Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача - ДП «Володимирівське», в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги не виплачених йому при звільненні в розмірі 17 345,54 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що в період з 12.05.2017 року по 02.05.2019 рік він знаходився в трудових відносинах із відповідачем, як працівнику йому нараховувалась та виплачувалася заробітна плата. 02 травня 2019 року позивач був звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників, але розрахунку по нарахованій заробітній платі та вихідної допомоги проведено не було. Таким чином, на підставі отриманих у відповідача розрахункових листків, позивач вказує суду, що після звільнення відповідач не провів з ним розрахунку ним по заробітній платі в розмірі 12 538,00 грн. та вихідній допомозі в розмірі 4 807,54 грн. З урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути заборгованість з відповідача по заробітній платі та вихідній допомозі в загальному розмірі 17 345,54 грн. Ухвалою суду від 15.08.2019 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи право на подання зустрічного позову, надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів на підтвердження заявлених вимог або заперечень. Також вказаною ухвалою витребувано у відповідача докази наявності трудових відносин з позивачем, нарахування та виплати заробітної плати, наявності заборгованості після звільнення. Ухвалою суду від 02.09.2019 року розгляд справи було відкладено із повторним витребуванням у відповідача доказів наявності трудових відносин з позивачем, нарахування та виплати заробітної плати, наявності заборгованості після звільнення. 16 вересня 2019 року на адресу суду надійшли від відповідача електронні копії витребуваних судом документів. Відзиву на адресу суду не надходило. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданої заяви від 02.09.2019 року, позивач просив суд здійснити розгляд справи без його участі. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що з 12.05.2017 року, позивач на підставі наказу відповідача № 38-К був прийнятим на посаду сторожу ДП «Володимирівське». 02 травня 2019 року, на підставі наказу (розпорядження) № 29-К «Про припинення трудового договору (контракту)» позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників. Наведені обставини, також підтверджуються дослідженою судом копією трудової книжки серії [NUMBER] . Згідно наданих позивачем розрахункових листків в період з березень по травень 2019 року, йому була нарахована заробітна плата до виплати, зокрема: в березні 2019 року в розмірі 4 413,78 грн.; в квітні 2019 року в розмірі 4 254,15 грн.; в травні в розмірі 3 870,07 грн. вихідної допомоги. Загальна заборгованість по заробітній платі на кінець травня 2019 року складає 12 538,00 грн. Таким чином, згідно наданих документів позивачем, судом встановлено, що розмір заробітної плати (з урахуванням вихідної допомоги) на момент звільнення позивача, (тобто травень 2019 року) складав 12 538,00 грн. Згідно з відомостями нарахувань, утримань та виплати заробітної плати, наданого суду відповідачем, вбачається, що 19 червня 2019 року та 21 червня 2019 року позивач отримав виплату заробітної плати в загальному розмірі 8 667,39 грн. Станом на 19 вересня 2019 року залишок заборгованості по заробітній платі складає 3 870,07 грн. Аналогічний розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем станом на 19 вересня 2019 року містить бухгалтерська довідка від 16.09.2019 року № 258. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно із ч. 1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Вирішуючи спірні правовідносини, які виникли в даній справі між сторонами, суд враховує розмір заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі, який на момент розгляду справи підлягає стягненню на користь позивача. Так, на підставі розрахункових листків, відомостей нарахувань, утримань та виплати заробітної плати, бухгалтерської довідки, судом встановлено, два випадки погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем, а саме: - 19 червня 2019 року позивач отримав виплату заробітної плати в розмірі 4 413,78 грн., яка складається із заборгованості по заробітній платі нарахованої за березень місяць 2019 року, в тому числі нарахованих: доплат до мінімальної зарплати в сумі 885,58 грн.; доплат за роботу в свята в сумі 289,44 грн.; індексації зарплати в сумі 353,46 грн.; оплати по годинному тарифу в сумі 3 183,84 грн.; доплат за ненормований час в сумі 307,53 грн.; доплат за нічні години в сумі 463,10 грн.; - 21 червня 2019 року позивач отримав виплату заробітної плати в розмірі 4 254,15 грн., яка складається із заборгованості по заробітній платі нарахованої за квітень місяць 2019 року, в тому числі нарахованих: доплат до мінімальної зарплати в сумі 178,15 грн.; оплати по годинному тарифу в сумі 868,32 грн.; доплат за нічні години в сумі 115,78 грн.; індексації зарплати в сумі 159,77 грн.; виплат чергової відпустки в сумі 3 962,64 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахована заробітна плата позивачу за березень та квітень 2019 року, на момент розгляду даної справи судом, виплачена. В той же час, позивачу в травні 2019 року була нарахована вихідна допомога, яка залишається непогашеною та до виплати складає 3 870,07 грн. Будь - якого іншого розміру заборгованості з наданих сторонами документів не вбачається. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з Державного підприємства «Володимирівське» на користь [PERSON] розміру не виплаченої вихідної допомоги в розмірі 3 870,07 грн. нарахованої в травні 2019 року. Слід також зазначити, що заявлений розмір вихідної допомоги позивачем відраховувався від нарахованої суми вихідної допомоги без урахування утримань з неї обов`язкових платежів. Суд погоджується з тим, що нарахований розмір вихідної допомоги складав 4 807,54 грн. в травні 2019 року, проте за вируванням обов`язкових платежів (ПДФО, військовий збір тощо) сума вихідної допомоги до виплати позивачу повинна складати саме 3 870,07 грн. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути вихідну допомогу на користь позивача, яка після сплати всіх обов`язкових податків та зборів повинна складати до виплати 3 870,07 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 768,40 грн. (1921,00 грн. х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial