Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я \~ \~ \~ \~у розмірі 26062,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 серпня 2014 року з ним стався нещасний випадок в наслідок чого отримано трудове каліцтво у вигляді: розчавлення нігтівої фаланги 4 пальця правої кісті з дефектом м`яких тканин. Довідкою МСЕК від 16.12.2018 року встановлено 5% втрати професійної працездатності . Позивач вважає, що згідно вказаних документів підтверджується вина роботодавця в частині неналежного виконання своїх обов`язків особами, які не здійснюють належний контроль, не забезпечили дотримання робітником в зміні правил і норм з охорони праці. Таким чином, в зв`язку з виникненням нещасного випадку на виробництві він вимушений був тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних в повному обсязі, за таких підстав. Для відшкодування шкоди у зв`язка з каліцтвом працівника або іншим ушкодженням його здоров`я, поряд з іншим, має встановлюватись вина особи. Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вина останнього і її заподіянні. До юридичних фактів, які має довести позивач у зазначеній категорії справ, зокрема належність доведення факту завдання моральної шкоди та розмір такої шкоди. Позивач за місць до нещасного випадку проходив повторний інструктаж. В п. 6 «Висновок комісії» Акту проведення розслідувань нещасного випадку особо, дії якої призвели до нещасного випадку, зазначено [PERSON] , та було запропоновано притягти останнього до відповідальності. Крім того, представник відповідача зазначає, що [PERSON] встановлено лише 5% втрати працездатності, при цьому не встановлено інвалідність. Дані обставини свідчать про те, що позивач може у звичайних виробничих умовах виконувати професійну працю з помірним або незначним зниженням складності робіт, або із зменшенням обсягу виконуваної роботи. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовної вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Нагорна В.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Під час розгляду справи від сторін клопотань не надходило. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 05.06.2012 року по 01.06.2017 року перебував в трудових відносинах з ПрАТ «КЗГО», працюючи на посаді слюсаря (а.с. 11-13). Відповідно до п. 6 Акту № 5 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом [PERSON] працюючи у зміну з 23-00 год. 11.08.2014 року до 07.00 12.08.2014 року слюсар із збирання металевих конструкцій [PERSON] отримав наряд від начальника дільниці [PERSON] , який був записаний у книзі видачі нарядів заготовчої дільниці. Так, як згідно розпорядження начальника цеху № 48 від 08.08.2014 року [PERSON] був призначений відповідальний за техніку безпеки та охорони праці у ІІІ зміну, перед початком виконання робіт у період з 23-00 год. до 23-30 год. він провів обхід території цеху металевих конструкцій. Закінчивши обхід, о 23-35 год. [PERSON] приступив до виконання наряду, а саме: йому необхідно було виготовити заготовки «Підставки» замовлення 38154 [NUMBER] 4, креслення ММС-112-00А.100 у кількості 1-го комплекту згідно плану виробництва та отриманого письмового завдання. [PERSON] розпочав зачистку проушин у кількості 10 шт. до замовлення 38154/4. Закінчивши зачистку, о 24 -00 год.. він уклав деталі на площадку напівфабрикату, попередньо замкнувши їх . Після чого, приблизно о 00-15 год. взявши відповідні відходи листів металу б8ст3 та б10 ст3, та перевізши на ручному візку до «ножиць листових», він приступив до розмітки листів металу для обрізання під заготовку деталі «ребро» креслення 2-120.396.107-01 . [PERSON] почав по черзі виконувати обрізання заготовок деталі «ребро» на «ножицях листових» мод. Н4811А. Обрізавши три заготовик, приблизно о 01-00 год. він приступив до обрізання четвертої. Встановивши її по виконаній розмітці під прижим, [PERSON] не прибравши правої руки із зони прижимів, ногою натиснув на педаль «пуск`опускання прижимів та ножної балки, під час чого прижим опустився і травмував йому четвертий палець правої кісті. Комісія, оглянувши місце нещасного випадку, розглянувши технічну документацію, пояснення свідків та потерпілого, встановила: місце де стався нещасний випадок не захаращене; слюсар із збирання металевих конструкцій [PERSON] був забезпечений спецодягом, спецвзуттям та ЗІЗ згідно з типовими нормами; Калініченко отримав травму під час виконання відрізної операції на «ножицях листових», не дотримуючись вимог інструкції з охорони праці ІОП 13-2011 для слюсарів для збирання металевих конструкцій ( а.с. 6-7). Згідно висновку складеного акті проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12 серпня 2014 року о 01 00 год. на Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» від 14 серпня 2014 року, нещасний випадок з слюсарем із збирання металевих конструкцій цеху [PERSON] визнано таким, що пов`язаний із виробництвом, відповідно до п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затверджених постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 , складається акт за формою Н-1. Особа, дія або бездіяльність якої призвела до нещасного випадку є [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 002806 [PERSON] під час первинного огляду 16.12.2014 року було встановлено 5% втрати працездатності, без встановлення групи інвалідності, з повторним оглядом в 1 січня 2016 року( а.с. 4). Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 017334 [PERSON] під час повторного огляду 06.02.2018 року було встановлено 5% втрати працездатності, без встановлення групи інвалідності, з повторним оглядом в 01.01.2020 року( а.с. 5). Відповідно до ч. 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~ кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно\~ст. 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною першої\~ст. 237-1 КЗпП України\~передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~ Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини відповідача у нещасному випадку який стався на підприємстві в цеху металевих конструкцій з потерпілим [PERSON] .. Доводи представника відповідача про те, що відповідно до Акту про проведення розслідування нещасного випадку від 14.08.2014 року, причиною настання нещасного випадку є невиконання позивачем вимог інструкції з охорони праці, є необґрунтованими, оскільки вони суперечать\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці», згідно якого роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, яка призвела до встановлення 5% втрати працездатності. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, який постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичні страждання та біль, вираженої у почуттях розпачу, Такі обставини вносять суттєві зміни в життєві стосунки позивача, він вимушений докладати значних додаткових зусиль для нової організації свого життя. \~\~\~\~\~\~ Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «КЗГО» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки за наслідками розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-1, встановлено, що нещасний випадок який стався з позивачем пов`язаний з виробництвом. При визначенні розміру моральної шкоди необхідно врахувати роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, надаючи оцінку ступеню фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалості і тяжкості, істотності вимушених змін у його життєвих і громадських стосунках, а також конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, та ступеню вини позивача у виникненні професійного захворювання, про що зазначено в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Таким чином, при вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до змін життєвих зв`язків, а саме 5 % втрати професійної працездатності.\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача\~5 % на строк з 06.02.2018 року по 01.01.2020 року, стан його здоров`я, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в його житті, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачу [PERSON] слід призначити у розмірі 5 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 334 ( триста тридцять чотири ) грн. 78 коп.. На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 1167 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд, -\~\~\~\~

Outcome: partial