Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON]про визначення порядку користування житлом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 4755. Вищевказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А1», загальною площею 67,50 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м. складається з: коридору площею 4,20 кв.м.; кухні площею 10,00 кв.м.; веранди площею 9,30 кв.м. та трьох житлових кімнат №3 площею 13,70 кв.м., № 4 площею 17,60 кв.м., № 5 площею 7,40 кв.м. та надвірних будівель: ганок літ. А-1», сараї літ. «Б», літ. «Е», погріб літ. «В», літня кухня літ. «Г», гараж літ. «Д», вбиральня літ. «г», забор № 1, колонка № 4. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2012 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2012 року у цивільній справі № 2010/4802/2012 року про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], вказане рішення набрало чинності. Колишня дружина відповідач по справі [PERSON] перешкоджає йому,як власнику житлового приміщення здійснювати свої законні права щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном, чинить опір при спробах увійти до житлового будинку, поводить себе агресивно. У добровільному порядку визначити порядок користування немає можливості, тому він звернувся до суду з даним позовом про визначення порядку користування спірним будинком та господарськими будівлями. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якій підтримує позов у повному обсязі, просить винести заочне рішення та справу розглядати за їх відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, про що є повідомлення. Про поважні причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 4755. Вищевказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А1», загальною площею 67,50 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., який складається з: коридору площею 4,20 кв.м.; кухні площею 10,00 кв.м.; веранди площею 9,30 кв.м. та трьох житлових кімнат №3 площею 13,70 кв.м., № 4 площею 17,60 кв.м., № 5 площею 7,40 кв.м. та надвірних будівель: ганок літ. А-1», сараї літ. «Б», літ. «Е», погріб літ. «В», літня кухня літ. «Г», гараж літ. «Д», вбиральня літ. «г», забор № 1, колонка № 4. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2012 року у цивільній справі № 2010/4802/2012 року про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та за відповідачкою [PERSON] також визнано право власності на ? частину вищевказаного домоволодіння, вказане рішення набрало чинності. Ухвалою суду від 02 березня 2015 року за клопотанням позивача по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. За результатами проведення судової експертизи експертом складено висновок № 10086 судової будівельно-технічної експертизи від 24.02.2016 року. Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Однак, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України. Судом встановлено, що Висновки експерта містять докладний опис проведеного експертом досліджень та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. Оцінивши Висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, Висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. З матеріалів справи та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24.02.2016 року встановлено, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовані наступні будівлі: житловий будинок «А-1», який складається з таких приміщень:коридор 1-1, кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, житлової кімнати 1-4, житлової кімнати 1-5; веранди «а», крильце «а1», сараю «Б», погріб «В», літньої кухні «Г», гараж «Д», сараю «Е», вбиральні «Ж», веранди «г», огорожі № 1-3, колонки №4. Суд вважає за можливе визначити розподіл будинковолодіння відповідно до ідеальних часток за ІІ варіантом, відповідно до висновку експертизи. По запропонованому другому варіанту 1-му співвласнику позивачу [PERSON] виділяється приміщень і будівель на суму - 50052,00 гривень, а саме: кухня № 1-2 площею 10.00 кв.м.; житлову кімнату № 1-3 площею 13,7 кв.м., загальною площею 23,7 кв.м. та надвірні будівлі: частина веранди площею 6,5 кв.м., літню кухню «Г», веранду «г», гараж «Д», ? частину огорожі № 1-3, ? частину колонки № 4, ? вбиральні «Ж», тобто 50/100 часток від всього домоволодіння. Другому співвласнику відповідачу [PERSON] виділяється приміщень і будівель на суму -50359,00 гривень, а саме: коридор № 1-1площею 4,2 кв.м., житлову кімнату № 1-5 площею 7,4 кв.м., житлову кімнату № 1-4 площею 17,6 кв.м., загальною площею 29,2 кв.м. та надвірні споруди: ? частину огорожі № 1-3, ? частину колонки №4, частину веранди площею 2,8 кв.м., крильце -«а1», сарай «Б», сарай «Е», погріб «В», ? вбиральні «Ж», тобто також 50/100 частин від усього домоволодіння. Відповідно до запропонованого ІІ варіанту необхідно провести наступні перепланування та переобладнання: 1.між приміщеннями 1-1 та 1-2, 1-4 та 1-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи; 2. між приміщеннями 1 та 1-2 влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; 3.в приміщенні 1 влаштувати перегородку та утворити окремі входи до приміщень кожному із співвласників; 4.в приміщенні 1 демонтувати частково віконні блоки, розширити дверний проріз та встановити дверний блок; 5.приміщення 1-5 використовувати як кухню; 6.влаштувати окремі мережі електропостачання, опалення та газопостачання; 7.розподіл горищного приміщення по лінії розподілу житлового будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їхньою спільною частковою власністю При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]про визначення порядку користування житловим приміщенням, яке належить на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 356, 358 ЦК України,

Outcome: approved