Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання правочинів удаваними в частині виникнення прав та обовязків покупця особи, яка зазначена покупцем, та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 12 червня 2009 року він перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу за зароблені ним кошти ними було придбано нерухоме майно: земельну ділянку, розташовану в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, с.\~Дослідне, вул.\~Агрономічна 41, площею 0,1527 га, кадастровий номер 1221486200:09:001:0360; квартиру №49 в житловому будинку №8 по вулиці Бульвар Слави в м.\~Дніпропетровську; автомобіль CHEVROLET AVEO чорного кольору №\~кузова VIN Y6DSF69YEBW097261 державний номер AE5893ЕК. Під час спільного проживання з відповідачем до реєстрації шлюбу ними також було придбано земельну ділянку площею 0,451 га кадастровий номер 1223386500:03:006:0105 та 1223386500:03:006:0105, розташовану на території Новомосковського району Дніпропетровської області с.\~Спаське, вул.\~Зелена,\~8, надану для обслуговування та будівництва житлового будинку 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства 0,201 га. Як стверджує позивач, у звязку з його зайнятістю в дні посвідчення договорів купівлі-продажу, на підставі яких було набуте вищезазначене майно, він не був присутній в нотаріальній конторі, і повністю поклався в цьому на свою дружину. Коли відносини у сімї погіршились, позивач дізнався, що придбане ними під час шлюбу і спільного проживання нерухоме майно оформлено на матір дружини. Вважаючи, що вищезазначені договори купівлі-продажу, в яких покупцем зазначена [PERSON], є удаваними правочинами в частині виникнення прав та обовязків покупця у особи, яка зазначена покупцем, позивач просить задовольнити позовні вимоги. До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], у якій вона просила здійснити поділ майна, нажитого під час шлюбу і фактичних шлюбних відносин з [PERSON], визнавши за нею право приватної власності на: квартиру №49 в житловому будинку №8 по вулиці Бульвар Слави в м.\~Дніпропетровську, земельну ділянку площею 0,451 га кадастровий номер 1223386500:03:006:0105 та 1223386500:03:006:0105, розташовану на території Новомосковського району Дніпропетровської області с. Спаське вул.Зелена, 8, надану для обслуговування та будівництва житлового будинку 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства 0,201 від, разом із житловим будинком по вул.\~Зеленій в с.\~Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 45,7 кв.м., а також покласти судові витрати на [PERSON] У судове засідання позивач за первісним позовом не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував. У судове засідання позивач за зустрічним позовом також не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб 1-КИ №143244, виданого 12.06.2009 р. Амур-Нижньодніпровським відділом актів реєстрації цивільного стану (а.с. 8). Згідно матеріалів справи, відповідачем [PERSON] було придбано наступне майно: \~\~Земельну ділянку, розташовану в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, с.\~Дослідне, вул.\~Агрономічна, 41, площею 0,1527 га, кадастровий номер 1221486200:09:001:0360, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22 січня 2013 року БТВ №822934 (а.с. 9-10) та копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102127 від 22.01.2013 р. ЕАА №611272 (а.с. 13-14). Квартиру №49 в житловому будинку №8 по вулиці Бульвар Слави в м.\~Дніпропетровську, що підтверджується копією договору купівлі-продажу ВРЛ №593795 від 06 липня 2011 року (а.с. 15-16), копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 10094980 від 06.07.2011 ТР №139359 (а.с. 17-18); та копією витягу про державну реєстрацію прав КП\~«Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 30823694 від 02.08.2011 р. СЕВ №102921 (а.с. 19). Автомобіль CHEVROLET AVEO чорного кольору № кузова VIN Y6DSF69YEBW097261, державний номер AE5893ЕК, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 602875 (а.с. 25). \~Земельну ділянку, площею 0,451 га, кадастровий номер 1223386500:03:006:0105 та 1223386500:03:006:0105, розташовану на території Новомосковського району Дніпропетровської області, с.\~Спаське вул.\~Зелена, 8, надану для обслуговування та будівництва житлового будинку 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства 0,201 га, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.07.2006 р. ВСС №864133 (а.с. 26-27). Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06\~листопада 2009 року №\~9, за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Відповідно до п.п. 3, 5 ч.1 ст. 203 ЦК України: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Оскільки зі змісту первісної та зустрічної позовної заяви вбачається, що сторони підтверджують придбання вищезазначеного майна відповідачем [PERSON] за їх спільні кошти як подружжя, а відповідач не надала жодних доказів, спростовуючих вказані обставини, враховуючи вимоги вказаних норм права, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання правочинів удаваними в частині виникнення прав та обовязків покупця особи, яка зазначена покупцем. Щодо позовної вимоги позивача про визнання за ним права власності на майно та зустрічних позовних вимог про поділ майна подружжя та визнання права власності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.\~68,\~69,\~70\~СК України,\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 71 СК України\~\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Також ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки позовна вимога про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині виникнення права та обовязків у особи, яка зазначена покупцем, та визнання дійсним покупцем [PERSON] задоволено судом, то придбане за вказанами договорами майно слід вважати спільною сумісною власністю подружжя, оскільки воно було придбане одним з подружжя у період спільного проживання та у шлюбі. Враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву [PERSON] про визнання за ним права власності частково, та задовольнити зустрічні позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial