Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Остання все своє майно заповідала їй. Вона в установленому законом звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,511 га, що розташована на території Стецьківської сільської рали Сумського району, то їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначену земельну діялнку. А тому вона просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,511 га, що розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача по справі - Стецьківської сільської ради Сумської області у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову суд ухвалює рішення в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумської області внесено актовий запис № 12 від 01 лютого 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Як вбачається з копії спадкової справи № 145/144, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 129-36) в установленому законом порядку [PERSON] звернулася до Сумської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. За життя [PERSON] склала заповіт, який 18 квітня 2013 року був посвідчений секретарем виконавчого комітету Стецьківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 82, відповідно до якого вона заповідала своїй племінниці [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва та обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства біля нього, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Проте, постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 04 липня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,511 га, що розташована на території Стецьківської сільської рали Сумського району, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну діялнку (а.с. 20). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з матеріалів справи, земельна на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,511 га, що розташована на території Стецьківської сільської рали Сумського району була надана в приватну власність [PERSON] на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Стецьківської сільської ради Сумського району від 25 грудня 2001 року (а.с. 22). Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах. А тому зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за позивачем права власності на дану земельну ділянку.

Outcome: approved