Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з мотоциклу JAVA 350 634, державний номерний знак [NUMBER] , 1982 року випуску, червоного кольору, який зареєстровано за його померлим [INFO] батьком - [PERSON] , який був накладений Приазовським районним відділом ДВС. В своїй заяві послався на те, що [INFO] у смт. Приазовське Запорізької області помер його батько - [PERSON] . З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва на право на спадщину він звернувся до Приазовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було повідомлено, що, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, на мотоцикл JAVA 350 634, дз [NUMBER], 1982 року випуску, червоного кольору, який зареєстровано за його померлим батьком, Приазовським ВДВС накладено арешт, без зняття якого він не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину. Про вказаний факт йому не було відомо. Звернувшись до Приазовського районного відділу державної виконавчої служби із письмовою заявою, 25.05.2020 року він отримав відповідь, що станом на 25.05.2020 року виконавчі провадження, боржником за якими є він або його батько [PERSON] , у відділі на виконанні не перебувають. Таким чином, враховуючи, що у провадженні виконавчої служби відсутні виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] або [PERSON] , має на меті отримати можливість належним чином оформити спадщину після померлого батька, тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.17). Приазовський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання уповноваженого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи судовою повісткою. З заявами щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не надав (а.с. 22). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. За вимогами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.08.2018 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином померлого, про що свідчать копія паспорту серії [NUMBER] , виданого Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області 17.02.2004 року (а.с. 4) та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 27.03.2019 року (а.с. 6). Згідно копії технічного паспорту серії [NUMBER] від 02.04.1983 року [PERSON] є власником мотоциклу Ява 350/634, номерний знак [NUMBER], 1982 року випуску, червоного кольору (а.с. 8). У відповідності до відповіді начальника Територіального сервісного центру № 2343 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 21.02.2020 року №31/8/2343/280 на запити державного нотаріуса Шевченко С.О. за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС мотоцикл JAVA 350 634, державний знак [NUMBER], 1982 року випуску, червоного кольору, який зареєстрований за [PERSON] , знаходиться під арештом. Арешт накладено Приазовським ВДВС, державним виконавцем Вороніна (а.с.9). Як вбачається з наданих суду доказів позивачем, а саме: наданої відповіді на звернення з Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 7260/03 від 25.05.2020 року, станом на 25.05.2020 року виконавчі провадження, боржниками за якими є [PERSON] або [PERSON] , у відділі відсутні (а.с. 10). Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч. 1,2 ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ч.1,2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Так, позивач, як спадкоємець першої черги за Законом (ст. 1261 ЦК України) має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Враховуючи, що станом на день розгляду справи у суді, на виконанні у відповідача виконавчі провадження, боржниками за якими є [PERSON] або [PERSON] , не перебувають, є підстави вважати, що на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved