Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а згодом і письмовими уточненнями, в яких просить : визнати незаконними дії та бездіяльність ЖБК Буревісник-3, що проявилось у відмові голови правління ЖБК Буревісник-3 у виготовленні та наданні [PERSON] договору на утримання будинку та прибудинкової території (ЖКП); зобов'язати ЖБК Буревісник-3 виготовити у відповідності до Типового та надати [PERSON] договір на надання ЖКП для узгодження та укладення; стягнути з ЖБК „Буревісник-3 на користь [PERSON] понесені витрати на поштові послуги в сумі 4,40 грн. згідно копії квитанції від 16.05.2015р. за № 4891; стягнути з ЖБК „Буревісник-3 на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. Позов обґрунтований наступним. [PERSON] є власницею квартири в багатоквартирному будинку № 7 по вул. Райдужній в м. Києві, членом ЖБК „Буревісник-3 та особою, на яку відкрито особові рахунки для оплати житлово-комунальних послуг. У зв'язку з тим, що впродовж всього часу діяльності відповідача відсутні правові підстави взаємовідносин між [PERSON] та ЖБК «Буревісник-3» не з вини власниці, оскільки голова правління ЖБК „Буревісник-3 [PERSON] не виготовив та не надав позивачці договору про надання житлово-комунальних послуг, за які вимагає сплату коштів, [PERSON] 14.05.2015р. подала письмову заяву на отримання і укладення такого договору. Дане звернення було викликане тим, що в рахунках, що надходять на її адресу, зазначено, що ці рахунки саме на сплату за комунальні послуги та інші платежі (централізоване постачання холодної води та водовідведення гарячої води, наразі централізоване постачання гарячої води та опалення зазначені окремо). В отриманій відповіді ЖБК «Буревісник-3» від 25.05.2015р. за вих. № 54 відповідач зазначив, що він не є виконавцем житлово-комунальних послуг, тому питання про укладення договору на утримання будинку та прибудинкової території не може бути вирішено у запропонований позивачем спосіб. Такі дії відповідача є неправомірними, оскільки, як зазначає позивач, ЖБК «Арсеналець-3» є балансоутримувачем будинку і управителем, також, виконавцем тих послуг, за які виставляє рахунки. Відповідач, не укладаючи договір про надання житлово-комунальних послуг з [PERSON], порушує положення ст.ст. 11, 14, 202, 208, 509 Цивільного кодексу України, ст. ст.13, 19, 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, ст. 13 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирних будинків» та постанову Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 „Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відмовою приймати та реєструвати заяви [PERSON] голова правління ЖБК «Буревісник-3» змусив подавати заяву від 14.05.2015р. по пошті, чим спричинив позивачу додаткові матеріальні витрати на послуги поштового звязку в сумі 4, 40 грн., а усміа протправними діями у сукупності відповідач завдав [PERSON] значної моральної шкоди, яка полягає у завданні внутрішніх страждань та переживань, викликаних розповсюдженням недостовірних та наклепницьких відомостей, вимушеної зміни звичного укладу життя, яке полягає, зокрема, з необхідністю звернення за судовим захистом порушених прав. З вищенаведених підстав, позивач, підтримавши у судовому засіданні позовні вимоги, які викладені в письмовій уточненій позовній заяві (а.с. 35-39), просив позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, надали письмові заперечення, згідно яких просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Письмові заперечення, підтримані представниками відповідача у судовому засіданні, обґрунтовані наступним: Жодних обставин, які б свідчили про те, що права, свободи чи інтереси [PERSON] були порушені (невизнані, оспорені) діями чи бездіяльністю залученого у справу відповідача - ЖБК «Буревісник-3», позовна заява не містить. Відсутність порушених прав саме позивача по справі, а не будь-яких інших осіб, які надали позивачу довіреність, чи є родичами позивача, свідчить про безпідставність позову, та є безмовною підставою для відмови у задоволенні позову, що зазначено і у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі». Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності, то вони можуть стосуватись лише органів держаної влади чи місцевого самоврядування, вимога про стягнення понесених витрат (крім судових витрат, до яких ЦПК України не віднесено поштові витрати, здійснені поза межами судового процесу), не передбачена ст. 16 ЦК України, відтак, не може бути задоволена навіть за наявності належного позивача. Виключенням може бути випадок, у разі, якщо ці витрати є шкодою. Відшкодування шкоди здійснюється на підставі інших норм матеріального права, ніж тих, на які посилається позивач. З приводу позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то [PERSON] не навів обставин, яку моральну шкоду було завдано сааме йому, як позивачу, оскільки знову ж, ним зазначено, що шкоду завдано [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, що містять надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозвязку, судом встановлено наступне. Статтею 3 Закону визначено предмет регулювання цього Закону і суб'єкти у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до вказаної норми Закону, предметом регулювання його норм є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг , а суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону, особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно інформації, наданої Дніпровською районною м. Києві державною адміністрацією в листі від 04.11.2015р. за № 103103/ОП/К-870/1-10258, - Житлово-будівельний кооператив «Буревісник-3» не є субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг, не є ні управителем, ні виконавцем, ні виробником цих послуг. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б достовірно підтверджували те, що ЖБК «Буревісник-3» є балансоутримувачем будинку, матеріали справи не містять. Проте, аналізуючи доводи позивача з приводу обов»язків балансоутримувача, слід зазначити наступне. Перелік прав та зобовязань балансоутримувача визначений статтею 24 Закону, відповідно до вимог якої балансоутримувач має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; 5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; 6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Балансоутримувач зобов'язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Вказана норма Закону не містить обовязку балансоутримувача (який не є управителем), укладати договори з фізичними особами (власниками, мешканцями тощо) на житлово-комунальні послуги. Аналізуючи доводи відповідача, які є обгурнтованими і приймаються судом до уваги, слід зазначити і те, що, як підтверджується наявним у справі письмовими доказами, [PERSON] є власницею квартири в багатоквартирному будинку № 7 по вул. Райдужній в м. Києві, членом ЖБК „Буревісник-3 та особою, на яку відкрито особові рахунки для оплати житлово-комунальних послуг, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таке право кожної особи передбачено і статтею 15 Цивільного кодексу Украни. Позивачем у даній справі є [PERSON]. Жодних обставин, які б свідчили про те, що права, свободи чи інтереси саме [PERSON] були порушені (невизнані, оспорені) діями чи бездіяльністю відповідача - ЖБК «Буревісник-3» позивач не навів та не довів. Відсутність порушених прав [PERSON], а не будь-яких інших осіб, які надали позивачу довіреність, чи є родичами позивача є безмовною підставою для відмови у задоволенні позову, що прямо передбачено п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», яка зазначає, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті З ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. З урахуванням наведених обставин суд не убачає правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed