Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що 07.03.2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,580 га, кадастровий номер 3224084900:03:023:0012, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на прві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №098916 від 31.03.2004 року. Позивач є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не отримав, оскільки нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,580 га, кадастровий номер 3224084900:03:023:0012, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на прві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №098916 від 31.03.2004 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Представник Горобіївської сільської ради до суду не зявився, надав суду заяву, якою просить провести розгляд справи у їх відсутність, позов визнають, заперечень не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 07.03.2015 року помер батько позивача - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть наявна в матеріалах справи. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,580 га, кадастровий номер 3224084900:03:023:0012, яка розташована на території Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №098916 від 31.03.2004 року. З довідки Виконавчого комітету Горобіївської сільської ради № 364-02-08 від 01.10.2015 року вбачається, що позивач постійно проживав разом з батьком за адресою Київська область Сквирський район, с. Горобіївка, вул. Шевченка,23, та разом вели господарство, тобто фактично прийняв спадщину після смерті батька. Позивач оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved