Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, треті особи Тернопільська міська рада, товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», Державна реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, про захист порушеного права шляхом внесення змін в рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 жовтня 2008року №2144 замінивши слова «на п»ятикімнатну квартиру №2» на «1/4 частину житлового будинку»визнання неправомірним запис «на п»ятикімнатну квартиру №2» в рішенні виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 жовтня 2008року № 2144 з часу постановлення рішення, внесення змін в Державний реєстр прав та свідоцтво про право власності від 08.12.2008року серії САВ №955592 визначивши тип об»єкта «1/4 частина житлового будинку» замість «квартира». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 жовтня 2008 року №2144 за [PERSON] оформлено право власності на п»ятикімнатну квартиру №2, загальною площею 340,6кв.м., житловою площею 121,6кв.м. за адресою провулок Замонастирський, 24, вирішено видати свідоцтво на право власності, ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності. На підставі зазначеного рішення видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 08.12.2008р., яким тип об»єкта визначено «квартира» за адресою м.Тернопіль, провулок Замонастирський (пров.Гвардійський), 24а/2. Вважає, що прийняте рішення міської ради, в частині визначення типу об»єкта як «п»ятикімнатна квартира» є необґрунтованим і таким, що суперечить правовстановлюючим документам, а саме рішенню державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача виконавчого комітету Тернопільської міської радита представник третьої особи - Тернопільської міської радив судове засідання не з»явились, однак подали суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представників. Попередньо відповідачем надано суду письмові заперечення в яких зазначив, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради приймаючи рішення від 29 жовтня 2008року №2144 керувався нормами цивільного законодавства та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших прав на нерухоме майно (затверджене Наказом МЮУ №7/5 від 07.02.2002року. До клопотання про оформлення права власності [PERSON] було подано до міської ради заяву, в якій він просить оформити за ним право власності на п»ятикімнатну квартиру загальною площею 340,6кв.м., житловою площею 121,6кв.м. за адресою м.Тернопіль, провулок Замонастирський,24а /2 та долучено технічний паспорт на квартиру №2, що в житловому будинку №24а по провулку Замонастирський від 04.06.2007року, відтак позовні вимоги є безпідставними. Представники третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», Державної реєстраційної служба Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не з»явились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27 грудня 1995 року №1001 «Про розгляд заяв громадян з питань будівництва» вирішено дозволити [PERSON] та [PERSON], співвласникам житлового будинку, що за адресою провулок Замонастирський, 24 провести реконструкцію приватного житлового будинку. Пунктом 6 зобов'язано погодити проекти на будівництво з управлінням містобудування та архітектури. Рішенням державної приймальної комісії прийнято до експлуатації 1/4 частину житлового будинку по пров.Замонастирському, 24а, про що оформлено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків від 16 серпня 2006 року, який затверджено розпорядженням начальника управління містобудівного та архітектурного комплексу від 05.04.2007р. №100. 29 жовтня 2008 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради прийняв рішення за № 2144 «Про оформлення права власності за [PERSON]П.», на підставі якого оформлено за [PERSON] право власності на п»ятикімнатну квартиру №2, загальною площею 340,6кв.м., житловою площею 121,6кв.м. за адресою провулок Замонастирський, 24а, вирішено видати свідоцтво, ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності. 08 грудня 2008року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно п»ятикімнатну квартиру №2, загальною площею 340,6кв.м., житловою площею 121,6кв.м. за адресою провулок Замонастирський, 24 в м.Тернополі. 23.07.2015р. [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про внесення змін в рішення від 29 жовтня 2008року №2144, однак 10.08.2015р. листом за №6624/02 йому відмовлено у внесенні змін. Відмова вмотивована тим, що рішення від 29 жовтня 2008року №2144 прийнято на підставі заяви поданої [PERSON], Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, згідно з яким органами місцевого самоврядування проводилось оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності втратило чинність. З 01 січня 2013року державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Для вирішення питання державної реєстрації слід звернутись у реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок зібраних по справі доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Згідно статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Стаття 393 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в результаті видання акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, що не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що права позивача відповідачем не порушено, відповідачем вчинено дії, про які просив у своїй заяві позивач, рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 жовтня 2008року №2144, на час його прийняття, не суперечило вимогам цивільного законодавства, та враховуючи те, що позивачем подано до виконавчого комітету заяву, в якій він просить оформити за ним право власності на п»ятикімнатну квартиру загальною площею 340,6кв.м., житловою площею 121,6кв.м. за адресою м.Тернопіль, провулок Замонастирський,24а /2, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв»язку із відсутністю порушення відповідачем прав позивача.

Outcome: dismissed