Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] і [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 2 300 грн., щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що він перебував з відповідачками у зареєстрованому шлюбі. Від даних шлюбів мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 21 березня 2011 року по справі №2-232/11 з нього на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Крім того, на підставі судового наказу Каланчацького районного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 657/1597/19 з нього на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. При видачі судового наказу судом не було враховано істотних обставин, що зумовлюють розмір визначення аліментів, зокрема, ту обставину, що з нього стягуються аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей, а також те, що після розлучення в жовтні 2019 року з [PERSON] він проживав у військовій частині у м. Миколаїв де був укладений строковий контракт. Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 червня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено слухання справи до судового розгляду. Будь-які інші процесуальні дії судом не вживались. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечували, щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 21 березня 2011 року по справі №2-232/11 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. На підставі судового наказу Каланчацького районного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 657/1597/19 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Згідно ч.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічні роз`яснення щодо підстав зміни розміру аліментів наведені Пленумом Верховного Суду України в п. 23\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення зазначених вище вимог, позивачем не надано суду жодного доказу погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращення матеріальне становище, сімейний стану чи стану здоров`я одержувачів аліментів. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, на момент присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , позивач перебував на військовій службі, яку проходить і нині. Отже, його матеріальне становище з моменту присудження вказаних аліментів та на момент звернення до суду з даним позовом ніяким чином не змінилось. Звертаючись до суду з даним позовом позивач обґрунтував свої вимоги положеннями ч.1\~ст.192 СК України, при цьому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів, шляхом зміни способу їх стягнення з частини від заробітку на тверду грошову суму. Разом з тим\~ст.192 СК України\~передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом лише одержувача аліментів. Проаналізувавши вищезазначені положення закону, зокрема, ч.3\~ст.181 СК України, суд вважає за необхідне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч.3\~ст.181 СК України\~повністю відповідає, перш за все інтересам дитини, а також особи з якою дитина проживає. Статтею 13 ЦПК України\~встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання позивача на положення\~ст.192 СК України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним. Позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на погіршення його матеріального стану та наявності у нього на утриманні інших дітей. Проте позивачем, в порушення\~ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища позивачів. Таким чином суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов про зміну способу стягнення аліментів не підлягає задоволенню, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється тільки за позовом одержувача аліментів, а не самого платника. Позивач фактично мав намір змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на погіршення свого майнового стану, проте не довів обставин, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, що слугувало б підставою для задоволення його позову. Зменшення розміру аліментів без будь-яких підстав суперечить інтересам малолітніх дітей.

Outcome: dismissed