Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 27.08.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд шлюб, зареєстрований 28 вересня 2002 р. відділом реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова за № 730, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що 25.09.2002 р. між ними був зареєстрований шлюб, з 2009 р. вони припинили проживання однією сім'єю, в шлюбі у них народилося двоє дітей, спільне господарство не ведеться, сім'я розпалася у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу, не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові, її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.07.2001 р. серія [NUMBER]. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 28.09.2002 р., про що в книзі реєстрації актів про одруження 28.09.2002 р. зроблено запис за № 730. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 28.09.2002 р. [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові, її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.07.2009 р. серія [NUMBER]. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 р., мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини з 2009 р., не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved