Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області позовом до [PERSON], де просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 60000.00 (шістдесят тисяч) грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05 вересня 2016 року він за допомогою інтернет-оголошення зателефонував до відповідача [PERSON] з метою укладання угоди між ними щодо буріння свердловини для забезпечення його земельної ділянки водопостачанням. Наступного дня відповідач приїхав до нього за адресою м. Херсон, пров. Вертольотний, 8, здійснив огляд майбутнього місця проведення робіт та зробив розрахунок вартості плануємих робіт. Так, між ними була укладена усна угода, що відповідач виконує «під ключ» увесь необхідний обєм робіт для забезпечення земельної ділянки позивача водопостачанням, а саме виконує буріння свердловини. Натомість, позивач зобовязаний оплатити 60000.00 (шістдесят тисяч) грн. за увесь обсяг робіт разом із необхідними матеріалами. При цьому відповідач [PERSON] запросив сплатити йому усю суму одразу, посилаючись на те, що його заробіток складає 10% від суми, а решту суми йому необхідно витратити для закупівлі матеріалів для проведення робіт. Того ж дня, а саме 20 вересня 2016 року, позивач сплатив відповідачу необхідну суму 60000 грн., а відповідач надав йому копію свого паспорта, ІПН коду та пенсійного посвідчення. Згодом, на початку жовтня 2016 року, відповідач дійсно приступив до виконання робіт, розпочавши буріння свердловини. Але вже в листопаді 2016 року роботи з буріння свердловини були зупинені, оскільки відповідач повідомив позивачу, що в нього вийшло з ладу обладнання та наразі він його ремонтує. Однак, навіть через 6 місяців після поломки обладнання відповідач так і не продовжив виконання робіт та почав всіляко ухилятися від взятих на себе зобовязань. Так, коли позивач на початку липня 2017 року знову звернувся до відповідача з вимогою виконання взятих на себе зобовязань, відповідач несподівано повідомив йому, що взагалі не може продовжувати роботи у звязку з тим, що частина обладнання впала до свердловини та дістати її на поверхню неможливо та таким чином проведення подальших робіт не представляється можливим. Відповідач погодився повернути позивачу усі кошти отримані від нього та 19.07.2017 року власноруч написав розписку про повернення боргу у розмірі 30000 грн. за невиконані роботи. Решту 30000 гривень пообіцяв привезти цього ж дня (19.07.2017 року) повідомивши позивачу, що гроші у відповідача вдома та йому необхідно 2 години, щоб поїхати додому та повернутися разом із грошима, але ні через 2 години, ані в подальшому відповідач гроші не повернув. На телефонні дзвінки не відповідає, від виконання взятих на себе зобовязань з повернення позивачу грошових коштів ухиляється. З цього приводу позивач був вимушений звернутися до відділу поліції з відповідною заявою. Але, згідно відповіді поліції від 11.08.2017 року №363698 йому було повідомлено, що по даному факту вбачається цивільно-правові відносини, в звязку з чим, рекомендовано звернутися до суду. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем відносяться до договірних зобовязань та регулюються Цивільним кодексом України. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги та доводи викладені в позовній заяві та пояснив, що дійсно з відповідачем у вересні 2016 року була досягнута домовленність стосовно буріння свердловини для забезпечення його земельної ділянки водопостачанням. Вартість роботи, відповідач оголосив у розмірі 60000 гривень, де 10% з цієї суми, його заробітна плата. Дані умови його влаштовували , він заплатив за узгодженні послуги, після чого відповідач приступив до виконання роботи. Проте жодної квитанції про придбання матеріалів не надав. Однак потім повідомив про поломку обладнання та припинення роботи. Між ними було узгоджено повернення сплачених грошей за надання послуг. Вони домовились, що 30000 гривень відповідач повертає відразу, і негайно привезе йому, а решту 30000 гривень віддасть йому пізніше до 03.08.2017 року, про що надав письмову розписку. Проте нічого не виплатив та не виходив на зв'язок. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав належним чином, як домовлялися, фактично лише здійснив просверлення ями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч і був повідомлений належним чином про час і місце проведення цього засідання. За згодою позивача, суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів наданих позивачем. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представлені докази позивачем, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем була укладена усна угода, в якій між сторонами виникли зобов'язання, а саме позивач [PERSON] замовив у відповідача виконання буріння свердловини для забезпечення його земельної ділянки водопостачанням за адресою м. Херсон, провулок Вертольотний, 8, так як відповідач надає такі послуги, що підтверджується копією інтернет-оголошення. Згідно даних домовленностей відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання виконати дану роботу та 06 вересня 2016 року оглянув місце проведення робіт та зробив розрахунок вартості плануєвих робіт. Позивач погодився сплатити суму вартості плануєвих робіт, яка становила 60000 гривеень. 20 вересня 2016 року відповідач [PERSON] сплатив відповідачу необхідну суму - 60000 гривень, а відповідач на початку жовтня 2016 року приступив до виконання робіт, розпочавши буріння свердловини, що підтверджується копіями фотокарток, в якій відображено стан земельної ділянки, де здійснювалось відповідачем буріння. В листопаді 2016 року роботи з буріння відповідачем були припиненні, повідомивши позивача, що в нього з ладу вийшло обладнання і необхідно його відремонтувати. З моменту припинення виконання робіт відповідач до теперішнього часу не виконав прийняті на себе роботи, та ухиляється від виконання прийнятих зобов'язань, мотивуючи це тим, що продовжити виконання даних робіт він не може. Відповідач зобов'язався в липні 2017 року повернути всі сплачені йому кошти наступним чином 30000 гривень пообіцяв привести 19.07.20117 року, а решту 30000 гривень поверне пізніше до 03.08.2017 року, про що надав письмову розписку. Однак свої зобов'язання повернути кошти не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно за ст.4 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 № 313, встановлено, що виконавці здійснюють побутове обслуговування населення, після їх державної реєстрації як суб'єктів підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених законодавством, - за наявності торгового (спеціального торгового) патенту. Проте, до випадків оплатного виконання робіт за побутовим замовленням особою, як не має статусу підприємця, мають застосовуватись відповідні положення щодо підрядника за договором побутового підряду, адже законодавцем встановлено превалювання фактичного статусу над відсутністю реєстрації (особа, яка розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем ч.3ст.50 ЦК України) Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини щодо виконання робіт по бурінню свердловини для забезпечення земельної ділянки позивача водопостачанням, а саме укладено договір (оформлений розпискою) про виконання робіт. Згідно зі ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати відшкодування збитків. Так само, згідно ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Тому, згідно доданих фотографій місця роботи є очевидним, що відповідач не виконав свої обовязки за договором, тому позивач правомірно звернувся до відповідача із вимогою про повернення грошей. Крім того, судом встановлено, що на підтвердження отримання відповідачем від позивача грошових коштів в сумі 30000 гривень було видано письмову розписку від 19.07.2017 року, в якій він зобов'язувався їх повернути позивачу до 03.08.2017 року. Однак дані зобов'язання не виконав. Доказів, що було сплачено позивачем та отримано відповідачем ще 30000 гривень позивачем не надано. З урахуванням всього вищенаведеного вбачається, що відповідач повинен відшкодувати позивачу суму 30000 гривень, яка вказана у розписці, так як вона доведена позивачем і відповідачем не спростована, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а в задоволенні позовних вимог про стягнення 60000 гривень відмовити, так як дані вимоги не доведені позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. У разі частково задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 640 грн., який являється мінімальним, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial