Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 13 жовтня 2014 року о 19 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи мопедом «Альфа» по вул. 3 Інтернаціоналу в м. Старобільськ Луганської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з його автомобілем «Шкода». Вина відповідача підтверджується постановою Старобільського районного суду Луганської області від 17 жовтня 2014 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 (два) роки. Вказана постанова суду набрала законної сили 28.10.2014 року. В результаті цієї ДТП на його автомобілі було розбито передній бампер, нижня решітка бамперу, ліва протитуманна фара, деформовано праве переднє крило кузову, обірвано декоративний холдинг (накладка) правої передньої двері, пошкоджено лакофарбове покриття правого боку кузову автомобіля у вигляді подряпин по всій довжині кузова, правому дзеркалу зовнішнього огляду, капоту, обірвано кріплення фартуху правого переднього крила кузову та захисту двигуна. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 018/14 від 17.11.2014 року, матеріальна шкода, спричинена йому від пошкоджень автомобіля внаслідок вищевказаної ДТП складає 12357 грн. 30 коп. За проведення автотоварознавчого дослідження він сплатив 400 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати йому вказану суму. Крім того, внаслідок ДТП він зазнав моральної шкоди, яка полягає у психічних хвилюваннях, порушенні звичного стану життя у зв'язку із проблемами та переживаннями щодо понівеченого автомобілю, на ремонт якого у нього немає коштів. Це все спричинило виникнення у нього пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово ставитися, у нього погіршилося загальне самопочуття, виникли також порушення сну і апетиту. Також йому не дають спокою постійні думки про те, що його автомобіль вже побував у ДТП і його необхідно буде раніше та дешевше продавати, а спочатку ще й необхідно буде десь віднайти кошти для його ремонту. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, тому розмір своїх душевних страждань він оцінює в 5000 грн. Ціна зокрема враховує в себе усі страждання, які довелося йому перенести, зокрема порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 12357 грн. 30 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп., судові витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 400 грн. та суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав цілком і підтвердив доводи, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що визнає вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, у розмірі 6000 гривень, стягнення моральної шкоди не визнає повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, у розмірі 6000 гривень, стягнення моральної шкоди не визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між сторонами склались правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Суд встановив, що 13 жовтня 2014 року о 19 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи мопедом «Альфа» по вул. 3 Інтернаціоналу, 93 в м. Старобільськ Луганської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA Fabia державний номер [NUMBER]. Наслідком дорожньо-транспортної пригоди стало пошкодження автомобіля SKODA Fabia державний номер [NUMBER], що підтверджується матеріалами адміністративної справи № 3/431/487/2014. Автомобіля SKODA Fabia державний номер [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до матеріалів дорожньо-транспортної пригоди складено протокол про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Старобільського районного суду від 17.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Постанова набрала чинності 28.10.2014 р. Ці обставини сторони не заперечували. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 018/14 від 17.11.2014 р., вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля SKODA Fabia державний номер [NUMBER] складає 12357 грн.30 коп. За проведення висновку сплачено 400 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновки експертного автотоварознавчого дослідження та дав пояснення щодо методики його проведення. Також підтвердив суму матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля SKODA Fabia [PERSON] Суд погоджується з висновками експертного автотоварознавчого дослідження № 018/14 від 17.11.2014 щодо розміру матеріальної шкоди. Відповідач та його представник у судовому засіданні не погодились з висновками експерта та з оцінкою матеріальних збитків, але щодо призначення атотоварознавчої експертизи відповідач відмовився, тому суд розглянув справу на підставі наданих доказів. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Акт завдання шкоди поділяється на: протиправну поведінку особи; настання шкоди; причинний зв'язок між двома першими елементами; вина завдавача шкоди. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на вищевикладене, оцінюючи дії водія [PERSON], судом встановлено його вину в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Так як у результаті ДТП позивачу [PERSON] було завдано значних матеріальних збитків, він має право на їх відшкодування, і відшкодовувати йому ці збитки має винна особа, тобто відповідач [PERSON] З урахуванням визначення вини відповідача [PERSON] у події ДТП , суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП є доведеними. Суд задовольняє позов [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі у розмірі 12357,30 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то у відповідності зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, що порушили їхні законні права, відшкодовується особою, що заподіяла шкоду. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до зазначених норм права, а так само відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди враховує моральні страждання позивача, психічні хвилювання, порушення звичного стану життя у зв'язку із проблемами та переживаннями щодо понівеченого автомобілю, пригнічений стан, внаслідок чого він почав до всього нервово ставитися, у нього погіршилося загальне самопочуття, виникли також порушення сну і апетиту. Також йому не дають спокою постійні думки про те, що його автомобіль вже побував у ДТП і його необхідно буде раніше та дешевше продавати, а спочатку ще й необхідно буде десь віднайти кошти для його ремонту. З огляду на принципи розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн., вважаючи заявлену суму в 5000 грн надмірно завищеною. Тому суд позов у частині стягнення моральної шкоди задовольняє частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з цим суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] судові витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 400 грн. та суму судового збору у розмірі 202 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial