Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», [PERSON], третя особа відділ примусового виконання рішення Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в м. Київ про визнання недійсним додаткового договору №1 від 30.10.2008 року до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року та визнання виконавчого листа №372/3224/15-ц від 22.04.2016 року, виданого Обухівським районним судом Київської області таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено договір поруки № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року, такий договорі було укладено на забезпечення виконання кредитного договору № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON].Пізніше між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 від 30.10.2008 року, до кредитного договору № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, яким було збільшено відсотки за користування кредитом до 0,85 на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» ніяких додаткових договорів до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року підписано не було. В липні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» було пред'явлено позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитом до [PERSON], як до позичальника, та до позивача як до поручителя за кредитним договором. У зв'язку із цим, позивачем, в рамках зазначеного провадження було пред'явлено зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання Договору поруки № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007р., припиненим, у зв'язку із тим, що між Позичальником - [PERSON], і банком - ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додатковий договір №1 від 30.10.2008р., до Кредитного договору №КЗВЬОК15005786 від 27.04.2007р. Але під час розгляду справи представником позивача - [PERSON], при ознайомленні з матеріалами справи, в них було виявлено копію документу - Додаткового договору №1 від 30.10.2008р., до Договору поруки № K3BLGK15005786 від 27.04.2007р., у якому відповідно збільшено обсяг відповідальності поручителя, як у відповідному додатковому Договорі до кредитного договору. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2016 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], та до [PERSON]. про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007р., з [PERSON], та позивача. Підсумовуючи вищевикладене позивач зазначив, що в додатковому договорі №1 від 30.10.2008 року до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року наявний підпис зроблено не позивачем, окрім того жодних додаткових угод з ПАТ КБ «Приватбанк» до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року позивачем не було. Із вказаних підстав позивач просить визнати недійсним додатковий договір №1 від 30.10.208 року до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року а договір поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року припиненим. Визнати виконавчий лист №372/3224/15-ц від 22.04.2016 року виданий Обухівським районним судом Київської області таким що не підлягає виконанню в частині солідарного стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційни Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, у розмірі за тілом кредиту 304181,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 6463849 грн. 86 коп., заборгованості по процентам 14752,53 долари США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 313491 гр. 26 коп., заборгованість по комісії 5991,35 долари США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 127316 грн. 18 коп. та пеню в розмірі 66080 грн. 49 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Вказав на те що, позивач в своїй позовній заяві не довів факту не підписання ним додаткової угоди до договору поруки № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року. Представник третьої особи відділ примусового виконання рішення Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в м. Київ подав до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи із наступного. Згідно з положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено договір поруки № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року, такий договорі було укладено на забезпечення виконання кредитного договору № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON].Пізніше між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 від 30.10.2008 року, до кредитного договору № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, яким було збільшено відсотки за користування кредитом до 0,85 на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» ніяких додаткових договорів до договору поруки №K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007 року підписано не було. В липні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» було пред'явлено позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитом до [PERSON], як до позичальника, та до позивача як до поручителя за кредитним договором. У зв'язку із цим, позивачем, в рамках зазначеного провадження було пред'явлено зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання Договору поруки № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007р., припиненим, у зв'язку із тим, що між Позичальником - [PERSON], і банком - ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додатковий договір №1 від 30.10.2008р., до Кредитного договору №КЗВЬОК15005786 від 27.04.2007р. Але під час розгляду справи представником позивача - [PERSON], при ознайомленні з матеріалами справи, в них було виявлено копію документу - Додаткового договору №1 від 30.10.2008р., до Договору поруки № K3BLGK15005786 від 27.04.2007р., у якому відповідно збільшено обсяг відповідальності поручителя, як у відповідному додатковому Договорі до кредитного договору. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], та до [PERSON]. про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № K3BLGK15005786/1 від 27.04.2007р., з [PERSON], та позивача. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 12 ЦПК України. Із наявної у матеріалах справи копії додаткового договору №1 до договору поруки № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року вбачається, що вказаний договір укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Із копії вказаного договору бачається, що вона підписана безпосередньо [PERSON] Під час подачі позовної заяви до суду позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа та заборони державним виконавцям вчиняти будь які дії відносно майна позивача. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року в задоволені заяви відмовлено, з підстав тих що до суду не надано доказів, які свідчать про необхідність заперечення позову саме таким шляхом, оскільки заявник просив зупинення стягнення на підставі виконавчого листа та заборони державним виконавцям вчиняти будь які дії відносно майна позивача, яке відкрито на підставі рішення суду що набрало законної сили. В ході судового розгляду справи представником позивача та позивач заявили клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи для встановлення належності підпису на оскаржуваному договорі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області призначено по справі судову почеркознавчу експертизу відносно належності підпису [PERSON] в додатковому договорі № 1 до договору поруки від 30 жовтня 2008 року. На вирішення експертизи поставлені наступні запитання:Чи виконано підпис в додатковому договорі № 1 до договору поруки від 30 жовтня 2008 року , виконано від імені [PERSON], особисто [PERSON] чи іншою особою ?. Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, Т.В. Чумальчука та В.М. Чепак, який міститься в матеріалах спавши, підпис від імені [PERSON], який міститься в графі «ПОРУЧИТЕЛЬ» у рядку між друкованими записами «Підпис» «[PERSON].» у додатковому договорі №1 від 30.10.2008 до договору поруки № K3BLGK15005786 від 27.04.2007 року, що укладений від імені [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосований технічних засобів, до того ж у висновках експертів зазначено, що укладений від імені [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» виконаний самим [PERSON]. 02 грудня 2015 року Обухівським районним судом Київської області по справі №372/3224/15-ц постановлено рішення, яким стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К3ВLGK15005786 від 27 квітня 2007 року у розмірі заборгованості за тілом кредиту 304181,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 6463849 грн. 86 коп., заборгованості по процентам 14752,53 долари США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 313491 гр. 26 коп., заборгованість по комісії 5991,35 долари США, що відповідно до курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року становить 127316 грн. 18 коп. та пеню в розмірі 66080 грн. 49 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.12.2015 року та набрало законної сили. З описової частини зазначеного рішення вбачається, що рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» судом було прийнято в тому числі на підставі договору поруки, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які встановленні рішенням суду не потребує додаткового доказування. Твердження позивача про те, що він не підписував договір поруки суд не може прийняти до уваги, оскільки суд бере до уваги висновки почеркознавчої експертизи. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed