Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вказуючи, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірваний 06.09.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області. Під час шлюбу у них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка добровільно участі в утриманні неповнолітніх дітей не приймає і йому коштів в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин. Він на даний час працює, отримує заробітну плату, що і є єдиним джерелом його доходу, інших виплат, передбачених законом він не отримує, банківських рахунків, земельних ділянок, транспортних засобів він також у власності не має. Йому належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , в якій він проживає та зареєстрований разом з дітьми. За станом здоров`я їхній син [PERSON] перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря за місцем свого проживання з привиду наявного в нього захворювання серця. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідачку від обов`язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на цей час відсутні. Стан здоров`я відповідачки дозволяє утримувати з неї аліменти, інших виплат на будь-чию користь за іншими виконавчими листами вона на цей час не здійснює та з неї примусово зазначені виплати не стягуються. Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів доходів відповідачки, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання ним до суду позовної заяви. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 29) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 28), у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7,8) Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.09.2017 року, яке набрало законної сили 26.09.2017 року. (а.с. 6) Відповідно до копії довідки № 44/1 від 14.02.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та до складу його сім`ї входять [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9) Відповідно до копії акту № 799 від 28.07.2020 року, який складено депутатом Вільногірської міської ради Денисюком В.В., в квартирі [ADDRESS] проживають: батько - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] . Мати дітей - [PERSON] за даною адресою не проживає, в вихованні синів участі не приймає. (а.с. 10) Доказів на спростування цих обставин відповідачкою не надано. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, домовленостей щодо виконання матір`ю свого обов`язку по утриманню дітей між сторонами не досягнуто, будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють відповідачку від вказаного обов`язку останньою не надано, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а аліменти - стягненню з відповідачки на користь позивача. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та враховуючи положення ст.183 СК України, відповідно до яких, на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей -половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання двох дітей слід визначити у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідачки, що з урахуванням рівності обов`язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей, буде достатнім для утримання дітей позивачем, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: partial