Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2004 року по 23 квітня 2009 року, визнати квартиру [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], договір іпотеки від 26 грудня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5469, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS], загальною площею 71, 9 кв. м., яка належить на праві власності [PERSON] та всі договори про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 26 грудня 2007 року - визнати недійсними, скасувати заборону відчуження нерухомого майна, квартири [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], накладену 26.12.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 5469 та вилучити відповідні записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку квартири [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 26.12.2007 року у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 26.12.2007 року за реєстровим номером 5469, виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис № 6325076 про іпотеку квартири [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., що належить на праві власності [PERSON], внесений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] 17.08.2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вересня 2004 року по 23 квітня 2009 року, він та [PERSON] проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, єдиний сімейний бюджет та просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в зазначений період. Під час сумісного проживання, ним та [PERSON] за договором інвестування у будівництві житла 16-40/1сек від 15.11.2004 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Будівельно-монтажне управлінням №9 Одесстрой», за сумісні кошти придбано квартиру [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., право власності на яку було зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.12.2007 року, серія САВ 345029, та зареєстроване 18.12.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» номер запису: 2798 в книзі 655пр-121. Крім того, 10 жовтня 2004 року позивач позичив грошові кошти у гр. [PERSON] в сумі сто тисяч гривень на інвестування у будівництво зазначеної квартири, про що було укладено розписку. В березні 2014 року йому стало відомо, що 26 грудня 2007 року, відповідачка [PERSON] уклала з Акціонерний комерційним банком «УкрСиббанк» договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 5469, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., яка є спільною сумісною власністю позивача та [PERSON] Такий договір іпотеки було укладено у якості належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11278472000 від 26 грудня 2007 року, та кредитним договором № 11278502000 від 26 грудня 2007 року, укладеним між відповідачкою та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Внаслідок укладання вказаних договорів позивач вважає, що порушено його право власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому він просить позов задовольнити повністю. Свої обґрунтування позивач виклав як в позові, так і в уточненому позові . Позивач подав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутністю, підтримає позовні вимоги і обґрунтування повністю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю , просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про одержання судової повістки. Відповідач ТОВ «Кей-Колект» заперечував проти задоволення позовних вимог , посилаючись на необґрунтованість позову. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] починаючи з вересня 2004 року по 23 квітня 2009 року проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели один сімейний бюджет, свої стосунки зареєстрували в органах РАГС 24 квітня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Першого Суворовського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 262 а. с.10,18, 53,85. В період фактичних шлюбних стосунків відповідачка [PERSON] завагітніла та [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] а.с.19 . Вказане підтверджується: спільними фотокартками позивача та відповідачки [PERSON] а.с. 87-88 ; договором оренди жилого приміщення від 05 вересня 2004 року, укладеного між громадянкою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а. с. 62; заявою [PERSON] до Виконавчого комітету ОМР від 20.11.2007 року за вх.. № 236/1 а. с.71; письмовими поясненнями сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а. с. 63-64,89-90 ; Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. Під час проживання однією сім'єю, позивач та відповідачка [PERSON] інвестували спільні гроші на придбання квартири [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м. В придбаній квартирі в 2008 році сторонами проведено капітальний ремонт, що підтверджується: договором про інвестування будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , від 15.11.2004 року а.с. 75-77 ; актом приймання передачі квартири від 12.06.2007 року, до договору про інвестування будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 15.11.2004 року а.с. 74; розпискою [PERSON] від 10 жовтня 2004 року а.с. 78; - договором про надання ремонтних послуг № 30 від 30.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] а. с. 72; - актом приймання-передачі від 01.09.2008 року до договору про надання ремонтних послуг № 30 від 30.04.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] а. с. 73; квитанціями до прибуткового касового ордера № 242 від 26.04.2008 р., № 236 від 22.01.2008 року, № 236 від 22.06.2008 року, № 247 від 12.05.2008 року, № 26/2 від 26.02.2008 року, № 29/73 від 25.03.2008 року, № 29/6 від 03.03.2008 року а. с.68-70; - договором охорони від 15 вересня 2008 року, укладеного між ТОВ «Охоронна агенція Бастіон» та [PERSON] а. с. 65-67; 10 грудня 2007 року Виконавчим комітетом ОМР видано свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі поширюються положення глави 8 СК України. 26 грудня 2007 року, відповідачка [PERSON] уклала з Акціонерний комерційним банком «УкрСиббанк» договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 5469. Договір іпотеки було укладено у якості належного виконання відповідачкою зобов'язань за кредитним договором № 11278472000 від 26 грудня 2007 року, та кредитним договором № 11278502000 від 26 грудня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріусом було зроблено відповідний запис щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою та заборони на його відчуження, а саме запис про заборону відчуження № 6321297. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого новий кредитор одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань. На підставі договору відступлення права вимоги, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] 17.08.2012 року було внесено запис про іпотеку квартири [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м., що належить на праві власності [PERSON]. Вказане підтверджується письмовими доказами: Кредитним договором № 11278472000 від 26 грудня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» а.с. 20-23; кредитним договором № 11278502000 від 26 грудня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» а.с.27-34; договором іпотеки, посвідченим 26 грудня 2007 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] а.с. 39-40 ; договором факторингу № 1 від 12.12.2011 року а.с. 41-43; договором відступлення права вимоги від 12.12.2011 року а.с.44-46. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, що потребують нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, згода іншого із подружжя повинно бути письмовою. Згода на укладення договору, що потребують нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, повинна бути нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріальною згодою всіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Згідно ст. 578 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Згідно ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчиненим одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Внаслідок укладення відповідачкою [PERSON] даного договору іпотеки порушуються права та законні інтереси позивача на майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Оскільки на момент укладення спірного іпотечного договору [PERSON] був співвласником на праві спільної сумісної власності, [ADDRESS], загальною площею 71,9 кв. м. та не надавав згоди на передачу вказаного майна в іпотеку, то договір іпотеки та всі договори про внесення змін та доповнень до договору іпотеки слід визнати недійсними з послідуючим застосуванням наслідків недійсності правочину. Норми ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачають, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимоги ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» зазначають, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Наслідком припинення іпотеки (визнання договору іпотеки недійсним) згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав. Норми ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, зо у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Положеннями ст. 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Положеннями абз. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорю ванного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, може бути заявлено як однією із сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved