Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] , померлій 10 серпня 2006 року земельної ділянки розміром 2,0603 га кадастровий номер 5922080400:02:001:1042, земельної ділянки розміром 0,4708 га кадастровий номер 5922080400:02:003:0655, земельної ділянки розміром 0,3703 га кадастровий номер 5922080400:02:003:1599, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області , а також визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за заповітом . Свої вимоги мотивує тим , що 10 серпня 2006 року померла її мати [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельних ділянок розміром 2,0603 га , 0,4708 га та 0,3703 га , які розташовані на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області. Мати все своє майно заповіла їй, вона спадщину прийняла у встановленому законом порядку, спадкова справа заведена у Конотопській районній державній нотаріальній конторі. На даний час постало питання про документальне оформлення спадщини, але при зверненні до нотаріуса виявилось, що в державних актах на землю в написанні імені та по батькові власника маються виправлення, а закреслення і виправлення в цих документах не допускаються. Ці обставини перешкоджають їй реалізувати право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району Сумської області до судового засідання не з»явилися, надали заяву про слухання справи без участі їх представника, проти позову не заперечують і просять задовольнити позовні вимоги. Треті особи Конотопська районна державна адміністрація, Управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, Конотопська районна державна нотаріальна контора до судового засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі , проти позову не заперечують, покладаються на розсуд суду . В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд , дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Згідно свідоцтва про смерть , [PERSON] померла 10 серпня 2006 року ( а.с.6) . Відповідно до заповіту від 30 травня 2006 року , [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с.11). З Державного акту серії ІІ СМ № 002600 вбачається , що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка розміром 0,841 га , розташована на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області , яка призначена для ведення особистого селянського господарства . Крім того, в Державному акті маються закреслення та виправлення імені та по-батькові власника земельної ділянки : «Лукерії Пантеліївні» змінено на «Глікерії Пантелеймонівні».( а.с.17). З Державного акту серії ІІСМ № 002800 вбачається , що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка розміром 2,060 га , розташована на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області , яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Крім того, в Державному акті маються закреслення та виправлення імені та по-батькові власника земельної ділянки : «Лукерії Пантеліївні» змінено на «Глікерії Пантелеймонівні».( а.с.19). Від встановлення факту належності земельної ділянки [PERSON] залежить можливість визнання за позивачем право власності. Як вбачається з довідки виконкому [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області від 09.08.2016 року , [PERSON], яка померла 10 серпня 2006 року, до дня смерті та на день смерті була зареєстрована і проживала в [INFO] . Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка спадщину прийняла , подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори ( а.с.14) . З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області від 22.08.2016 року , [PERSON], яка померла 10 серпня 2006 року, мала на праві власності земельну ділянку площею 2,060 га , призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ СМ №002800, виданого [PERSON] сільською радою 07.05.2002 року , а також земельну ділянку площею 0,841 га , призначену для ведення особистого селянського господарства , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ СМ №002600 виданого [PERSON] сільською радою 07.05.2002 р. ( а.с.15) . З повідомлення Конотопської районної державної нотаріальної контори від 09.02.2017 р. вбачається , що після померлої 10 серпня 2006 року [PERSON] заведена спадкова справа № 362/2006 р. на підставі заяви ,поданої [PERSON]О.( а.с.39) . Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Встановлення належності на праві власності земельної ділянки [PERSON] є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивача права власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом. З огляду на вищевказані докази у справі, що [PERSON] на законних підставах фактично належали земельні ділянки площею 2,060 га та 0,841 га, є підстави встановити факт належності їй зазначених земельних ділянок . Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини . Оскільки позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців, які прийняли спадщину та спадкоємців, які претендують на спадщину або мають на обов»язкову частку у спадщині, немає, тому є підстави визнати за позивачем право власності на земельні ділянки , про яке вона просить, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved