Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в вересні 2016 року на прохання відповідача передав останньому у тимчасове користування двигун V=1293CUB.CM від автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], однак на його вимогу відповідач відмовляється повертати майно. Просив суд зобовязати [PERSON] повернути двигун. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позові, додав, що автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], він придбав декілька років тому, однак правовстановлюючі документи на оформлював. Оцінити вартість двигуна він не має змоги, оскільки відповідач утримує його себе. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заперечення проти позову, зазначивши, що у позивача відсутнє право вимоги оскільки він не є власником транспортного засобу, крім цього, він ніколи не встановлював спірний двигун на належний йому автомобіль, що було підтверджено під час перевірки заяви позивача працівниками поліції. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення та матеріали додані до позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, установлених законом. Зі змісту статей 397, 398 ЦК України вбачається, що право володіння виникає у особи, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. При цьому фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ЯНВ №118256 автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], 1981 року випуску, номер двигуна V=1293CUB.CM, номер кузова [NUMBER], належить [PERSON]. Отже, отримавши від власника [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], та правовстановлюючий документ на нього, позивач є добросовісним володільцем зазначеного автомобіля. В вересні 2016 року позивач [PERSON] за усною домовленістю надав двигун V=1293CUB.CM з автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], у тимчасове користування [PERSON], обумовивши строк його повернення. Факт передачі спірного майна відповідачеві підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області за результатами перевірки по матеріалам заяви [PERSON] від 10.03.2017 року опитаний [PERSON] пояснив, що двигун на теперішній час знаходиться у нього, але він ним не користується та віддасть двигун [PERSON] при поверненні йому останнім боргу в сумі 6600 гривень. Статтями 626, 639 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений усний договір користування майном, строк якого визначений моментом предявлення вимоги або мінуванням потреби у користуванні. Добросовісний володілець майна [PERSON] заявив про витребування двигуна, проте [PERSON] майно не повернув, не довів законності підстав його утримання, а тому володіння [PERSON] майном є незаконним, і воно підлягає примусовому поверненню [PERSON]. Відсутність правовстановлюючих документів на майно у позивача не надає права відповідачу на володіння двигуном та не створює для нього ніяких правових наслідків. Не є підставою для залишення позову без розгляду та відмови у позові не зазначення ціни позову, визначеної вартістю майна, оскільки як пояснив позивач він позбавлений можливості оцінити вартість двигуна, оскільки той перебуває у володінні відповідача, крім того, судом встановлено, що майно є в натурі і позивачем не заявлено вимоги про відшкодування вартості майна. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст. 387, 397, 398, 526, 530, 629, 639, 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved