Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання договору на виконання робіт та стягнення боргу і моральної шкоди за невиконання робіт. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19 лютого 2015 року між сторонами у справі було укладено договір на виконання робіт, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи зі встановлення балконної рами до 24 лютого 2015 року, а позивач - оплатити ці роботи. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, сплативши відповідачу суму в 3100 гривень, в той час як відповідач ухилився від виконання своїх договірних обов'язків, не виконавши обумовлені договором роботи. Такими діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінив у 2000 гривень. В судовому засіданні позивач зменшив суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню, з 2000 гривень до 500 гривень. Підстава та предмет позову позивачем не змінювались. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать три рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з помітками про вручення поштових відправлень особисто відповідачу. На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. 28 травня 2015 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача та дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься розписка від 19 лютого 2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] домовились про те, що відповідач зобов'язується до 24 лютого 2015 року виконати роботи по встановленню балконної рами, а позивач - сплатив за виконання вказаних робіт суму у 3100 (три тисячі сто) гривень (а.с. 17). Вказані обставини підтверджені та конкретизовані поясненнями позивача, які він надав в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства - ч. 1 ст. 628 ЦК України. Статтею 629 ЦК України встановлено імператив щодо обов'язковості виконання договору його сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Правовідносини між сторонами регулюються Главою 61 ЦК України, що регулює питання укладення та виконання договору підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним в належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Таким документом, на думку суду, є розписка, яка міститься в матеріалах справи. Оскільки діючим Цивільним Кодексом України не встановлено переліку обов'язкових (істотних) умов договору побутового підряду, суд приходить до висновку, що узгодження [PERSON] та [PERSON] таких умов, як строк виконання робіт, їх обсяг та вартість, свідчить про укладення між сторонами у справі договору побутового підряду в усній формі. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в строк до 24 лютого 2015 року не виконав робіт, про які домовився з позивачем. Станом на момент розгляду справи в суді відповідач роботи не виконав, грошей позивачу не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованою частину позовних вимог щодо розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача фактично сплаченої суми за проведення робіт. Оскільки через ухилення відповідача від виконання договірних обов'язків, йому було завдано моральної шкоди, яка виразилась в необхідності зміни звичного укладу життя, зумовленого підготовкою позову та марним пошуком місцезнаходження відповідача, суд стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду, яку позивачем уточнено до 500 гривень.

Outcome: approved