Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, в будинковолодінні у селі Устя Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що відповідач, будучи вселеним у житловий будинок після укладення 5 липня 1999 року шлюбу із його дочкою, впродовж останніх чотирьох не проживає у вищевказаному будинковолодінні, не вчиняє жодних дій направлених на утримання житла, а в нього, як у власника житлового будинку, в свою чергу виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що відповідач [PERSON] після розірвання 7 листопада 2011 року шлюбу із його дочкою, залишив житловий будинок у с.Устя, де проживав із дружиною та дітьми, та впродовж останніх чотирьох років до його господарства не вказується. Через те, що у господарстві зареєстрована особа, яка не проживає та не бере участі у господарстві, не може оформити субсидію на оплату електроенергії, палива. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з'явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не подав. Суд, вислухавши думку позивача, вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові документи по справі, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] з огляду на дані справи № 5952 відведення забудовнику [PERSON] в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с.Устя; на дані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 14 грудня 1979 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори за [NUMBER]; на дані погосподарських книг села Устя; на дані акту винесення в натурі червоних ліній, проведення розбивки контурів фундаментів будівель, що погоджений архітектурою Борщівського району 14 жовтня 1983 року; на дані довідки, виданої 2 листопада 2015 року № 529 Устянською сільською радою, за якими, починаючи з 1979 року значиться головою двору у [ADDRESS], набув права власності на вказане господарство в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] перебував у шлюбі із дочкою позивача [PERSON], шлюб між ними розірваний рішенням Борщівського районного суду від 7 листопада 2011 року (справа №2-572/11). З довідки, виданої Устянською сільською радою від 24 липня 2015 року № 676, та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 2 листопада 2015 року, встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в спірному господарстві з 5 липня 1999 року, однак не проживає в господарстві з 2011 року, спільного господарства не веде. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому ствердили, що відповідач [PERSON] не проживає у господарстві позивача більш ніж чотири роки, залишив господарство добровільно, перешкод у користуванні житлом позивач та члени сім»ї останнього відповідачу не чинять. Мешкає відповідач у с.Михалків у господарстві своїх батьків. Як вбачається з акту Устянської сільської ради від 9 листопада 2015 року про вручення відповідачу судової повістки, повістка вручалася за місцем проживання [PERSON] у с.Михалків Борщівського району. Отже, в судовому засіданні встановлено, що в 2011 році відповідач вибув з будинку [ADDRESS], з того часу втратив інтерес до спірного будинку як до місця свого проживання і понад один рік без поважних причин є відсутнім у зазначеному житловому будинку. За таких обставин, з огляду на вищенаведені факти, суд вважає, що позов слід задовольнити, відповідача [PERSON]. слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та головою двору якого є позивач [PERSON]. На підставі викладено, ст.156 Житлового кодексу, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved