Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Київської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть Серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, яке нікому не заповідалося. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач [PERSON] - донька померлої та відповідач [PERSON] - син померлої. Протягом шести місяців позивачем було оформлено нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини та вона була переконана у тому, що за її заявою заведено спадкову справу. Зі спливом шестимісячного строку позивач звернулася до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 12 травня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після померлої [PERSON] у зв&aд ;apos;язку з тим, що було пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надала до суду відзив, в якому просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з&aзо;apos;явилась. Надала до суду відзив, в якому зазначила, що при розгляді даної справи інтереси Київської міської ради не порушуються та не зачіпаються, просила суд на підставі поданих сторонами доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з&aав;apos;явилась. Надала до суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу за відсутності представника за наявними документами та доказами та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна в судове засідання не з&aві;apos;явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з&a с;apos;явився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 7639). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05 березня 1962 року Печерським райбюро ЗАЦС (актовий запис №397). Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23 червня 1953 року Печерським райбюро ЗАЦС (актовий запис №813). 19 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. було посвідчено заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON], та зареєстровано її в реєстрі за №5418. 10 травня 2018 року позивачем [PERSON] подано до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву, згідно якої, спадкове майно після померлої матері [PERSON] вона приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 12 травня 2018 року № 1324/02-31 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після померлої [PERSON], з підстав пропущення [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються документами які містяться в матеріалах справи. Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб Виходячи з вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об&abs;apos;єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз&aро;apos;яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з&aав;apos;ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об&aня;apos;єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем та витребувані за її заявою судом докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з обставинами справи та доводять поважність причин пропуску позивачем визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають до задоволення, оскільки позивач будучи донькою померлої [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом і має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України, а відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти його задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved