Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової)\~ шкоди. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 19 червня 2015 року, приблизно о 14 годині він знаходився на території належного йому на праві приватної власності домоволодіння за адресою: вулиця Миру 205, с. Старобогданівка, Михайлівського району, Запорізької області. До території вказаного домоволодіння зайшов [PERSON] та спричинив йому удар долонею, стиснутою в кулак, у голову (район лівого ока), а також штовхнув, внаслідок чого він впав на спину, і вдарився задньою частиною голови (потилицею) об металеву конструкцію для чищення взуття. Наслідками вищевказаних дій [PERSON] стало те, що у нього на потилиці утворилось садно, яке відповідно до висновків судово-медичного експерта [PERSON] № 125 від 20 серпня 2015 року є легким тілесним пошкодженням. Наслідками дій [PERSON] стало також те, що в нього загострились хронічні захворювання катаракта і глаукома, він був вимушений пройти курс лікування в ТМО Михайлівського району. Крім того, для усунення наслідків протиправних дій, вчинених щодо нього відповідачем, було необхідне операційне втручання, а саме: 7 липня 2015 року була проведена мікрохірургічна факоемульсифікація OS з імплантацією ІОЛ. Після операції він отримував протизапалювальну терапію. Крім того, після штовхання його відповідачем, він впав на спину, у нього зявились болі і в цій частині тіла, і він вимушений звертатись для їх усунення за медичною допомогою, зокрема з приводу болів у спині, він проходив курс лікування у ТМО Михайлівського району з 12 по 29 жовтня 2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні своїх позовних вимог та пояснив суду, що він не знає причину його побиття [PERSON] 19 червня 2015 року. В цей день дійсно була сварки між його дружиною та донькою. [PERSON] до сварки ніякого відношення не має, це їх сімейні справи. [PERSON] спричинив йому в цей день тілесні ушкодження. Наслідками вищевказаних дій [PERSON] стало те, що у нього на потилиці утворилось садно, яке відповідно до висновків судово-медичного експерта [PERSON] № 125 від 20 серпня 2015 року є легким тілесним пошкодженням. Також те, в нього загострились хронічні захворювання катаракта і глаукома, він був вимушений пройти курс лікування в ТМО Михайлівського району, Крім того відбулося операційне втручання. Вчиненими стосовно нього неправомірними діями [PERSON] йому було завдано немайнових втрат, що знайшли свій прояв у моральних та фізичних стражданнях, останні в свою чергу, окрім вищезгаданих порушень здоровя, потягли за собою наступні негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Крім того, внаслідок отримання тілесних ушкоджень, він відчуває значний фізичний біль, переживаю емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він до цього часу не може позбавитись почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживаю щодо своєї соціальної репутації, відношення родини та близьких до того, що відбулось. \~\~Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Постанову про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] він не оскаржував. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь на відшкодування завданої ним моральної шкоди, кошти в розмірі 15 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та пояснив суду, що 19 червня 2015 року він прийшов до домоволодіння [PERSON] у звязку з тим, що він бив жінку та дочку. Почувши їхні крики він зайшов до двору [PERSON] та розборонив їх. [PERSON], який перебував в стані алкогольного спяніння, дуже сильно бив свою дочку, та так, що він спочатку не міг їх розборонити. Він не спричиняв [PERSON] тілесні ушкодження. Навпаки, [PERSON] вдарив його по руці, але в лікарню він не звертався. Коли він розборонив [PERSON] від дружини та дочки, той накинувся на нього з граблями і хотів його вдарити. Він розвернувся та відкинув держак від граблів, які тримав [PERSON]. Граблі закинув в городчик. В цей час [PERSON] не встояв на ногах, так як був дуже пяний впав на землю та вдарився головою. Він підняв його та пішов додому. Дочка [PERSON] витерла йому кров. Взагалі наміру спричинити тілесні ушкодження [PERSON] у нього не було. Просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимогах. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши надані докази по цивільній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, для підтвердження спричинення позивачу [PERSON] моральної шкоди, необхідні відповідні докази. Так, у відповідності до наданої постанови про закриття кримінального провадження від 20.10.2015 року, судом встановлено, що кримінальне провадження внесене до Єдиного Реєстру Досудових розслідувань за № 12015080290000365 від 03 серпня 2015 року було закрито, у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Судом встановлено, що вказана постанова не була оскаржена [PERSON] Відшкодування моральної шкоди передбачено законодавством лише у випадку наявності вини особи, яка її завдала. Позивач [PERSON] не надав суду доказів того, що [PERSON], визнано винним у спричиненні йому тілесних ушкоджень. Як було встановлено з пояснень відповідача [PERSON] наданими ними в судовому засіданні та постанови про закриття кримінального провадження від 20.10.2015 року, [PERSON] умисно тілесних ушкоджень [PERSON] не завдавав, випадково задів його рукою захищаючись, коли останній хотів вдарити його граблями. У відповідності до вимог ст. 1169 ЦК України, шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed