Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], та просив суд ухвалити рішення, яким визначити між сторонами по справі порядок користування квартирою [ADDRESS] визначивши в користування та розпорядження позивача, з урахуванням проживання з ним однією сім'єю [PERSON], житлові кімнати площею 17,4 кв.м. та 8,4 кв.м., приміщення комори площею 2,7 кв.м.; у користування та розпорядження [PERSON] житлову кімнату площею 17,2 кв.м.; у користування та розпорядження [PERSON] житлову кімнату площею 10,2 кв.м.; у користування та розпорядження [PERSON] виділити кімнату площею 9,2 кв.м.; решту приміщень квартири: кухню, ванну кімнату, туалет, коридори, балкони - залишити у спільному користуванні. Також позивач просив розділити особовий рахунок на квартиру [ADDRESS], відкривши на його ім'я окремий особовий рахунок на кімнати площею 17,4 кв.м. та 8,4 кв.м., приміщення комори площею 2,7 кв.м. На обґрунтування позову зазначив, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000р. та Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.06.2010р. йому належить на праві власності 1/3 частина вказаної квартири. Відповідачам по справі, у відповідних частках, належить решта квартири. В квартирі на протязі тривалого часу склався порядок користування, згідно якого кожен зі співвласників проживає в окремій кімнаті, а підсобні приміщення перебувають у загальному користуванні. Позивач вказує, що між співвласниками часто виникають суперечки та непорозуміння з приводу користування приміщеннями спільної квартири, непорозуміння з приводу оплати квартирної плати та комунальних послуг. З урахуванням того, що з позивачем проживає та зареєстрована за адресою вказаної квартири його дружина [PERSON], позивач просив виділити йому у користування фактично займані ним приміщення та розділити відповідним чином особовий рахунок на квартиру. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі та третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не надали. Заперечень проти позову, заяв, клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. Суд у зв'язку з неявкою сторін та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000р. належить 1/6 частина квартири [ADDRESS], відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.07.2009р. та Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.06.2010р. позивачу належить по 1/12 частині цієї ж квартири. В цілому [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Право власності позивача було зареєстровано у встановленому порядку в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000р. належить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] належить ? частина цієї ж квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000р. (1/6 частина) та відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.06.2010р. (1/12 частина). Відповідачці [PERSON] належить ? частина цієї ж квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2000р. (1/6 частина) та відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.06.2010р. (1/12 частина). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач та [PERSON] з 21.03.2009р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Остання зареєстрована за адресою спірної квартири з 30.11.2011р. по теперішній час. [PERSON] доводиться колишньою невісткою [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та онуками позивача. Квартира [ADDRESS] має загальну площу 98,3 кв.м., в тому числі житлову площу, складається з п'яти ізольованих житлових кімнат, площа яких - 17,2 кв.м., 17,4 кв.м., 10,2 кв.м., 9,2 кв.м., 8,4 кв.м. Особовий рахунок відкрито на [PERSON]. В квартирі склався наступний порядок користування приміщеннями: позивач та [PERSON] користуються житловими кімнатами площею 17,4 кв.м. й 8,4 кв.м., та приміщенням комори площею 2,7 кв.м.; [PERSON] користується кімнатою площею 17,2 кв.м.; [PERSON] користується кімнатою площею 10,2 кв.м.; [PERSON] користується кімнатою площею 9,2 кв.м. Решта приміщень квартири перебувають у загальному користуванні. Між сторонами виникають непорозуміння з приводу користування приміщеннями спільної квартири та з приводу участі кожного в несенні витрат на утримання квартири. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Ч. 2 ст. 358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно п. 53 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та надання ним житлових приміщень в Українській РСР», житлове приміщення надається громадянам в межах 13,65 кв.м. житлової площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в даному населеному пункті. Постановою виконкому Одеської обласної ради народних депутатів та президією обласної ради федерації профспілок від 17.09.1991р. №374 встановлено, що розмір середньої забезпеченості громадян житловою площею складає в населених пунктах області 8,5 кв.м. Відповідно до ст. 104 ЖК УРСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно із ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у якій йдеться про права та обов'язки споживача, передбачено, що: споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. (п.1.ч.1) Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; (п.1ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; (п.5 ч.3). Споживачами житлово-комунальних послуг є всі мешканці, які проживають у квартирі, тобто при розділенні особового рахунку стосовно оплати комунальних послуг за квартиру, у якій залишаються у спільному користуванні коридор, кухня, ванна, вбиральня, слід виходити із частки, яка припадає на кожну особу. У даному випадку це є 1/3 частина всіх витрат по оплаті комунальних та інших послуг за квартиру. Тому суд вважає, що враховуючи наведене, слід щодо розділу особового рахунку визначитися таким чином: відкрити окремий особовий рахунок по оплаті комунальних та інших послуг за квартиру у розмірі 1/3 частини на ім'я позивача [PERSON]. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі викладеного та

Outcome: approved