Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.11.2014 між ним та відповідачем [PERSON], був укладений договір позики. Відповідно до умов укладеного договору, позивач надав позику в сумі 8900 грн.(п. 1.1. договору), яку відповідач [PERSON] зобовязався повернути не пізніше 01 квітня 2015 року. Причому перший платіж в розмірі 1000,00 грн. в рахунок повернення позики повинен був бути зроблений відповідачем не пізніше 01 березня 2015 року (п. 3.1. договору) . В підтвердження укладення договору позики, отримання її суми та зобовязання її повернути, відповідач [PERSON] видав позивачу власноручно написану розписку. У встановлений договором позики строк, [PERSON] своїх зобовязань не виконав, суму позики не повернув. Станом на день подання цієї заяви, розмір його заборгованості по позиці становить 8900 грн. Крім того відповідач 1, відповідно до положень п. 4.1. договору позики, зобовязаний сплатити позивачу за кожен день прострочення неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої суми. Сума нарахованої неустойки складає 1154,62 грн. Також, згідно із п. 4.2. договору , відповідачу 1 нараховані проценти в порядку ст. 625 ЦКУ в розмірі 25 % річних від простроченої суми, що становить 483,82 грн. Розрахунок ціни позову: 8900 грн. (сума позики) + 1154,62 грн. (сума неустойки) + 483,82 грн.(розмір нарахованих відсотків) = 10538,44 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] щодо повернення суми позики, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, був укладений договір поруки від 16.12.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON] Позивач як кредитор надав відповідачу [PERSON] як поручителю вимогу про виконання ним зобовязань поручителя, яка залишилась невиконана. Тому просив стягнути солідарно з відповідачів борг за договором позики в сумі 8900 грн., 25% річних від простроченої суми за період прострочення із 02.04.2015 по 16.06.2015 в сумі 483,82 грн., неустойку за період прострочення із 02.04.2015 по 16.06.2015 в розмірі 1154,62 грн., всього 10538,44 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з»явилася, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність, позов визнає. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.11.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого , позивач надав позику в сумі 8900 грн.(п. 1.1. договору), яку відповідач [PERSON] зобовязався повернути не пізніше 01 квітня 2015 року. Причому перший платіж в розмірі 1000,00 грн. в рахунок повернення позики повинен був бути зроблений відповідачем не пізніше 01 березня 2015 року (п. 3.1. договору) . В підтвердження укладення договору позики, отримання її суми та зобовязання її повернути, відповідач [PERSON] видав позивачу власноручно написану розписку. У встановлений договором позики строк, [PERSON] своїх зобовязань не виконав, суму позики не повернув. Станом на день подання цієї заяви, розмір його заборгованості по позиці становить 8900 грн. Відповідач [PERSON], відповідно до положень п. 4.1. договору позики, зобовязаний сплатити позивачу за кожен день прострочення неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої суми. Сума нарахованої неустойки складає 1154,62 грн. Також, згідно із п. 4.2. договору , відповідачу 1 нараховані проценти в порядку ст. 625 ЦКУ в розмірі 25 % річних від простроченої суми, що становить 483,82 грн. Загальна сума боргу становить 10538,44 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] щодо повернення суми позики, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, був укладений договір поруки від 16.12.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON]. Договором поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник: за повернення всієї суми позики, сплату відсотків, сплату пені за прострочення із поверненням позики, (п. 2.1. договору поруки від 16.12.2014). Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Ч. 2 цієї ж встановлено , що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки,відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з приписами п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1048 ЦК України, надає позикодавцю право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved