Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] мала би стати його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому юридично своїх прав оформити не встигла. Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Соколівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, а позовні вимоги визнав. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовні вимоги по суті не оспорили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Соколівською сільською радою Буського району Львівської області 07.05.1997 року, [PERSON] , помер [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 25 квітня 1997 року секретарем Соколівської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині ( бабці позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому юридично своїх прав оформити не встигла. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 05 вересня 2017 року секретарем Соколівської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Із довідки відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області С-12/0-0.20-20/132-20 від 31.01.2020 року вбачається, що на ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №004824 від 06.06.1996 року із земель НААГ «Сокіл», виданого на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 16.05.1996 року № 179, загальною площею 1,70 умовних кадастрових гектари. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 28.02.2000 року №95 Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. [PERSON] , рахувалась розрахункова частка 1,35 умовних кадастрових га, з них ріллі -0,33 умовних кадасрових га, кормових угідь - 1,02 умовних кадастрових га, що знаходяться на території Соколівської сільської ради. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №452/01-16 від 08.07.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved