Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] В позовній заяві позивач вказав, що 12 березня 2016 року померла його баба [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1.01 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІV-ОД №081163, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, та земельної ділянки загальною площею 1.01 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІV-ОД №081162, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, яку [PERSON] успадкувала за фактом спільного проживання після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 17 червня 2015 року. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за законом, спадщину прийняв звернувшись у поновлений судом строк із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, зокрема державних актів на землю, які втрачено. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №491818, повторно виданим Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка загальною площею 1,01 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІV-ОД №081163, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Крім цього, до складу спадщини ввійшла земельна ділянка загальною площею 1.01 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІV-ОД №081162, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, яку [PERSON] успадкувала за фактом спільного проживання після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 17 червня 2015 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіт не складала, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцем за законом першої черги був її син (дядько позивача) [PERSON], однак, відповідно до заяв від 27 липня 2017 року, він відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON], отже єдиним спадкоємцем за законом другої черги є внук померлої [PERSON] - [PERSON], тобто позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІV-ЖД №351445, виданим Сербівськоюсільською радою Кодимського району Одеської області від 01 червня 1987 року, в якому його батьком вказано [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача [PERSON], серії V-УР №0727766, виданого 24 листопада 1964 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому його матір»ю вказано [PERSON] (баба позивача). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину прийняв, оскільки у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] №1222/02-14 від 26 серпня 2017 року. Отже, за змістом ч.1 ст.1269 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв належну померлій [PERSON] спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом у вигляді земельних ділянок, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, зокрема державних актів на право власності на земельну ділянку, які втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» від 26 серпня 2017 року №34 (відмова нотаріуса №1223/02-14 від 26 серпня 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірні земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved