Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи Першої Тернопільської Державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 19.12.2012 року померла його матір [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй 2/3 від 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі. Він є спадкоємцем на вказане майно згідно заповіту складеного [PERSON] за час життя, однак нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно. Тому просить визнати за ним право власності на 2/3 від 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Представник третьої особи Першої Тернопільської Державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстровану шлюбі з 10.11.1957 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ№088734. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії V-УР №0850811) та [PERSON] ( після одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-УР №878036). Згідно реєстраційного посвідчення виданого 05.05.1986 року Тернопільським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними побудовами №8 по вул. Волинській в м. Тернополі. Таким чином судом установлено, що житловий будинок з надвірними побудовами №8 по вул. Волинській в м. Тернополі набутий у власність [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі та є їх спільною сумісною власністю. 23.04.1993 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування [PERSON] 11/100 частин житлового будинку з надвірними побудовами №8 по вул. Волинській в м. Тернополі Смарж [PERSON]. Згідно технічного паспорта виготовленого 20.09.1995 року ТзОВ «МБТІ» житловий будинок з надвірними побудовами №8 по вул. Волинській в м. Тернополі загальною площею 91,4 кв.м. належить [PERSON] в долі 89/100 та [PERSON] в долі 11/100. Згідно заповіту, складеного 04.09.2009 року та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1888, [PERSON] заповіла [PERSON] належні їй 2/3 від 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі. [PERSON] помер 23.07.2012 року про що видане свідоцтво про смерть І-ИД № 139858. [PERSON] померла 19.12.2012 року, про що видане свідоцтво про смерть І-ИД № 146279. Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, розпоряджаються за згодою всіх співвласників, мають право на виділ належної їм частки чи на поділ майна. При цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті 23.07.2012 року чоловіка [PERSON], а саме 2/3 від 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі, однак виготовити правовстановлюючі документи на дане майно за час життя вона не встигла. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). 15.05.2015 року державним нотаріусом Першої Тернопільської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті 19.12.2012 року [PERSON], а саме на 2/3 від 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів виданих на дане майно на імя спадкодавця. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на 30/100 частин (2/3 від 45/100 частин) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №8 по вул. Волинській в м. Тернополі як успадковані за заповітом після смерті 19.12.2012 року матері [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved