Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про зобов'язання вчинити певні дії та визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 грудня 2006 року [PERSON] укладено кредитний договір № 11087990000, на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 199 500, 00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 11087990000 від 11 грудня 2006 року, 01 грудня 2007 року [PERSON] було укладено договір поруки № 11087990000/П. Вказаний договір знаходиться у Відповідача 1, надати його він відмовляється. Також, Позивач зазначив, що кредитор скористався правом про дострокове наближення строку погашення кредиту, направивши позичальнику 27 березня 2009 року вимогу про дострокове повернення заборгованості по кредиту, проте, станом на час подання цієї позовної заяви так і не звернувся до суду з позовною заявою до поручителя про стягнення заборгованості,а відтак договір поруки є припиненим. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також обставини, які їх підтверджують, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, проте про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи сторін, ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року [PERSON] укладено кредитний договір № 11087990000, на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 199 500, 00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 11087990000 від 11 грудня 2006 року, 01 грудня 2007 року [PERSON] було укладено договір поруки № 11087990000/П, відповідно до умов якого Поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за невиконання боржником умов кредитного договору. Також, судом встановлено, що банк скористався правом про дострокове наближення строку погашення кредиту, направивши Позивачу 27 березня 2009 року вимогу про дострокове повернення заборгованості по кредиту (надана до матеріалів справи). Окрім того, наближення строку виконання зобов'язання в о обсязі за кредитним договором № 11087990000 від 11 грудня 2006 року підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2012 року (справа № 812/4992/12), та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2013 року (22ц/778/5209/13) у справі за позовом [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За приписами частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаними рішення встановлений факт наближення строку виконання зобов'язання в повному обсязі за кредитним договором № 11087990000 від 11 грудня 2006 року, а саме - 27 березня 2009 року. Договір поруки № 11087990000/П від 01 грудня 2007 у Позивача відсутній, оскільки знаходиться у Відповідач, а надати його він відмовляється. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, врегульовані ст. 554 ЦК України. Відповідно до ч.1 цієї статті, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 ст. 559 ЦК встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відтак, згідно положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30.03.2012 р., кредитор наблизив строк виконання зобов'язання, встановивши інший, ніж передбачений у кредитному договорі строк виконання зобов'язання. Так, згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23.05.2012, прийнятої за наслідками перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2011р. у справі №6-33цс за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «TWM» та інших про стягнення заборгованості за кредитним договором, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а оскільки банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку. Така сама правова позиція стосовно визначення строків дії договору поруки викладена у постановах Верховного Суду України: 21.05.2012 року у справі № 6-48 цс ; 21.05.2012 року у справі № 6-68 цс, від 21.12.2012 у справі №6-134цс12, а саме : що, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Суд наголошує на тому, що вказані Постанови відповідно до частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Аналогічні правові висновки, крім того, викладені у численних ухвалах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, від 16.04.2014, 21.05.2014, 28.05.2014, 16.07.2014 тощо. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постановах від 21.12.2012, 16.10.2013 у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про зобов'язання вчинити певні дії та визнання договору поруки припиненим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved