Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, у вигляді ? частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, яка згідно довідки виданої виконавчим комітетом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №42 від 25 лютого 2015 року належала його дідові [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що його дідові [PERSON] належала ? частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в с. Мужилів по вул. С. Бандери, 10 Підгаєцького району Тернопільської області. 20 вересня 1989 року його дідо [PERSON] помер. Його мати, тобто дочка спадкодаця [PERSON] [PERSON] померла 12 травня 2014 року, однак після смерті свого батька вона юридично не оформила прийняття спадщини. Після смерті [PERSON], залишилось вищевказане спадкове майно, яке він прийняв, вступивши в управління та користування ним, що виразилось у його постійному проживанні у вказаному будинку, догляді за ним, проведенні поточних ремонтів у ньому, а також у постійному проживанні із спадкодавцем аж до дня його смерті. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Крім цього, прохання про розгляд справи у їх відсутності викладено в адресованих суду письмових заявах, що приєднані до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Положенням ч.2 ст.529 ЦК УРСР визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За змістом п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності із ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що дідові позивача [PERSON] належала ? частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в с. Мужилів по вул. С.Бандери, 10 Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 19 жовтня 1989 року виданим на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради №235 від 17 жовтня 1989 року Про оформлення права власності на жилі будинки, довідкою виданою виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області №42 від 25 лютого 2015 року, технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями від 04 березня 2015 року та довідкою №71 від 15 червня 2015 року виданою Підгаєцьким районним бюро технічної інвентаризації. 20 вересня 1989 року дідо позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №474055 від 21 вересня 1989 року виданим Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області. Мати позивача та дочка спадкодавця [PERSON] 17 листопада 1955 року одружилась із [PERSON] у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного на прізвище чоловіка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №1039364 від 22 липня 1977 року виданого Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області. 12 травня 2014 року мати позивача та дочка [PERSON] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №171010 від 12 травня 2014 року виданим виконавчим комітетом Гримайлівської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області. Рідна сестра позивача [PERSON], 03 серпня 1985 року одружилась із [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного на прізвище чоловіка [PERSON], що видно із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №382664 від 03 серпня 1985 року виданого Мужилівською сільською радою Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області. Рідний брат позивача [PERSON] 25 грудня 2002 року змінив прізвище на [PERSON], що вбачається із свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ИД №005866 від 25 грудня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області. Із заяв відповідачів [PERSON], [PERSON], які посвідчені секретарем виконкому Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 18 червня 2015 року, вбачається, що вони відмовились від прийняття своєї частки у спадковому майні, що залишилось після смерті їх діда [PERSON] на користь свого брата позивача [PERSON] Після смерті [PERSON], залишилось вищевказане спадкове майно, яке позивач до шести місяців прийняв, вступивши в управління та користування ним, що виразилось у постійному проживанні у вказаному будинку, підтриманні його у належному стані, а також у постійному проживанні із спадкодавцем аж до дня смерті останнього, що підтверджується також довідкою виданою виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 24 липня 2015 року за №522. За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved