Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Приморської сільської ради, про встановлення факту сумісного проживання, визнання державного акту втраченим та визнання права власності, уточнивши свої позовні вимоги 03.08.2018 року просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] (яка померла 04.12.2002 року) та [PERSON]; визнати державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД № 026769 виданого 02.09.2002 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім`я померлої 04.12.2002 року [PERSON] втраченим; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку №8, масив № 4, загальною площею 6,50 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 026769 виданого 02.09.2002 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.12.2002 року померла його бабуся спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 8, масив № 4 загальною площею 6,50 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 026769 виданого 02.09.2002 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією. Він бажає прийняти спадщину після смерті бабусі, звернувся до Білгород-Дністровського районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що померлою за життя не було виготовлено кадастрового номеру на земельну ділянку. Іншим спадкоємцем, який має право на обовязкову частину в спадковому майні є її донька, мати позивача [PERSON], яка в свою чергу від своєї частки в спадковому майні відмовилась на користь [PERSON], про що свідчить її заява, яка була посвідчена в Приморській сільській раді за № 85. Він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки до дня смерті мешкав разом із останьою, вів спільне господарство, згодом провів ії поховання, а після смерті бабусі отримує орендну плату за користування земельною ділянкою, яка належала померлій. За вказаних вище підстав він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява представника Приморської сільської ради, згідно якої він просить розглядати справу у відсутності відповідача по справі, не заперечує проти ухвалення рішення за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 04.12.2002 року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №322086, виданим виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до копії державного акту серії ІV-ОД № 026769, [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,50 га в межах згідно з планом, що розташована на території Приморської сільської ради масив 4, ділянка № 8, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є онуком померлої 04.12.2002 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження позивача серії ІІІ-ЖД № 480514, свідоцтвом про народження його матері серії 1-ЖД № 561107 та свідоцтвом про одруження серії VІІ-УР № 294750. У відповідності до довідки № 447, виданої виконкомом Приморської сільської ради від 30.07.2018 року, [PERSON], яка померла 4 грудня 2002 року на момент смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. У відповідності до довідки № 418, виданої виконкомом Приморської сільської ради від 04.06.2010 року, [PERSON] дійсно провів поховання [PERSON] (бабусі), яка померла 04.12.2002 року, з якою він фактично мешкав та вів спільне господарство. Таким чином, в судовому засіданні достовірно вставлено факт сумісного проживання [PERSON], яка померла 04.12.2002 року та [PERSON], [INFO], а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позивач у своєму позові також просив визнати державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД № 026769 виданий 02.09.2002 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім`я померлої 04.12.2002 року [PERSON] втраченим, проте жодних доказів втрати вказаного правовстановлюючого документу суду не надав, не зазначив й також те, за яких обставин був втрачений державний акт, ким та коли. У відповідності до ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому вказані вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно вимог про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 04.12.2002 року, суд дійшов наступного. Так, матеріалами справи встановлено, що дійсно після смерті [PERSON], яка померла 04.12.2002 року, її донька та мати позивача [PERSON] надала в Білгород-Дністровську районну нотаріальну контору заяву, згідно якої відмовилась від належного їй спадкового майна на користь [PERSON], [INFO]. Чоловік [PERSON], яка померла 04.12.2002 року [PERSON] помер задовго до смерті його дружини, а саме 19.04.1976 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 532028, а тому до числа спадкоємців не входить. Задля повного та обєктивного розгляду справи, та для виявлення спадкоємців [PERSON], яка померла 04.12.2002 року, судом було зроблено запит до нотаріальної контори. Так, згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 53242862, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась. Таким чином, позивач як єдиний спадкоємець до майна померлої 04.12.2002 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте листом № 648/02-17 від 02.07.2018 року завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв\~ Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року\~ (надалі ЦК України, 1963 року), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Позивач у своєму позові зазначає, що фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті бабці отримує орендну плату за користування земельною ділянкою, яка належала померлій, а також прийняв на зберігання відповідні документи. Враховуючи те, що діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, та прийнявши до уваги, що позивачем були взяті на зберігання документи, видані відповідними органами на імя спадкодавиці, що свідчить про фактичне прийняття спадщини, а також враховуючи те, що він звертався до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але та обставина, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно перешкоджає йому прийняти спадщину у нотаріальному порядку, іншого способу захистити права позивача не вбачається можливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приморської сільської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Отже, на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, враховуючи приписи діючого на момент виникнення вказаних правовідносин законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приморської сільської ради про встановлення факту сумісного проживання, визнання державного акту втраченим та визнання права власності підлягають частковому задоволенню, а саме в частині встановлення факту сумісного проживання [PERSON] (яка померла 04.12.2002 року) та [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку №8, масив № 4, загальною площею 6,50 га, що розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] до Приморської сільської ради про встановлення факту сумісного проживання, визнання державного акту втраченим та визнання права власності слід відмовити На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial