Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 04 травня 2007 року померла його мати [PERSON], а 03 листопада 2007 року - батько [PERSON], після смерті яких залишилась спадщина у вигляді майнових часток (паїв) пайового фонду КСП «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, які належали їм на підставі майнових сертифікатів серії ОД-ХІІ-ХІХ №000869 та серії ОД-ХІІ-ХІХ №000870. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлих батьків за законом, у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 12 травня 2016 року строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлих, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на майновий пай у звязку з відсутністю оригіналу документів, що підтверджує право власності спадкодавців на це майно. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/263 від 15 листопада 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №423136, повторно виданого 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.002% пайового фонду КСП, вартістю 5826 грн., що була посвідчена свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000869. Окрім цього, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді майнової частки (паю) КСП «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.0007, вартістю 2340 грн., яка посвідчена майновий сертифікатом серії ОД-ХІІ-ХІХ №000870 та була успадкована ним після смерті своєї дружини - [PERSON], яка померла 04 травня 2007 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не склав, тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом першої черги був його син [PERSON] позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], як між батьком та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №271369, виданим 11 лютого 1972 року відділом РАЦС м.Кодима, та рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 29 березня 2016 року (справа №503/362/16-ц). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. У поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 12 травня 2016 року строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого батька [PERSON], а тому за змістом ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,2 ст.1272 ЦК України вважається таким, що прийняв належну померлому спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом у вигляді майнової частки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно (відмова нотаріуса № 1047/02-14 від 26 жовтня 2016 року). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved