Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до Кременчуцької міської Ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, просив визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири № 84, що знаходиться в будинку № 13 по вул. лікаря [PERSON] (40 років Жовтня) м. Кременчука Полтавської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідач - представник Кременчуцької міської Ради Полтавської області в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про можливість розгляду справи у відсутності їх представника. Представник третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Так, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються в матеріалах справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом достовірно встановлено, що 08.01.1997 року квартира № 84, що знаходиться за адресою: м.Кременчук Полтавської області, вул. лікаря [PERSON] (40 років Жовтня) була приватизована [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 12120/1. 04.05.2007 року помер [PERSON], про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 072365. 21.05.2008 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за [PERSON], [PERSON] та померлим 04.05.2007 року [PERSON] визнано право власності на 1/3 ідеальну частку квартири № 84 в будинку № 13 по вул. лікаря [PERSON] (40 років Жовтня). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2008 року позивач, як син прийняв 1/6 частину спірної квартири, а [PERSON] 1/3 іншу частину спадкового майна. 05.01.2014 року померла [PERSON] про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 257446. Після смерті [PERSON] з метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON]., однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 104/02-31 від 25.03.2016 року. Підставою для відмови вказана відсутність державної реєстрації права власності, а саме надане свідоцтво про право на спадщину за законом, Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, 16.12.2008 року зареєстрованим № 1-1774, який не був зареєстрований спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.\~1261,\~1268 ЦК України, позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємицею першої черги за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено\~ст. 1297 ЦК України. В силу ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Відповідно до положень ч.1 ст.15, п.1 ч.2 ст.\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, в тому числі визнання права власності особи на майно. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обємі.

Outcome: approved