Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановлення опіки та піклування над дитиною та стягнення аліментів. В своїй позовній заяві зазначає, що його донька [PERSON], [INFO] народила сина [PERSON]. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує дитину, життям не цікавиться. Отже, у зв'язку з цим позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], призначити його опікуном, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Клопотання від сторін не надходили. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] представника третьої особи [PERSON] свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.1984 року (а.с. 10). Встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2010 року, актовий запис №51 (а.с.11). Згідно вищевказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що поки дитина відвідувала дитячий садок, вони з відповідачем проживали окремо. [PERSON] ніде не працювала і не намагалася працевлаштуватися, коштів на життя та забезпечення сина всім необхідним не мала, тому позивач часто навідувався до них, купував все необхідне для онука і постійно спостерігав неналежну увагу з боку [PERSON] до свого сина: хлопчик часто був недоглянутий, в брудному одязі, голодний. Також за донькою неодноразово помічав ознаки алкогольного сп'яніння та агресивну поведінку. Про факти неналежного виконання батьківських обов'язків та зловживання алкоголем адміністрація школи повідомляла виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради (службу у справах дітей) та Полтавський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, які, в свою чергу, взяли родину [PERSON] під соціальний супровід, що підтверджується листами виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № М01.114/0903 від 07.06.2018 року та ПМЦСССДМ від 04.06.2018 року № 01.2-05/1118 (а.с. 16-19). Дані обставини можуть бути свідченням того, що [PERSON] не турбувалася про створення для сина сприятливих умов для навчання та не переймалася його матеріальним забезпеченням, оскільки не бажала ні працювати, ні, навіть оформити державні виплати на дитину. Також в листі виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № М01.114/0903 від 07.06.2018 року зазначено, що «на початку співпраці [PERSON] усвідомлювала, що має алкогольну залежність та письмово зобов'язалася пройти лікування та працевлаштуватися.» (а.с. 16). ПМЦСССДМ сприяв у працевлаштуванні [PERSON], було запропоновано різні вакансії, направлено до Полтавського міського центру зайнятості, але вона не скористалася жодною пропозицією. Також Центр намагався пролікувати жінку в Полтавському обласному наркологічному диспансері, але вона самовільно залишила лікувальний заклад, отримавши при цьому травму ноги (втікала з лікарні через паркан). З метою організації соціального захисту дитини, [PERSON] 20.10.2017 року була запрошена на засідання районного штабу по профілактиці дитячої бездоглядності. Судом встановлено, що з зими 2018 року [PERSON] фактично з [PERSON] та сином [PERSON] не проживає, його життям не цікавиться. Соціальні виплати, які призначені для дитини, використовує для задоволення власних потреб. Встановлено, що вихованням, навчанням, доглядом та забезпеченням усім необхідним [PERSON] займається [PERSON] Також з характеристики [PERSON], наданої ст. ДОП СП ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенантом поліції М.С.Прокопенко вбачається, що за час її проживання за місцем реєстрації [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, порушення громадського порядку та антисуспільної поведінки, тобто соціально-дезадаптована особа. Неодноразово порушувала адміністративне законодавство, в зв'язку з чим притягувалась відділенням поліції № 1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області до адміністративної відповідальності. 07.06.2017 року постановою Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/3172/17 [PERSON] визнавалася винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП за крадіжку пляшки коньяку ординарного «Північний Крим» ємністю 0,1 л вартістю 23,95 грн. в магазині «Оптовик» (а.с. 14). З інформації Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 ім. Т.Г.Шевченка про виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до своєї дитини [PERSON] від 04.04.2018 року № 02-33/158 вбачається, що «мати [PERSON] не з'являється в школі, не цікавиться навчанням та поведінкою дитини, батьківські збори не відвідує». Окрім того, викладені обставини та нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками відносно малолітнього сина підтверджують також сусіди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в своїх письмових поясненнях (а.с.25-28). Зокрема, в листі ПМЦСССДМ від 04.06.2018 року № 01.2-05/1118 зазначено, що «під час багаторазових відвідувань родини [PERSON] вдома завжди був дідусь [PERSON], [PERSON] не було. Під час відвідування з'ясовано, що [PERSON] створив умови для повноцінного розвитку дитини. Є місце для відпочинку, навчання. Хлопчик забезпечений одягом, продуктами харчування. Дідусь займається питанням оздоровлення дитини. … Гр. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Всі питання щодо виховання, навчання, фінансового забезпечення потреб малолітнього [PERSON] займається дідусь [PERSON].» (а.с. 18). З довідки Полтавського обласного наркологічного диспансеру №3206 від 23.08.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває під диспансерним наглядом з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків (коноплі), зі шкідливими наслідками з 2006 року, а з 2017 року перебуває на обліку з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Останній раз лікувалась з 26.10.2017 року по 29.10.2017 року. Лікування не закінчила, виписана за порушення режиму відділення (а.с. 58). У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця проживання свого сина, переконаний, що вищевикладенні обставини свідчать про свідоме небажання [PERSON] віти [PERSON] виконувати відносно [PERSON] батьківські обов'язки, покладені на неї законом. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідність харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради № 207 від 28.08.2018 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.62). На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач жодним чином не приймає участі у спілкуванні та вихованні сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Частинами 1, 2 ст. 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним дідусем [PERSON]. [PERSON] має позитивну характеристику, постійне місце проживання. А тому суд вважає за доцільне призначити піклувальником дідуся [PERSON] над малолітнім онуком [PERSON]. Також ч.1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вищевказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, у відповідності до 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved