Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. В позові вказав, що будучи онуком померлої [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 27.01.2002 отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка мотивована тим, що на майно померлої [INFO] крім нього подала заяву про прийняття спадщини дочка померлої [PERSON] , яка є спадкоємцем на все майно померлої за заповітом. Інших спадкоємців немає. Позивач вважає, що дочка померлої [PERSON] не має права на спадкування після смерті [PERSON] та повинна бути усунута від права на спадкування, виходячи з того, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017 встановлено, що [PERSON] умисно заподіяла смерть [PERSON] тобто була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та їй призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.12.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із збережень в ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «Альфабанк», ПАТ «Полтавабанк», а також двокімнатної квартири в м. Лубни. На підставі вищевикладеного позивач прохає суд усунути [PERSON] від права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відбуває покарання в ДУ «Качанівська ВК №54». 28.05.2020 від [PERSON] до суду найшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або без її участі (а.с.50). Ухвалою суду від 28.05.2020 подане клопотання відповідача було задоволено, однак з технічних причин проведення відеоконференції не представилося можливим. З урахуванням клопотання відповідача [PERSON] , за змістом якого питання проведення засідання за відсутності відповідача передано на розсуд суду, думки позивача та його представника, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі відповідача [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Лубни Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача де зазначено, що його матір`ю є [PERSON] , копією свідоцтва про народження останньої, де зазначено, що її матір`ю була [PERSON] та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, яким підтверджується факт зміни прізвища матері позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5-7). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із збережень в ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «Альфабанк», ПАТ «Полтавабанк», а також двокімнатної квартири в м. Лубни (а.с.25-31). З приводу оформлення спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Стромко І.В., однак отримав постановою від 27.01.2020 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка мотивована тим, що на майно померлої, крім нього подала заяву про прийняття спадщини дочка померлої [PERSON] , яка є спадкоємцем на все майно померлої за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2017, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.12.2019 в частині відшкодування моральної шкоди, відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто в умисному вбивстві своєї матері [PERSON] та призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі (а.с.12-21). Відповідно до п.4 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.13 р. № 24-753/0/4- 13, усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК України підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ч.5,ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає, що в даному випадку, факт умисного позбавлення життя спадкодавця, установлений в порядку кримінального провадження, не потребує процесуальної діяльності по доказуванню, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved