Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, [PERSON] про визнання права власності на автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер шасі: LJ11КААВ386003306; про зняття арешту з автомобілю [NUMBER]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, номер шасі: LJ11КААВ386003306, оформлений розпискою, складеною на Сервісній книжці автомобіля власноруч відповідачем [PERSON] Після підписання договору, автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер шасі: LJ11КААВ386003306, було фактично передано позивачу [PERSON], разом із оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 07.08.2015 року, інспектором ДПС с/п №1 «ДВА СТОВПА» у с. Авангард Овідіопольського району Одеської області [PERSON] на підставі Акту огляду та затримання транспортного засобу №608 від 07.08.2015 року, затримав та вилучив вказаний автомобіль. Додатком до Акту огляду та затримання транспортного засобу є роздруківка з камери спостереження «АВАНГАРД-ДВАСТОВПИ» в якій міститься наступна інформація: код-4; ТЗ затримання штраф майдан, Святошинський ВДВС затримати; орієнтування: Чергова частина УДАЇ ГУМВС України у м.Києві. Листом УДАІ ГУ МВС України у м. Києві №10/447у від 25.08.2015 року позивача [PERSON] було повідомлено, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАЇ м. Києва вказаний автомобіль оголошено у розшук на підставі постанови ВДВС Святошинського РуЮ в м. Києві від 04.08.2011 року №233/32, виконавчий лист №2-3227-1 від 28.10.2010 року. Листом ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві №64489 від 18.09.2015 року, позивача [PERSON] було повідомлено про те, що дійсно, на примусовому виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебував вказаний виконавчий лист. Однак, у зв'язку із затриманням автомобіля, 08.09.2015 року на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за місцем знаходження майна боржника - Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися про час і місце розгляду справи були повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, не доказаним, тому задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС №390512, автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, номер шасі: LJ11КААВ386003306, власником спірного автомобіля є [PERSON]. Свідоцтво видано ВРЕВ-1 УДАІ в м.Київі (арк.сп. 12); Відповідно до вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС №390512, автомобіля [NUMBER], в свідоцтві зроблено особливі відмітки: кредит АКБ «Правекс Банк» ВМД №100000008/8/255926 від 08.07.2008 року, довідка-рахунок № ДДР308476 від 16.07.2008 року (арк..сп.12); Відповідно до письмової розписки, 01.04.2011 року [PERSON] передав [PERSON] автомобіль [NUMBER] у повне довірене управління та повне розпорядження (арк..сп.11); Листом УДАІ ГУ МВС України у м. Києві №10/447у від 25.08.2015 року, [PERSON] повідомлено про те, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАЇ м. Києва автомобіль [NUMBER] оголошено у розшук на підставі постанови ВДВС Святошинського РуЮ в м. Києві від 04.08.2011 року №233/32, виконавчий лист №2-3227-1 від 28.10.2010 року (арк..сп.13); Листом ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві №64489 від 18.09.2015 року, [PERSON] повідомлено про те, що на примусовому виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебував вказаний виконавчий лист. Однак, у зв'язку із затриманням автомобіля, 08.09.2015 року на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за місцем знаходження майна боржника - Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ (арк..сп.14); Згідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, як доказ, на підтвердження укладання договору і його умов може бути представлена письмова розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або його державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Підстави та порядок набуття права власності на транспортні засоби чітко визначені чинним законодавством. Так, статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов'язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, та облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Крім того, відповідно до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, у редакції чинної на момент укладення спірного правочину , передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією (перереєстрацією) власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Вищезазначеним Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до ; транспортних засобів та мопедів (далі -транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Пунктом 8 Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального рахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Для проведення перереєстрації транспортних засобів, зазначених в абзаці другому цього пункту, до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання- передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами. Із матеріалів справи вбачається про те, що позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк не здійснив перереєстрацію автомобіля, право власності на який оспорюється в судовому порядку. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу всі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, про те, що позивач не надав до суду письмових доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене, заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed