Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування житлом та усунення перешкод у його користуванні. Позивач посилається на те, що 12 червня 1998 року квартира [ADDRESS] була приватизована. Учасниками приватизації стали він - [PERSON], відповідач - [PERSON], та їх мати - [PERSON]. Відповідно до вимог закону частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними, відповідно їх частки становлять по 1/3 кожному із співвласників. Квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, загальна площа 68,70 кв.м., житлова площа 46,50 кв.м. Технічна характеристика квартири є такою: кімната 1 пл. 22,20 кв.м.; кімната 2 пл. 16, 70 кв.м., кімната 3 пл. 10, 70 кв.м.; кухня пл. 6, 40 кв.м.; комора пл. 6, 40 кв.м.; коридор пл. 4. 90 кв.м.; санвузол пл. 1,10 кв.м. При житті мати [PERSON] склала заповіт на його користь. [INFO] мати померла. 04 листопада 2013 року він, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Тому розмір його частки у квартирі [ADDRESS] на даний час становить 2/3. У спірній квартирі проживає відповідач разом із своєю сім'єю. З приводу користування квартирою у них виник спір, внаслідок якого склалося неправомірне перешкоджання йому у користуванні належною частиною жилого приміщення, чим порушується його право як співвласника. 02 лютого 2014 року приблизно о 18.00 год. він прийшов у квартиру. Однак, відповідач із своєю дружиною в агресивній формі сказали щоб він більше не приходив. 10 лютого 2014 року він не зміг увійти у квартиру, так як відповідач змінив замок на вхідних дверях та не дає йому, як співвласнику, заходити у жиле приміщення та користуватися ним. Він не має доступу до спірної квартири [ADDRESS], а тому позбавлений можливості користуватись своєю частиною власності. Відповідач відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірної квартири. Виходячи з тих обставин, що відповідач чинить перешкоди у користуванні житлом, а саме не допускає його у приміщення, змінив замок до вхідних дверей, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло та на підставі свідоцтва про право власності за заповітом у розмірі 2/3 частини таким чином: виділити йому у користування такі приміщення: кімнату площею 22, 20 кв.м.; відповідачу виділити кімнату 10,70 кв.м. Залишити в спільному користуванні такі приміщення: кімнату площею 16,70 кв.м., кухню площею 6,40 кв.м., коридор, площею 4,90 кв.м., комору площею 2, 60 кв.м., санвузол площею 1, 10 кв.м. Усунути перешкоди, які чиняться відповідачем [PERSON], у користуванні 2/3 частин квартири, що розташована по [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідача передання йому ключів від вхідних дверей квартири. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн., у підтвердження чого надала розрахунок. Відповідач позов визнав частково, так він не заперечував проти того, що позивачу належить 2/3 частки спірної квартири. Однак, заперечив проти визначення порядку користування квартирою, оскільки у позивача є інше житло де він проживає. Крім того, у них з братом конфліктні відносини, тому вони не можуть спільно проживати у одній квартирі. У зв'язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки у братів конфліктні відносини, тому вони не зможуть спільно користуватись квартирою. Стосовно стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу зауважив, що в матеріалах справи наявний лише розрахунок за надану правову допомогу, проте відсутня квитанція, яка б підтверджувала, що позивач сплатив адвокату за надані послуги, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов і підлягає задоволенню частково з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] та відповідачу [PERSON] належить 1/3 частка вказаної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 12.06.1998 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2013 року та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 8, 9, 33). Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, загальна площа 68,70 кв.м., житлова площа 46,50 кв.м. Технічна характеристика квартири є такою: кімната 1 пл. 22,20 кв.м.; кімната 2 пл. 16, 70 кв.м., кімната 3 пл. 10, 70 кв.м.; кухня пл. 6, 40 кв.м.; комора пл. 6, 40 кв.м.; коридор пл. 4. 90 кв.м.; санвузол пл. 1,10 кв.м. (а.с.5-7). У відповідності до ст. 319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». Згідно ст. 321 ЦК України, «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно ст. 150 Житлового кодексу, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співаників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Зазначений позивачем у позові порядок користування квартирою, відповідає частці кожного із співвласників. На даний час у спірній квартирі проживає [PERSON] зі своєю сім'єю, та чинить [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, дані обставини визнанні сторонами, а тому відповідно до вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. При зверненні до суду з позовом позивач [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача (а.с.2). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Представник позивача просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн., у підтвердження чого надала розрахунок (а.с.39), однак в матеріалах справи відсутній документ, який б підтверджував сплату даних коштів позивачем (квитанція, платіжне доручення, ін.), тому вимога про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, необхідно визначити порядок у користуванні квартирою [ADDRESS], виділити [PERSON] кімнату площею 22,20 кв.м.; відповідачу [PERSON], кімнату площею 10,70 кв.м. Залишити у спільному користуванні приміщення: кімнату площею 16,70 кв.м., кухню площею 6,40 кв.м., коридор, площею 4,90 кв.м., комору площею 2, 60 кв.м., санвузол площею 1,10 кв.м. Усунути [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, а саме 2/3 частин квартири [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] передати [PERSON] ключів від вхідних дверей до квартири [ADDRESS]. В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю. Стягнути відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial