Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення та розподіл майна, яке знаходиться за адресою: місто Маріуполь, вулиця Соборна, 3. В обґрунтування вимог зазначено, що згідно договору дарування частини нежитлового приміщення від 19.04.2018 року [PERSON] є власником 11/50 часток нежитлового приміщення №72, загальною площею 100,0кв.м., яка одночасно складає 2/100 частки до багатоквартирного жилого будинку №3 по вулиці Соборній у м. Маріуполі Донецької області. Також власником 7/50 часток нежитлового приміщення №72 за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2018 року є [PERSON], яке має загальну площу 61,7кв.м., та складає 2/100 частки будинку. Інформація стосовно інших часток приміщення №72 та їх власників, які відносно позивача та відповідачки були б співвласниками приміщення №72 по вулиці Соборній в м. Маріуполя на теперішній час відсутні. У зв'язку з тим, що документально співвласниками даного приміщення є тільки він та відповідачка, а сума площ двох приміщень при складанні наших часток не відповідає загальній площі приміщення 414,1кв.м. і не може становити в цифровому показнику часток ціле, а інші співвласники з незалежних і невідомих для позивача причин відсутні, він не може провести поділ нежитлового приміщення в установленому законом порядку, а саме шляхом оформлення відповідного договору з дотриманням нотаріальної форми, що робить необхідним звернення до суду з цим позовом. Просить, з урахуванням відсутності других власників, поділити та виділити йому 11/50 часток нежитлового приміщення №72, розташованих на цокольному поверсі будинку №3 по вулиці Соборній в м. Маріуполі, а відповідачці, з тих же підстав, виділити 7/50 часток нежитлового приміщення №72. Позивач та його представник надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини нежитлового приміщення (р-р. №1019 від 19.04.2018 року), посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником 11/50 часток нежитлового приміщення №72, загальною площею 100,0кв.м., яка складає 2/100 частки до багатоквартирного жилого будинку №3 по вулиці Соборній у м. Маріуполі Донецької області. Право власності на частку вищевказаного приміщення, зареєстровано 19.04.2018 року за номером запису про право власності 25837766 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно договору купівлі-продажу (р-р. №1507 від 25.04.2018 року), посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON], власником 7/50 часток нежитлового приміщення №72, загальною площею 61,7кв.м., яка складає 2/100 часток, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Соборна, 3, є [PERSON]. Право власності на цю частку вищевказаного приміщення, зареєстровано 25.04.2018 року за номером запису про право власності 25893035 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на імя [PERSON] Відповідно до довідки №590 від 17.04.2018 року виданої приватним підприємцем [PERSON], згідно наданих документів та проведеній інвентаризації 17.04.2018 року частина приміщення №72 по вулиці Соборній №3 у м. Маріуполі належить [PERSON] та [PERSON] загальною площею 100,0кв.м., що складає 2/100 від багатоквартирного житлового будинку або 11/50 від приміщення №72. Загальна площа приміщення №72 по вулиці Соборній №3 разом з прибудовою складає 414,1кв.м. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює у відповідності з законом на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, при цьому власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з вимогами ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб з визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є співвласниками у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки зі спільного майна не допускається відповідно до закону або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України у разі неподільності речі), співвласник, який бажає виділу, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що перешкоди, передбачені законом, для виділу частки [PERSON] зі спільної власності в натурі, відсутні. Згідно висновку №17/с експертного будівельно-технічного дослідження від 05.09.2018 року, складеного судовим експертом [PERSON], є можливим виділення в натурі 7/50 частки нежилого приміщення №72, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Соборна, 3, та складається з окремого нежилого приміщення з торгівельним залом, кабінетом, коридором, санвузлом та тамбуром, загальною площею 61,7кв.м., як для самостійного обєкту нерухомості; та виділення в натурі 11/50 частки у вказаному нежитловому приміщення, що складається з тамбуру, торгівельного залу, двох кабінетів, санвузлу, складу, двох коридорів та господарського приміщення, загальною площею 100,0кв.м., як для самостійного обєкту нерухомості З урахуванням наведеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, і визнати за ним право власності на це нерухоме майно. На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 325, 356, 358, 364 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved