Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадщину з тих підстав, що як стверджує [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель а споруд, розташованих по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,4888 га, призначену для будівництва і обслуговування даного житлового будинку. Він являється спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Інші спадкоємці - дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку. Частину спадкового майна, а саме 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд він оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом йому відмовлено у зв`язку з тим, що видача державного акту на присадибну земельну ділянку та її реєстрації у Державному земельному кадастрі були здійснені з порушенням законодавства, яке регулює земельні відносини. Просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] , право власності на спадщину, що складається з земельної ділянки площею 0,4888 га, розташованої по [ADDRESS] , яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН б/н належала [PERSON] . Представник позивача [PERSON] адвокат Мандзій Н.К. надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу в її відсутність та у відсутність позивача. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви, в яких вони позов визнають, просять розглянути справу без їх участі. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель а споруд, розташованих по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,4888 га, призначену для будівництва і обслуговування даного житлового будинку. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується заявою про прийняття спадщини, відповідачі [PERSON] , [PERSON] відмовились від спадщини, що підтверджується їх заявами про відмову від прийняття спадщини. Позивач [PERSON] частину спадкового майна, а саме 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд оформив, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.2020. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Шийко В.Б. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, що відповідає положенню ст. 392 ЦК України. Проживаючи в житловому будинку по [ADDRESS] спадкодавець [PERSON] з 1991 року користувався земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування даного житлового будинку та для ведення підсобного господарства, обробляв земельну ділянку, сплачував відповідну плату за землю, що підтверджується даними з погосподарської книги П`ятківської сільської ради. Рішенням 3 сесії 22 скликання П`ятківської сільської ради від 18.03.1995 [PERSON] безоплатно у приватну власність була передана земельна ділянка, розміром 0,4888 га по [ADDRESS] . В даному рішенні не було розмежовано, якою є площа земельної ділянки, що надається для будівництва і обслуговування житлового будинку, а якою є площа для особистого підсобного господарства. Вищезазначене рішення П`ятківської сільської ради було прийнято в межах повноважень П`ятківської сільської ради, не було визнано незаконним та не скасовано. Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення вказаного принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою та громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їх існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту. З вищезазначеного слідує, що незалежно від розмірів земельної ділянки, отриманої за раніше діючим законодавством, за [PERSON] зберігалося право на спірну земельну ділянку і це право після його смерті успадковується позивачем [PERSON] , як спадкоємцем за законом. А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд примає до уваги позицію відповідачів, які позов визнали в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідачі визнали позов у повному обсязі і такі визнання не суперечать закону й не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України,

Outcome: approved