Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 19 квітня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №28. В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що 19 квітня 1997 року він зареєстрував з відповідачкою шлюб. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. В зв'язку з цим він втратив до відповідачки почуття поваги та любові, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. За таких обставин, вважає подальше подружнє життя з [PERSON] неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо. В добровільному порядку у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, відповідачка відмовляється розірвати шлюб, тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Оскільки учасники справи в судове засідання не зявились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 19 квітня 1997 року, який зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №28. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved