Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON], третя особа Марганецький міський сектор ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він являється власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1995 року. В даному будинку крім нього, його дружини та доньки зареєстрований [PERSON]. [PERSON] зареєстрований, однак не проживає у його будинку з серпня 2011 року, а проживає у своєї матері за адресою [ADDRESS] На сьогоднішній день між ним та відповідачем виникли неприязні стосунки, на неодноразові прохання знятися з реєстрації ніяк не реагує. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком розташованим за адресою [ADDRESS] Зобов'язати Марганецький міський сектор ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Дійсно позивач [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1995 року, право власності зареєстровано в Марганецькому МБТІ 24.11.1995 року. Актом від 19.01.2015 року підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований але не проживає за адресою [ADDRESS] - з 22.08.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджуватися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком розташованим за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов'язанняМарганецького міського сектору ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки Марганецький міський сектор ДМС України в Дніпропетровській області є третьою особою, а не відповідачем, суд не може зобов'язувати третіх осіб до вчинення будь-яких дій. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial