Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою 52 по пр.-ту Гагаріна, 167 -А в м. Харкові. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачу у справі на праві власності на житло, належить квартира 52 по пр.-ту Гагаріна, 167 -А в м. Харкові. В цій квартирі зареєстрований відповідач по справі, який є братом позивача. З грудня 2015 року відповідач по справі в цій квартирі не проживає та особистих речей не має. Позивачу не відомо де мешкає відповідач. Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності позивача, оскільки позбавляє її можливості в повній мірі використовувати своє право. Тому вимушена звернутись до суду. \~В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Спірним житловим приміщенням є квартира №52 по пр.-ту Гагаріна, 167-А в м. Харкові, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2015 року (а.с.9). Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 17.01.2017 року в квартирі 52 по пр.-ту Гагаріна, 167-А в м. Харкові зареєстрований позивач та відповідач [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та довідки від 02.01.2017 року, [PERSON] 20.02.2016 року пішов з дому та його місцезнаходження невідомо. Встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилось можливим. За обліками він значиться як безвісно зниклий (а.с.13-14, 15). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням відповідач до суду не звернувся. \~\~Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. \~У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, він є таким, що втратив право користування цим житлом, тому позов підлягає задоволенню в цій частині. Що стосується зняття відповідача з реєстраційного обліку слід зазначити наступне. Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зазначена норма Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідача не належить до компетенції суду. Ці позовні вимоги є зайвими і не підлягають задоволенню.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial