Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що вони з відповідачкою по справі перебувають у шлюбі з 17.05.2002 року, який був зареєстрований Довгинцівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 166. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позивач вказує, що утримує дружину та дітей та в подальшому буде утримувати. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що він припинив відносини з відповідачкою, залишив родину, на даний час бажає утворити нову сім'ю. З вказаних причин збереження шлюбу на теперішній час суперечить інтересам позивача, позивач вважає, що поновлення шлюбних відносин у подальшому неможливо, примирення не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить відкласти розгляд справи так як вона бажає з'ясувати з позивачем питання щодо виховання дітей. Суд зазначає, що розглядається справа щодо розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, питання щодо дітей судом не розглядається, відповідач може з'ясувати ці відносини окремо, як це передбачено законом, зокрема Сімейним кодексом України. Справа перебуває у провадженні судді з 26.09.2018 року, відповідач жодного разу не з'явилася до суду в судове засідання без поважних причин, судові виклики відмовляється отримувати, надає заяви про відкладення справи, які нічим не підтверджуються. 29.11.2018 року через канцелярію суду відповідач надала заяву як не стосується спору про розірвання шлюбу, таку поведінку суд розцінює як зловживання правами учасника процесу, що призводить до затягування розгляду справи, тому вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17.05.2002 року, який був зареєстрований Довгинцівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 166, даний факт підтверджується, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 30.03.2018 року Серія І-КИ № 409812 (а.с. 10 - повторне свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11,12). Нормами\~ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім'ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved