Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановивши їх у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувани з дати пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання дітей на користь відповідачки у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дати пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. На момент винесення рішення він не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від його доходів, оскільки мав можливість їх сплачувати. Він з дружиною займався тим, що вона виготовляла молочну продукцію, а він реалізовував її на ринку у м. Дніпропетровську. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідачка припинила виготовляти молочну продукцію і він, відповідно, втратив цей заробіток. На даний час у нього тимчасові заробітки, проте він продовжує утримувати дітей, передаючи грошові кошти своїй дружині. Зазначив, що залишення розміру аліментів, які з нього стягуються на даний час, призведе до їх заборгованості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. При цьому посилався на обставини, вказані у позові. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог і просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивач далі продовжує займатись виготовленням молочної продукції, їздить її реалізувати в м.Дніпро, отримує стабільний дохід. Свідок [PERSON] суду показала, що являється однокласницею сторін, працює продавчинею в магазині. Вказувала, що відповідачка на даний час з дітьми разом з позивачем не проживає, однак він в своєму домоволодінні далі продовжує займатись виготовленням молочної продукції, на своєму автомобілі їздить з нею на ринок в м. Дніпро. Вказала, що він скуповує у односельчан молоко, вдома у нього цех зі спеціальним обладнанням для виготовлення вершків, сметани тощо. Крім того зазначила, що нещодавно на зустрічі випускників в школі позивач [PERSON] розповідав однокласникам, що має стабільний дохід і не вбачає сенсу працевлаштовуватись. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін та з'ясувавши їх правову позицію, свідка [PERSON], перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року з позивача в даній справі було стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь їх матері [PERSON] (а.с.4-5). Позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/2 на 1/3 частину. Як вбачається з наданої суду копії його трудової книжки (а.с.19) 22.09.2008р. позивач був розрахований з роботи за згодою сторін. В період з 06.10.2008р. по 30.09.2009р. отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до довідки Царичанського районного центру зайнятості від 27.06.2017р. № 731 [PERSON] станом на 27.06.2017р. на обліку в Царичанському РЦЗ як безробітний не перебуває (а.с.18). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене вказує на те, що особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину в тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, стан його здоров'я, чи змінився сімейний стан. Однак, позивачем на надано суду доказів на підтвердження виникнення зазначених обставин після винесення 08.11.2016 року рішення суду. На момент постановлення рішення судом про стягнення з нього аліментів, і на момент звернення його до суду про зменшення аліментів, [PERSON] офіційно працевлаштований не був, при цьому позов про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини його доходів він визнав повністю. Доказів, які би підтверджували, що матеріальний чи сімейний стан його змінився, суду не надав. Отже, суд дійшов висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів до 1/3 частини доходів щомісячно, як того просив позивач, відсутні. За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed