Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу ), але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, на ј частину заробітку, з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2013 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частині зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з 02.10.2013. Однак, з часу ухвалення судом рішення його матеріальний стан змінився . Він працює в ТОВ «Професійна комп`ютерна школа «Грант» та його дохід з 01.01.2019 по 31.07.2019 склав 880 грн, він проживає з матір`ю, яка також потребує його фінансової допомоги, так як отримує малу заробітну плату . Також в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 103087,06 грн , яку він не взмозі сплатити у зв`язку зі скрутним становищем. Відповідач відзив до суду не подав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 21.11.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку 08.07.2014. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частині зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з 02.10.2013. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що він працює в ТОВ «Професійна комп`ютерна школа «Грант» та його дохід з 01.01.2019 по 31.07.2019 склав 880 грн., проживає з матір`ю , яка також потребує його фінансової допомоги, так як отримує малу заробітну плату. Також в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 103087,06 грн. , яку він не взмозі сплатити у зв`язку зі скрутним становищем. Наведені обставини підтверджуються копією довідки ТОВ «Професійна комп`ютерна школа «Грант» від 05.08.2019 про дохід та копією довідки ЦНАП про зареєстроване місце проживання за адресою по [ADDRESS] [PERSON] та його матері [PERSON] . Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь яких доказів на підтвердження того, що мати позивача потребує фінансової допомоги і, що останній надає дану фінансову допомогу позивач не надав, наявність спільного проживання не вказує на утримання позивачем своєї матері. Також відсутні докази заборгованості по сплаті аліментів . Враховуючи те, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, будь-яких інших належних та допустимих доказів (крім довідки про доходи) про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача заборгованості по сплаті аліментів та незначна заробітна плата не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову На підставі ст.. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed