Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачем перебули у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2008 по [INFO] , за час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Брусилівського районного суду від 06.09.2010 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Брусилівського районного суду від 30.10.2019, яке набрало законної сили, визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] з позивачем як з батьком в [ADDRESS] . Відповідач на даний час в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має постійний заробіток, офіційно працевлаштована, а тому позивач просить суд стягнyти з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру передбаченого законом для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирського району від 16.10.2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Вказана ухвала суду та копія позову з додатками отримана відповідачем 21.10.2020. На адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, звернулася з заявою, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, проти позову заперечила з тих підстав, що позивач винен їй гроші в іншому спорі. Інших заяв чи клопотань не заявила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.10.2019 року у справі № 275/131/19 задоволено позов [PERSON] та визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] з батьком - [PERSON] в будинку [ADDRESS] (а.с. 6). В ході розгляду вказаної справи судом були встановлені та, відповідно ч. 4 ст.82 ЦПК України, не потребують доказування, наступні обставини: - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). -рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Також з довідки Брусилівської селищної ради від 12.10.2020 № 261 слідує, що [PERSON] зареєстрований та проживає в будинку [ADDRESS] , його склад сім`ї складається з: дружини - [PERSON] ,[INFO]., пасинка - [PERSON] ,[INFO], сина - [PERSON] , [INFO]., доньки [PERSON] [INFO] (а.с.3). Вбачається, що позов про стягнення аліментів заявлено одним з батьків, з яким проживає неповнолітня дитина. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своєї дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття (ст. ст. 141,180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлена обов`язку утримувати свою малолітню доньку. Разом з тим, факт наявності іншого спору між батьками не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів та не є підставою для звільнення від їх сплати. Відтак, суд відхиляє доводи відповідача, зазначені в заяві від 11.01.2021, про наявність заборгованості в іншій справі як на підставу для заперечень проти позовних вимог. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, враховуючи, що малолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем, чого відповідачем спростовано не було, відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, доказів таких дій відповідача не надано. Право вибору способу стягнення аліментів законодавцем визначено як безумовне та беззастережне право як того з одного з батьків, з яким дитина проживає, позивач скористався цим правом та на власний розсуд визначив спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, з яким погоджується і суд. Такий розмір аліментів, з урахуванням встановлених обставин справи, буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі із ч. 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто - з 12.10.2020. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved