Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати за [PERSON] право власності на 16/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа. Оскільки правовстановлюючий документ на належну частину будинку на ім`я померлої не видавався та державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно не проводилось, позивач позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 16/25 частину зазначеного будинку. 08 лютого 2019 року представником позивача Вольфовським С.О. в інтересах [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру № [ADDRESS] , що складається з кухні 1-1 площею 12,2 м кв., кімнати 1-2 площею 8,1 м кв., веранди а-1 площею 8,9 м кв., кладової а-ІІ площею 2,2 м кв. та сарая Б-1, що становить 16/25 частин домоволодіння. 15 лютого 2019 року від відповідача [PERSON] до суду подана зустрічна позовна заява до [PERSON] , у якій він просить визнати за ним право власності на квартиру № [ADDRESS] , що складається з кімнати 2-1 площею 16,0 м кв. та на погреба В-1, що становить 9/25 частин домоволодіння. 29 травня 2019 року відповідачем за первісним позовом [PERSON] подано заяву про уточнення зустрічного позову, у якому він просить визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , що складається з кімнати 2-1 площею 16,0 м2 та господарської будівлі погріб літерою В-1, зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом визнає повністю. 31 травня 2019 року представником позивача адвокатом Вольфовским С.О. подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій він просить визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , що складається з кухні 1-1 площею 12,2 м2, кімнати 1-2 площею 8,1 м2 , веранди а-1 площею 8,9 м2 , кладової а-ІІ площею 2,2 м2 та сарая Б-1, зустрічний позов визнають повністю. У судове засідання представник позивача адвокат Вольфовский С.О. не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , про що виконкомом Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 41 від 14 грудня 2000 року (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить 16/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 1990 року на ім`я [PERSON] , як голови колгоспного двору, на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів, було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.18). Згідно довідки виконавчого комітету Киселівської сільської ради № 3-18/762 від 13 вересня 2018 року (а.с.23-24), згідно погосподарської книги за 1986-1990 роки, станом на 01 липня 1990 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] та його дружина - [PERSON] . Господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» де Булига Н.С. був головою господарства, а [PERSON] членом колгоспного двору, які мала рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами. Факт перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори, після його смерті заведена спадкова справа № 63/1992 (а.с.42). Спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги, прийняли його син [PERSON] та дружина [PERSON] 10 липня 1992 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.19). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 1995 року було здійснено розподіл житлового будинку за вищевказаною адресою та виділено: [PERSON] 9/25 частин домоволодіння, [PERSON] 16/25 частин спірного домоволодіння (а.с.20-21). За життя 04 серпня 1993 року [PERSON] склала заповіта, яким все своє майно, що буде належати на день її смерті, заповіла [PERSON] (а.с.15). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2018 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] з його померлою матір`ю [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Позивач [PERSON] в установленому законом порядку звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини і відповідно до ст. ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується копіями свідоцтв про народження та копіями про укладення шлюбу (а.с.12-14). Згідно інформаційної довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 311 від 05 липня 2018 року та Технічного паспорта на будинок, право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності від 14 червня 1990 року, право власності на іншу Ѕ частину зазначеного житлового будинку належить [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину від 10 липня 1992 року. Інвентаризаційна вартість об`єкта становить 48 763 (а.с.27-32). Тобто, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 1995 року в установленому законом порядку сторонами не зареєстровано. З копії спадкової справи від 14 листопада 2018 року, наданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що 12 червня 2018 року була відкрита спадкова справа № 322 після померлої [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини 12 червня 2018 року до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину за заповітом (а.с.42-49). Постановою державного нотаріуса Т.В. Кравченко відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок (а.с.22). За Висновком судової будівельно-технячної експертизи № 10-19 від 07 травня 2019 року, частина будинку, що складається з приміщень: кухня 1-1 площею 12,2 кв.м, кімната 1-2 площею 8,1 кв.м, веранда а-1 площею 8,9 кв.м, кладова а-ІІ площею 2,2 кв.м, загальною площею 31,4 кв.м, господарська будівля сарай літерою Б-1 - складає 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . Частина будинку, що складається з кімнати 2-1 площею 16,0 кв.м, господарська споруда погріб літерою В-1 - складає 2/5 частини зазначеного житлового будинку (а.с.95-101). Згідно ч. І ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець не отримав, тобто іншим шляхом позивач позбавлений можливості захистити порушене право. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити первісний позов, визнавши за [PERSON] право власності на 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , що складається з приміщень: кухня 1-1 площею 12,2 кв.м, кімната 1-2 площею 8,1 кв.м, веранда а-1 площею 8,9 кв.м, кладова а-ІІ площею 2,2 кв.м, всього загальною площею 31,4 кв.м та господарську будівлю сарай літерою Б-1, як за спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] та задовольнити зустрічний позов, визнавши за [PERSON] право власності на 2/5 частини зазначеного спірного будинку, що складається з кімнати 2-1 площею 16,0 м кв. та господарської будівлі погріб В-1, з наведених вище підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved