Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно із договором дарування від 21 жовтня 1977 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №4-1217 на праві власності позивачу належить будинок [ADDRESS] Відповідно до державного акту серії [NUMBER] виданого 13.04.2006 р. на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.11.1998 р. №1491 та рішення міської ради від 02.12.2005 р. №1616 позивачу також належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,0413 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. В будинку позивача проживає його син [PERSON], який має окремі доходи та витрати і тому не є членом сім'ї позивача. В 2015 році відповідач вирішив відключити позивача від опалювання будинку і останній тривалий час змушений був жити без опалення поки справа розглядалася у суді. Рішенням Вінницького міського суду від 17 лютого 2016 року постановлено: «Усунути перешкоди [PERSON] в користуванні газовим опаленням у будинку [ADDRESS] шляхом відновлення опалення в кімнатах 1-2, 1-3, 1-4, повернувши опалення в попередній стан». Апеляційним судом Вінницької області своєю ухвалою від 22 березня 2016 року рішення Вінницького міського суду від 17 лютого 2016 року залишено без змін. Оскільки відповідач не бажав відновлювати опалення позивач змушений був звернутися до СПД ФОП [PERSON], де замовив виконання сантехнічної послуги: відновлення системи опалення приватного будинку. Згідно кошторису вартість робіт складає 1980, 00 грн. і дану суму позивачем було сплачено, що підтверджується актом виконаних робіт. Оскільки позивач поніс витрати з вини відповідача, то вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати позивачу вказані витрати. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] 1980, 00 грн. - витрат на відновлення опалення та витрати по оплаті судового збору згідно доданих квитанцій в сумі - 551, 20 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в позові обставинами та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, підтвердив той факт, що опалення дійсно відновлено у половині позивача, зазначав що неякісно виконано відновлювальні роботи, а також, що вартість відновлювальних робіт завищена та не підтверджено той факт, що позивачем сплачено саме таку вартість за виконані роботи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з огляду на наступне. Так судом встановлено, що згідно із договором дарування від 21 жовтня 1977 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №4-1217 на праві власності позивачу належить будинок [ADDRESS] (а.с. 5-6). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року, яке набуло законної сили 22 березня 2016 року, встановлено, що позивач проживає в кімнатах 1-3 та 1-4, відповідач проживає у кімнаті 1-2 та 1-1. Окрім того, було встановлено факт відключення відповідачем опалення позивачу та усунуто перешкоди [PERSON] в користуванні газовим опаленням у будинку [ADDRESS] шляхом відновлення опалення в кімнатах 1-2, 1-3, 1-4, повернувши опалення в попередній стан (а.с.10 - 18). Відповідно до акту виконаних робіт СПД [PERSON], від 10.06.2016 року, представник виконавця, в особі СПД [PERSON], з одної сторони і представник замовника, в особі [PERSON] з другої сторони, склали даний акт про те, що виконані сантехнічні послуги: відновлення системи опалення приватного будинку. Загалом на суму 1980 грн. 00 грн. згідно кошторису. Згідно акту СПД ФОП [PERSON] роботу здав, про що підписався в акті, а Замовник [PERSON] роботу прийняв, про що також підписався у акті (а.с.19). Згідно із розрахунком СПД [PERSON] вартість роботи та матеріалів складає 1 980, 00 грн. (а.с20). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Згідно із ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Аналізуючи подані позивачем та відповідачем докази, досліджені судом, на підтвердження своїх вимог та заперечень в частині вини відповідача та розміру завданої шкоди, суд приходить до переконання про те, що доведено протиправну поведінку відповідача, яка призвела до заподіяння внаслідок від'єднання відповідачем позивача від опалення, наявний причинний зв'язок між діями відповідача та шкодою, доведено вину відповідача у заподіянні шкоди. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди заподіяної внаслідок від'єднання відповідачем позивача від опалення підлягають задоволенню. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved