Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» про захист прав споживача. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем і відповідачем укладений договір про постачання природного газу шляхом приєднання до умов Типового договору , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938, який діяв до 30 вересня 2015 року. Договір постачання природного газу є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції Постачальником. З початком бойових дій в м. Авдіївка Донецької області позивач вирішила переїхати в безпечне для проживання місто. В червні 2015 року позивач звернулася із заявою до відповідача про припинення газопостачання на невизначений строк та опломбування запірних пристроїв. З моменту подачі заяви газ позивачем не споживався. Але відповідачем було продовжено нарахування оплати за газ, який не споживався. Позивач виконав свої обовязки, передбачені Договором, своєчасно та в повному обсязі, але відповідач самостійно нарахував та вимагає від позивача сплати 451, 45 коп. за послуги, що не були передані та прийняті. З червня 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами про перерахунок оплати, але відповідачем жодні доводи не були прийняті до уваги. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зобовязати відповідача скасувати будь-які нарахування по Договору газопостачання з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а також стягнути з відповідача на її корись моральну шкоду в розмірі 10\~000 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а також заперечення на позовну заяву, відповідно до яких [PERSON] є абонентом Авдіївської дільниці Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ « Донецькоблгаз». Відповідно до п. 29 Правил надання послуг з газопостачання № 2246 , що діяли на момент звернення позивача із заявою про припинення газопостачання, не пізніше ніж за сім днів до звільнення приміщення або повного припинення газопостачання письмово повідомити газопостачальне (газорозподільне) підприємство про розірвання договору та розрахуватися за послуги з газопостачання. 22 липня 2015 року до газової служби надійшла письмова заява про припинення газопостачання на невизначений строк та опломбування запірних пристроїв. Коли працівники газової служби звязалися по телефону з позивачем для узгодження часу свого прибуття, абонент повідомив, що виїхав в іншу область, та відмовився від відключення газового обладнання. З 24 червня 2015 року позивач є переселенцем. Газова служба про це повідомлена не була, доступу у квартиру працівники міськгазу не мали. У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на обєкті споживача осіб споживач (або уповноважена особам) має завчасно повідомити про це Оператора ГРМ та надати документи, які підтверджують відсутність зазначеної особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач ( або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення шестимісячного періоду має надавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтверджуючими документами. Позивач зверталась до Авдіївської дільниці Костягнтинівського УГГ про здійснення перерахунку із нарахування за природний газ та на підтвердження своєї відсутності надавала довідку переселенця. На підставі наданих документів позивачу було відмовлено на підставі абзацу 6 п. 3 розділу 4 [PERSON] 9 Кодексу газорозподільної системи, зокрема, якщо по обєкту споживача будуть відсутні зареєстровані особи та на обєкт споживача не буде у встановленому порядку припинено розподіл природного газу, обєм спожитого природного газу нараховується , виходячи з розрахунку на одну особу. У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання цін на газ. За адресою: м. Авдіївка, вул. Гагаріна, 2/50 зареєстрована [PERSON] , газовий лічильник відсутній. Абоненту здійснюється нарахування природного газу за нормою споживання 9м3 на одну людину. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS], із відкриттям на її імя особового рахунку № 17 - 75602. Згідно з п. 6 Правил надання послуг з газопостачання, що діяли на момент звернення позивача із заявою про припинення газопостачання, газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється, зокрема, у разі подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання. У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. Відповідно до п. 7 Правил припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відповідно до п. 29 Правил, споживач зобовязаний не пізніше ніж за сім днів до звільнення приміщення або повного припинення газопостачання письмово повідомити газопостачальне (газорозподільне) підприємство про розірвання договору та розрахуватися за послуги з газопостачання. 22 липня 2015 року позивач зверталася до Авдіївської дільниці Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації із заявою про припинення газопостачання в звязку із виїздом, що підтверджується копією її заяви. Довідкою ВПО №6522000959 від 24 червня 2015 року підтверджується той факт, що на 24 червня 2015 року позивач вже проживала в [INFO]. Отже на момент звернення позивача до відповідача із заявою про припинення газопостачання в звязку із виїздом, вона вже фактично виїхала на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Як вбачається з копії витягу журналу на відключення та включення газового обладнання 31 липня 2015 року працівниками Костянтинівського УГГ зафіксовано відмову позивача від припинення газопостачання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що відповідач неправомірно здійснював нарахування плати за газопостачання за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Щодо вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано жодних доказів, які би свідчили про заподіяння йому моральної шкоди, тому в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставівикладеного,

Outcome: dismissed