Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що з 1996 року є власником 5/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Пологи, вул. Леніна, 192, який складається з літ. «А»- житловий будинок з крильцем та козирком, літ. «Б»- літня кухня з підвалом, літ. «Г»- сарай, літ. Ж- вбиральня, літ. Д- навіс, літ. К колодязь, літ. В басейна, літ. №1- паркан, літ. №2- ворота. Інші 4/9 частин належать: 2/9 частини - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 21.01.1997року та 2/9 - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1996 року. [PERSON] це його бабуся, яка вже давно померла та після неї спадщину фактично своїм проживанням прийняв він, але не оформив своїх прав в нотаріальній конторі. [PERSON] це його тітка, яка померла в 2012 році. Він є її єдиним спадкоємцем. В належний за законом строк він звернувся до Держнотконтори з заявою про прийняття спадщини на 2/9 частини житлового будинку, яка належала [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.11.2012р. за №53811491, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно, він не має змоги зареєструвати право власності. Прохає суд визнати за ним право власності на 4/9 частини зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на вимогах позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Пологівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та прозяглд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 334 Цивільного кодексу України\~ визначає , що право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Згідно ст.41 Конституції України , кожен має право володіти і розпоряджатися\~ своєю власністю , право приватної власності набувається в порядку , визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності , право приватної власності є непорушним. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому , охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав , одним з яких є визнання відповідного права. На підставі викладеного, ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved