Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], яка дії в інтересах неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] яка дії в інтересах неповнолітніх була зареєстрована у вказаному будинку 13 січня 2004 року та проживала там зі своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року, тобто, більше року, відповідачі [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] безперервно не проживають, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання [PERSON] відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратила право користування його житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але від нього надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON] не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідача, та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15 червня 2000 року. У вказаній квартирі були зареєстровані відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження від 5 січня 2016 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але ці особи фактично проживають в іншому місці більше ніж 1 року з 12 серпня 2014 року, добровільно знятися з реєстрації [PERSON] відмовляється. Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дійсно тривалий час, а саме: з 2014 року, безперервно не проживають у [ADDRESS]. Відповідно до рішення Михайлівського районного суду від 30 листопада 2015 року, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Вказане рішення набрало законної сили 10 грудня 2015 року. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі діти [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2014 року, тобто вони були відсутні у спірному жилому приміщення понад шість місяців підряд, причиною не проживання стало те, що [PERSON] разом зі своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] знайшли інше житло. Таким чином, відсутні підстави для залишення за [PERSON] та [PERSON] прав користування житлом відповідача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved