Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що Рішенням Києво-Святошинської районної ради «Про призначення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» Позивача [PERSON] призначено на посаду генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». Рішенням Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про продовження терміну дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] » від 24 липня 2018 року №458-28-VII вирішено продовжити термін дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] . У зв`язку із цим, 25 липня 2018 року між Києво-Святошинською районною радою Київської області (Орган управління) з одного боку та [PERSON] (керівник) укладено контракт №7/3, згідно якого керівник призначається на посаду генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», на термін з 25.07.2018 року по 24.07.2021 року. 03 вересня 2020 року Позивач дізнався, що на черговій сорок восьмій сесії районної ради VII скликання Відповідачем Києво-Святошинською районною радою Київської області прийнято рішення, яким вирішено звільнити [PERSON] із посади генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». Більше того, в той же день, на сесії районної ради також прийнято рішення, яким вирішено призначити [PERSON] на посаду генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». 08.09.2020 року представник позивача на адресу Відповідача направив адвокатський запит про отримання інформації щодо підстав прийняття рішення про звільнення, щодо прийняття розпорядження про звільнення та іншу інформацію, що входить до предмету доказування. 15 вересня 2020 року Відповідач надав відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що після прийняття оскаржуваних рішень, Відповідачем видано розпорядження про звільнення [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» та розпорядження про призначення на вказану посаду [PERSON] . Позивач вважає, що прийняття Відповідачем рішення, яким вирішено звільнити його з посади генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» та в подальшому на основі такого рішення прийняття розпорядження про звільнення Позивача є незаконним, а такі рішення та розпорядження підлягають скасуванню. Підставою для прийняття Відповідачем оскаржуваних рішень про звільнення Позивача із займаної посади та призначення на таку посаду [PERSON] стало звернення групи депутатів Києво-Святошинської районної ради Київської області вх. №76/1/03-02 від 02 вересня 2020 року. Зі змісту такого звернення вбачається, що окремі депутати Києво-Святошинської районної ради Київської області, без зазначення підстав для звільнення Позивача, просять голову Києво-Святошинської районної ради Київської області винести на сесію питання про звільнення [PERSON] із посади та призначення на таку посаду [PERSON] . Окремо слід зазначити, що згідно розпорядження Києво-Святошинської районної ради Київської області від 21 серпня 2020 року «Про скликання чергової сорок восьмої сесії районної ради VII скликання» питання щодо звільнення Позивача із посади на розгляд сесії не виносилося та фактично внесено «з голосу» в день прийняття оскаржуваних рішень. Із порядку денного, затвердженого на сесії Києво-Святошинської ради VII скликання 03 вересня 2020 року, вбачається що суб`єктом подання питання про звільнення позивача та призначення нового директора є Відповідач (11-12 питання порядку денного). Відповідальним за підготовку питання є: постійна комісія Києво-Святошинської районної ради з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій (далі по тексту - Постійна комісія). Відповідач у відповідь на адвокатський запит надав висновки та рекомендації до протоколу №64 Постійної комісії від 03.09.2020 року, згідно яких комісією не підтримано винесення на розгляд сесії районної ради проектів рішень «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради» та «Про призначення [PERSON] на посаду генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради». Відповідно до п. 1, 3 проекту рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» вирішено: звільнити [PERSON] з посади та Києво-Святошинській районній раді здійснити заходи щодо дострокового розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади згідно пункту 9 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України 04 вересня 2020 року. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: підстави, передбачені іншими законами. У роз`ясненні Міністерства юстиції України «Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» від 01.02.2011 року припинення трудового договору оформляється виданням наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу. У такому наказі (розпорядженні) повинні бути зазначені підстави припинення трудового договору в точній відповідності з формулюваннями законодавства про працю і конкретним посиланням на статтю, пункт закону. У рішенні районної ради про звільнення Позивача із посади відсутні чіткі підстави припинення трудового договору (контракту) та не зазначено назву та конкретні норми закону, на підставі якого Позивача звільнено. Більше того, частину першу статті 36 КЗпП України доповнено пунктом 9 підстави, передбачені іншими законами» відповідно до ЗУ «Про внесення змін до?деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури». З аналізу наведених положень вбачається, що звільнити працівника на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені іншими законами), роботодавець може лише в тому випадку, якщо у конкретно визначеному Законі міститься положення про можливість такого звільнення саме на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України. При цьому, у випадку такого звільнення, роботодавець зобов`язаний зазначити і підставу (п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України) і чітку норму закону, яка визначає можливість звільнення працівника з посади за вказаною нормою. Проте, Рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» не містить посилання на норму Закону, яка визначає чітку підставу звільнення Позивача із займаною посади (чітку підставу дострокового припинення-контракту). Окремо слід зазначити, що відповідно до п. 5.2 Контракту №7/3, від 25.07.2018 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем контракт припиняється: після закінчення терміну дії контракту; за угодою сторін; до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.5 цього контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом. У свою чергу п. 5.3. Контракту передбачає виключні підстави для дострокового розірвання контракту (звільнення) з ініціативи Відповідача. При цьому, згідно пункту 5.4 Контракту припинення дії цього Контракту до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3. цього Контракту допускається на підставі висновків та рекомендацій постійної комісії Органу управління з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій в яких буде доведено та визнано вину Керівника у вчиненні ним порушень, викладених у пункті 5.3. цього Контракту. Проте, такі висновки та рекомендацій постійної комісії Органу управління з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій в яких доведено та визнано вину Позивача у вчиненні ним порушень, викладених у пункті 5.3. цього Контракту відсутні. Більше того, відповідно до положень статті 16 Регламенту Києво-Святошинської районної ради VII скликання проект рішення повинен супроводжуватися висновком та рекомендаціями профільної постійної комісії, до функціональної спрямованості якої відносяться питання проекту, висновками підрозділу виконавчого апарату Ради з питань юридичного забезпечення та підрозділу виконавчого апарату Ради з фінансових питань (якщо реалізація рішення потребує фінансування або стосується питань фінансування -апарату Ради). Висновки зазначених органів Ради повинні містити вмотивоване положення про погодження (не погодження) проекту та бути підписані головами відповідних комісій. Незважаючи на те, що Постійна комісія не підтримала винесення на розгляд сесії вищезазначені рішення та не надала погодження на таке звільнення, Відповідач в супереч вимогам закону прийняв абсолютно незаконні та необґрунтовані рішення про звільнення позивача із посади та призначення на посаду [PERSON] . В подальшому, 04 вересня 2020 року Відповідачем прийнято: Розпорядження «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» від 04 вересня 2020 року №94-к/тр; Вказаним розпорядженням звільнено [PERSON] з посади згідно п.9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 04.09.2020 року, достроково розірвати контракт №7/3 від 25 липня 2018 року. Підстава: рішення Києво-Святошинської районної ради від 03 вересня 2020 року №742-48-VІІ. Розпорядження «Про призначення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» [PERSON] від 04 вересня 2020 року №95-к/тр. Вказаним розпорядженням вирішено призначити [PERSON] на посаду генерального директора КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» 07 вересня 2020 року. Підстава: заява [PERSON] від 03.09.2020 року. Вищезазначені розпорядження прийняті на підстави незаконних рішень, є похідними від таких рішень, а отже підстави для їх прийняття були відсутні, тому вказане розпорядження є також протиправними та підлягають скасуванню. Тому позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» від 03 вересня 2020 року №742- 48-VІІ. Визнати незаконним та скасувати рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про призначення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» від 03 вересня 2020 року №743-48-VІІ. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Києво- Святошинської районної ради Київської області «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 04 вересня 2020 року №94-к/тр. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про призначення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» [PERSON] від 04 вересня 2020 року №95-к/тр. Поновити [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області».?Стягнути із Києво-Святошинської районної ради Київської області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 вересня 2020 року. Судові витрати покласти на відповідача. Представником позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзиву на адресу суду не надіслав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову заперечував. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Києво-Святошинської районної ради «Про призначення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» № 120-09-VII від 24 травня 2016 року [PERSON] призначено на посаду генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». Рішенням Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про продовження терміну дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] » від 11 квітня 2017 року №303-19-VII вирішено продовжити термін дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] . Рішенням Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про продовження терміну дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] » від 24 липня 2018 року №458-28-VII вирішено продовжити термін дії контракту з генеральним директором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області [PERSON] . У зв`язку із цим, 25 липня 2018 року між Києво-Святошинською районною радою Київської області (Орган управління) з одного боку та [PERSON] (керівник) укладено контракт №7/3, згідно якого керівник призначається на посаду генерального директора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», на термін з 25.07.2018 року по 24.07.2021 року. Розпорядженням голови Києво-Святошинської районної ради від 21 серпня 2020 року № 58 було скликано чергову сорок восьму сесію районної ради VII скликання, до порядку денного якої під № 11 було включено питання «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київ області». Відповідно до Витягу із Висновків та рекомендацій до протоколу № 64 постійної комісії з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій від 03.09.2020 року, за результатами розгляду колективного звернення депутатів Києво-Святошинської районної ради від 02.09.2020 року (за вх. №76/1/03-02.від 02.09.2020 року), Комісією не підтримано винесення на розгляд сесії районної ради проектів рішень: «Про звільнення [PERSON] з посади генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради» та «Про призначення [PERSON] на посаду генерального директора КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради». Рішенням від 03 вересня 2020 року № 742-48-VII відповідно до пункту 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеві самоврядування в Україні», підпункту 3.2.1 пункту 3.2. розділу 3 Порядку управлінню об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого рішенням Києво Святошинської районної ради від 31.03.2015 року № 485-42-УІ (зі змінами) враховуючи подання групи депутатів Києво-Святошинської районної ради Київської області VII скликання, районна рада вирішила звільнити [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області», та вирішила здійснити заходи щодо дострокового розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» згідно пункту 9 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України 04 вересня 2020 року. Рішенням від 03 вересня 2020 року № 743-48-VII Києво-Святошинська районна рада Київської області вирішила призначити на посаду генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» [PERSON] 07 вересня 2020 року. Розпорядженням в.о. голови Києво-Святошинської районної ради від 04 вересня 2020 року №94-к/тр звільнено [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» згідно пункту 9 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України 04 вересня 2020 року. Достроково розірвано контракт № 7/3 від 25 липня 2018 року. Розпорядженням в.о. голови Києво-Святошинської районної ради від 04 вересня 2020 року №95-к/тр призначити [PERSON] на посаду генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної Інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 07 вересня 2020 року. Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України. Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами. Тобто зазначений пункт відсилає до інших законів, якими передбачені підстави припинення трудового договору. У роз`ясненні Міністерства юстиції України «Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» від 01.02.2011 року припинення трудового договору оформляється виданням наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу. У такому наказі (розпорядженні) повинні бути зазначені підстави припинення трудового договору в точній відповідності з формулюваннями законодавства про працю і конкретним посиланням на статтю, пункт закону. У рішенні районної ради про звільнення позивача із посади відсутні чіткі підстави припинення трудового договору (контракту) та не зазначено назву та конкретні норми закону, на підставі якого Позивача звільнено. З аналізу наведених положень вбачається, що звільнити працівника на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені іншими законами), роботодавець може лише в тому випадку, якщо у конкретно визначеному Законі міститься положення про можливість такого звільнення саме на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України. При цьому, у випадку такого звільнення, роботодавець зобов`язаний зазначити і підставу (п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України) і чітку норму закону, яка визначає можливість звільнення працівника з посади за вказаною нормою. Проте, Рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області «Про звільнення генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» не містить посилання на норму Закону, яка визначає чітку підставу звільнення Позивача із займаною посади. Відповідно до п. 5.2 Контракту №7/3, від 25.07.2018 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем контракт припиняється: після закінчення терміну дії контракту; за угодою сторін; до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.5 цього контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом. У свою чергу п. 5.3. Контракту передбачає виключні підстави для дострокового розірвання контракту (звільнення) з ініціативи Відповідача. При цьому, згідно пункту 5.4 Контракту припинення дії цього Контракту до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3. цього Контракту допускається на підставі висновків та рекомендацій постійної комісії Органу управління з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій в яких буде доведено та визнано вину Керівника у вчиненні ним порушень, викладених у пункті 5.3. цього Контракту. Проте, такі висновки та рекомендацій постійної комісії Органу управління з питань управління комунальним майном, діяльності комунальних підприємств, житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та енергозберігаючих технологій в яких доведено та визнано вину Позивача у вчиненні ним порушень, викладених у пункті 5.3. цього Контракту відсутні. Тому суд приходить до висновку про незаконність прийнятого рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області від 03 вересня 2020 року №742-48-VII про звільнення позивача із займаної посади та похідного розпорядження Києво-Святошинської районної ради Київської області від 04 вересня 2020 року №94-к/тр, та необхідності скасування даних актів. Враховуючи що звільнення позивача відбулось із порушенням норм КЗпП України останній підлягає поновленню на посаді генерального директора Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». Згідно з частинами першою, другою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (зокрема, незаконне звільнення) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 15.09.2020 № 5 вбачається, що заробітна плата [PERSON] за липень 2020 року становила 28263,57 грн., за серпень 2020 року становила 17231,63 грн., з чого вбачається що заробітна плата позивача за 1 робочий день обчислюється в розмірі 1033,98 грн. ( 28263,57 грн. + 17231,63 грн. / 44 робочих дні за липень-серпень 2020 року = 1033,98 грн.). Враховуючи що позивача було звільнено 4 вересня 2020 року, (5 та 6 вересня 2020 року - вихідні дні), то першим робочим днем з якого починається вимушений прогул позивача є 7 вересня 2020 року. Таким чином за період з 7 вересня 2020 року по день ухвалення судового рішення (05.02.2021 року) пройшло 106 робочих днів: 106 днів х 1033,98 грн. = 109 601,88 грн. Отже з Києво-Святошинської районної ради Київської області підлягає стягненню на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 109 601,88 грн. (сто дев`ять тисяч шістсот одна гривня та вісімдесят вісім копійок). Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Що стосується вимог позову про визнання незаконним та скасувати рішення Києво-Святошинської районної ради Київської області від 03 вересня 2020 року №743-48-VII та визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної ради Київської області від 04 вересня 2020 року №95-к/тр, то суд відмовляє в даних вимогах оскільки дані акти не порушують прав позивача. Крім того, скасування даних актів безпосередньо порушить права [PERSON] , а останній не був залучений до справи в якості співвідповідача. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Також в даній судовій справі, в порядку статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі позивача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позову. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial