Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про встановлення батьківства. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що у січні 2016 року він познайомився та став зустрічатися з відповідачкою [PERSON] , [INFO] , яка на той час ще знаходилась у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У січні 2017 року, позивачу стало відомо від [PERSON] , що шлюб між нею та її чоловіком [PERSON] був розірваний згідно рішення Білгород -Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2017 року. З лютого 2017 року сторони стали проживати спільно однією сім`єю, вести спільно побут, мали інтимні стосунки, однак без реєстрації шлюбу. Станом на теперішній час відносини між сторонами припинені. У травні 2017 року відповідачка [PERSON] повернулась до свого першого чоловіка- [PERSON] , причину розірвання стосунків позивачу не пояснювала. 19 серпня 2017 року позивачу [PERSON] випадково стало відомо, що відповідачка [PERSON] [INFO] народила дитину чоловічої статі, у пологовому будинку [ADDRESS] . Однак, місце та факт народження дитини від нього, як, вважає позивач, біологічного батька, відповідачка ретельно скриває, крім того раніше висловлювала бажання зробити запис у книзі реєстрації народжень та внести відомості про батька дитини - [PERSON] (першого чоловіка) надавши ім`я по батькові дитині « [PERSON] », з чим позивач не згоден. Тому позивач просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] та просить призначити судово-генетичну експертизу у Одеському обласному бюро судове медичної експертизи (м. Одеса, 65082, Валіховський провулок, 4) для встановлення батьківства. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про те 24.04.2018 року надав до суду клопотання про винесення заочного рішення по справі на підставі наявних доказів. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явився, про те 07.02.2020 року надала клопотання про закриття провадження по справі відповідно дот п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та 25.02.2020 року нею було подано клопотання про розгляд справи за її відсутністю. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повістками, які повернуті до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши матеріали справи, долучені докази, пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №318, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Однак, з січня 2016 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] почали зустрічатись та мали інтимні стосунки. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2017 року по справі №495/42/17 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , укладений 09.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №318 був розірваний. Відповідно до показів свідків [PERSON] , [PERSON] , які наявні в матеріалах справи, з липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] працювали в одному підрозділі та почали зустрічатись, в грудні 2016 року позивач повідомив своїм знайомим, що відповідачка вагітна від нього та вони мають намір створити сім`ю. З лютого 2017 року сторони стали проживати однією сім`єю, однак у травні 2017 року відповідачка [PERSON] повернулась до свого першого чоловіка - [PERSON] , причину розірвання стосунків позивачу не пояснила. 10.08.2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було повторно укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.08.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №329. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.09.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №742, 18.08.2017 року у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року по даній справі було призначено судово-генетичну експертизу. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 10.10.2018 року зазначену вище ухвалу було залишено без змін. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2018 року було внесено виправлення в ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 22.07.2019 року зазначену вище ухвалу було залишено без змін. 04.09.2019 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про встановлення батьківства було направлено до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи було повідомлено про можливість проведення експертизи 21.10.2019 року, 25.11.2019 року. Однак, згідно повідомлення від 29.11.2019 року ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року по даній справі була залишена без виконання через те, що [PERSON] та [PERSON] з дитиною чоловічої статі не прибули до експертної установи для відбору біологічних зразків: зразків рідкої крові та крові на марлі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Так, Сімейним кодексом України встановлена презумпція шлюбного батьківства. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. В частині першій та другій статті 128 СК України зазначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п.6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed