Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним посилаючись на те, що з 12.01.1990 року по 29.04.2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], в період шлюбу, а саме 08.06.2000 року вони придбали житловий будинок №40 по вулиці Володарського в смт. Володарське Володарського району Донецької області, провели його реконструкцію. В 2006 році будинок був прийнятий в експлуатацію, відповідачкою отримане свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В даному будинку він постійно проживав до 09.04.2014 року, після чого відповідачка з сином почали чинити йому перешкоди для проживання в будинку, в результаті син [PERSON] вигнав його з дому. До теперішнього часу він зареєстрований в даному будинку і має намір там проживати. Просить вселити його в житловий будинок № 40 по вулиці Й.Гладкого (Володарського) в смт. Нікольське Володарського району Донецької області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному у позові, додала, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.03.2016 року за позивачем визнано право власності на ? частину у домоволодінні №40 по вулиці Й.Гладкого в смт. Нікольське Володарського району Донецької області, визначено порядок користування зазначеним домоволодінням. Крім того, зазначила, що спір між сторонами в частині вселення позивача у будинок має місце, що не заперечують відповідачі [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що зазначений будинок було придбано в період шлюбу за кошти матері, відповідач у вказаному будинку близько 5 років не проживає, його речі в будинку відсутні. В 2014 році між ним та позивачем виник конфлікт в результаті якого позивач зібрав речі та поїхав. З того часу він його не бачив. З того часу замки у дверях не змінювалися, ключі від будинку у позивача є, вселитися він не намагався. Про прийняте працівниками міліції рішення з приводу виниклого конфлікту йому не відоме. Додав, що не бажає, щоб позивач проживав разом з ним, матірю та братом в будинку. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснення [PERSON] підтримав, також пояснив що перешкод у проживанні батька у будинку не чинив, але вважає, що позивач не повинен проживати разом з ними. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що предмету спору не має, оскільки позивач приблизно в 2011-2012 році залишив сімю, добровільно виселився з будинку, забрав свої речі та поїхав. Де він перебував весь цей час не відомо. Замки у вхідних дверях з того часу не змінювалися, набір ключів від будинку у позивача був. Перешкод у вселенні йому з боку позивачки не вчинялося. Просила відмовити у позові. Позивач та відповідачка до судового засідання не зявилися, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідачка з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], представника відповідачки [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.01.1990 року, актовий запис №02, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.04.2011 року було розірвано. В період шлюбу з позивачем відповідачка [PERSON] придбала житловий будинок №40 по вул. Володарського в смт. Володарське Володарського району Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 08.06.2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2200. Рішенням виконкому Володарської селищної ради Володарського району Донецької області від 09.08.2006 року № 56 вирішено оформити [PERSON] право власності на житловий будинок №40 по вул. Володарського в смт. Володарське Володарського району Донецької області. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2006 року та повідомлення КП «Володарське БТІ» від 20.01.2015 року право приватної власності на житловий будинок № 40 по вул. Володарського в смт. Володарське Володарського району Донецької області зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Володарської селищної ради від 09.08.2006 року. Відповідно до копії паспорту місце проживання позивача [PERSON] з 22.08.2007 року зареєстровано за адресою: [INFO], що також підтверджується довідкою від 06.04.2016 року, виданою виконкомом Володарської селищної ради. Згідно висновку Володарського РВ ГУМВС України в Донецькій області від 10.04.2014 року встановлено, що 09.04.2014 року приблизно о 21-00 год. між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, під час якої останній вигнав [PERSON] з будинку. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 21.03.2016 року за [PERSON] визнане право власності на ? частину будинку №40 по вулиці Володарського в смт. Володарське, на ? частину автомобілю, визначено порядок користування зазначеним будинком. Рішення не набуло законної сили. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, враховуючи, що житловий будинок, в який позивач просить його вселити, сторони придбали в період шлюбу, позивач там зареєстрований до теперішнього часу, суд вважає, що позивач має рівні права з відповідачкою на користування будинком №40 по вул. Йосипа Гладкого (Володарського) в смт. Нікольське (Володарське) Володарського району Донецької області, а тому його вимоги про вселення є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути пропорційно на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, у виді судового збору в розмірі 243,60 гривні, а саме відповідно по 81,20 гривні з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved