Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він та відповідачі, 07.04.1999 року уклали договір купівлі-продажу квартири, який було оформлено біржовим контрактом №037-н Донецької товарної біржі, згідно якого двокімнатна квартира [ADDRESS], перейшла у власність позивача. Сторони домовились про всі істотні умови договору. Всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації, було виконано. Однак, враховуючи, що на теперішній час у позивача виникла потреба у відчуженні вищезазначеної квартири, а у зв'язку з тим, що договір виконаний з порушенням вимог ст. 227 ЦПК України, посвідчений Донецькою товарною біржою, є недійсним та таким, що обмежує права позивача на здійснення дій пов'язаних з оформленням відповідних витягів про право власності та відчуження даного нерухомого майна, [PERSON] просить суд визнати угоду біржового контракту - Договір купівлі-продажу від 07.04.1999 року №037-н дійсним та визнати за останнім право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивач про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 56). Представник позивача [PERSON] про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 55). Надала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя [PERSON] (а.с. 62). Згідно доповідних кур'єра Вугледарського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року та від 11 березня 2019 року, довідок про невручення поштових відправлень за адресою проживання відповідачів, зазначених в позові, вручити судові повістки останнім про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично відповідачі за даною адресою відсутні (а.с. 24, 41, 48, 57, 59). У зв'язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідачів в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 01 лютого 2019 року та від 05 березня 2019 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 37, 61). Однак, відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачами [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені її неповнолітньої доньки - [PERSON], та позивачем [PERSON] 07 квітня 1999 року було укладено біржовий контракт №037-н (договір купівлі-продажу), який укладено в Донецькій товарній біржі, за яким відповідачі продали, а [PERSON] купив двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,36 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право приватної власності [NUMBER] від 05.01.1994 року, зареєстрованому у БТІ під реєстраційним номером 5/3-384 від 27.02.1994 року (а.с. 6). Як вбачається з реєстраційного посвідчення вищезазначена квартира [ADDRESS] зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, зареєстрована за [PERSON] та належить останньому на праві приватної власності, що записано в реєстраційну книгу за реєстраційним номером 1108 від 12 квітня 1999 року (а.с. 9). На підставі зазначеного біржового контракту (договору купівлі-продажу) №037-н від 07 квітня 1999 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 12 квітня 1999 року було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] який було зареєстровано за інвентарним номером 2/3 ДК (ІІ), реєстраційний номер 1108. У відповідності до технічного паспорту [PERSON] є власником вищезазначеної квартири (а.с. 7-8). Відповідно до довідки №113 від 21.11.2018 року, виданої Обєднанням співвдасників багатоквартирного будинку «Альфа-Вугледар», [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], та зареєстрований в зазначеній квартирі, що також підтверджується відміткою у копії паспорту позивача серії [NUMBER], виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 04 жовтня 2001 року (а.с. 4, 10). Згідно листів-відповідей відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради №07-01-18/765, №07-01-18/766, №07-01-18/764 від 29.11.2018 року відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Реєстрі територіальної громади відсутні (а.с. 18-20). Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачами на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу №037-н квартири [ADDRESS] мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Окрім того, приймаючи до уваги, що попередні власники з вищезазначеної квартири були зняті з реєстраційного обліку, на даний час у позивача відсутня будь-яка можливість встановити їх місце перебування, тому суд вважає доцільним визнати біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №037-н, укладений між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені її неповнолітньої доньки - [PERSON], та [PERSON] 07 квітня 1999 року на Донецькій товарній біржі - дійсним, як договір купівлі-продажу, та визнати за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved