Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували в шлюбі, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 26 листопада 2014 року відносини з відповідачем погіршилися, вони почали проживати окремо, син залишився проживати разом з відповідачем, 05 лютого 2015 року шлюб розірвано, відповідач перешкоджає йому в спілкуванні з дитиною, він звертався з заявою до органу опіки та піклування, яким винесено розпорядження про визначення його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] та встановлено періодичність зустрічей батька з дитиною щотижня в середу з 18.00 годин до 20.00 годин та суботу з 15.00 годин до 18.00 годин. Але відповідач ігнорує вищезазначене розпорядження Широківської РДА, чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Тому позивач просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди йому в спілкуванні з дитиною, встановити порядок участі позивача у вихованні сина: встановити систематичні побачення та спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], кожного тижня, у середу з 18:00 години до 20:00 години, в суботу з 15:00 години до 18:00 години, з можливістю відвідування дитиною місця його проживання за адресою: [ADDRESS]; в канікулярний час та в державні святкові дні, визначити дні для спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], в половину календарних днів від визначених законодавством України, та на два тижні, під час виробничої відпустки [PERSON], з наданням права вивозу дитини за межі міста Кривого Рогу, для оздоровлення, але в межах України без супроводу матері. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, позивач пояснив, що відповідач не хоче з ним розмовляти, уникає зустрічей, не дає дитину. Відповідач [PERSON], що належним чином за місцем реєстрації повідомлена про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань не надходило (а.с. 25). Зі згоди позивача суд в судовому засіданні 11.10.2016р. ухвалив проводити заочний розгляд справи (а.с. 45 зворот), що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Представники третіх осіб - органів опіки і піклування Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Широківської селищної ради Дніпропетровської області позов підтримують, просять його задовольнити Свідок [PERSON], що є братом позивача, суду показав, що він є хрещеним батьком дитини, після розлучення позивач не має можливості бачити свого сина [PERSON], спочатку їх залякував батько відповідача, позивач звертався за допомогою в поліцію, в службу, вони неодноразово приїжджали за місцем проживання відповідача, але відповідач дитину ховала до автомобіля, казала, що ви дитину не побачите. Свідок [PERSON] суду показав, що він з позивачем їздив у відведені дні для зустрічей з його сином [PERSON] до місця проживання відповідача з дитиною, але поспілкуватись з дитиною позивач не мав можливості, оскільки двері не відчиняли, на дзвінки не відповідали, хоча біля будинку стояла машина відповідача. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є методистом в дитячому садочку, який відвідує син позивача та відповідача [PERSON], до садочку дитину приводить мама, вихователі їй повідомляли, що позивач - батько дитини хоче спілкуватись з дитиною, але мати не дозволяє. Свідок бачила, як позивач заходив до дитячого садочка, дарував дитині іграшку, дитина позитивно ставилась до батька. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є вихователем в дитячому садочку, який відвідує син позивача та відповідача [PERSON], бачила, як позивач відвідував сина, відносини між батьком та дитиною позитивні, дитина йшла до батька. Відповідач просила вихователів не давати позивачу спілкуватись з дитиною. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір'ю позивача, знає, що позивач любить свого сина [PERSON], він намагався спілкуватись з ним, а йому відповідач забороняє, також їй, як бабусі, відповідач теж не дозволяє спілкуватись з онуком [PERSON], ображає, погрожує, ховається. Вислухавши позивача, представників третіх осіб, показання свідків, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 лютого 2013 року позивач уклав шлюб з відповідачем по справі [PERSON], рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року шлюб розірвано (а.с. 10-11) Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9). Зі слів позивача, та підтвердження показів свідків, дитина залишилася проживати разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Після марних спроб вирішити з відповідачем суперечку спілкування батька з дитиною мирним шляхом, позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування Широківської районної державної адміністрації. Так, відповідно до розпорядження голови Широківської районної державної адміністрації № Р-119/0/392-15 від 31.03.2015 року, вивчивши умови життя позивача та ставлення до дитини, визначено участь [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановивши періодичність зустрічей батька з дитиною щотижня: середа з 18.00 години до 20.00 години та субота з 15.00 години по 18.00 годину (а.с. 12) Висновками Широківської районної державної адміністрації та виконавчого комітету Широківської селищної ради підтверджено, що незважаючи на розпорядження голови Широківської РДА, яке відповідач [PERSON] ігнорує та продовжує перешкоджати позивачу [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] (а.с.41,53). За захистом своїх прав позивач [PERSON] з прохання провести перевірку та притягнути до юридичної відповідальності [PERSON], неодноразово, а саме: 08.06.2016 року, 18.06.2016 року та 13.08.2016 року звертався до Широківського ВП Криворізького ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, за результатами яких встановлено порушення [PERSON] розпорядження голови Широківської РДА від 31.03.2015 року щодо у часті [PERSON] у вихованні сина [PERSON], опитано заявника [PERSON], вихователя Широківського НЗ № 6, де навчається [PERSON] - [PERSON], сусідів, сама ж [PERSON] будь-які пояснення з цього приводу надавати відмовилася, що підтверджується висновками Широківського ВП КВП ГУ НП У Дніпропетровській області де позивачу [PERSON] рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду (а.с.66,68,69-70) Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Виходячи з положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ст.ст. 141,159 СК України, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. З матеріалів справи слідує, що між сторонами виник спір щодо участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], окремо від батька, позивача по справі. Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-Ш зі змінами та доповненнями передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно розпорядження Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-119/0/392-15 визначено участь [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та встановлено періодичність зустрічей батька з дитиною щотижня в середу з 18.00 годин до 20.00 годин та субота з 15.00 годин до 18.00 годин. Рішення органу опіки та піклування з цього питання відповідачем [PERSON] не оспорювалися та не оскаржувалися, проте його вона не виконує. Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 10.10.2016 року за адресою [ADDRESS], встановлено, що позивачем створені всі необхідні умови для спілкування малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] (а.с. 42). З усних пояснень позивача постійно проживає за вищевказаною адресою, акт за місцем реєстрації по [ADDRESS], не складався. Згідно характеристики з місця проживання, позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, працює керівником відділення «Нова Пошта», приймає участь у громадському житті селища (а.с.43). В частині 1 ст. 159 СК України зазначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З аналізу норм ст.ст. 158, 159 СК України вбачається, що рішення ради опіки та піклування з цього питання є обов'язковим, як і обов'язковим є дотримання порядку щодо участі у вихованні дитини, який визначено цими статтями. Виходячи з рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини, встановлених обставин, враховуючи відсутність порозуміння між батьками в питаннях виховання дитини, суд вважає, що відвідування батька неповнолітньою дитиною за місцем мешкання його нової родини може бути психотравмуючим фактором для малолітньої дитини, тому в частині позовних вимог щодо можливості відвідування дитиною місця його проживання слід відмовити. Крім того, суд вважає, що тривалі зустрічі батька з сином у даний час є недоцільним, виходячи з психоемоційного стану та віку дитини, його особисту у теперішній час прихильність до матері, який ще не адаптований до факту розлучення батьків, що призведе до того, що дитина у віці 4-х років буде важко переносити розлуку з матір`ю. До того ж, в позові не вказано конкретне місце куди батько дитини має бажання вивозити сина та разом з ким з членів родини позивача, тому в частині позовних вимог щодо визначення днів для спілкування в канікулярний час та в державні святкові дні, [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], в половину календарних днів від визначених законодавством України, та на два тижні, під час виробничої відпустки [PERSON], з наданням права вивозу дитини за межі міста Кривого Рогу, для оздоровлення, але в межах України без супроводу матері слід відмовити. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 18, 19, 151, 153, 155, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial