Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання спільною сумісною власністю подружжя рухомого та нерухомого майна, визнання особистою приватною власністю рухомого та нерухомого майна, розподіл спільного сумісного майна подружжя. Позивач у позові посилається на те, що 16 травня 1987 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, про що книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Уманського міського відділу РАГС Черкаської області зроблено запис за №273. В шлюбі вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджалися лише за спільною згодою одне з одним, і за час шлюбу за кошти спільного сімейного бюджету ними було в різний час придбано різне рухоме та нерухоме майно, яке було зареєстроване на ім`я відповідачки [PERSON] Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі №705/3155/13-ц, 2/705/1113/13 від 06 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу в добровільному порядку поділити майно, що є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , вони не змогли. Так, за час шлюбу, вони з відповідачкою за кошти спільної сумісної власності подружжя, виділивши для цього із сімейного бюджету суму в шістдесят тисяч доларів США, придбали в [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] .Предметом Договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна є квартира [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 60,6 кв. м., житлова площа 31,0 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 15,3 кв. м., кімнати площею 15.7 кв. м., кухні площею 8,9 кв. м., туалет площею 1,3 кв. м., коридору площею 4,0 кв. м., коридору площею 3,8 кв. м., коридору площею 10,4 кв. м., 1/2 частини коридору площею 1,2 кв. м., частини сараю «Д» та сараю «В» у дворі. Іншою 1/2 частиною двохкімнатної квартири [ADDRESS] , володіє [PERSON] . Однак, провести оцінку вказаної квартири з господарськими нежитловими спорудами на даний час неможливо, так як ідентифікувати об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , та пов`язані нею права станом на 17.05.2016 року неможливо, так як існують значні невідповідності між технічною документацією цієї квартири, та фактичним станом об`єкта нерухомості. Разом з тим, згідно Довідки суб`єкта підприємницької діяльності, вид діяльності «68.31 Агенство нерухомості» приватного підприємця [PERSON] встановлено, що вартість двохкімнатної квартири, розташованої в будинку [ADDRESS] , загальною площею 60,6 кв.м., з урахуванням технічного стану, станом на 17.05.2016 року, становить 80000 - 90000 тисяч гривень. Однак, фактично йому належить із вказаної квартири [ADDRESS] її частини, тобто 15,15 кв. м., то, відповідно, і вартість його частини цієї квартири складає 1/4 частину її вартості від загальної, що становить 20000 - 22500 тисяч гривень. Рішенням Уманської міської ради Черкаської області №4.9-30/5 від 31.03.2008 року відповідачка [PERSON] разом із власником іншої 1/2 частини двохкімнатної квартири [ADDRESS] [PERSON] , приватизувала земельну ділянку площею 0,0129 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, закріплену за квартирою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 7110800000:02:001:0284, отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №116515, зареєстрований 25.07.2008 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0108479000994. Згідно Витягу №97-28-99.2-3711/15-16 від 16.05.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, середня вартість 1 кв.м. складає 553 грн. 44 коп., а остаточна вартість всієї земельної ділянки відповідно складає 71 393 грн. 76 коп.. Однак, фактично йому належить із вказаної земельної ділянки лише 1/4 її частини, тобто 0,03225 га (або 32,25 кв. м.) то, відповідно, і вартість його частини земельної ділянки складає 1/4 частину її вартості від загальної, що складає 17 848 грн., 44 коп.. Також, 14 січня 2008 року вони з [PERSON] за кошти спільної сумісної власності подружжя, виділивши для цього із сімейного бюджету суму в сорок п`ять тисяч доларів США, придбали в [PERSON] та [PERSON] , двохкімнатну квартиру [ADDRESS] .Предметом Договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна є квартира [ADDRESS] , згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що видане Уманським БТІ від 14.03.2007 року за №13871018 має наступні характеристики: загальна площа 43,1 кв. м., житлова 31,4 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 13,3 кв. м., кімнати площею 18.1 кв. м., кухні площею 10,5 кв. м., коридору плщею 2,3 кв. м. в спільному користуванні, та частини сараїв «Б» і «Д» у дворі. Однак, провести оцінку вказаної квартири з нежитловими господарськими спорудами на даний час неможливо, так як ідентифікувати об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , та пов`язані з нею права станом на 17.05.2016 року неможливо, так як існують значні невідповідності між технічною документацією цієї квартири та фактичним станом об`єкта нерухомсті.Разом з тим, згідно Довідки суб?єкта підприємницької діяльності, вид діяльності «68.31 Агенство нерухомості» приватного підприємця [PERSON] встановлено, що вартість двохкімнатної квартири, розташованої в будинку [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв. м.,з урахуванням технічного стану, станом на 17.05.2016 року, складає 70000 - 75000 грн.Однак, фактично йому належить із вказаної квартири [ADDRESS] , лише 1/2 її частини, тобто 21,55 кв. м., то, відповідно, і вартість його частини цієї квартири складає 1/2 частину її вартості від загальної, що становить 35000 - 37500 грн. Рішенням Уманської міської ради Черкаської області №4.9-30/5 від 31.03.2008 року відповідачка [PERSON] приватизувала земельну ділянку площею 0,0199 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, закріплену за квартирою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 7110800000:02:006:0283, отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №116514, зареєстрований 04.11.2008 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010877901426. Згідно Витягу №97-28-99.2-3711/15-16 від 16.05.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, середня вартість 1 кв.м. складає 553 грн. 44 коп., а остаточна вартість всієї земельної ділянки відповідно складає 110 134 грн. 56 коп. Однак, фактично йому належить із вказаної земельної ділянки лише 1/2 її частина, тобто 0,00995 га (або 99,5 кв. м.) то, відповідно, і вартість його частини земельної ділянки складає 1/2 частину її вартості від загальної, що складає 55 067 грн. 28 коп. Організацією оформлення договорів купівлі-продажу зазначених квартир, а в послідуючому і приватизацією закріплених за вказаними квартирами земельними ділянками, займалася лише [PERSON] і за їхньою попередньою домовленістю, вони вирішили, що права власності на ці квартири будуть оформлятися на неї, а тому він після укладення вказаних договорів купівлі-продажу квартир документами на ці квартири не цікавився, задовільнившись запевненням дружини, що укладення договорів купівлі- продажу квартир відбувалося у відповідності до закону і в нотаріальному порядку. Також, за час шлюбу з [PERSON] ними 20.02.2001 року за кошти спільної сумісної власності подружжя був придбаний причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ, модель 819, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який було оформлено на відповідачку [PERSON] . Згідно Звіту №04/16 про незалежну оцінку транспортного засобу, ринкова вартість причіпу ГКБ 819, державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 16.05.2016 року складає 15785 грн. 78 коп. Також, за час шлюбу з [PERSON] ними за кошти спільної сумісної власності подружжя був придбаний причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКЕ, модель 819, 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який також було оформлено на відповідачку [PERSON] . Однак, провести його оцінку на даний час він можливості не має, так як після розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] зазначений автомобільний причіп постійно знаходився, та і на даний час знаходиться, в її одноособовому володінні та користуванні, і де він фактично знаходиться на даний час, йому невідомо. Але його вартість приблизно така ж, як і вартість причіпу ГКБ 819, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що станом на 16.05.2016 року складає 15785 грн. 78 коп. Виходячи з того, що він разом з відповідачкою [PERSON] на законних підставах за час спільного шлюбу придбали зазначене нерухоме та рухоме майно і стали його повноправними власниками, однак воно виявилося оформлено на іншу особу, в даному випадку на [PERSON] , в зв`язку з чим він не має можливості володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, так як їхній шлюб вже розірвано, а тому і вимушений за захистом своїх прав та інтересів звернутися до суду. Просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - двохкімнатну квартиру [ADDRESS] , яка згідно з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що видане Уманським БТІ від 14.03.2007 року за №13871018 має наступні характеристики: загальна площа 43,1 кв. м., житлова 31,4 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 13,3 кв. м., кімнати площею 18.1 кв. м., кухні площею 10,5 кв. м., коридору плщею 2,3 кв. м. в спільному користуванні, та частини сараїв «Б» і «Д» у дворі.; 2) визнати особистою приватною власністю [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка згідно з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що видане Уманським БТІ від 14.03.2007 року за №13871018 має наступні характеристики: загальна площа 43,1 кв. м., житлова 31,4 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 13,3 кв. м., кімнати площею 18.1 кв. м., кухні площею 10,05 кв. м., коридору плщею 2,3 кв. м. в спільному користуванні, та 1/2 частини сараїв «Б» і «Д» у дворі; 3) визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка згідно з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що видане Уманським БТІ від 14.03.2007 року за №13871018 має наступні характеристики: загальна площа 43,1 кв. м., житлова 31,4 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 13,3 кв. м., кімнати площею 18.1 кв. м., кухні площею 10,05 кв. м., коридору плщею 2,3 кв. м. в спільному користуванні, та 1/2 частини сараїв «Б» і «Д» у дворі; 4) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0129 га, (129 кв. м.), кадастровий номер 7110800000:02:001:0284, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 5) визнати особистою приватною власністю [PERSON] , [INFO] , 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,03225 га (або 32,25 кв. м.), із загальної площі 0,0129 га, (129 кв. м.), кадастровий номер 7110800000:02:001:0284, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 6) визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,03225 га (або 32,25 кв. м.), із загальної площі 0,0129 га (129 кв. м.), кадастровий номер 7110800000:02:001:0284, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 7) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 60,6 кв. м., житлова площа 31,0 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 15,3 кв. м., кімнати площею 15.7 кв. м., кухні площею 8,9 кв. м., туалет площею 1,3 кв. м., коридору площею 4,0 кв. м., коридору площею 3,8 кв. м., коридору площею 10,4 кв. м., 1/2 частини коридору площею 1,2 кв. м., частини сараю «Д» та сараю «В» у дворі; 8) визнати особистою приватною власністю [PERSON] , [INFO] , 1/4 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 60,6 кв. м., житлова площа 31,0 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 15,3 кв. м., кімнати площею 15.7 кв. м., кухні площею 8,9 кв. м., туалет площею 1,3 кв. м., коридору площею 4,0 кв. м., коридору площею 3,8 кв. м., коридору площею 10,4 кв. м., 1/2 частини коридору площею 1,2 кв. м., та 1/4 частини сараю «Д» та сараю «В» у дворі; 9) визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 60,6 кв. м., житлова площа 31,0 кв. м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з приміщень: кімнати площею 15,3 кв. м., кімнати площею 15.7 кв. м., кухні площею 8,9 кв. м., туалет площею 1,3 кв. м., коридору площею 4,0 кв. м., коридору площею 3,8 кв. м., коридору площею 10,4 кв. м., 1/2 частини коридору площею 1,2 кв. м., 1/4 частини сараю «Д» та сараю «В» у дворі; 10) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - земельну ділянку, загальною площею 0,0199 га (199 кв. м.), кадастровий номер 7110800000:02:006:0283, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 11) визнати особистою приватною власністю [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,00995 га (99,5 кв. м.), із загальної площі 0,0199 га (199 кв, м.), кадастровий номер 7110800000:02:006:0283, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 12) визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,00995 га (99,5 кв. м.), із загальної площі 0,0199 га (199 кв. м.), кадастровий номер 7110800000:02:006:0283, з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована по [ADDRESS] ; 13) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ, модель 819, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN); 14) визнати особистою приватною власністю [PERSON] , [INFO] , причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ, модель 819, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN); 15) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] , набуте ними за час перебування у шлюбі - причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКЕ, модель 819, 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] ; 16) визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКЕ, модель 819, 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] ; 17) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. 19.04.2018 р. та 30.10.2018 р. (аналогічний) [PERSON] подав на адресу суду позовну заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначив, що бажає залишити на розгляд суду питання визнання в частині нерухомого майна придбаного під час перебування у зареєстрованому шлюбі об`єктом спільної сумісної власності подружжя без реального розподілу, що надасть у подальшому можливість приведення у відповідність до законодавства здійсненої реконструкції (перебудов) квартир. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] набуте ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі майно, а саме: 1) двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею-43,1 кв.м., житлова площа-31,4 кв.м. розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, складається із приміщень площею: кімната-13,3 кв.м., кімната-18,1 кв.м., кухня-10,5 кв.м., І-коридор-2,3 кв.м. - в спільному користуванні, та частини сараїв «Б» і «Д» у дворі; 2) земельну ділянку площею - 0,0199 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110800000:02:006:0283, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №116514; 3) 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,6 кв.м., житлова площа 31,0 кв.м., розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, складається із приміщень площею: кімната-15,3 кв.м., кімната-15,7 кв.м., кухня-8,9 кв.м., туалет-1,3 кв.м., коридор-4,0 кв.м., коридор-3,8 кв.м., коридор-10,4 кв.м., 1/2 частина коридору 1-1,2 кв.м., сараю «Д» та сараю «В» у дворі; 4) 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0129 га., сервітуту 0,0077 га., по [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110800000:02:001:0284, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №116515 від 23.07.2008 року; 5) причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ модель 819, 1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; 6) причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ, модель 819, 1988 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; 7) визнати особистою приватною власністю [PERSON] причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ модель 819,1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; 8) визнати особистою приватною власністю [PERSON] причіп бортовий до великовантажного автомобіля марки ГКБ, модель 819,1988 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; 9) стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. 30.03.2018 р. [PERSON] подав на адресу суду Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначає, що 16.05.1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в Уманському відділі РАЦС про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 273. 06.06.2013 року шлюб між ними було розірвано за рішенням Уманського міськрайонного суду, справа № 705/3155/13-ц 2/705/1113/13. Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.71 п.1 СК України - якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України). Так, 27.04.2007 року, між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір 354411/7955/0293-7. На виконання умов кредитного договору, 28.04.2007 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено договір іпотеки, де заставним майном являлася квартира [ADDRESS] ). [PERSON] , в справі № 705/3155/13-ц 2/705/1113/13, про розірвання шлюбу вказав, що не проживає разом з [PERSON] та не веде спільного господарства з жовтня 2012 року, хоча насправді спільне господарство ними не ведеться з літа 2011 року. Згідно довідки № р1-в-128/64-220 від 12.06.2013 року, виданої АТ «Райффайзен Банк Аваль», станом на 01 листопада 2012 року залишок заборгованості по кредитному договору № 354411/7955/0293-7 складає 28 031,8 доларів США. Тобто, на момент припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства, за твердженням позивача з 01.11.2012 року, я продовжила самостійно погашати кредит, виконувати зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до вказаної довідки, сума кредиту по договору становить 35 640,49 доларів США, станом на 01.11.2012 року залишок заборгованості по кредитному договору складає 28 031,8 доларів США, за спільні кошти подружжя було сплачено в період з 27.04.2007 року по 01.11.2012 року 7 608,69 доларів США, решту коштів було сплачено [PERSON] самостійно. Позивач участі в погашенні кредиту не брав, тому і посилання на 1/2 частку в майні є несправедливою. 101 000 гривень ними була сплачена при підписанні договору купівлі-продажу від 26.04.2007 року кв. [ADDRESS] , як часткова оплата. Станом на 26.04.2007 року курс НБУ становив 1 долар = 5,05 гривень. 1) 101 000 : 5,05 = 20 000 доларів США. 2) 20000+35640,49 = 55640,49 доларів США повна вартість квартири. 3) 55640,49 :100%=556,4 долара - 1 % вартості квартири. 4) 35640,49-28 031,8=7608,69 доларів США- сплатитли разом за кредит. 5) 20000+7608,69=27608,69 доларів США - сплатили разом за квартиру (договір +кредит). 6) 27608,69 :2 = 13804,345 доларів США - 1/2 [PERSON] 7) 13804.345 : 556,4 = 24,81 % частка [PERSON] . 8) 248/1000=31/125 - ідеальна частка [PERSON] Площа квартири становить 43.1 кв.м., частка 31/125 дорівнює 10.6 кв.м. - 94/125 - ідеальна частка [PERSON] . Тобто, частка [PERSON] в кв. [ADDRESS] , а не 1/2, як хоче Позивач. Квартира [ADDRESS] , є предметом іпотеки. Так, 06.02.2008 року, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП БАНК», було укладено кредитний договір № СУ/007/2008. На виконання умов кредитного договору, 06.02.2008 року між [PERSON] , [PERSON] та ЗАТ «ОТП БАНК», було укладено договір іпотеки, де заставним майном являлася квартира [ADDRESS] . Поручителем згідно Договору поруки № СУ/008/2008 став [PERSON] . [PERSON] , в справі № 705/3155/13-ц 2/705/1113/13, про розірвання шлюбу, вказав що не проживає разом з [PERSON] та не веде спільного господарства з жовтня 2012 року, хоча насправді спільне господарство ними не ведеться з літа 2011 року. Згідно рішення суду від 15.05.2013 року, справа № 705/1804/13-ц 2/705/764/13, залишок заборгованості по кредитному договору № СV/007/2008 складас 434 529 грн. Судом встановлено, що останній платіж по поверненню суми кредиту та відсотків був здійснений [PERSON] 07.04.2011 року. Починаючи з 07.04.2011 року ні [PERSON] , ні [PERSON] даний кредит не погашали тому банк був вимушений звернутися до суду. На підставі рішення Уманського міськрайоииого суду, справа № 705/1804/13-ц 2/705/764/13, за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до [PERSON] та поручителя [PERSON] залишок заборгованості по кредитному договору № CV/007/2008 складає 434 520 грн. На сьогоднішній день рішення суду від 15.05.2013 року, справа № 705/1804/13-ц 2/705/764/13 виконано, [PERSON] кредит погашено. Відповідно до рішення суду кошти сплатила [PERSON] особисто. Позивач участі в погашенні кредиту не брав, рішенням суду зобов`язання щодо повернення кредиту встановлені [PERSON] , тому і посилання на 1/4 частку в майні є несправедливою. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.01.2008 року, кв. [ADDRESS] , покупцями були [PERSON] та [PERSON] Вартість квартири становила 223 781,45 гривень. При підписанні договору купівлі-продажу 33 567,22 гривень, були сплачені [PERSON] та [PERSON] продавцям, решту коштів у розмірі 190 214,23 гривень вони мали сплатити після отримання кредиту, що ними і в послідуючому було зроблено. Вважає, що ідеальна частка [PERSON] повинна становити 4/125, а не 1/4. 1 швейцарський франк = 4,58 грн. станом на 14.01.2008 року та на 06.02.2008 року. 1) 48 806,55 шв.фр. фактично отримані в якості кредиту від ТОВ «ОТП Факторинг Україна»: 48 806,55 - 6 826,57 (частина сплаченого кредиту) = 41979,98 шв.фр. (заборгованість за тілом кредиту) + 3 776 шв.фр. (відсотки за кредитним договором) + 52 269,79 гривень (пеня за несвоєчасне повернення кредиту) = 434 530,02 гривень (борг перед банком після розлучення). 2) 4 530,02 (борг за рішенням суду) + 33 567,22 (часткова оплата при купівлі) + 31 265,69 (часткова сплата кредиту) = 499 362,93 грн. (фактична вартість квартири). 3) 499 362,93 : 100 % = 4 993, 6293 гривень за 1% у квартирі. 4) 33 567,22 + 31 265,69 = 64 832, 91 гривень (сплачено за квартиру). 5) 64 832, 91 : 2 = 32 416,455 гривень (сплачено подружжям [PERSON]). 6) 32 416,455 : 2 = 16 208,23 гривень (1/2 сплачена [PERSON] ). 7) 16 208,23 : 4 993,6293 = 3,2457 % (частка [PERSON] ). 8) 3,2457 = 32/1000 = 4/125 - частка [PERSON] Площа квартири становить 60,6 кв.м., частка 4/125 дорівнює 1,9 кв.м. Частка [PERSON] становить 117/250. Тобто, частка [PERSON] в кв. [ADDRESS] повинна [ADDRESS] , а не 1/2, як хоче позивач. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Набуваючи право власності в нерухомому майні у цих же частках до позивача може перейти право власності на земельні ділянки. Все вище зазначене, мало б місце в тому випадку, якби не були змінені технічні характеристики кв. [ADDRESS] . Позивачем надано до суду лист № 15 від 17.05.2015 року, виданий ТОВ «Уманський центр оцінювачів», на запит адвоката Білана О.Є. Відповідно до даного листа з яким погоджується відповідач, мовою оригіналу «результатом візуального огляду оцінювачем встановлено, що існують значні невідповідності між наданими вихідними документами на об`єкти нерухомості за адресами: [ADDRESS] , № 1 та даними візуального огляду, а саме: проведено самовільне перепланування приміщень, яке повністю змінило об`єкти оцінки. Тобто, ідентифікувати об`єкти нерухомості за адресами: [ADDRESS] , та пов`язані з ними права станом на 17.05.2016 року неможливо». У розумінні ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) раніше отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 4 грудня 2013 р. у справі № 6-130 цс 13). Дана норма міститься і в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6- 286 цс І5 від 30.09.2015 року. Відповідно до ст. 376 ЦК України, особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На сьогоднішній день позивач не вправі ставити вимогу про визнання нерухомого майна спільним майном подружжя та проводити поділ майна, так як дане буде суперечити нормам матеріального права. Нерухомого майна, із характеристикою на яку вказує позивач, на сьогоднішній день не має. Що стосується вимог позивача відносно транспортних засобів, то дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного: 1) відповідач не погоджується з оцінкою ТЗ які проведені позивачем, без залучення експерта, який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; 2) не проведено взагалі будь-якої оцінки ТЗ д.н.з. [NUMBER] . Тому вимога, визнати особистою приватною власністю відповідача ТЗ д.н.з. [NUMBER] та визнати особистою приватною власністю позивача ТЗ д.н.з. [NUMBER] не підлягає задоволенню. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. 28.12.2018 р. [PERSON] подала на адресу суду Відзив на уточнену позовну заяву [PERSON] в якому зазначила, окрім позиції викладеній у Відзиві на позовну заяву від 30.03.2018 р., про те, що ще з 2010 року проведено самовільне перепланування спірних квартир [ADDRESS] та суттєво змінено площу. Згідно з ч. 1 статті 100 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім`ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. За приписами статті 152 ЖК, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно з пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Тому, ставити питання позивачем про визнання права власності без проходження відповідної процедури буде суперечити чинному законодавству. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи процесуальну позицію учасників процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 16 травня 1987 року зареєстрували шлюб (а.с.16). Рішенням Уманського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.17). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 січня 2008 року [PERSON] , [PERSON] придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] по Ѕ частині кожна (а.с. 18), що підтверджується і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.20). Згідно договору купівлі - продажу квартири від 26 квітня 2007 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 23-24), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 26). Відповідно до повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманський центр оцінювачів» № 15 від 17 травня 2015 року зазначено, що провести оцінку об`єктів за адресою: [ADDRESS] . 6 неможливо, оскільки згідно візуального огляду оцінювачем встановлено, що існують значні невідповідності між наданими вихідними документами на об`єкти нерухомості та даними візуального огляду, а саме проведено самовільне перепланування приміщень, яке повністю змінило об`єкти оцінки, тобто ідентифікувати об`єкти нерухомості та пов`язані з ними права станом на 17.05.2016 року неможливо (а.с. 30). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 23 липня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0129 га, по Ѕ частині кожна, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 33) (серію та номер державного акту неможливо встановити). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0199 га по [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 04 листопада 2008 року (а.с. 35) (серію та номер державного акту не можливо встановити). Позивачем до позовної заяви додано копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.37, 45), однак з даних копії документів не можливо встановити які транспортні засоби кому належать, оскільки копії є нечитабельними, а оригінали документів сторонами в судовому засіданні не подавалися. Згідно звіту про незалежну оцінку транспортного засобу № 04/16 виготовленого ПП [PERSON] 16.05.2016 року, вартість причіпу ГКБ 819 днз 07420 МА на дату оцінки складає 15785 грн. 78 коп. (а.с.39-42). З договору іпотеки № 354411/7955/0293-7/і від 28.04.2007 року вбачається, що на виконання умов кредитного договору між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір іпотеки,де заставним майном являлася квартира [ADDRESS] (а.с. 130-132). Відповідно до довідки № р1-в-128/64-458 від 09.11.2013 року, виданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 354411/7955/0293-7 від 27.04.2007 року погашена в повному обсязі [PERSON] 29.10.2015 року (а.с. 134). З договору іпотеки № РМL-0СV/007/2008 від 06.02.2008 року вбачається, що на виконання умов кредитного договору № СV/007/2008 укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, де заставним майном являлася квартира [ADDRESS] (а.с. 135-138). Відповідно до довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» № 388 від 20.06.2017 року, [PERSON] повністю погасила заборгованість по кредитному договору № МL-0СV/007/2008 від 06.02.2008 року. Слід зазначити, що всі вище перелічені документи подані позивачем до позову та відповідачем до відзиву в копіях, оригінали вказаних документів сторонами в судовому засіданні для огляду не надавалися, тому суд не мав можливості перевірити їх достовірність. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 71 СК України, спір про порядок поділу спільного майна подружжя може бути вирішений судом. Неподільне майно присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» № 16 від 12.06.1998 р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником раніше отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності. Отже, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що в позові [PERSON] необхідно відмовити, оскільки матеріалами справи встановлено, що підтверджено і сторонами в судовому засіданні, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] є об`єктами самочинного будівництва, а тому не можуть бути об`єктами права власності, оскільки дане майно вибуло з цивільного обороту. Крім того, позивачем жодного належного доказу на підтвердження належності відповідачу земельних ділянок та транспортних засобів не надано (всі документи подано в копіях, які частково не читабельні). Повідомлення Територіального сервісного центру № 7142 від 04.04.2017 року № 31/23/42-269 (а.с. 253), на яке посилається позивач суд не може прийняти до уваги як доказ, оскільки даний документ був поданий в порушення ст. 83 ЦПК України. Крім того, позивачем у позові ставиться питання про визнання особистою приватною власністю транспортних засобів, однак позивачем не додано до позову звіту про оцінку транспортних засобів. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява з уточненими позовними вимогами не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed