Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути на його користь з [PERSON] матеріальної шкоди - 8 212,06 гривень, моральної шкоди - 2 000,00 гривень, вартість послуг адвоката - 2 000,00 гривень, та судовий збір - 640,00 гривень, а всього 12 852,06 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 вересня 2016 року близько 12 години 10 хвилин в м. Києві по вул. Костянтинівській, 4 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, чим порушив п. 10.9. ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Тойота Рав 4 «, державний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності та був під його керуванням. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП його автомобілю спричинені механічні пошкодження лівої задньої двері, яка підлягала заміні. 21 вересня 2016 року при огляді спеціалістом кузовного відділу авторизованої станції технічного обслуговування «Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД», за місцем технічного обслуговування автомобіля, встановлена вартість відновлювального ремонту, яка становить без ПДВ 26 366,98 гривень, разом з ПДВ - 31 640,38 гривень, та підтверджена рахунком-фактурою № С-00093820 від 21 вересня 2016 року. Він своєчасно звернувся з письмовою заявою до страховика ПрАТ СК «Юнівес», в якому застрахований автомобіль, яким керував відповідач, про страховий випадок, надавши оригінал рахунку-фактури № С-00093820 від 21 вересня 2016 року, яка призначила проведення технічного огляду автомобіля для встановлення вартості матеріальної шкоди. Згідно дослідження спеціаліста авто товарознавця, викладеного у Звіті № 3623, встановлений розмір матеріальної шкоди, йому перераховані грошові кошти на суму 7 636 гривень 23 копійки від 29 листопада 2016 року по платіжному дорученню № 10159. У Звіті вказана вартість нових лівих задніх дверей автомобіля коштує 10 500 гривень без ПДВ, покраска дверей -1700 гривень, тому при 49% зносу автомобіля, відшкодуванню підлягає сума матеріальної шкоди 7 636,23 гривень. В зв'язку з тим, що його автомобіль знаходився на гарантії та постійно обслуговується авторизованою станцією технічного обслуговування TOB «Автосаміт ЛТД», тому спеціалісту автотоварознавцю необхідно було використовувати при оцінці матеріальної шкоди вартість робіт, фарби, та ціни нових дверей від виробника Тойота, якому він також надав Рахунок-фактуру від 21 вересня 2016 року № С-00093820, де вартість дверей без ПДВ - становить 14 296,96 гривень, а не керуватись середніми цінами по м. Києву на вартість робіт та вартість китайських дверей. Згідно Рахунку-фактури № С-00094332 від 02 жовтня 2016 року виданого TOB «Автосаміт ЛТД» вартість нових дверей становить без ПДВ 14 455,45 гривень, аналогічна ціна дверей на іншій авторизованій СТО TOB «Саміт Моторз Україна», як це видно з рахунку-фактури №СМУ00031815 від 26 грудня 2016 року. Вартість робіт по фарбуванню, без зняття пошкоджених та встановленню нових дверей без ПДВ коштує 8078, 10 грн. /рахунок-фактура № 0000007230 від 05 червня 2017 року, які до цього часу ним не пофарбовані, маючи стару фарбу лише подібного сірого кольору, який значно відрізняється по відтінку від кольору фарби автомобіля, а тому двері необхідно перефарбовувати. Таким чином, матеріальна шкода завдана йому повинна була бути відшкодована виходячи з наступного: 51 % залишкової вартості дверей від 14555.45 грн. = 7432,32 гривень без ПДВ, вартість фарбування без зняття та встановленню дверей - 8078,10 гривень без ПДВ, а також зняття пошкоджених дверей та встановленню нових дверей, роботи яких проводило TOB «Автосаміт ЛТД» 07 листопада 2016 року згідно Акту виконання робіт № 2016020886, за що було сплачено 1051,19 гривень разом з ПДВ, а всього матеріальна шкода становить 16 561, 61 гривень. В зв'язку з тим, що на СТО «Тойота» в м. Києві відсутні задні ліві двері, він вимушений був придбати їх м. Луцьку, як бувші у вжитку оригінальні тойотовські двері, які він по видатковій накладній № 115000051857 отримав 03 жовтня 2016 року, сплативши вартість 6500,00 гривень без ПДВ та сплативши 219,00 гривень за їх доставку та пересилку грошей відправнику, таким чином вартість дверей складає 6500 + 219 = 6719,00 гривень, що значно менше від 49 % зносу автомобіля. Враховуючи вищенаведене, завдана йому матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача, яка складається з наступних чинників: вартість Б/В дверей з доставкою, зняттю та встановленню дверей з заміною закльопки та вартості фарби і робіт по фарбуванню - 6719,00+1051,19+8078,10=15848,29 за мінусом перерахованих 7636,23 гривень = 8 212, 06 гривень. Відповідач відмовив йому відшкодувати шкоду, тому вимушений звернутися з позовом до суду за захистом порушених прав. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача [PERSON] йому завдана моральна шкода відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, які передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Наслідки ДТП постали до нього психотравмуючими, обумовили порушення психоемоційного та психосоціального рівнів особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, порушили право власності. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, необхідно стягнути з [PERSON] на його користь 2000,00 гривень моральної шкоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження, а ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року у справі було закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу по суті без його участі, від стягнення вартості послуг адвоката по складанню позовної заяви на суму 2000 гривень він відмовляється та не надає доказів понесених в цій частині витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, пояснень щодо позову не подав. На виконання ухвали суду від 23.01.2018р. направив до суду матеріали справи за страховим випадком. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2016 року близько 12 години 10 хвилин по вул. Костянтинівській, буд. 4 в м. Києві між автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Тойота Рав 4 «, державний номерний знак [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 7). Вказана постанова Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року станом на день розгляду справи є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Тойота Рав 4 «, державний номерний знак [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с. 6). При цьому, цивільно-правова відповідальність останнього на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на підставі полісу № АЕ/7485355 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 16 січня 2016 року по 15 січня 2017 року та визначеною страховою сумою за шкоду, заподіяну майну на рівні 50 000 гривень (а.с. 58). 27 вересня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із повідомленням про ДТП, а 04 листопада 2016 року позивач звернувся до даної страхової компанії із заявою про сплату страхового відшкодування (а.с. 59-60, 63). Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER] № 261116-1 від 26 листопада 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності СПД [PERSON], загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота Рав 4 «, державний номерний знак [NUMBER] складає 7 636,23 гривень (а.с. 64-74). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В подальшому, на підставі страхового акту № ГО-3623/ЦО від 24 листопада 2016 року, позивачу було нараховано та перераховано 29 листопада 2016 року суму страхового відшкодування на рівні 7 636, 23 гривень, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням № 10159 від 29 листопада 2016 року (а.с. 84, 85). Зі змісту даного Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER] № 261116-1 від 26 листопада 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності СПД [PERSON] вбачається, що задні ліві двері потребують заміни та фарбування. В подальшому, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОСАМІТ ЛТД» щодо здійснення даних ремонтних робіт. Згідно рахунку-фактури № СМУ00031815 від 26 грудня 2016 року вартість двері кузову автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER] становить 14 455,45 гривень без ПДВ (а.с. 11). Відповідно до рахунку-фактури № 0000007230 від 05 червня 2017 року, вартість робіт по фарбуванню двері кузова автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER] становить 8 078,10 гривень без ПДВ (а.с. 12). З видаткової накладної № 115000051857 вбачається, що позивачем було здійснено замовлення на придбання автодвері для автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER], вартість якої становить 6 500,00 гривень, при цьому сплачено грошові кошти у розмірі 219,00 гривень за здійснення відправлення, що підтверджується також товарно-транспортною накладною № 115000051858 та відповідними квитанціями (а.с. 13-16). Крім того, позивачем також було сплачено суму грошових коштів у розмірі 1051,19 гривень, пов'язану із виконанням ремонтних робіт по автомобілю, що підтверджується актом виконаних робіт № 2016020886 та квитанцією (а.с. 17, 18). Таким чином, в загальному позивачем було понесено витрати, пов'язані із відновленням автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER] на загальну суму 15 848,29 гривень. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав. При цьому, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, беручи до уваги презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), беручи до уваги вимоги ст. 1194 ЦК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8 212,06 гривень завданої матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Тойота Рав 4», державний номерний знак [NUMBER], що становить різницю між здійсненими позивачем витратами по відновленню автомобіля та сумою страхового відшкодування, здійсненого страховиком на користь позивача. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Враховуючи наведені позивачем обґрунтування в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приймає до уваги, що спричинені матеріальні збитки майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичного способу життя, призвели до здійснення баззаперечно непередбачуваних витрат, пов'язаних із пошкодженням автомобіля, порушенням нормальних життєвих зв'язків, у зв'язку з чим в розрізі даного спору вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 1 000,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Крім того, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial