Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення відповідача з належного позивачу житлового будинку, який знаходиться по вулиці Шевченка, 63 у селі Заруддя Зборівського району Тернопільської області. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на те, що відповідач співмешканець доньки позивача зловживає алкогольними напоями, вчиняє у будинку скандали, що робить неможливим проживання спільно з ним в одному будинку. Неправомірні дії відповідача шкодять здоровю позивача та його дружини, які є особами похилого віку та часто хворіють. Відповідач позову не визнав, пояснив, що проживає у будинку по вулиці Шевченка, 63 у селі Заруддя Зборівського району більше 12 років. Він перебував, фактично, у шлюбних відносинах з донькою відповідача [PERSON] з якою брав шлюб у сільській церкві, однак офіційно шлюбу не реєстрували, разом вели господарство, виховували сина [PERSON] Він витрачав свою працю та кошти для утримання та ремонту будинку, ведення господарства, збудував господарські будівлі. В даний час між ними стосунки погіршилися, [PERSON] постійно провокує його на сварки. Він є інвалідом третьої групи, іншого жила не має, зареєстрований у будинку своєї померлої бабусі, який не придатний для проживання, а у його батьківському будинку проживає брат. Залучена у якості третьої особи [PERSON] не заперечила факту проживання з відповідачем та ведення спільного господарства, однак зазначила, що він вчиняє постійні сварки і скандали, погрожує їй і подальше життя з відповідачем неможливе. Підтримує позов [PERSON] Залучена у якості третьої особи [PERSON], підтримує позов [PERSON], просить виселити відповідача Залучений у якості третьої особи [PERSON] надав заяву, згідно якої підтримує позов [PERSON] Суд заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив, що позивачу на праві власності належить житловий будинок по вулиці Шевченка, 63 у селі Заруддя Зборівського району Тернопільської області. Фактично у будинку постійно проживають: позивач [PERSON] -[INFO], його дружина [PERSON]- [INFO], донька [PERSON]- 1979, її син [PERSON] [INFO] Відповідач [PERSON] [INFO] є співмешканцем доньки позивача [PERSON] та проживає у вказаному будинку без реєстрації. Встановлено, що відповідач проживає в сімї позивача більше 12 років, сторони та треті особи вели спільне господарство. Таким чином відповідач є членом сімї позивача в силу ч.2 ст.64 ЖК України, згідно якої членами сім'ї наймача може бути визнано осіб, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, ст.3 Сімейного кодексу України, згідно якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом; ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», згідно з якою члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою Відповідно до ст.157 Житлового Кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.85 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК Українги припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Позивач не надав доказів того, що до відповідача раніше застосовувалися заходи запобігання та громадського впливу і він попереджався про можливість виселення без надання іншого жилого приміщення. До адміністративної чи іншої відповідальності відповідач не притягувався. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги достатньо не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають. Однак, донька позивача [PERSON] зверталася з заявами до органів внутрішніх справ протягом 2015 2016 років з приводу вчинення відповідачем сімейних скандалів. Відповідачу оголошувалися судом, при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст.173-2 КУпАП, зауваження про недопущення психологічного насильства в сімї щодо співжительки [PERSON] Відповідач за місцем проживання характеризується позитивно, претензій зі сторони сільської ради до нього немає. Сільська рада у довідці характеристиці зазначає, що взаємовідносини у сімї добрі, однак через зловживання [PERSON] алкоголем, виникають часті конфлікти на сварки. Тому відмовляючи у позові про виселення, враховуючи взаємовідносини, що виникли між позивачем і членами його сімї та відповідачем, суд вважає за необхідне винести попередження відповідачу про те, що у разі систематичного вчинення протиправної поведінки щодо своїх співмешканців та порушення правил співжиття він буде виселений з будинку без надання іншого житла.

Outcome: dismissed