Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. Він, [PERSON] , є власником будинку, розташованого по [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності, яке видано Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою 25.05.1999 року та зареєстровано в реєстрі за № 2-1936. В даному будинку прописана йог колишня дружина [PERSON] , рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року про розірвання шлюбу. Відповідач не проживає в будинку за місцем реєстрації більше одного року (з 15 вересня 2018 року), не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші співвласники будинку відповідачу не чинили. З моменту добровільної зміни відповідачем місця проживання та до цього часу, він, позивач, неодноразово звертався до відповідача з вимогою знятись з реєстраційного обліку, але відповідач відмовляється. Реєстрація відповідача у будинку впливає на збільшення вартості комунальних платежів, фактично проживає один у будинку, а при розрахунку субсидії враховується сукупний дохід зареєстрованих мешканців будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право 7': зпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, при цьому сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзиву до суду не подала, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяви, згідно яких просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.5), свідоцтва (а.с.6,7), витяг (а.с.8), рішення (а.с.9). Суд,

Outcome: approved