Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02.11.2016 року. У період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на незначний термін сімейного життя, стосунки із дружиною погіршувалися, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали часто виникати непорозуміння. Вказані обставини призвели до того, що тривалий час кожен живе окремим життя та своїми інтересами. З жовтня 2017 року позивач проходить військову службу у Збройних Силах України, фактично сім`я припинила своє існування. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть та не підтримують подружніх стосунків. У зв`язку із викладеним, позивач просить суд шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява від позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить розгляд справи проводити у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує, примирення між сторонами неможливе. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2016 року у Деснянському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1469. [INFO] народилася донька: [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved