Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31 липня 1997 року померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га., вартістю 87757,84 грн., що знаходиться в адмінмежах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 037696 від 28 березня 2002 року. Він прийняв спадщину своєї матері, оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном, шляхом отримання у власність речей домашнього вжитку, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець при житті не отримав правовстановлюючий документ на землю - державний акт. Мотивуючи тим, що порушуються його права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявився, в позові вказав про розгляд справи в його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач - Васютинська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. Третя особа - [PERSON]- в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 31 липня 1997 року померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,47 га., вартістю 87757,84 грн., що знаходиться в адмінмежах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 037696 від 28 березня 2002 року. Позивач прийняв спадщину [PERSON], оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном, шляхом отримання у власність речей домашнього вжитку, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець при житті не отримав правовстановлюючий документ на землю - державний акт. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, довідкою селищної ради про постійне місце проживання померлої та про склад її сімї, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори про те, що після смерті [PERSON]І, заяви про прийняття спадщини не поступали. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлої 31 липня 1997 року. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved