Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] відділу ДВС ММУЮ, в якому просив суд зняти арешт, накладений [PERSON] відділом Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції постановою серії ВП№3287763 на виконання виконавчого листа №2/682/2001 від 12.10.2001 року, виданого [PERSON] відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на майно боржника, зокрема будинок №66 по вул.. Біла в м. Миколаєві. В судове засідання позивач не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справа була розглянута за відсутністю сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 12.10.2001 року був виданий виконавчий лист Новобузьким судом Миколаївської області, згідно якого стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини. 03.07.2012 року була винесена постанова державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції серії ВП№3287763, якою був накладений арешт на майно боржника, [PERSON] 28.02.2008 року позивач уклав угоду купівлі продажу будинку №66 по вул.. Біла в м. Миколаєві з боржником, [PERSON], який на момент винесення постанови державним виконавцем, не був власником вказаного будинку. З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно будинок №66 по вул. Біла в м. Миколаєві належить позивачу, який на даний час не є боржником у виконавчому провадженні, а відтак необхідність існування обтяження нерухомого майна немає. Відповідно до ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна боржника зазначається у постанові державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved