Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на його користь суму в розмірі 61 567 гривень 38 копійок, сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 червня 2015 року він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Нова» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригод яка сталася 29 травня 2015 року між транспортними засобами «ВАЗ», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mazda» державний № [NUMBER], під його керуванням, який належить йому на праві власності. Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області № 234/9118/15-п від 03 липня 2015 року особою винною у вчиненні вищевказаного ДТП є [PERSON] Відповідно до електронного витягу з Центральної бази Моторного транспортного бюро України цивільна відповідальність винуватця вищевказаної ДТП була застрахована у відповідача за полісом АІ/5846838 з лімітом відповідальності 50 000 гривень франшиза 500 гривень 00 копійок. Він звернувся до відповідача з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом АІ/5846838 в якості потерпілої особи. Так як, дорожньо-транспортна пригода мала ознаки страхової події, відповідач розпочав страхове розслідування. В серпні 2015 року ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування в якій було зазначено реквізити для перерахування коштів. Для з'ясування всіх обставин а саме: який розмір суми належний до виплати йому, направив письмову заяву з проханням ознайомитися з матеріалами справи. 30 грудня 2015 року відповідач направив на його адресу лист, яким визнав його право на отримання від нього страхового відшкодування та запропонував ознайомитися з матеріалами справи. В подальшому його представникові так і не вдалося ознайомитися з матеріалами страхової справи, оскільки все що запропонував відповідач, - це набір цифр на клаптику паперу. Його транспортний засіб «Mazda» державний № [NUMBER] було відновлено на станції технічного обслуговування СПД «[PERSON].», згідно наданих документів ремонт його транспортного засобу складає 54 000 гривень 00 копійок, які він сплатив у сумі 12 950,00 гривень + 10 000,00 гривень + 31 050,00 гривень, що підтверджується відповідними товарними чеками. Згідно витягу з Центральної бази Моторного транспортного бюро України цивільна відповідальність винуватця вищевказаної ДТП була застрахована у відповідача за полісом АІ/5846838 з лімітом відповідальності 50 000 гривень франшиза 500 гривень 00 копійок, який є діючим та чинним, на дату дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином відповідач, має сплатити йому страхове відшкодування в розмірі (50 000,00 гривень ліміт - 500,00 гривень франшиза) = 49 500 гривень 00 копійок. Термін для повної сплати страхового відшкодування сплив - 31 серпня 2015 року. Крім того, сума збитків від інфляції становить 1 479,80 гривень, пеня за прострочення сплати страхового відшкодування становить 9 932,55 гривень, розмір відсотків за користування грошовими коштами становить 655,03 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки в судове засіданні відповідача, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 травня 2015 року о 14 годині 40 хвилин в с. Новотроїцьке по вул. Краматорська, будинок № 23 між автомобілем «ВАЗ 21063», державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Mazda» державний № [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 03 липня 2015 року, [PERSON] було визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному штрафу у розмірі 340,00 гривень. На даний час постанова Краматорського міського суду Донецької області від 03 липня 2015 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до довідки, виданої ОДАІ по обслуговуванню м. Добропол'є Добропольського району УДАІ МВС України в Донецькій області, автомобіль «Mazda» державний № [NUMBER] під час ДТП, що мала місце 29 травня 2015 року в с. Новотроїцьке по вул. Краматорська, буд. 23, отримав механічні пошкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Mazda» державний № [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21063», державний № [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «НОВА» на підставі полісу АІ № 5846838, з визначенням ліміту за школу, завдану майну у розмірі 50 000,00 гривень та розміром франшизи у сумі 500,00 гривень. 03 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до листа-відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» від 30 грудня 2015 року № 1915/3/17-15, позивача було повідомлено про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно акту виконаних робіт № 3087 від 09 липня 2015 року, складеного ФОП «[PERSON]», останнім було здійснено роботи по ремонту автомобіля «Mazda» державний № [NUMBER] на загальну суму 1 372,00 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт № 65, складеного ПП «[PERSON].», останнім було проведено ремонт автомобіля «Mazda» державний № [NUMBER] на загальну суму 12 950,00 гривень. Згідно видаткової накладної № 24 від 03 грудня 2015 року, загальна вартість запчастин по ремонту автомобіля «Mazda» державний № [NUMBER] становить 39 678,00 гривень. Таким чином, загальна вартість ремонтних робіт автомобіля «Mazda» державний № [NUMBER], що була сплачена позивачем, становить 54000 гривень, що підтверджується чеком № 20 від 15 червня 2015 року, чеком № 24 від 24 червня 2015 року, чеком від 03 грудня 2015 року. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 та ч. 2 п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. В той же час, відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу, при цьому визнано ДТП страховим випадком та повідмолено про подальше страхове відшкодування позивачу, з огляду на що позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» на користь позивача розміру понесених ним витрат на ремонт автомобіля, в межах встановленого Законом ліміту відповідальності страховика, у сумі 49 500,00 гривень, з урахуванням розміру франшизи, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика УІТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до сплати відповідачу було розраховано суму пені за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 9 932,55 гривень, де сума пені за період з 01 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року (24 дні) при сумі боргу у розмірі 49 500,00 гривень, при обліковій ставці НБУ 27,00%, розрахункової ставки в рік 54,00% становить 1 757,59 гривень, за період з 25 вересня 2015 по 29 жовтня 2015 року (35 днів) при сумі боргу у розмірі 49 500,00 гривень, при обліковій ставці НБУ 22,00%, розрахункової ставки в рік 44,00% становить 2 088,49 гривень, за період з 30 жовтня 2015 року по 17 грудня 2015 року (49 днів) при сумі боргу у розмірі 49 500,00 гривень, при обліковій ставці НБУ 22,00%, розрахункової ставки в рік 44,00% становить 1 757,59 гривень, за період з 18 грудня 2015 року по 08 лютого 2016 (53 дні) при сумі боргу у розмірі 49 500,00 гривень, при обліковій ставці НБУ 22,00%, розрахункової ставки в рік 44,00% становить 3 162,58 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем до сплати відповідачу було розраховано відсотки за користування коштами за період з 01 вересня 2015 року по 08 лютого 2016 року в розмірі 655,03 гривень (49 500,00 (сума боргу) * 3,00% /100%/365 днів * 161 (кількість прострочених днів) та сума розміру інфляційних збитків - 1 479,80 гривень (49 500,00 * 102,990% (загальний індекс інфляції за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року)/100% - 49 500,00 гривень). Також, позивачем до сплати відповідачу було розраховано збитки від інфляції за період з 01 вересня 2015 року по 08 лютого 2016 року в розмірі 1 479 гривень 80 копійок. Таким чином, враховуючи прострочення сплати відповідачем суми страхового відшкодування, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог про стягнення з відповідача суми пені, процентів за користування коштами та інфляційних втрат у загальному розмірі 12 067,38 гривень. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем письмових заперечень на позовну заяву подано не було, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь відповідача суми боргу у розмірі 61 567 гривень 38 копійок. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 616 гривень 00 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved