Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом, з урахуванням змісту уточненої позовної заяви від 14.06.2016 року, до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зміну порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач забороняє бачитись із донькою, чинить перешкоди у спілкуванні, просить змінити порядок участі у вихованні та спілкуванні здитиною відповідно до графіку побачень в такі дні: щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. у дошкільному навчальному закладі або за місцем проживання, перебування доньки; І-III субота та V субота місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; ІІ-ІV неділя місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; в останні суботу та неділю місяця дитина перебуває по місцю проживання та перебування батька з суботи з 9.00 год. до 20.00 год. неділі; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Побачення мають відбуватися без присутності матері та інших осіб. Позивач у судове засідання з»явився, уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просить суд позов задовольнити відповідно до графіка побачень, визначеного висновком органу опіки та піклування. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]Ю у судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. [PERSON] направив заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та ї представник в судовому засіданні позов заперечили, вважають достатнім визначення наступного графіку побачень батька та дитини в 2 та 4 неділю місяця з 10 години до 13 години в присутності матері за місцем її проживання або на дитячому майданчику. На обґрунтування заперечень посилалися на конфліктний характер позивача, котрий провокує відповідачів з наступним викликом поліції, що негативно впливає на здоровя та розвиток дитини; зазначили, що позивач не платить аліментів на утримання дитини, дитина від нього відвикла, негативно його сприймає, а тому перебування дитини з батьком без присутності матері негативно вплине на психічний стан доньки сторін спору. Також зауважили, що необмежена щоденна можливість використання компютерних технологій у спілкуванні батька та дитини, негативно вплине на чутливу психіку дитини. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради\~ в судове засідання не з»явився, направивши суду висновок органу опіки та піклування щодо зміни способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних підстав. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2014 р. зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON] у спілкуванні та у вихованні із дочкою, онукою [PERSON], [INFO]. Встановити батьку [PERSON], бабусі [PERSON] можливість зустрічей із дочкою та онукою [PERSON], [INFO], в такі дні: І-ІІІ субота місяця з 17.00 год. до 20.00 год., ІІ-ІV неділя місяця з 09.00 год. до 13.00 год., щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо зміни способу та порядку участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за № 950 від 16.11.2016 р., встановлено, що орган опіки і піклування вважає за доцільне: 1. Рекомендувати змінити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідно до графіку побачень в такі дні: - щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. у дошкільному навчальному закладі або за місцем проживання, перебування доньки; - І-III субота та V субота місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; - ІІ-ІV неділя місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; В останні суботу та неділю місяця дитина перебуває по місцю проживання та перебування батька з суботи з 9.00 год. до 20.00 год. неділі; - спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; - необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Побачення мають відбуватися без присутності матері та інших осіб. 2. \~Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов'язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати та матеріально утримувати. 3. Рекомендувати [PERSON] поважати батьківські права [PERSON], не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що дійсно між сторонами спору періодично виникають конфлікти з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. Це стверджується окрім загалом визнання сторонами цієї обставини, та додатково інформацією Підволочиського відділу ГУНП Тернопільської області про девять (!) звернень [PERSON] про невиконання рішення суду [PERSON] щодо графіку побачень з дитиною за період з 15.02.2017 року по 14.05.2017 року, та участі [PERSON] розгляду звернень зареєстрованих в ЖЕО Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області №62 та 63 від 14.01.2017 року, №3120 від 04.03.2017 року, звернення від 10.03.2017 року до Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області про призначення комісії щодо встановлення факту перешкод для зустрічі батька та дитини [PERSON], та Акту від 28.03.2017 року комісії, складеного за результатами звернення. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини, від 20.11.1989 року, передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Європейський суд з прав людини в п. 47 та 50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, зазначає «Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, № 307-B)…. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги). За нормами ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Перш за усе суд відзначає про явну неприйнятність запропонованого відповідачкою [PERSON] графіку побачень батька з дитиною - в 2 та 4 неділю місяця з 10 години до 13 години в присутності матері за місцем її проживання або на дитячому майданчику, що загалом становить лише 6 (!) годин на місяць, і є недостатнім з огляду на право батьків брати рівну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд також враховує зміст згадуваного вище акту від 28.03.2017 року, складеного комісією у складі голови першого заступника міського голи з питань діяльності виконавчої влади Скалатської міської ради, та членів комісії спеціаліста у справах сімї та депутата місцевої ради, згідно змісту котрого встановлено, що дитина з радістю спілкується з батьком, хоче з ним спілкуватися і чекає на зустріч з ним. Доводи сторони відповідача про те, що дитина негативно сприймає батька через його ставлення і спілкування дитини з батьком негативно вплине на її психічний стан, спростовується змістом протоколу індивідуального обстеження дитини психологом консультантом Тернопільського комунального методичного центру науково освітніх інновацій та моніторингу, від 04.09.2017 року, з якого вбачається, що негативних суджень дитини щодо поведінки батька по відношенню до самої дитини, немає; під час роботи з проектною методикою «Дитинство» у дитини прослідковувалося велике бажання мати повноцінну сімю, в якій присутні і батько і мати. Спостерігалася висока емоційна залежність дитини від матері, й в ході бесіди [PERSON] постійно поглядала на маму, боячись своїми відповідями образити її. З урахуванням наведених сторонами доказів, з урахуванням встановлених стосунків сторін спору, та віку дитини котра подорослішала, з часу встановлення попереднього графіку побачень батька з дитиною в червні 2014 року, суд вважає за доцільне змінити існуючий графік побачень, наступним чином: - щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. у дошкільному навчальному закладі або за місцем проживання, перебування доньки; - І-III субота місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; - ІІ-ІV неділя місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька; Допустити можливість щоденного спілкування, до однієї години на день, батька [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO], особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Побачення дитини з батьком, за місцем його проживання, відбуваються без присутності матері дитини. Побачення дитини з батьком, за місцем його перебування, в разі якщо це місце є відмінним від місця його проживання, відбуваються без присутності матері дитини, з покладанням на [PERSON] обовязку повідомлення матері дитини [PERSON] про місце перебування малолітньої [PERSON], [INFO]. При цьому, зважаючи на вік дитини та її ставлення до батька, суд припускає цілком можливим короткострокові, в межах одного дня, побачення дитини з батьком, проводити за відсутності матері за місцем проживання та перебування батька. Разом з тим, на даний час, суд вважає за недоцільне визначати в графіку право на спільний відпочинок дитини з батьком першу половину літніх канікул, тобто проміжок часу в півтори місяці, оскільки невідомо яким чином повпливатиме на дитину настільки тривала розлука з матірю, від котрої у дитини надто висока емоційна залежність.

Outcome: partial