Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним: - право на земельну частку (пай) у господарстві спілка селян «Дубенківська» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за [NUMBER]; Також просить визнати за ним право власності на: -земельну ділянку площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] померла його бабця - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває в господарстві спілка селян «Дубенківська» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за [NUMBER]. Вказану спадщину фактично прийняв син померлої - [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги. [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: - земельну частку (пай), яка перебуває в господарстві спілка селян «Дубенківська» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги, та вступив у фактичне управління спадковим майном. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, представником позивача - адвокатом Андрусенком І.Я. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач - представник Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву де просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області помер [PERSON]. Ще за життя померлому належали: - земельна частка (пай), яка перебуває в господарстві спілка селян «Дубенківська» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за [NUMBER], що підтверджується інформацією про грошову оцінку земельної ділянки (паю) наданої відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 17.10.2016 року [NUMBER]; -земельна ділянка площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 17.10.2016 року [NUMBER]; -земельна ділянка площею 0,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 17.10.2016 року [NUMBER]; -земельна ділянка площею 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 17.10.2016 року [NUMBER]. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] є батьком [PERSON]. Беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON], згідно ст. 1261 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO], як спадкоємець за законом першої черги. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державного акта на землю та Сертифікату на земельну частку (пай), позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори від 07.10.2016 року №1128/01-16, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акта був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» від 02.12.2016 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серій [NUMBER] виданий Дубенківською сільською радою 11.03.2003 року [PERSON], загублений. На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник. Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельні ділянки згідно закону після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняв оскільки на час смерті та відкриття спадщини проживав з померлим, що підтверджується довідкою від 06.10.2016 року №538 виданою виконавчим комітетом Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд не бере до уваги заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] засвідчені секретарем виконавчого комітету Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 27.10.2016 року та зареєстрованих в реєстрі за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] відповідно, які б мали право на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON], згідно яких вони відмовилися від своєї частки у спадщині, що вказана в позовній заяві, так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (в редакції чинній на час відкриття спадщини). Натомість, вищевказані заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідчать про те, що вони вказаної в позовній заяві спадщини не приймали, їм відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечують, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавали і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні його заявлених вимогах не вчиняли. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже, [PERSON], як спадкоємець за законом має право на спадкове майно. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а [PERSON] фактично прийняв спадщину, тому є підстави визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved