Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третьої особа без самостійних вимог - приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за померлою матір'ю. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мама - [PERSON]. Після її смерті відкрилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] При житті мати заповіту не складала, тому він вважає що є спадкоємцем за законом і має право на частку у спадковому майні. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини йому було відмовлено, через те, що він пропустив строк для подачі зави на оформлення спадщини, який законом визначається у 6 місячний термін. Позивач у своїй заяві також зазначив що рішенням Хустського районного суду від 10.10.2013 року його позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини було задоволено, однак за апеляційною скаргою відповідачів рішенням Апеляційного суду Закарпатської області скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні його позову. Крім цього він є інвалідом 3-групи, часто хворів і через своє скрутне матеріальне становище не мав можливості вчасно звернутися до суду для надання йому додаткового строку на прийняття спадщини. З врахуванням наведеного просив суд задовольнити його позов та визначити йому додатковий строк на для прийняття спадщини за померлою матір'ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд на підставі наданих до матеріалів справи доказів задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність правових підстав у позивача вимагати визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини. Про безпідставність та недоведеність вимог позивача вона вказала у своєму запереченні що додано до матеріалів справи. Звертає увагу суду на те, що позивач мав достатньо часу та можливості для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, а обставини якими мотивує поважність пропуску такого строку протягом декількох років нічим не обґрунтовує та не довів ці обставини належними та допустимими доказами. Крім цього, представник відповідача зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2014 року вже оформили своє право власності по 1/2 частині на спадкове майно - житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] та приватний нотаріус Чіжмарь С.І. в судове засідання не з'явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, та заперечували у задоволенні позовних вимог,вказуючи на їх безпідставність. В продовж розгляду справи приватний нотаріус Чіжмарь С.І. до суду також надіслав належним чином завірену копію спадкової справи про оформлення відповідачами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2014 року свого права власності по 1/2 частині на житловий будинок та земельну ділянку за адресою м. Хуст вул. Жайворонкова №29 Закарпатської області. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в родинних відносинах, а саме позивач [PERSON] є рідним дядьком відповідачів - [PERSON] та [PERSON], тобто рідним братом їхнього покійного батька - [PERSON], який помер [INFO]. [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю позивача та бабусею відповідачів. Померла особа проживала в [ADDRESS] та була власником вказаного дворогосподарства. Відповідно до ст.1266 ЦК України відповідачі по справі після смерті Бабусі [PERSON] за правом представлення спадкоємцем першої черги як внуки спадкодавця, який спадкує ту частину спадщини, яка б належала за законом їхньому батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини. Батько відповідачів до моменту своєї смерті проживав з ними однією сім'єю та з бабусею у її дворогосподарстві. Після смерті батька відповідачі продовжували проживання у вказаному будинку до дня смерті своєї бабусі, після чого провели її поховання та залишаючись членами її родини успадкували право на це житло відповідно до положень визначених ст. 1266 ЦК України. Спадкування відповідачі оформили у шестимісячний строк після відкриття спадщини померлої [PERSON] шляхом подання до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. заяви про прийняття спадщини за законом. За їхньою моєю заявою приватним нотаріусом Чіжмарь С.І. 20.04.2013 року відкрита спадкова справа. Інші спадкоємці першої черги, серед яких є і позивач заяви про прийняття спадщини не подавали, жодних претензій до відповідачів з приводу спадщини своєї матері не заявляли і з нею разом не проживали. Позивач [PERSON] у визначений законом строк для прийняття спадщини в органи нотаріату не звертався. В своїх позовних вимогах позивач посилався на те, що після пропуску строку для подачі заяви для прийняття спадщини він звертався до суду в 2013 році. Рішенням Хустського районного суду від 10.10.2013 року його позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини було задоволено, однак за апеляційною скаргою відповідачів рішенням Апеляційного суду Закарпатської області скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні його позову. З позовної заяви [PERSON] про визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини вбачається, що вона подана до суду до 31 травня 2017 року, тобто після спливу значного періоду часу, а саме 4 років 4 місяців з часу відкриття спадщини. Чинним ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Тому його пропуск позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна. Позасудовий порядок прийняття спадщини після пропуску строку застосовується за наявності згоди на це усіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі як особи що оформили своє спадкове право не бажають надавати згоду позивачу [PERSON] на те, щоб він подав заяву про прийняття спадщини і не вважався таким, що спадщину не прийняв. З вказаних підстав відповідачі під час розгляду справи повністю заперечували позовні вимоги та просили у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач з надуманих підстав, які нічим не підтверджуються просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини. За правилами передбаченими ч.3 ст.1272 ЦК України визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути застосовано, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Поважних причин на поновлення строків для прийняття спадщини позивач [PERSON] не навів і жодних доказів з цього приводу суду не подав. Його посилання на те що він є інвалідом ІІІ- групи, має скрутне матеріальне становище внаслідок чого не міг звернутися до суду, не є тими обставинами які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання у даному випадку про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд також враховує, що додатковий строк визначається уразі, якщо причини пропуску строку для прийняття спадщини будуть визнані поважними. В ході розгляду даного позову судом не знайдено підстав для визнання причини пропуску строку позивачем поважними і такими що дають підставу для задоволення його позовних вимог. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім цього суд взяв до уваги ту обставину, що відповідачами оформлено їхнє право власності на спадкове майно через відповідного нотаріуса шляхом оформлення та видачі свідоцтв на право на спадщину за законом від 02.05.2014 року. За таких обставин, суд з врахуванням встановлених у справі доказів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, який визначено позивачем [PERSON], шляхом визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed