Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3883 грн.55 коп. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Вимоги мотивує тим, що відповідачка є співвласницею 5/8 частки квартири [ADDRESS], однак не сплачує кошти за їх утримання. У зв'язку з чим, позивач змушений був нести витрати та половину з них просить стягнути з відповідачки. Моральна шкода, яку він просить стягнути полягає у тому, що вони є співвласниками квартири, але ж відповідачка чинила йому перешкоди у користуванні власністю і тільки після рішення суду у 2011 році він зміг вселитися у спірну квартиру у квітні 2012 року та користуватися нею, що призвело до душевних страждань. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні з позовом погодилась частково та пояснила, що вона не проти платити кошті за утримання квартири, але ж вона не знає скільки необхідно платити коштів. Що стосується моральної шкоди, то вона не згодна з вимогами повністю. Заслухав сторони, з'ясувавши письмові докази, які надані сторонами, встановивши усі необхідні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, - власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 2011 року є власником 3/8 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] є власницею 5/8 часток вказаної квартири на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 02 червня 2011 року та від 29 березня 2011 року. Квартира у співвласників знаходиться у спільному майні та у натурі не поділена. Тобто сторони, як співвласники разом повинні утримувати це майно та сплачувати комунальні послуги та квартирну плату. Ці факти визнані сторонами. 24 листопада 2011 року Ялтинським міським судом АР Крим було прийнято рішення про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю шляхом вселення у спірну квартиру (а.с.9). Це рішення суду було примусово виконано у квітні 2012 року та з цього часу позивач проводить сплату за усі комунальні послуги: газо-, водопостачання та електричну енергію. Відповідачка добровільно погашати свою частку витрат відмовляється, а тому він просить стягнути з неї хоча б половину, що є значно менш ніж її 5/8 частки, якими вона володіє. Згідно наданого розрахунку з квітня 2012 року по січень 2014 року він витратив 7767 грн. 10 коп. та просить стягнути половину, тобто 3883 грн.55 коп. Як доказ позивач надав суду оригінали книжок для сплати комунальних послуг, які суд оглядав у судовому засіданні, а копії долучив до матеріалів справи (а.с.13-45) та розрахунком з яким була ознайомлена відповідачка та погодилася. Суд вважає, що ці докази є допустимими та достатніми для підтвердження своїх вимог. Суд вважає вимоги позивача законними та такими, що підлягають задоволенню у цій частині у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні визнала факт того, що вона з цього періоду не сплачувала коштів на вказані цілі. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 50000 грн., то суд вважає, що у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити, оскільки позивач не довів суду свої вимоги у цієї частині. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: partial