Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив виділити у натурі : 82/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. Ж загальною площею 60,0 кв.м. зі складом літ. Е, площею 19,1 кв.м., що становить 82/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. З загальною площею 32,0 кв.м.., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. И загальною площею 32,0 кв.м.., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. К загальною площею 32,0 кв.м.., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. Л загальною площею 32,0 кв.м.., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; 40/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівлі гаражу літ. М загальною площею 38, 4 кв.м.., що становить 40/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями. Визнати за ним право власності, як на окремі об`єкти нерухомого майна на нежитлові будівлі: Будівлю гаражу літ. Ж загальною площею 60,0 кв.м. зі складом літ. Е, площею 19,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Будівлю гаражу літ. З загальною площею 32,0 кв.м.., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Будівлю гаражу літ. И загальною площею 32,0 кв.м.., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Будівлю гаражу літ. К загальною площею 32,0 кв.м.., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Будівлю гаражу літ. Л загальною площею 32,0 кв.м.., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Будівлю гаражу літ. М загальною площею 38,4 кв.м.., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] , на: 82/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. Ж загальною площею 60,0 кв.м. зі складом літ. Е, площею 19,1 кв.м.; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. З загальною площею 32,0 кв.м..; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. И загальною площею 32,0 кв.м..; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. К загальною площею 32,0 кв.м..; 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. Л загальною площею 32,0 кв.м..; 40/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та складається з будівлі гаражу літ. М загальною площею 38,4 кв.м.. Стягнути з Державної Казначейської Служби України (код ЄДРПОУ 37567646) на користь [PERSON] , понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого ним судового в розмірі 5\~964 грн.00 коп. [PERSON] позовні вимоги обґрунтував тим, що 12 листопада 2015 року купив зазначені об`єкти державної власності, які на час укладання договорів купівлі продажу обліковувались на балансі Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області. 28.12.2015 року за ним було зареєстроване право власності на вищезазначені гаражі літ. Ж, З, И, К, Л, М відповідно на 82/1000, 33/1000, 33/1000, 33/1000, 33/1000, 40/1000 частки будівлі банку з надвірними будівлями, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На даний час, Позивачу у сукупності, враховуючи шість об`єктів (гаражі Ж, [PERSON] К, Л, М), що були придбані ним 12.11.2015 року за договорами купівлі-продажу належить 254/1000 будівлі банку з надвірними будівлями, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої частини є Держава України в особі Державної Казначейської Служби України, якій належить 746/1000 частин будівлі банку. Між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди виділення в натурі його частки із спільного володіння майном, оскільки 26.04.2019 року, відповідач листом № 20-11/7569 відмовив в наданні згоди на виділ його частки у спільному майні. Вважає позицію відповідача безпідставною оскільки вищезазначені гаражі [PERSON] це окремо розташований комплекс будівель, а згідно довідок ТОВ «Укртехбудпроект» існує технічна можливість поділу об`єктів нерухомого майна. Згідно відзиву Державної казначейської служби України від 24.01.2020 відповідач заперечує проти задоволення позову та вважає, що відсутні підстави для виділення частки у спільному майні, оскільки Головне управління Державного казначейства України є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 1412900000:00:003:0009, тому відсутня можливість здійснити поділ зазначеної земельної ділянки відповідно до ст. 364 ЦК України. Згідно відповіді на відзив, який надійшов на адресу суду 17.02.2020, представник позивача зазначає, що доводи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву стосуються поділу земельної ділянки та не стосуються предмету позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріли справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12.11.2015 р. між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та [PERSON] було укладено шість договорів купівлі-продажу об`єктів державної власності, а саме шести гаражів, які обліковувались за Управлінням Державної казначейської служби України у м. Краматорську, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно зазначених договорів купівлі-продажу від 12.11.2015, позивачем були придбані шість гаражів майнового комплексу будівлі банку, а саме: будівля гаражу літ. Ж загальною площею 60,0 кв.м. зі складом літ. Е, площею 19,1 кв.м., що становить 82/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; будівля гаражу літ. З загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; будівля гаражу літ. И загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; будівля гаражу літ. К загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; будівля гаражу літ. Л загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; будівля гаражу літ. М загальною площею 38, 4 кв.м., що становить 40/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2019, інша частина будівлі банку з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , у частці 746/1000 належить державі Україна в особі Державної казначейської служби України. Таким чином зазначене нерухоме майно, знаходиться у спільній частковій власності сторін. Статтею 321\~Цивільного кодексу\~України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 356\~ЦК України спільна часткова власність - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до вимог статті 358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Позивач маючи намір виділити свою частину будівель гаражів, якими фактично він користується в окрему інвентарну одиницю, 18.02.2019 звернувся до відповідача із пропозицією здійснити виділ зазначеного майна у встановленому порядку. Але згоди від Державної казначейської служби України позивач не отримав. Згідно листа від 26.04.2019 Державна казначейська служба України не погодилась на виділ гаражів, пояснюючи, що земельна ділянка з кадастровим номером 1412900000:00:003:0009 перебуває у користуванні відповідача, тому вважає, що для виділення об`єктів нерухомості зі спільної часткової власності позивачу необхідно здійснити оформлення документації на земельну ділянку відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України. Згідно довідки експерта ТОВ «Уктехбудпроект» від 25.10.2018, за технічними показниками об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме гаражі: літ. Ж загальною площею 60,0 кв.м. зі складом літ. Е, площею 19,1 кв.м.; літ. З загальною площею 32,0 кв.м.; літ. И загальною площею 32,0 кв.м.; літ. К загальною площею 32,0 кв.м.; літ. Л загальною площею 32,0 кв.м.; літ. М загальною площею 38, 4 кв.м.; що складають відповідні частини будівлі банку з надвірними будівлями є відокремленими, мають окремий вихід та можуть бути виділені в натурі. Згідно з частиною першою статті 364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини третьої статті 364\~ЦК України у разі виділу співвласнику у натурі частки зі спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Таким чином враховуючи, що довідкою експерта встановлено технічну можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та відсутність належних та допустимих доказів на їх спростування як і не доведено, що перелічені позивачем нежитлові приміщення та господарські споруди не належать позивачу суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про неможливість виділення в натурі придбаних позивачем гаражів у зв`язку з тим, що ним не оформлені земельні ділянки, на якій розташовані зазначені об`єкти, оскільки предмет позову не стосується земельного спору. Крім того, суд зазначає наступне. За змістом частини першої статті 377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі статтею 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Наведеними нормами законів не передбачена залежність права на виділення у натурі частки нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, від оформлення прав на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти. \~ \~ \~ \~При застосуванні положень статті 120\~Земельного кодексу\~України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України, у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності, що в свою чергу, за приписами статті 364 ЦК України, надає право позивачу на виділ належної йому частки земельної ділянки в натурі. Оскільки учасники спільної часткової власності у справі\~не досягли\~згоди щодо\~виділу в\~натурі належних\~їм часток\~у праві\~спільної часткової\~власності та мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та виділити в натурі частки з майна, які перебувають у спільній частковій власності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141\~ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 5964 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved