Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що 08.02.2020 року він видав довіреність на ім`я відповідача [PERSON] , яка була посвідчена приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С.М. та зареєстрована в реєстрі за №66, з правом продажу та перереєстрації транспортного засобу, автомобіля INFINITI G35, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, чорного кольору. В той же день автомобіль було передано відповідачу. 10.02.2020 року позивач прийняв рішення про повернення автомобіля та звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тамаря Я.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №41308963 від 10.02.2020 року. Про факт припинення довіреності позивач повідомив відповідача [PERSON] 11.02.2020 року в телефонній розмові. Однак, як стало відомо позивачу, 08.02.2020 року [PERSON] видав довіреність на автомобіль іншій особі, а в подальшому було укладено договір купівлі-продажу на автомобіль, покупець [PERSON] , перереєстрація транспортного засобу відбулася 12.02.2020 року в Територіальному сервісному центрі МВС України №7442, в м.Прилуки, Чернігівської області. Про укладення договору купівлі-продажу позивача повідомлено не було. Оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу довіреність, на підставі якої він набув таке право, вже була скасована в нотаріальному порядку, відповідач [PERSON] діяв поза волею власника автомобіля. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12.02.2020 року, автомобіля марки INFINITI модель G35, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, чорного кольору, визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.05.2020 року заява [PERSON] про забезпечення позову задоволена частково, накладено арешт на автомобіль марки INFINITI модель G35. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого позовні вимоги він не визнав у повному обсязі, оскільки позивач у своєму позові навмисно не зазначив, що між сторонами фактично відбувся договір міни транспортними засобами, а також послався на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України. Позивач [PERSON] подав відповідь на відзив, відповідно до якої посилання відповідача на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України, носять формальний характер, оскільки позовну заяву було прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі. Окрім того, у своєму відзиві відповідач не спростовує обставини та правові підстави, викладені у позовній заяві, не надає доказів в обґрунтування своєї позиції та виходить за межі розгляду даної справи. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.06.2020 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого позовні вимоги він не визнав у повному обсязі, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, позивач не надав суду відповідних доказів про те, що він являється належним позивачем. Крім того, [PERSON] нікого не повідомив про скасування довіреності, яку він надав [PERSON] 08.02.2020 року, про скасування довіреності він особисто дізнався від [PERSON] в кінці квітня 2020 року. Зазначив, що фактично саме він є власником вказаного автомобіля, оскільки користується ним на підставі довіреності, наданої [PERSON] . У зв`язку з наведеним, немає підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого позовні вимоги він не визнав у повному обсязі, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України, крім того, позивач у своєму позові навмисно не зазначив, що між сторонами фактично відбувся договір міни транспортними засобами, відповідно до якого він передав позивачу [PERSON] автомобіль Рено Трафик, який належав йому на праві власності, а позивач, в свою чергу, передав йому свій автомобіль Інфініті, за що він ще доплатив позивачу 1000 доларів США та 100 євро для переоформлення автомобіля, при цьому вони обмінялись нотаріальними довіреностями. Тобто, позивач не зазначає правду та навмисно вводить суд в оману. Крім того, позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача. Позивач [PERSON] подав відповідь на відзив відповідача [PERSON] , відповідно до якої у своєму відзиві відповідач [PERSON] стверджує, що він начебто придбав автомобіль у [PERSON] , що не відповідає дійсності, оскільки останній передоручив йому представляти інтереси позивача, а відповідно до договору купівлі-продажу саме він продав автомобіль [PERSON] . Крім того, відповідачами не було повідомлено позивача про передоручення, тому позивач не міг повідомити [PERSON] про скасування довіреності. Також зазначив, що внесення до Єдиного державного реєстру довіреностей офіційних записів про припинення дії доручення необхідно розцінювати як офіційне повідомлення усіх громадян та державних органів про припинення дії доручення. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, відповідях на відзиви, та додатково зазначили, що у позивача фактично не було можливості повідомити когось з відповідачів про скасування довіреності, а посилання відповідачів та представника відповідача Барташа М.М. про фактичне укладання між позивачем та [PERSON] договору міни не є предметом розгляду даної справи. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснив, що після отримання від відповідача [PERSON] довіреності на розпорядження його транспортним засобом Рено Трафик його не влаштували технічні характеристики автомобіля та він вирішив скасувати довіреність та повернути собі свій автомобіль, переданий за довіреністю [PERSON] . Однак при цьому він залишив у своєму користуванні автомобіль Рено Трафик, належний відповідачу [PERSON] , в подальшому, вже після подання позову до суду, продав її, отримавши за це кошти, які готовий передати [PERSON] у разі задоволення його позовних вимог. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Барташ М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзивах та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву та додатково зазначили, що фактично між позивачем та [PERSON] відбувся договір міни транспортних засобів, при цьому позивач продав автомобіль [PERSON] та отримав за нього кошти, та хоче додатково повернути свій автомобіль, за який ще й отримав від відповідача [PERSON] доплату. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши сторін по справі, їхніх представників, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль INFINITI G35, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, чорного кольору, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 6-7). 08.02.2020 року було посвідчено довіреність, видану [PERSON] [PERSON] на розпорядження транспортним засобом, автомобілем INFINITI G35, довіреність посвідчена приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С.М. та зареєстрована в реєстрі за №66, з правом продажу, оренди, позички за встановленим законом порядком, з правом передоручення, строк дії до 08.02.2021 року (а.с. 119). 10.02.2020 року було посвідчено в порядку передоручення довіреність, видану [PERSON] на ім`я [PERSON] на розпорядження транспортним засобом, автомобілем INFINITI G35, довіреність посвідчена приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В. та зареєстрована в реєстрі за №58, з правом продажу, оренди, позички за встановленим законом порядком, без права передоручення (а.с. 120). 12.02.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу автомобіль INFINITI G35, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, чорного кольору, за №7442/2020/1930382 від 12.02.2020 року (а.с.122). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №41308963 від 10.02.2020 року, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тамаря Я.В. було припинено дію довіреності, посвідченої 08.02.2020 року (а.с. 5). Відповідно до Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей 08.02.2020 року було посвідчено довіреність, видану [PERSON] [PERSON] на розпорядження транспортним засобом, автомобілем INFINITI G35, посвідчена приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С.М. та зареєстрована в реєстрі за №66; заявою від 10.02.2020 року №176 було припинено дію вищевказаної довіреності, що зареєстровано приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тамаря Я.В.; 10.02.2020 року в порядку передоручення була видана довіреність на розпорядження транспортним засобом, автомобілем INFINITI G35, на ім`я [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В. та зареєстрована в реєстрі за №58 (а.с. 64-65). Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль INFINITI G35, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, чорного кольору, 12.02.2020 року зареєстровано на [PERSON] (а.с. 88). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє права та обов`язки особи, яку він представляє. За приписами ч.3 ст.237 ЦПК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно п.1 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 249 ЦКУ особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Вказаний обов`язок вона може виконати самостійно або доручити його виконання іншій особі, зокрема, приватному нотаріусу, який скасував довіреність. Як випливає з положень ст. 249 ЦКУ, момент скасування довіреності та момент втрати нею чинності для представника та третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, не збігаються. Так, нотаріально посвідчена довіреність є скасованою з моменту подання особою нотаріусу відповідної заяви та вчинення нотаріусом на її підставі перелічених вище дій. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 249 ЦКУ права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Отже, скасована довіреність втрачає чинність для представника та третіх осіб з моменту настання першої із подій: - або коли представник довідався або міг довідатися про скасування довіреності; - або коли третя особа дізналась або могла дізнатись, що дія довіреності припинилася. До настання такої події скасована довіреність є чинною для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя. Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя. Отже, дія довіреності має юридичне значення для представника та третіх осіб лише в тому випадку, якщо вони були повідомлені про це. У постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року в справі № 331/5517/17 (провадження № 61-9474св18), від 09 вересня 2020 року в справі № 522/3746/19-ц (провадження № 61-7230св20) міститься висновок, що «момент скасування довіреності та момент втрати нею чинності є різними для представника та третіх осіб. Скасована довіреність втрачає чинність для представника та третіх осіб з моменту настання першої із подій: або коли представник довідався або міг довідатися про скасування довіреності; або коли третя особа дізналась або могла дізнатись, що дія довіреності припинилася. Тобто, скасування довіреності має наслідки для представників і третіх сторін лише у випадку їх обізнаності про припинення дії довіреності. До настання такої події скасована довіреність є чинною для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя. Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, в межах заявлених позовних вимог, приймаючи до уваги, що позивачем не було надано доказів належного повідомлення жодного з відповідачів про скасування довіреності, а також доказів на підтвердження порушення його прав, тобто відповідачі на час вчинення правочину мали всі повноваження діяти від імені позивача, а тому підстави для визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним відсутні, та дійшов висновку про відсутності правових підстав для задоволення позову. При розгляді справи судом застосовані висновки, викладені у постановах Верховного суду від 12.11.2018 року, справа №641/8056/16-ц; від 19.12.2018 року, справа №331/5517/17; від 09.09.2020 року, справа №522/3746/19-ц; від 24.02.2021 року, справа №576/5/15.

Outcome: dismissed