Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] . При житті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] .. Після смерті [PERSON] позивач не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом, оскільки постійно працює та проживає за кордоном, в Україні буває вкрай рідко. Позивач 28.12.2020 р. звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини за заповітом, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. в судове засідання не з`явився. Надала до суду лист, у якому просить провести розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~\~\~ В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] . 30.11.2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] .\~\~ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0108079, який належав померлій на підставі рішення Хустської РДА № 227 від 23.06.1997 року. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України,за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність про існування спадщини позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовними вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, поважними причинами пропуску строку зазначив тривале перебування за кордоном. На думку суду, наведені [PERSON] причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed