Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить: -Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 000840, виданий [PERSON] селищною радою Полтавської області 11 січня 2000 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 6,29 га, яка надана для сільськогосподарського використання та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 574, дійсно належить [PERSON], яка померла 07 лютого 2010 року. -Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 07 лютого 2010 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 000840, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 574. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 10.11.2017 року, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с 47). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 08.11. 2017 року, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 42). Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали заяву від 15.11.2017 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі (а.с. 59-61) . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 08.11.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі (а.с. 43). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 10.11.2017 року, в якій просять суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача( а.с. 45-46). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-61), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії VII-УР № 0851501, видане [PERSON] райбюро ЗАГС Полтавської області 07.06.1966 року (а.с. 16). 07 лютого 2010 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 157914, видане відділом РАЦС [PERSON] РУЮ Полтавської області 08.02.2010 року (а.с. 18). Відповідно до довідки за № 5094, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Полтавської області 10.10.2017 року вбачається, що гр. [PERSON], яка померла 07 лютого 2010 року, була зареєстрована за адресою: [INFO] (стара адреса: вул. Чехова, 28) смт Котельва Котелевського району Полтавської області. При цьому на час відкриття спадщини 07 лютого 2010 року з гр. [PERSON] за вищевказаною адресою був зареєстрований син [PERSON] (а..с 19). Таким чином, на підставі ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 11 липня 2012 року [PERSON] до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON], [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а..с 21). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно після смерті матері складається з земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 000840, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 574 (а.с 20). При цьому, державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, оскільки на запит [PERSON] ДНК за № 1003/02-14 від 11.10.2017 року Відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області спадкоємцю, не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1117/02-31 від 25.10.2017 року (а..с 21-23). Окрім того, державний нотаріус був позбавлений можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, у звязку з тим, що в поданих документах існують розбіжності, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії I- ПЛ № 000840, виданий на імя [PERSON] [PERSON] селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 574, а свідоцтво серії I-КЕ № 157914, видане відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Полтавської області 08.02.2010 року, про смерть [PERSON], померлої 07 лютого 2010 року. Згідно з ст. 234 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Помилка щодо написання у державному акті імені власника земельної ділянки як [PERSON], була допущення при його видачі у звязку з тим, що імя [PERSON] було помилково вказано як [PERSON] й у списку членів КСП «Батьківщина», які мають право на земельну частку (пай), що є додатком до державного акту на право колективної власності ПЛ 000021 КСП «Батьківщина», який зареєстрований 18 червня 1998 року за реєстровим № 11. Помилка щодо включення [PERSON] під імям [PERSON] до вищевказаного списку спричинила й видачу відповідного сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ № 0243455 від 16.12.1996 року на імя [PERSON], про що свідчить лист № 727/109-17, наданий Відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області 23.10.2017 року (а.с. 24-25). Державний акт серії I- ПЛ № 000840 від 11.01.2000 року, який видавався замість сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ № 0243455 від 16.12.1996 року, було помилково видано на імя [PERSON], замість вірного імені [PERSON]. Факт належності саме [PERSON] вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю підтверджується довідкою за №\~538, наданою правлінням СВК «Батьківщина» 17.10.2017 року, зі змісту якої вбачається, що саме [PERSON] працювала в кооперативі з 1953 по 1982 роки, та на час смерті перебувала членом СВК «Батьківщина». [PERSON] в СВК не працювала (а.с. 25). Відповідно до листа за № 697/109-17 від 12.10.2017 року було розяснено, що Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не має можливості внести виправлення до державного акту спадкодавця у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр», та Постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (а.с. 26). Встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] є необхідним для можливості реалізації права на спадкування земельної ділянки\~ після смерті спадкодавця. Відповідно до п 4.20 гл. 20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання\~витягу\~з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до п. 115 постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Відповідно до повідомлення Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області за № 700/109-17 від 13.10.2017 року земельна ділянка спадкодавця до Національної кадастрової системи не занесена, кадастровий номер не визначався (а.с. 22-23). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Крім цього, з вказаного державного акту ( а.с. 20) вбачається, що земельна ділянка загальною площею 6, 29 га. була надана [PERSON] з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, тоді як на сьогодні це суперечить ст. 22 ЗК України. В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на момент розгляду справи) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до змісту повідомлення завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області № 1199/01-16 від 08.11.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 162/2012 на майно [PERSON], померлої 07.02.2010 року. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем є син спадкодавця [PERSON], на підставі закону. [PERSON], [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Інформація про інших спадкоємців відсутня. (а.с. 43). Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом на майно матері [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду, як інваліда першої групи (а.с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved