Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку. В обґрунтовування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач при його звільненні не провів з ним повного розрахунку, тому на підставі ст. 117 КЗпП України має сплатити йому середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 18.09.2013 року по 06.03.2014 року в сумі 7963,48 грн. Додатково зазначає, що рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.12.2012 року на користь [PERSON] з СУ «Сєвєродонецькспецбуд» ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» була стягнута заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку, а рішенням Сєвєродонецького міського суду від 18.09.2013 року на користь [PERSON] з ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» була стягнута заборгованість по середньому заробітку за час затримки розрахунку. Проте до сьогоднішнього дня з позивачем не проведений повний розрахунок по заробітній платі згідно вказаних рішень. Позивач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, надавши суду письмоваі пояснення по справі, що містяться в матеріалах справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.12.2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до СУ «Сєвєродонецькспецбуд» ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з СУ «Сєвєродонецькспецбуд» ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» з 22.08.2005 року по 09.11.2011 року. Цим же рішенням суду встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] становив 66,92 грн. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч.1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 передбачено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100. Згідно з листом ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» від 03.07.2013 р. №26 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.07.2013 р. складає 1736,74 грн. Відповідач не надав суду доказів, які б доводили відсутність боргу по заробітній платі перед позивачем. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.12.2012 року на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.11.2011 року по 25.12.2012 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 18.09.2013 року на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 26.12.2012 року по 18.09.2013 року. Враховуючи, що відповідач до сьогодні не виплатив належні позивачу [PERSON] від підприємства суми, які мали бути виплачені ще в день звільнення 09.11.2011 року, суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 19.09.2013 року по 06.03.2014 року в сумі 7963,48 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивача у даній справі звільнено від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved