Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачкою [PERSON] він перебуває у шлюбі з 05.03.2005 р. і має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб досить тривалий час носить формальний характер. Сторони не ведуть спільне господарство , відсутній спільний бюджет та не підтримуються шлюбні стосунки. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач має іншого чоловіка і подальше збереження сім»ї не є можливим. За таких обставин [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги, просив задовольнити, зазначивши, що строк для примирення не потрібен. Також надав згоду на ухвалення заочного рішення та просив покласти на нього судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань від неї, відзиву на позовну заяву в адресу суду не надходило. За таких обставин, зважаючи на положення ст.ст. ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 05 березня 2005 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб, зареєстрованийШевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 172. Під час реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище «Василенко», що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого наявна в матеріалах справи. Як свідчать матеріали справи від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], як свідчить копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи.. Позивач [PERSON] зазначає, що подружні стосунки з відповідачем припинились, сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Збереження сім»ї не є можливим і не відповідає інтересам сторін. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Позивач вказує на те, що строк для примирення не потрібен і шлюб має бути розірваний. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на те, що позивач вважає неможливим збереження шлюбу, який не відповідає його інтересам, доказів зворотного отримано не було, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні відповідач під час реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка, проте, у зв»язку із неявкою [PERSON] в судове засідання питання щодо її прізвища не вирішувалось. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved