Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 2003 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та 01.12.2013 року розлучився з нею. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.09.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дочки щомісячно в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з вересня 2014 року і по теперішній час він сплачує аліменти, та боргу по аліментах не має. В кінці травня 2017 року відповідач виїхала до Польщі, а дитину залишила на повне утримання позивача. Їх спільна дочка і до цього часу періодично проживала із позивачем, а з травня 2017 року переїхала на постійне місце проживання до позивача за адресою вул. Ситника, 19-а, в с. Степанки, Черкаського району Черкаської області. З цього ж часу відповідач допомоги на утримання дитини не надає, дитину він утримує самостійно, допомагає у вихованні та утриманні його мати. В судове засідання позивач [PERSON], не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце його проведення була повідомлена в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Сторони по справі перебували у шлюбі, який 01.12.2013 року розірвано, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18.09.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дочки щомісячно в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Степанківської сільської ради Черкаського району від 11.07.2017 р. за № 1753 [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні [PERSON], [INFO], жителя [INFO]. Відповідно до довідки Придніпровського ВДВС м. Черкаси від 03.08.2017 р. за № 1663 заборгованість по сплаті аліментів, у [PERSON], станом на 01.08.2017 року відсутня. Відповідно до ч. 4\~\~ ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Разом з тим, нормами\~Сімейного кодексу України\~не передбачено припинення стягнення аліментів з батьків на утримання неповнолітніх дітей без припинення права на аліменти. Статтями\~192\~та\~197 СК\~передбачено спеціальні способи захисту прав платників аліментів, які застосовуються у разі зміни обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів, і такими способами є зміна розміру аліментів або звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до\~ст.4 ЦПК\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Натомість, в судовому засіданні встановлено, що жоден із способів, передбачених ст.ст.192,\~197 СК, не забезпечить усунення порушення прав позивача, а іншого способу не передбачено законом. Разом з тим, в постанові Верховного Суду України від 21.05.2012р. у справі №6-20цс11 викладено правову позицію стосовно того, що положення\~ст.4 ЦПК,\~ст.16 ЦК, які закріплюють, що права та інтереси можуть захищатися лише способами, передбаченими законом або договором, не узгоджуються зі ст.ст.55,\~124 Конституції України, норми яких поширюються на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі, загальними принципами ст.3 ЦК про право звернення до суду за захистом і не відповідає\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Відтак відмова у позові у зв'язку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється не допускається. У таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених\~Конституцією України,\~Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до\~ст.7 СК\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною другою\~статті 13 ЦК\~передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Тож з огляду на положення ст.ст.7,\~10,\~181,\~192 СК, в контексті положень ст.ст.3,\~4,\~223 ЦПК, ст.ст.13,\~16 ЦК, ст.ст.6,\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки лише у такий спосіб можливо належним чином захистити порушене право позивача і такий спосіб не завдасть шкоди правам та інтересам відповідача і їх дитині. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до\~ст.88 ЦПК\~понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved