Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що 15.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 1633) про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 14762,83 грн. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості. Враховуючи вказане, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. зареєстрований в реєстрі за №1633 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 14762,83 грн. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ражик Т.А. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. до суду не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. в судове засідання також не з`явилась, повідомлена належним чином, про причини суд не повідомила. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно наданої копії заяви (оферти) №20014220 від 26.04.2018 року, укладеної між [PERSON] та АТ «Банк Форвард», банк випускає на ім`я позивача платіжну картку, відкриває поточний рахунок із встановленням ліміту та здійснює кредитування рахунку картки, а позичальник повертає вклад і виплачує проценти згідно обраного депозитного продукту банку Easy Pay кобренд_new (DS) (а.с.39). Умови кредитування, порядок повернення кредиту, штрафні санкції зазначено у копії паспорту споживчого кредиту, що додано до копії заяви (оферти) №20014220 від 26.04.2018 року. Сума кредиту складає 50000 грн., строк кредитування - 13 місяців, процентна ставка - 39% річних, загальна вартість кредиту, включаючи загальні витрати за кредитом, 73 531,09 грн, реальна річна процентна ставка - 53,11% (а.с.40). Через невиконання [PERSON] вимог, зазначених у кредитному договорі № 20014220 від 26.04.2018 року, з метою стягнення заборгованості АТ «Банк Форвард» звернувся 09.08.2019 року до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Додатками до вказаної заяви зазначено кредитний договір №20014220 від 26.04.2018 року з додатками, виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача, довідка про відкриття рахунку клієнта, рішення про зміну найменування банку (а.с.41). 15.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. видано виконавчий напис за реєстраційним номером №1633 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 13912,83 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 10117,92 грн., заборгованість за процентами - 2744,91 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1050 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача в розмірі 850 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна сума, що підлягає стягненню - 14762,83. Стягнення заборгованості проводиться з 26.12.2018 року по 26.03.2019 року (а.с.38). Так, 19.08.2019 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60618828 про стягнення заборгованості у сумі 14762,83 грн. на користь АТ «Банк Форвард». Відповідно до виписки з рахунку по кредитному договору №200142220 від 26.04.2018 року, відкритого в АТ «Банк Форвард» та розрахункам, заборгованість [PERSON] за період з 26.12.2018 року по 26.03.2019 року складає 13912,83 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 10117,92 грн., заборгованість за процентами - 2744,91 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1050 грн. Строк оплати заборгованості сформовано в заключній вимозі банку до боржника настав 25.04.2019 року. Заборгованість за кредитним договором станом на 09.08.2019 року не погашена (а.с.47). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»), яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до розділу 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Для вчинення виконавчого напису необхідно здійснити перевірку наявності певних умов, за яких може бути вчинена ця нотаріальна дія. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Необхідно з`ясувати, чи передбачена заборгованість, щодо якої потрібно вчинити виконавчий напис, в Переліку документів. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Судом встановлено, що відповідачем були надані наступні документи для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме: заяву (оферту) №200142220 від 26.04.2018 року, заяву про відкриття поточного рахунку від 26.04.2018 року, паспорт споживчого кредиту від 26.04.2018 року, заява про вчинення виконавчого напису від 09.08.2019 року, довідка про те, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, в порядку акцепту Банком укладення кредитного договору №200142220 від 26.04.2018 року, виписку по особистим рахунка [PERSON] та розрахунками до нього. Однак, з наданого розрахунку до кредитного договору №20014220 від 26.04.2018 року вбачається, що розрахунки надані тільки за період 02.05.2018 по 13.11.2018 роки, що суперечить заяві представника АТ «Банк Форвард», де зазначено, що заборгованість [PERSON] розраховувалась за період з 26.12.2018 року по 26.03.2018 року. Крім того, розрахунок не містить загальної суми заборгованості, строків її погашення, відмітки стягувача про непогашення заборгованості. Не зрозуміло яким чином стягувачем АТ «Банк Форвард» з якого часу було нараховано заборгованість по процентам, комісії в розмірі 2744,91 грн., та плата за пропуск мінімальних платежів в розмірі 1050 грн. Тобто розрахунок суми боргу у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово та без будь-яких обґрунтувань розміру сум заявлених до стягнення. Таким чином, з наведеного випливає, що, зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Таким чином, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису. Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, однак в матеріалах справи відсутня вимога стягувача до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказані вище норми закону. З виконавчого напису вбачається, що його було вчинено на підставі розрахунку, який підготований відповідачем, що є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Отже, нотаріус, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин. За викладених обставин, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. не було правових підстав для вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки нотаріусом порушено процедуру його вчинення, а надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття, зокрема пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, продовжує діяти редакція від 29.11.2001 постанови Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п. 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами». Враховуючи викладене, одержання виконавчого напису можливе лише на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №200142220 від 26.04.2018 року, сторонами нотаріально посвідчено не було, а тому виконавчий напис за реєстровим номером №1633 було вчинено без нотаріального посвідченої угоди, всупереч нормам, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (в редакції від 29.11.2001). Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.08.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Кредитний договір № 200142220 від 26.04.2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999. Вказані обставини свідчать про наявність спірної заборгованості, яка не була врахована приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, а тому суд вважає, що слід визнати виконавчий напис, який був вчинений 15.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн за пред`явлення позову.

Outcome: approved