Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис № 1029 від 22 липня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. про зобов'язання звернути стягнення на транспортний засіб: марка - Volkswagen, модель - Polo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], рік випуску - 2012, колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності йому, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 квітня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір № 50007430. За умовами вказаного договору Товариство зобов'язалось надати йому кредит на придбання автомобіля «VW Polo Sedan 1.6» в сумі 106 552,66 гривень, з визначенням еквіваленту кредиту в сумі 13075,55 доларів США із змінною процентною ставкою в розмірі 9,90% шляхом перерахунку зазначеної суми на рахунок ТзОВ «Алекс СО» в якості оплати за придбання автомобіля, строком на 60 місяців. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, 26 квітня 2013 року між ним та Товариством укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу № 50007430. За умовами вказаного договору застави у заставу було передано вищевказаний автомобіль «VW Polo Sedan 1.6». 23 липня 2013 року між ним та Товариством укладено додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору № 50007430 від 22 квітня 2013 року, яким доповнено ст. 3.1. вказаного договору щодо автоматичної калькуляції (зменшення) суми кредиту. 29 грудня 2014 року між ним та Товариством укладено договір про внесення змін до вищевказаного договору застави транспортного засобу № 50007430, яким виключено з п. 1.3. договору застави положення щодо додатків та змінено редакцію п. 1.3.2. щодо строку користування кредитом. В подальшому, Товариством була надіслана йому письмова вимога від 04 лютого 2015 року № 50007430, у якій Товариство вимагало від нього дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, що в загальному становить 255 998,74 гривень та складається із: 194 031,68 гривень дострокового повернення кредиту; 7712,39 гривень прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу; 644,91 гривень штрафних санкцій; 53 609,76 гривень штрафу за порушення терміну повернення кредиту. У цій же вимозі Товариство повідомило його, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати надходження цієї вимоги, Товариство буде змушене вдатись до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий у заставу. 22 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. вчинено виконавчий напис № 1029 про зобов'язання звернути стягнення на транспортний засіб: марка - Volkswagen, модель - Polo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], рік випуску - 2012, колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності йому. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 240 533,54 гривень. Вказаний виконавчий напис нотаріуса вважає таким, що не відповідає вимогам законодавства і не підлягає виконанню. Як вбачається з письмової вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50007430 від 04 лютого 2015 року, у ній Товариством була заявлена вимога на суму 255 998,74 гривень. В той же час, як вбачається із виконавчого напису нотаріуса, він вчинений для забезпечення вимог на суму 240 533,54 гривень. Вказане свідчить про спірний характер вимог, на задоволення яких за рахунок звернення стягнення на предмет застави нотаріусом вчинений виконавчий напис, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вищевказана письмова вимога Товариства щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50007430 від 04 лютого 2015 року всупереч вимогам ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не містила визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач (п. 5), та опис предмета забезпечувального обтяження (п.3). При цьому, така письмова вимога була не підписана, в зв'язку з чим, не може вважатись вчиненою. Крім того, дострокове повернення частини позики, що залишилась, є наслідком, похідним від порушення встановленого договором позики (кредитом) зобов'язання позичальника повернути чергову частину позики. Відповідно, неповернення позичальником достроково частини позики, що залишилась, у зв'язку з простроченням повернення чергової частини позики, не являється невиконанням ним своїх зобов'язань за договором позики. Нотаріусом вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль як предмет заставки для задоволення за рахунок його реалізації вимог ТОВ «Порше Мобіліті» на суму 240 533,54 гривень включно з вимогами про дострокове повернення суми кредиту, тобто - частини позики, що залишилась, в зв'язку із простроченням ним сплати чергових частин кредиту (позики). Таким чином, незважаючи на те, що за рахунок застави було забезпечене виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором, нотаріусом вчинено виконавчий напис про задоволення за рахунок реалізації предмету застави вимог заставодержателя про вчинення ним дій, які не являються виконанням зобов'язань за кредитним договором, що суперечить вимогам матеріального права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив, в якому просив розглядати справу за його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2013 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007430, відповідно до якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язувався надати позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 106 552,66 гривень (еквівалент 13 075,55 долар США, з курсом для обчислення Філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 8, 1490 гривень/долар США), із застосуванням змінної процентної ставки в розмірі 9,90 % річних на придбання автомобіля - марки VW, модель - Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску - 2012, зі строком кредиту: 60 місяців. 25 квітня 2014 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін/Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 50007430 від 22 квітня 2013 року, за умовами якого зокрема, компанія ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» зобов'язалася надати позичальнику [PERSON] додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 3 199,68 доларів США, в українських гривнях, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків, що є невід'ємними частинами, та цієї Додаткової угоди. Крім того, сторонами було встановлено, що на дату укладання цієї Додаткової угоди еквівалент суми додаткового кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін, дорівнює 37 660,23 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 26 квітня 2013 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50007430, відповідно до умов якого заставодавець [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 50007430 від 22 квітня 2013 року передає в заставу майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: марка, модель: Volkswagen Polo, випуску 2012 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], об'єм двигуна: 1598, колір: сірий. 29 грудня 2014 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору застави транспортного засобу № 50007430, за умовами якого строк користування кредитом за кредитним договором встановлено згідно з Графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною до кредитного договору, але в будь-якому випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 84 місяців з дати надання кредиту, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного кредитного договору. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису), звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ч.1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису), звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. 21 липня 2015 року уповноважений представник відповідача ТО «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняка А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на договір застави транспортного засобу. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 22 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб: марка - Volkswagen, модель - Polo Sedan, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER], рік випуску - 2012, колір - сірий, реєстраційний номер - [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз'яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Згідно вчиненого спірного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу було запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», за невиплачену в період з 16 березня 2015 року по 03 червня 2015 року, станом на 03 червня 2015 року, у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 13 431 гривня 62 копійки, штрафних санкцій за вимоги щодо сплати - 4 402 гривні 72 копійки, витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 2 880 гривень 00 копійок, штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 21 310 гривень 53 копійки, суми кредиту - 198 508 гривень 67 копійок, що становить 240 533 гривні 54 копійки. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Як вбачаться з матеріалів справи, 04 лютого 2015 року з боку ТОВ «Порше Мобілі» направило на адресу [PERSON] ([ADDRESS]) вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, згідно якої станом на поточну дату заборгованість за кредитним договором становить 255 998,74 гривень. В подальшому, 03 червня 2015 року за вказаною вище адресою на ім'я позивача відповідачем було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, згідно якої станом на поточну дату заборгованість позивача за кредитним договором становить 210 620,37 гривень. В той же час, вказані суми заборгованості є відмінною, ніж та, що вказана у виконавчому написі, при цьому доказів в підтвердження будь-якого із вказаних розмірів заборгованості суду надано не було, як і не було надано відомостей, що підтверджують відсутність сплат по кредиту з боку позичальника. Натомість, як вбачається з квитанції № N15L659425, 17 квітня 2015 року позивачем в рахунок сплати кредитного платежу на рахунок відповідача було перераховано суму коштів у розмірі 20 000 гривень 00 копійок. При цьому, вказана сума не була відображена у зведених облікових виписках з рахунку клієнта, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Таким чином, за наявності розходження сум боргу, вказаних у повідомленнях про порушення умов основного договору та заяві ТОВ «Порше Мобіліті» на вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус у відповідності із п.2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, не витребував у стягувача документи на усунення розходжень щодо суми заборгованості. При цьому, в розпорядженні приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису не було надано Загальних умов кредитування, Графіку погашення кредиту, які є невід'ємною частиною кредитного договору. Вказані обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесений відповідного до чинного законодавства України. Щодо посилань позивача на не визначеність у вимозі про дострокове повернення кредиту з боку відповідача позасудового звернення стягнення, не зазначення опису предмету забезпечувального обтяження, відсутність підпису у вимозі та включення у суму боргу частину позики, що залишилася у зв'язку із простроченням сплати чергових платежів, то вказані твердження стосуються безпосередньо вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка не являється предметом спору, а не дотримання вимог щодо наявності інформації у вказаному повідомленні не можуть слугувати підставою для визнання саме виконавчого напису недійсним. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved