Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про реєстрацію місця проживання дитини В позові зазначає, що 16.11.2002р. між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] в шлюбі народилась дочка - [PERSON]. 30.03.2011р. шлюб між ним та відповідачем було розірвано за рішенням Енергодарського міського суду. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з відповідачем. Він добровільно сплачує аліменти на утримання доньки. Власного житла він не має. 25.10.2010р. він уклав з ТОВ «Союз 10» договір № 63 найму житлового приміщення - однокімнатну квартиру [ADDRESS], строком на три роки: з 21.10.2010р. по 21.10.2013р. За даною адресою він фактично проживав та був зареєстрований. Разом з ним за цією адресою була зареєстрована його малолітня донька, але фактично увесь час проживала з відповідачем. 21.10.2013р., у зв'язку з закінченням строку дії договору найма житла, він та його донька були зняті з реєстрації за вищевказаною адресою. Не маючи можливості зареєструвати доньку за іншим місцем , він звернувся до відповідача з вимогою зареєструвати доньку за місцем її фактичного проживання, а саме за місцем проживання відповідача: [ADDRESS]. Однак, відповідач відмовляється провести реєстрацію доньки за її фактичним проживанням. Вважає, що відсутність факту реєстрації дитини порушують її права та законні інтереси. Просить суд зареєструвати неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], за місцем фактичного проживання: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав свій позов в повному обсязі (а.с.51). До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом ( а.с. 27-28) до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про реєстрацію місця проживання доньки [PERSON] за місцем проживання відповідача. В позові зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 16.11.2002р. по 30.03.2011р. [INFO] в шлюбі народилась донька - [PERSON]. З 01.10.2013р. донька ніде не зареєстрована. Відповідальність за те, що донька ніде не зареєстрована повинен нести відповідач, як законний представник доньки. Відповідач також ніде не зареєстрований. Вказує, що донька фактично проживає в [ADDRESS]. Донька разом з відповідачем перебуває на квартирному обліку, та у разі реєстрації її не за місцем реєстрації відповідача вона втратить можливість на отримання житлової площі від держави. Просить зобов'язати відповідача зареєструвати своє місце проживання та зареєструвати доньку за місцем свого проживання. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали поданий зустрічний позов в повному обсязі, та заперечували проти задоволення первісного позову. Представник третьої особи - орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області не підтримала жодний з позовів та висловила думку щодо прийняття рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що позивач і відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 30.03.2011р. (а.с. 9). Вони є батьками малолітньої [PERSON] [INFO](а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, після розлучення батьків, донька залишилися проживати з матір'ю [PERSON] відповідачем по первісному позову. Позивач сплачував відповідачу аліменти на утримання доньки. Ці обставини встановлені рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.12.2013р. (а.с.10). Відповідно п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що позивач наймав житло: однокімнатну квартиру [ADDRESS], уклавши 25.10.2010р. договір найму житлового приміщення № 63 з ТОВ «Союз 10». Термін найму житлового приміщення сплив 21.10.2013р.(а.с. 8). Позивач був зареєстрований за адресою найманого житла (а.с. 4). На теперішній час місце реєстрації проживання позивач відсутнє (а.с. 34). Відповідач по первісному позову проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Малолітня дитина позивача та відповідача проживає фактично за місцем реєстрації та проживання відповідача [PERSON] Ці обставини встановлені судом як рішенням суду від 25.12.2013р. (а.с.10-11), так і не заперечуються ні відповідачем, ні позивачем. Відповідно до матеріалів справи (а.с. 12, 45) судом встановлено, що позивач звертався до служби по справам дітей Енергодарської міської ради Запорізької області та до Енергодарського міського відділу Державної міграційної служби України в Запорізькій області с заявами щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 18 Закону України « Про охорону дитинства» визначено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Судом встановлено,що малолітня дитина [PERSON] постійно проживає разом зі своєю матірью, відповідачем [PERSON], є член сім'ї відповідача, а отже має право користування житловим приміщенням нарівні з відповідачем та відновідно до законодавства зобов'язана бути зареєстрована за місцем фактичного проживання. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного і

Outcome: approved