Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею - 0,3946 га, кадастровий номер 3220688401:01:001:0043, цільове призначення, якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Щербашенці, вул. Пушкіна, 19. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11 серпня 2008 року у віці 79 років і до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодваця, виданим 14.08.2008 року виконавчим комітетом Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області, копією заповіту та матеріалами спадкової справи №40/2009. Після відкриття спадщини він (позивач) як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 30 травня 2017 року, яким йому було визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки він не може оформити у нотаріальній конторі тому, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №691860 був виданий 10.12.2009 року Щербашенецькою сільською радою народних депутатів після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.08.2008 року, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує. Відповідач Щербашенецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 11.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту, посвідченого 16 квітня 1992 року секретарем Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області та матеріалами спадкової справи №40/2009. Матеріалами спадкової справи №40/2009 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.08.2008 року, позивач прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 30 травня 2017 року, яким йому було визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/1213 від 28.09.2017 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3946 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Щербашенці, вул. Пушкіна, 19, яка належала спадкодавцю [PERSON], постільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №691860 був виданий 10.12.2009 року Щербашенецькою сільською радою народних депутатів, тобто вже після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.08.2008 року у віці 79 років. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 11.08.2008 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №691860, який був виданий 10.12.2009 року Щербашенецькою сільською радою, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,3946 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Щербашенці, вул. Пушкіна, 19. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №691860 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3208237132017 від 01.02.2017 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,3946 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Щербашенці, вул. Пушкіна, 19. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця [PERSON] вже після її смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved