Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В якому просив : стягнути з відповідача [PERSON] на його [PERSON] користь борг по договору позики у сумі 49 260 грн. та судові витрати у сумі 492 грн. 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 01 жовтня 2011 року [PERSON] взяв у нього під розписку 3000 евро, що є еквівалентом 49 260 грн. і зобовязався повернути йому гроші 02 квітня 2012 року. В зазначений термін [PERSON] борг не повернув, тому він і звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Третя особа [PERSON], будучи повідомлена на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача. дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в розмірі 3000 евро, що еквівалентно 30 000 гривень строком на 06 місяців до 02 квітня 2012 року. В разі вчасного неповернення коштів згоден сплачувати відсотки у розмірі 1% від суми заборгованості, про що написав розписку 01 жовтня 2011 року. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав не повернувши 02 квітня 2012 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки. Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнути борг за договором позики - 3000 евро, що на день подачі позову еквівалентно 49\~260 грн. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 492 гривень 60 копійки судового збору. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved