Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, вказавши в позові, що 1998 року він разом із своєю родиною на земельній ділянці, яка знаходиться по [ADDRESS], побудував за власні кошти житловий будинок, загальною площею 194,6 кв.м., в тому числі житловою площею 58,5 кв.м. До житлового будинку також входить: підвал «Апід», вх.майданчик «а», господарська будівля «Б», погріб «Бпід», навіс «Б», навіс «б», туалет «Т», огорожа «1-3». Вказане будівництво він почав на підставі рішення виконкому Немирівської міської ради від 21.04.1992 року «Про будівництво житлового будинку по вул. Кошового», відповідно до якого йому було виділено для будівництва 0,08 га. земельної ділянки. Ним було отримано дозвіл на проведення будівельних робіт, виданого Немирівським архітектурно-планувальним бюро 20 травня 1992 року. Відповідно до даних Звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Подільський експертний центр» 12.11.2018 року, оціночна вартість збудованих будівель становить 200633 гривні. Вказане будівництво даного нерухомого майна він здійснив разом із своєю сім'єю за власні кошти без розробки всієї проектно-кошторисної документації. Також ним не було дотримано належним чином процедури вводу житлового будинку в експлуатацію. Побудований ним житловий будинок з господарськими будівлями розміщений на земельній ділянці, яка на той час була виділена йому у відповідності до вимог діючих нормативних актів. Розташування даного нерухомого майна відповідає всім технічним нормам, його конструкція не порушує права інших осіб, в тому числі сусідів, також не створює перешкод для доступу відповідних служб по ремонту електропередач, зв'язку чи інших інженерних комунікацій. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Відповідач голова Немирівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 5-6 ), копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок ( а. с. 7-10 ), копією рішення виконавчого комітету Немирівської міської ради від 21.04.1992 року за № 39 про будівництво житлового будинку ( а. с. 11 ), копією акту винесення в натурі границь земельної ділянки і розбивки будівель від 20.05.1992 року( а. с. 12 ), копією проекту забудови земельної ділянки ( а. с. 13-14 ), копією звіту про оцінку майна, об'єкт оцінки: житловий будинок літ. «А,а,А/під», загальною площею 194,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Марковича, буд. 1 ( а. с. 15-20 ) та копією рішення Немирівської міської ради від 21.12.2017 року 16 сесії 7 скликання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] ( а. с. 21 ). Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це порушує права інших осіб. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворену річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором, або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України, суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. На підставі викладеного та

Outcome: approved