Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , 3-ті особи: Виконавчий комітет Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Служба у справах дітей Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області про припиненя сервітуту та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняття їх з реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстровані відповідачі по справі - його син [PERSON] , дружина сина - [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON] . Відповідачі та їх неповнолітня донька фактично не проживають в спірному будинку з квітня 2015 року, будь-якої участі в утриманні будинку не приймають, не надають кошти на його утримання, що приводить до його руйнування та непридатності в цільовому використанні. Відповідачі погоджуються знятися в добровільному порядку, однак, у зв'язку з тим, що вони зареєстровані та мешкають разом зі своєю неповнолітньою донькою в Російській Федерації, не мають змоги знятися з реєстрації в найкоротший термін, тим самим порушують права позивача на користування та розпорядженням своїм майном, тому відповідач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняти їх з реєстрації. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, надіславши на офіційну електронну адресу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили задовольнити, так як вони є громадянами Російської Федерації, де мають приватне житло та зареєстровані в Російській Федерації. Представник Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник Служби у справах дітей Куп'янської районної державної адміністрації Харківської областіу судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку учасників справи, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Так, позивач є власником 9/10 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. 28.11.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3006, Витягом з Державного реєстру правочинів за № 10706630 від 28.11.2011 року, Витягом про державну реєстрацію прав Куп`янського бюро технічної інвентаризації за № 32253210 від 30.11.2011 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок з додатком до нього, виготовленого КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» 07.12.2011 року, інвентаризаційна справа № 257. Відповідачі по справі [PERSON] , 1981 року народження з 10.02.2014 року, [PERSON] ,1984 року народження, з 18.09.2013 року, [PERSON] , 2004 року народження, з 18.09.2013 року, зареєстровані в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за № 1053/02/21 від 09.09.2019 року, виданою Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області. Факт не проживання відповідачів та неповнолітньої [PERSON] в будинку [ADDRESS] підтверджується комісійним актом про факт не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 09.09.2019 року, скріпленого гербовою печаткою Курилівської сільської ради Куп`янського району,в якому зазначено, що вказані особи не проживають за зазначеною вище адресою з квітня 2015 року. Відповідачі мають своє приватне житло, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно і угод з ними, яка засвідчує проведену державну реєстрацію прав, виданої 12.09.2016 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1-1045. Також, згідно паспортів, виданих на ім`я [PERSON] , [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] , та Виписки УМВС Росії по міському округу Красногорськ вбачається, що відповідачі та їх неповнолітня донька є громадянами Російської Федерації та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11, 17-26, 31-32, 41-42, 47-48, 50-51). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст. 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено між власником житла або законом. Такий висновок зроблено Верховним Судом України у Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ (розділ «усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК)»). Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Згідно вимог статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що відповідачі знаходяться в родинних відносинах з позивачем, однак тривалий час без поважної причини не проживають в будинку [ADDRESS] , не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат на утримання будинку, будучи зареєстрованими в будинку відповідачі порушують права та інтереси позивача в користуванні власним житловим приміщенням. Відповідачі позов визнали, що вбачається з їх письмових заяв, які вони направили до суду електронною поштою. Крім того, відповідачі та їхня неповнолітня дитина забезпечені іншим житлом, яке мають на праві приватної власності, що підтверджується наданими до заяви відповідачів письмовими доказами. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку за спірною адресою, то в даному випадку ці вимоги є передчасними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже єпідставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial