Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, який уточнив, подавши відповідну заяву, посилаючись на те, що 11 червня 2014 року між позивачем та [PERSON]укладено договір позики, оформлений письмовою розпискою , відповідно до якої відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 2500 доларів США на строк до 01.09.2014 року. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не повернув вказану суму боргу, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути на його користь з [PERSON] борг в сумі , еквівалентній 2500 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення, що складає 32377, 25 грн. Представник позивача подав до суду заяву , у якій уточнений позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2014 року між позивачем та [PERSON]укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 2500 доларів США на строк до 01.09.2014 року. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 2500 доларів США. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження укладеного договору позики та його умов позикодавцем [PERSON] представлено оригінал розписки позичальника . на суму 2500 доларів США , що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі зобов'язань за договором позики від 11.06.2014 року загальна сума боргу перед позивачем становить 2500 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 32377, 25 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 323 грн. 77 коп.

Outcome: approved