Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він знаходився у трудових відносинах з ДП «Торецьквугілля», зокрема з відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна». 02.06.2018 був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію. В цей же день розрахунок з ним всіх належних виплат при звільненні не провели, а саме не виплатили заборгованість по оплаті лікарняних. Вважає, що відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, тому повинний виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач та\~його представник\~до судового\~засідання не\~з`явились,\~представник позивача\~надав заяву,\~в якій\~просив справу\~розглянути без\~їх участі,\~позовні вимоги\~підтримують повністю,\~наполягають на\~їх задоволенні. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та надав до суду відзив, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що остаточний розрахунок з позивачем було проведено 08.11.2018, ДП «Торецьквугілля» повністю заперечує проти позовних вимог [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, у зв`язку з простроченням тримісячного строку для звернення з позовною заявою до суду відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Також зазначив, що ДП «Торецьквугілля» діє у відповідності з Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) затвердженого Постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року і не має права на нарахування лікарняних у повному обсязі. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації також відноситься до «Інших виплат, що не належать до фонду оплати праці». Оплата роботодавцем перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації відноситься до «Інших виплат, що не належать до фонду оплати праці». Зазначив також,\~що оплата\~перших п`яти\~днів тимчасової\~непрацездатності не\~тотожна поняттю\~«заробітна плата». Чинним законодавством не передбачено обов`язок роботодавця оплачувати працівникові допомогу при тимчасовій непрацездатності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 17.04.2006 працював на ВП «Шахті «Центральна» ДП «Торецьквугілля». Згідно до наказу № 84 від 04.06.2018 [PERSON] був звільнений з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП. Підприємство при звільненні [PERSON] остаточний розрахунок належних йому до сплати сум по оплаті лікарняних за п`ять днів тимчасової непрацездатності не провели. Остаточний розрахунок з позивачем був проведений 08 листопада 2018 року. У зв`язку з чим суд зазначає. Статтею 43 Конституції України\~гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно\~ст. 22 цього Закону\~суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно ч. 1\~ст. 233 КЗпП України\~передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. \~\~\~\~\~\~\~\~Разом із тим, у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~\~\~\~\~\~\~\~Проаналізувавши зміст частини другої\~статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат. \~\~\~\~\~\~\~\~Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~У\~рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України\~роз`яснив, що положення частини першої статті 233 КЗпП України\~у взаємозв`язку з положеннями статей\~116,\~117\~цього\~Кодексу\~слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні встановлено трьохмісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. \~\~\~\~\~\~\~\~Конституційний Суд України дійшов висновку, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~Матеріали справи вказують на те, що остаточний розрахунок із\~\~ [PERSON] \~\~ роботодавець здійснив 08 листопада 2018 року, а цей позов поданий 13 лютого 2019 року, у зв`язку із чим\~\~суд\~доходить\~висновку\~про відмову у\~\~задоволенні позову\~\~ про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, оскільки такі вимоги позивачем пред`явлено із пропуском встановленого\~статтею 233 КЗпП України\~трьохмісячного строку для звернення до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 234 КЗпП України\~у разі пропуску з поважних причин строків, установлених\~статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~З позовної заяви [PERSON] вбачається, що\~\~позивач не ставив питання про поновлення строку для звернення до суду та не наводив будь-яких\~\~поважних причин, які перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду з позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено\~Кодексом законів про працю України\~(відповідно до\~преамбули цього Кодексу). \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із частиною першою статті\~3\~та статтею\~4 Кодексу законів про працю України\~трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з\~Кодексу законів про працю України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, відповідно до частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною першою\~статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як установлено судом, підставою для подачі позову [PERSON] \~ про\~\~стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було\~\~несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Водночас структура заробітної плати визначена\~статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, на підставі\~статті 2 Закону України «Про оплату праці»\~структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої\~наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5\~та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до\~Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику»\~та\~Закону України «Про оплату праці»\~з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні\~статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач остаточно розрахувався з позивачем 08.11.2018 року, отже з даної дати має обчислюватись тримісячний строк позовної давності для звернення позивача з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, тобто строк позовної давності звернення позивача з даним позовом сплив 08.02.2019 року. Клопотань про поновлення пропущеного строку позовної давності від позивача не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, спираючись на положення ч. 1\~ст. 233 КЗпП, ч. 4\~ст. 267 ЦК України, враховуючи, що позивач звернувся до суду 13.02.2019 року, тобто після спливу тримісячного строку встановленого для вирішенням даного трудового спору, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed