Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON]; визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною без присутності матері кожного тижня під час навчання дочки: понеділок з 13:00 до 08:30 вівторка, середа з 13:00 до 08:30 четверга, перша третя пятниця місяця з 13:00 до 20:00 неділі; половина канікулярного часу для відпочинку та оздоровлення дитини в порядку чергування кожного року, починаючи з батька за графіком: першу половину зимових канікул [PERSON] проводитиме з батьком [PERSON]. другу рівну половину з матірю [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків; першу половину весняних канікул [PERSON] проводитиме з матірю [PERSON], другу батьком [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків; протягом літнього канікулярного часу, в порядку чергування, починаючи з матері: два тижні літніх канікул [PERSON] проводитиме з матірю [PERSON], два тижні з батьком [PERSON]; першу половину осінніх канікул [PERSON] проводитиме з батьком [PERSON], другу рівну половину з матірю [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує про те, що з 2002 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.11.2015 року на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Після розірвання шлюбу позивач з колишньою дружиною погодили графік його участі у спілкуванні з дитиною, проте після того, як відповідачка дізналась, що позивач зустрічається з іншою жінкою, з якою має намір одружитись, остання почала порушувати домовленість та чинити перешкоди у його спілкуванні із дитиною. Зазначає, що відповідачка створює штучні перешкоди у його спілкуванні з дитиною, зокрема, необґрунтовано відмовляє у її відвідуванні, ігнорує домовленості щодо його відпочинку із дочкою, шантажує відкликанням раніше наданих нею дозволів на виїзд дитини за межі України, переїздить з дитиною під час навчання на тривалий час до іншого міста без повідомлення позивача про зміну місця проживання, що унеможливлює участь останнього у вихованні дочки. З метою мирного врегулювання спору позивачем на адресу відповідачки направлявся лист із пропозицією спільно погодити порядок його участі у вихованні дочки, на що відповідачка відповіла категоричною відмовою проти погодження будь-якого графіку, крім того, що буде встановлений в судовому порядку. Встановленим службою у справах дітей порядком участі позивача у вихованні дочки [PERSON] не виконується, у звязку з чим позивач вимушений звертатися до суду за захистом прав та законних інтересів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності підтримала позовні вимоги з урахуванням наданих уточнень, просила позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. Будучи присутньої в судовому засіданні пояснила, що батько [PERSON] має такі ж права на спілкування з дитиною, як і матір дитини. Проте, остання безпідставно чинить йому перешкоди. З порядком, визначеним службою у справах дітей частково не погоджується, вважає, що ним не враховано часу зайнятості дитини у секціях та порушені критерії рівності прав обох батьків щодо виховання дитини. У зв'язку з чим, просила встановити запропонований позивачем спосіб його участі у вихованні дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору, заперечували проти задоволення позовних вимог, які не визнали в повному обсязі. Зазначили, що вона не чинить жодних перешкод позивачу у здійсненні його прав та обов'язків щодо дитини не чинить, запропонований позивачем порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною вважає для себе неприйнятним, а для дитини обтяжливим. Вважає, що дитина повинна ночувати виключно з нею за місцем її проживання. Частково погоджується із висновком органу опіку та піклування та просить суд визначити час для участі батька у вихованні дитини понеділок, середа з 17:00 до 20:00; перша третя пятниця з 17:00 до 20:00 неділі; половина канікулярного часу для оздоровлення дитини. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили долучили письмовий висновок від 13.05.2016 року № 311 з приводу спору. Суд, заслухавши думки присутніх стороні, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про те, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини та [PERSON] України «Про охорону дитинства». Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2002 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 184350 від 17.11.2009 року. Після припинення шлюбних відносин, малолітня дитина [PERSON], залишилась проживати разом з відповідачкою, за адресою м. Харків, вул. Лермонтовська, б. 5, кв. 4, позивач переїхав та на теперішній час мешкає за адресою: м. Харків, вул. Сумська, б. 44/2, кв. 5. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 01.02.2002 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 184350 від 17.11.2009 року. Згідно копії договору найму (оренди) житла від 20.10.2015 року вбачається, позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], б. 44/2, кв. 5. Зі змісту акту обстеження умов проживання від 22.02.2017 року вбачається, що квартира за адресою: м. Харків, вул. Сумська, б. 44/2, кв. 5 в якій проживає позивач складається з пяти кімнат, для виховання та розвитку дитини, в ній є окрема кімната, створені всі необхідні умови для розвитку, виховання та навчання дитини. Відповідно до копії сертифікату за формою № 140/о, затвердженої МОЗ України серії 12ЯЯФ № 041682 вбачається проходження позивачем [PERSON] профілактичного огляду, ознак наркологічного захворювання не виявлено. Відповідно до медичної довідки за формою № 122-2/о, затвердженою МОЗ України від 01.03.2016 року вбачається проходження КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» позивачем [PERSON] обовязкових попереднього та періодичного психіатричних огляді КЗОЗ «Харківській міський психоневрологічний диспансер № 3» яким встановлено, що психіатричних протипоказань до участі у вихованні власної дитини відсутні. Згідно зі службової характеристики заступника директора департаменту начальника управління транспорту та пасажирських перевезень Департаменту інфраструктури Харківської міської ради [PERSON] вбачається, директор КП «Міськелектротранссервіс» [PERSON] характеризується з позитивного боку. Відповідно до характеристики [PERSON], [INFO] вбачаться, що вона є ученицею 2-В класу спеціалізованої економіко-правової шкоди І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови ПВНЗ Харківський гуманітарний університет «Народна Українська академія» має позитивну характеристику. Зі змісту довідки характеристики т.в.о. заступника начальника сектору Київського відділу ГУНП в Харківській області на [PERSON] вбачається, що за період з 2003 року по теперішній час вона дійсно проживає за вказаною адресою разо з донькою [PERSON], за місцем проживання характеризується позитивно. Зі змісту наявних в матеріалах справи заяв, листів та звернень до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, висновків за результатами перевірки відомостей вбачається існування між сторонами напружених стосунків з приводу участі обох батьків у вихованні їх дитини [PERSON], існування між ними конфліктних ситуацій, в яких сторони не можуть дійти згоди щодо порядку бачення з неповнолітньої донькою в добровільному порядку. За таких обставин, враховуючи наявність вищезазначених обставин, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з метою правового врегулювання існуючого не вирішеного питання між батьками з приводу встановлення порядку участі батьків у вихованні неповнолітньої дитини [PERSON] Згідно з висновків судово-психологічної експертизи № 6668 від 09.11.2016, складеного судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора [PERSON] вбачається, що на момент дослідження, сімейна ситуація, індивідуально - психологічні особливості батька [PERSON] та його виховна поведінка справляють позитивний вплив на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] На момент дослідження, індивідуально-психологічні особливості матері [PERSON] та її виховна поведінка позитивно впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дочки [PERSON]В,, [INFO] Однак, виявлено негативне емоційне ставлення [PERSON] до співмешканця матері [PERSON]. [PERSON] викликає у [PERSON] стан емоційного напруження та дискомфорту, відсутня асоціація [PERSON] з власною родиною, та з особою, яка могла б замінити їй батька. На момент дослідження, виявлено більшу прихильність та психологічну сумісність дитини з сімєю батька. В сімї батька - [PERSON] дитина почуває себе захищеною, сприймає дружину батька та її сина як близьких людей. У формуванні такого ставлення дитини відіграє роль система цінностей особистості батька, [PERSON], одним із найважливіших пріоритетів якої є потреба у близькому емоційному контакті з дочкою та забезпечення її благополуччя. Специфічними психологічними особливостями взаємовідносин дитини з матірю - [PERSON] є: позитивний вплив матері на становлення статево-рольової ідентифікації та формування адекватного ставлення дитини до своєї жіночості. Специфічними психологічними особливостями взаємовідносин дитини з батьком - [PERSON] є відчуття близькості та взаємної довіри, відчуття захищеності у дитини. Також встановлено, що слід вважати психологічно доцільним встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] з урахуванням усталених близьких відносин між ними, за яким батько матиме право на участь у вихованні дочки за наступним графіком: кожного тижня під час навчання дочки: Пн з 13:00 до 08:30 Вт, Ср з 13:00 до 08:30 Чт; перша і третя пятниця місяця з 17:00 до 20:00 неділі; половина канікулярного часу для відпочинку та оздоровлення дитини за графіком: першу половину зимових канікул [PERSON] проводитиме з батьком - [PERSON], другу рівну половину з матірю - [PERSON] в рівній кількості днів для кожного з батьків; першу половину весняних канікул [PERSON] проводитиме з матірю - [PERSON], другу з батьком - [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків; першу половину літніх канікул [PERSON] проводитиме з матірю - [PERSON], другу з батьком - [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків; першу половину осінніх канікул [PERSON] проводитиме з батьком - [PERSON], другу рівну половину з матірю - [PERSON], в рівній кількості днів для кожного з батьків. Дитина жіночої статі потребує пропорційного часу для перебування як з матірю так і з батьком. Виховний вплив матері формує у дівчинки жіночі риси - мякість, доброту, здатність до емпатії та співчуття тощо; виховний вплив батька, в свою чергу, обумовлює формування у дитини таких важливих рис, як цілеспрямованість, незалежність та впевненість у собі. Організація відпочинку, виконання домашніх завдань, участі у студіях та секціях, з урахуванням учбового графіку та індивідуальних особливостей конкретної дитини, є обовязком та відповідальністю обох батьків, і не має залежати від місця їх проживання та відносин, що між ними склалися. Відповідно до положень ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 159 Сімейного Кодексу України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Разом з тим, суд не в повній мірі погоджується з висновком Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради був наданий висновок від 13.05.2016 року № 311, який формально підійшов до вирішення питання спору між батьками стосовно участі у спілкуванні та вихованні дитини. Даний висновок не ґрунтується на повному зясуванні всіх обставин, що мають істотне значення, і суперечить інтересам дитини. Зі змісту запропонованого способу участі батька у вихованні дитини, вбачається, що ним не враховано часу зайнятості дитини у секціях та додаткових заняттях, чим порушено розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Єдиною обставиною, яку законодавець визначив як перепону для спілкування батьків зі своїми неповнолітніми дітьми, є таке спілкування, що перешкоджає нормальному розвитку дитини. Суд, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, її дитячий вік, інтереси, схильності, стан здоровя, приймає до уваги належні умови проживання позивача [PERSON], де за місцем його проживання виділено окрему кімнату для проживання дитини, яка обладнана усім необхідним, приходить до переконання, що підстав для заборони залишатися дитині для ночівлі за місцем проживання батька немає, оскільки не обмежує права та законні інтереси неповнолітньої дитини, при цьому надає рівну можливість батькам систематично в рівній мірі бачитися з дитиною та приймати участь в її вихованні. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991року, у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. За змістом до ст.ст.141, 150 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Зазначеному обов'язку батьків відповідає відповідне право дитини, закріплене в ст.ст. 8, 19 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до частин 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з її батьками, які виявляють бажання проводити більше часу з дитиною. В судовому засіданні будучи допитами в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили існування напружених відносин між батьками неповнолітньої [PERSON], яка в останній час врегульована підписаною сторонами угодою, якою визначено порядок участі обох батьків у виховання дитини, відзначили, що вказані обставини відображаються на психологічному стані неповнолітньої дитини, яка з переживанням сприймає у звязку з цим зміни в побуті, в навчанні, в спілкування з іншими дітьми. Зазначили, що [PERSON] не чинила будь-яких перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] З огляду на вказане, а також, враховуючи саму суть та наявність відповідного спору, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та враховуючи, що батьки дитини остаточно не дійшли спільної згоди про встановлення графіку побачень [PERSON] з дочкою, а запропонований Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, фактично не влаштовує жодну із сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення участі у вихованні дитини та встановленню порядку систематичних побачень з дитиною є законними та обґрунтованими. Зазначений графік спілкування позивача із донькою не буде порушувати режиму\~\~дитини, сталий уклад життя сторін, відповідатиме інтересам дитини та не суперечитиме законним інтересам позивача та відповідачки. В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Під час вирішення спору суд керується інтересами дитини, приймає до уваги, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до батька та його родини, вік дитини, стан здоровя, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, оскільки дочка відвідує шкільний заклад, додаткові заняття, секції, інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки та регулярне спілкування між ними забезпечить виконання батьківських прав позивача, буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері для виконання материнських обовязків та можливості приймати участь у вихованні дитини. Окрім цього, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в частині зобовязання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, оскільки вирішення позовної заяви по суті заявлених вимог та встановлення визначеного порядку участі батьків у вихованні дитини вже встановлює певні правила, обовязкові для обох батьків для виконання, дотримання впродовж наступного періоду часу та відповідно накладає відповідні зобовязання не порушувати порядок та не чинити перешкоди при цьому. На підставі наведеного,

Outcome: partial