Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод в побаченнях з неповнолітнім сином. В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що 25 вересня 2004 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] (до шлюбу Костенко) [PERSON], [INFO]. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після народження сина, під час сумісного проживання зясувалося, що позивач та відповідач мають зовсім різні характери, погляди на життя та ведення сімейного господарства, а також на методи виховання дитини. Відповідачка на той час влаштовувала щоденні скандали і саме головне, вона била дитину за любу його провину, що призвело до розриву їх шлюбних відносин. Відповідач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу і 26 травня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач виїхав з їх спільного будинку і зняв квартиру в м. Харкові, щоб не провокувати колишню дружину на сварки. Дане рішення позивач прийняв через дитину. Позивач не хотів щоб дитина бачила і чула сварки. Після переїзду позивача проживати в м. Харків, відповідачка змінила в їхньому будинку за адресою: с. Ч.Лозова вул. Зоряна №122 Дергачівського району Харківської області всі замки і повністю позбавила позивача можливості бачитись з сином [PERSON]. При появі позивача - відповідач провокувала скандали, кричала, після чого дзвонила в міліцію зі скаргами, що позивач незаконно проникає в будинок. Такі сцени неадекватної поведінки кілька разів спостерігав їхній спільний син [PERSON], а також сусіди і друзі. Після розірвання шлюбу, відповідач ні разу не дозволила позивачу зустрічатися з сином. В результаті чого позивач був вимушений звернутися за допомогою до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. З відповідачем проводились неодноразові бесіди першим заступником голови районної адміністрації, але все без результатів. Колишня дружина позивача категорично була проти його зустрічей з сином. 20 листопада 2014 року на засіданні Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області було винесено розпорядження №383 «Про визначення громадянину [PERSON] способу участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] та спілкування з ним». Розпорядженням було встановлено час для спілкування та участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], один раз на тиждень у вихідний день у присутності матері дитини громадянки [PERSON], за попередньою домовленістю з нею, враховуючи стан здоровя, думку та бажання дитини. Відповідачка дане розпорядження не виконувала і не дозволяла позивачу бачитись із сином, тому [PERSON] просить змінити порядок побачень з сином, встановлений розпорядженням №383 та не чинити йому перешкод у побаченнях з сином двічі в неділю та як в присутності матері, так і без. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги на підставі викладених у позові обставин та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі пояснивши, що вона захищає інтереси сина, т.я. позивач негативно діє на сина, у дитини піднімається тиск, крім того син сам не бажає зустрічатися з батьком, однак не заперечує проти зустрічів позивача з сином у її присутності так як визначено розпорядженням №383. Третя особа представник служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 24 жовтня 2016 року. Начальник служби [PERSON] просила суд відкласти розгляд справи, так як орієнтовно 23 листопада 2016 року призначено розгляд питання стосовно вирішення спору між сторонами про усунення перешкод у вихованні тав спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Проти відкладення розгляду справи сторони заперечували, тому суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, проаналізувавши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2004 року був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (до шлюбу Костенко) [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між подружжям [PERSON] розірвано за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 26 травня 2011 року. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON], [INFO], залишився проживати з матір'ю. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.ст. 150, 151 СК України. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. (ст. 153 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права на можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. (ст. 155 СК України). У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування, з урахуванням віку дитини, стану її здоровя, поведінки батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що слід надати можливість спілкуватись батькові з сином, а саме зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в спілкуванні та участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], один раз на тиждень у вихідний день у присутності матері дитини [PERSON], за попередньою домовленістю з нею, враховуючи стан здоров'я, думку та бажання дитини, як зазначено в розпорядженні №383 від 20 листопада 2014 року першого заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації [PERSON] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно характеристики, виданої директором Харківської гімназії №116 та класним керівником від 04 жовтня 2016 року, [PERSON], [INFO], учень 4-А класу Харківської гімназії №116, відповідальноно ставиться до навчання, має навчальні досягнення високого рівня. Особливо цікавиться математикою, природознавством, художньою літературою, використовує додаткові матеріали. Батьківські збори відвідує мати, вимогливо ставиться до сина, цікавиться його досягненнями, реагує на зауваження та виконує поради вчителів, класного керівника, піклується про його фізичне загартування і духовний розвиток. Суд не вбачає підстав для зміни порядку побачень позивача з сином, як він просить у позовній заяві, так як розпорядженням №383 Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 20 листопада 2014 року «Про визначення громадянину [PERSON] способу участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] та спілкування з ним», було встановлено час для спілкування та участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], один раз на тиждень у вихідний день у присутності матері дитини громадянки [PERSON], за попередньою домовленістю з нею, враховуючи стан здоровя, думку та бажання дитини. Вищевказане розпорядження не оскаржене та не скасоване. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд не бере до уваги вищезазначений доказ. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial