Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Заводський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 20.12.2008 року перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 року. Сторони припинили шлюбні відносини восени 2015 року. [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON]. Батьком народженої дитини, згідно зі ст.122 СК України записаний позивач. Однак дитина не є його рідною донькою, оскільки позивач не проживав однією сім`єю з відповідачкою з 2015 року, та з того часу не підтримував будь-яких стосунків із нею. На підставі викладеного просив суд виключити з актового запису №197 від 15 листопада 2018 року, здійсненого Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, відомості про його батьківство щодо [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, від представника позивача - адвоката Прядка Д.В., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та погоджується з обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві. Представники третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Частиною 1 ст.82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2008 року, який розірвано на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 року, яке набрало законної сили 01.11.2018 року (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.2018 року Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, [INFO] народилася [PERSON] , про що 15.11.2018 року складено відповідний актовий запис № 197. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем повністю і вона не оспорює ту обставину, що позивач [PERSON] , будучи записаним батьком дитини в свідоцтві про народження, в дійсності не є біологічним батьком її малолітньої доньки [PERSON] , у зв`язку з чим ця обставина відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про оспорювання батьківства не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи те, що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити.

Outcome: approved