Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 27 червня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1515. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю. З червня місяця 2020 року вони припинили шлюбно - сімейні відносини, проживають окремо, добровільно позивачка не бажає розірвати шлюб, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] що позов про розірвання шлюбу підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. На обгрунтування своїх вимог зазначив, що вони із відповідачкою не знайшли порозуміння у сімейних відносинах, примирення між ними стало неможливим. Крім того на даний час він став проживати із іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім`ю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та погодилась на розірвання шлюбу із [PERSON] , оскільки між ними дійсно припинені сімейні відносини та спільне життя стало неможливим. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1515, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно із їхніх пояснень під час судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до статті 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved