Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном В обґрунтування позову вказав, що він проживає у житловому будинку № [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, площею - 0,10 га, на яку 22 березня 2010 року ним отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд серії [NUMBER]. Під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку він погодив межі земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, які підписали йому протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельною ділянки. Суміжним землекористувачем по [ADDRESS] на той час був [PERSON], який помер декілька років тому. Після його смерті житловий будинок спадкував його син - [PERSON], який ігноруючи правила добросусідства, заборонив сусідам користуватись громадською криницею, розташованою на межі вулиці та його земельної ділянки. Почав вимагати від сусідів розширення вулиці за рахунок їхніх земельних ділянок. Перед замовленням технічної документації на свою земельну ділянку він викинув межові знаки встановлені на межі між їхніми земельними ділянками. Для відновлення межових знаків він змушений був замовляти нову технічну документацію на земельну ділянку. Відповідач постійно погрожує йому фізичною розправою, висловлюється на його адресу та членів його сім'ї нецензурними словами. Із-за неправомірної поведінки [PERSON] він змушений був неодноразово звертатись до міської ради та міліції, а тому, між ними склались вкрай неприязні стосунки. Вхід та проїзд до його будинку проходить через тупикову частину вулиці Кривоноса, який проходить біля будинку відповідача. У вересні цього року відповідач почав встановлювати в'їзні розпашні ворога до свого будинку. Враховуючи те, що при відкритті воріт на вулицю одна з частин воріт повністю перекриває йому вільний прохід та проїзд до його будинку, він неодноразово просив відповідача встановити ворота так, щоб вони, не чинили перешкоду при проході та проїзді до його садиби, однак він відмовився і встановив ворота так, що ні він з велосипедом, ні його дочка з онуком у дитячому візку не спроможні вільно зайти у хвіртку, і взагалі унеможливив вільний прохід та проїзд до його будинку. Тротуарів на вулиці Кривоноса немає. Рух транспорту по цій ділянці вулиці виключно односторонній, тому в'їзні ворота до будинків повинні відкриватись всередину земельної ділянки, щоб не заважати вільному проїзду транспорту та проходу пішоходам. Таких вимог дотримуються всі мешканці їхньої вулиці. Крім того, відповідач побудував двоповерхову господарську будівлю, балкон якої нависає над межею, чим порушив вимоги пункту 3.25 Державних будівельних норм (ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», в якому зазначається, що для догляду за будівлями і здійснення поточного ремонту відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1м. Як на підставу своїх вимог послався на вимоги ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321, 391 ЦК України. Позивач - [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що при початку будівництва господарської будівлі на своїй земельній ділянці, яка межує із земельною ділянкою [PERSON] він отримав будівельний паспорт, в якому балкон проектувався і при будівництві сараю він не відступав від визначених проектом розмірів і конструктивних змін. Що стосується воріт, то сторона воріт, яка відкривається в сторону [PERSON] спеціально зроблена ним складною з двох частин, щоб при її відкритті не заважати позивачу. Крім того, ворота постійно закриті, а відкриваються рідко і то не повністю, лише для того, щоб завести будівельні матеріали або коли приїжджає його син. Конструктивної можливості зробити ворота, щоб вони закривались всередину не має, оскільки це зв?язано з геологічною будовою його земельної ділянки, яка підвищується від вулиці до будинку, крім того, не можливо буде проїхати до його будинку і господарської будівлі вантажному транспорту. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні пояснення, що і відповідач - [PERSON] Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що позивач проживає у житловому будинку № [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, площею - 0,10 га, на яку 22 березня 2010 року ним отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд серії [NUMBER]. [PERSON] є власником суміжної із [PERSON] земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями, які на ній побудовані та знаходяться за адресою: [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.11.2014 року. В порушення п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та з відхиленням від погодженої в установленому порядку проектної документації, а саме, будівельного паспорта, виданого Управлінням містобудування та архітектури Козятинської міської ради № 262 від 02.07.2015 року, [PERSON] здійснив на господарській будівлі (сараї), зазначеної літерою - «Ж» в технічному паспорті, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] балкон, який відступає від стіни будівлі на 96 см. Відстань від краю балкона до межі земельної ділянки [PERSON] складає - 60 см. В примірнику будівельного паспорту Управлінням містобудування та архітектури Козятинської міської ради відсутній на плані спроектований балкон. Пунктом 3.25 Державних будівельних норм (ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» зазначається, що для догляду за будівлями і здійснення поточного ремонту відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1м, а тому, відповідач має демонтувати його за власний рахунок. Що стосується воріт, то їх частина, що відкривається в сторону [PERSON] дійсно зроблена [PERSON] складною з двох частин, щоб при їх відкритті не заважати позивачу. Крім того, як встановлено, ворота відповідача постійно закриті, а відкриваються, лише за потреби, а саме, для того, щоб завести будівельні матеріали або коли приїжджає син відповідача, доказів іншого позивачем надано в судовому засіданні не було, хоча його домоволодіння обладнано камерами відеоспостереження і обов?язок доказування лежить на ньому, як стороні в цивільному процесі. Також, позивачем не надано доказів, що наявна конструктивна та геологічна можливість зробити ворота [PERSON], так, щоб вони закривались всередину двору, оскільки в ході розгляду даної справи по суті він не заявляв клопотань щодо призначення та проведення відповідних будівельно - технічних експертиз. Крім того, суд вважає, що позивач сам частково винен у незручностях, при відкритті воріт сусідом [PERSON], оскільки збудував свою хвіртку впритул до його забору, що було встановлено при виході суду на місце. Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються ст.ст. 386 ч. 2, 391 ЦК України.

Outcome: partial