскільки внаслідок невиплати йому заробітної плати та розрахункових коштів він був змушений звертатись в різні установи, організації за захистом своїх порушених прав, позичати гроші в знайомих, чим порушено його нормальні життєві зв»язки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача Ахмадова А.Ф. в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечив проти задоволення стягнення 13474,99 гривень заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача. В частині стягнення моральної шкоди просить відмовити, оскільки вважає, що моральна шкода не підверджується ніякими доказами. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивач прийнятий на роботу до відповідача з 01.03.2005 року на посаді слюсаря з механоскладальних робіт 3-го розряду. Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 23.09.2014 року №843 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати станом на 22.09.2014 року становить 13473,99 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, відтак в частині стягнення 13473,99 гривень заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача, вимоги підлягають до задоволення. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих звязків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Таким чином розрахунок заборгованості по зарплаті сторонами не оспорюється і підлягає до примусового стягнення. Стягненню з відповідача підлягають моральна шкода в розмірі 500 грн. та судовий збір в розмірі 243.60 грн. в дохід держави. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволенню.

Outcome: approved