Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок по вул.Дружби, 13, в с.Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області, 1986 року побудови, який належав померлому 02.03.2015 року [PERSON], мотивуючи тим, що після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок, позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, так як у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить на підставі ст.ст.321, 328, 1216-1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України позов задоволити та визнати за ним право власності на спірне майно. Сторони та третя особа в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом. Позивач подав заяву про розгляд справи розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи без участі його представника, в якій також повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Третя особа про причини неявки не повідомила. Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 02.03.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 258397. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок по вул.Дружби, 13 в с.Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області, 1986 року побудови, що стверджується довідкою виконавчого комітету Шоломківської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 23.09.2015 року № 710. При житті [PERSON] правовстановлюючих документів на належний йому житловий будинок не виготовив і своє право власності на нього належним чином не зареєстрував. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як видно з копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області [PERSON] 01.02.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] все належне йому майно заповідав [PERSON] позивачу у справі. Як вбачається з довідки виконкому [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області від 02.11.2015 року № 802, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO], до дня своєї смерті 02.03.2015 року один. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2015 року № 1700/02-31 та копії спадкової справи № 289/2015 до майна померлого 02.03.2015 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно прийняв спадщину після 02.03.2015 року спадкодавця шляхом подання до нотаріуса у встановлений законом строк 03.07.2015 року заяви про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.Дружби, 13 в с.Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. [PERSON] правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок при житті не виготовила, а тому позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відтак,

Outcome: approved