Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики та поруки, в обґрунтування позову вказав наступне. 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1\~450\~000,00 грн. Відповідно до даного договору [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] позичені грошові кошти до 01.10.2016 року. Також, в цей же день, 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за договором позики від 01.10.2015 року було укладено договір поруки. Станом на 14.11.2016 року [PERSON] взяті на себе зобовязання, згідно договору позики не виконав, тому має заборгованість у розмірі 1\~450\~000,00 грн., у звязку з цим [PERSON] змушений звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою. На підставі вищевикладеного просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.10.2015 року у розмірі 1\~450\~000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн. Позивач надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. [PERSON] надала до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, а також просила вирішити спір, згідно вимог чинного законодавство. [PERSON] надав до суду письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, факти викладені у позовній заяві підтвердив, але заперечував проти задоволення позовних вимог, у звязку із скрутним фінансовим становищем. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №б/н, згідно якого, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1\~450\~000,00 грн. Відповідно до даного договору [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] позичені грошові кошти до 01.10.2016 року. Також, в цей же день, 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за договором позики №б/н від 01.10.2015 року було укладено договір поруки №б/н. Станом на 14.11.2016 року [PERSON] взяті на себе зобовязання, згідно договору позики не виконав, тому має заборгованість у розмірі 1\~450\~000,00 грн. Згідно договору позики №б/н від 01.10.2015 року [PERSON] повинен повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 1\~450\~000,00 грн. у строк до 01.10.2016 року. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до вимог ст.ст. 554,610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно п. 1,2 ст. 553 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1\~450\~000,00 грн. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідачів підлягає стягненню сума у розмірі 6890,00 грн.

Outcome: approved