Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право корисування жилим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Крім позивача в будинку також зареєстровані: [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] . [PERSON] зобов`язалася добровільно знятися з реєстрації місця проживання. Відповідач [PERSON] зареєстрований у домоволодінні з 01.04.2004 року зі згоди попередніх власників будинку, однак ніколи не мешкав у домоволодіння, що позбавляє позивача в повному обсязі розпоряджатися своїм майном, тому позивач просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Прядко Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2020 року(а.с. 9-12). В будинку, зі згоди попереднього власника, був зареєстрований відповідач [PERSON] , але жодного дня в ньому не мешкав, в утриманні житла участі не бере , його особистих речей в будинку не має. Відповідач не є членом власника будинку. Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою : [ADDRESS] зареєстровані наступні особи : [PERSON] , 1988 р.н. з 19.05.2004 року та [PERSON] , [INFO] в період з 01.04.2004 року по теперішній час( а.с.14) . В позові позивач зазначає , що [PERSON] зобов`язалася добровільно знятися з реєстрації місця проживання. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку у спірному будинку. У зв`язку з тим, що у вказаному будинку зареєстрований відповідач, позивач позбавлений права щодо вільного розпорядження власністю. Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації понад один рік підтверджується: актом голови квартального комітету № 51 Заводського району м.Запоріжжя від 16.01.2021 року(а.с.15), протоколами опитування адвокатом особи, [PERSON] та [PERSON] за їх згодою, що проведене адвокатом Прядко Д.В. в інтересах клієнта [PERSON] , згідно яких [PERSON] та [PERSON] зазначили, що є сусідами позивача, мешкають в будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] ніколи не проживав, особистих речей його у будинку не має( а.с.32-33) . Згідно зі статтею 41\~Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідноч.ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Конституцією України\~та ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені в\~статті 383 Цивільного кодексу України\~та\~статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільнийвибір місцяпроживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове прииміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісновідсутньою або померлою тощо. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року,\~під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами йогосім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частинипершоїстатті 346\~ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР,\~стаття 405 ЦК України,\~а саме\~ві двирішенняоднієї\~із таких\~вимог:\~про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісновідсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Outcome: approved