Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що він на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2010 є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В будинку, окрім нього, зареєстрований відповідач. З лютого 2015 року відповідач в будинку не проживає і добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляє, фактичне місцезнаходження його невідоме. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за вищевказаною адресою. Позивач в судове засідання не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, заперечень проти заочного розгляду справи не висловив (а.с.32). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (а.с.23, 24, 30, 31, 38, 39). Третя особа Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ правом участі в судовому засіданні не скористалась, подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу на розсуд суду без участі її представника (а.с.18, 19, 33, 40). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.09.2010, посвідченого нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 28.09.2010 за реєстром №3173 (а.с.10). \~ \~ \~ \~За даними домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , є запис про реєстрацію за зазначеною адресою на постійне місце проживання відповідача [PERSON] з 12.02.2015 (а.с.4-8). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом довідки Покровського координаційного комітету самоорганізації населення №8704 від 15.11.2019, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач [PERSON] , [INFO] , з 12.02.2015, який за вказаною адресою ніколи не проживав (а.с.9). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійснені власником права власності. \~ \~ \~ \~Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки доказів на підтвердження віднесення відповідача до членів сім`ї власника будинку, тобто позивача (ч.2 ст.64, ч.4 ст.156 ЖК УРСР), матеріали справи не містять, суд застосовує до спірних правовідносин положення ст.406 ЦК України, відповідно до ч.2 якої сервітут (який визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном та може бути встановлений на певний строк або без визначення строку ст.403 ЦК України), може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не проживає в житловому будинку, власником якого є позивач, з лютого 2015 року, таким майном не користується та плату на утримання такого майна не вносить, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved