Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати грошові кошти, які зберігалися на рахунках [PERSON] у «ВіЕйБі Банк», «РОДОВІД БАНК», «ПриватБанк» станом на 05 серпня 2011 року, спільною сумісною власністю з [PERSON]; стягнути з [PERSON], [INFO], ? частину грошових коштів, які зберігалися на її рахунках у «ВіЕйБі Банк», «РОДОВІД БАНК», «ПриватБанк» станом на 05 серпня 2011 року, на його користь; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час шлюбу [PERSON] було відкрито банківські рахунки: - 08 серпня 2007 року у Відкритому акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк» картковий рахунок № [NUMBER]; - 15 березня 2010 року у Публічному акціонерному товаристві «РОДОВІД БАНК» основний КР № [NUMBER] (в гривнях) та додатковий КР № [NUMBER] (в доларах США) рахунки; - 13 серпня 2010 року у Публічному акціонерному товаристві «РОДОВІД БАНК» основний КР № [NUMBER] (в гривнях) та додатковий КР № [NUMBER] (в доларах США) рахунки; - 02 березня 2011 року відкрито депозитний вклад «Копилка» у «ПриватБанку». Крім того, у [PERSON] було відкрито картковий рахунок у «ПриватБанку» - номер картки [NUMBER]. На вищевказаних рахунках [PERSON] тримала сімейні заощадження. Розмір цих заощаджень станом на 05 серпня 2011 року (дата припинення шлюбних відносин з ним) йому невідомий. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив суду, що кошти, які є на рахунках відповідачки є їхніми спільними коштами, їх кількість він не знає, так як відповідач приховувала це. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, в частині стягнення з відповідача судового збору заперечували. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 12 січня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 08 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] було укладено договір № VE030000179618 на відкриття банківського картрахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи, відповідно до умов якого банк відкриває картковий рахунок та видає держателю міжнародну платіжну картку Visa Electron на підставі отриманої заяви-анкети і здійснює обслуговування карткового рахунку держателю № [NUMBER] у гривнях в порядку та на умовах, що передбачені цим договором (а.с.44). 15 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття та обслуговування карткового рахунку № КРМ.42.MSZPO - 28/03-2010, відповідно до умов якого банк на підставі заяви держателя, відповідно до вимог чинного законодавства України, правил МПС, даного договору та внутрішніх положень банку: відкриває основний КР № [NUMBER] в гривнях та додатковий КР № [NUMBER] в доларах США (а.с.46 - 47). 13 серпня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття та обслуговування карткового рахунку № PP.SPAR.002-5201-08-2010, відповідно до умов якого банк на підставі заяви держателя, відповідно до вимог чинного законодавства України, правил МПС, даного договору та внутрішніх положень банку: відкриває основний КР [NUMBER] в гривнях та додатковий КР № [NUMBER] в доларах США. 02 березня 2011 року на підставі заяви № SAMDN27000714494618 [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» оформило останній вклад «Копилка» (а.с.45). Як вбачається з листа-відповіді ПАТ «Родовід Банк» від 12 лютого 2014 року № 17.1-11-б.5/752, залишок грошових коштів на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] станом на 05 серпня 2011 року становила: на рахунку [NUMBER] - 6,60 гривень; на рахунку [NUMBER] - 0,00 доларів США; на рахунку [NUMBER] - 13,59 гривень; на рахунку [NUMBER] - 0,00 доларів США (а.с.184). Згідно відповіді ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18 лютого 2014 року № 30.1.0.0/2-20140213/1562, залишок грошових коштів по рахунку [NUMBER], який відкритий на ім'я [PERSON] станом на 05 серпня 2011 року складав 200 гривень. Тип рахунку - депозит «Накопичувальний на 12 міс.» (а.с.186). Відповідно до виписки за поточним (картковим) рахунком, відкритого Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», залишок грошових коштів по рахунку [NUMBER], який відкритий на ім'я [PERSON] станом на 05 серпня 2011 року, становить 0 гривень (а.с.189). З огляд на вищевикладене, загальний розмір грошових коштів, які перебувала на рахунках [PERSON] станом на 05 серпня 2011 року в різних фінансових установах становить 220 гривень 19 копійок. Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у томі числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За вимог ч.2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ним. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК). Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що грошові кошти у розмірі 220 гривень 19 копійок, які перебувають на рахунках відповідача в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ПАТ «РОДОВІД БАНК», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» набуті сторонами за час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, при визначенні частки майна подружжя в розрізі даного спору суд виходить з їх рівності та вважає що за [PERSON] та за [PERSON] має бути визнано право власності на вказані грошові кошти у рівних частках, по ? частині кожному, тобто по 110 гривень 09 копійок кожному, та відповідно стягнуто з відповідача на користь позивача ? частину грошових коштів в сумі 110 гривень 09 копійок. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З огляду на вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції про сплату судового збору, позивачем на розрахунковий рахунок суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 229 гривень 41 копійки (а.с.32). Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved