Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла йому все своє майно. Також вказав, що він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] .. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книги №5, виданою Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 08.02.2021 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №4205) від 27.05.2020 року, загальна площа житлового будинку становить 42,1 м2, житлова площа 34,7 м2. 21 вересня 2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Болібрух О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 36, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Целіївською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 08 жовтня 2009 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований, що стверджується довідкою Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 157 від 01.03.2010 року. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як 12 березня 2010 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №138, на підставі якої заведено спадкову справу №68/2010 до майна померлої [PERSON] .. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 03.02.2021 року за №54/02-14. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 42,1 м2, житловою площею 34,7 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved