Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування до відповідачів [PERSON] та ЧМР, посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2010 року позивач придбав у власність земельну ділянку площею 0,0681 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:0389, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до п.5 та 5.1 рішення Чернівецької міської ради від 29.05.2008 року № 591 надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок у власність [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідно до ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів місцевого самоврядування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених Земельним кодексом України, можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду. Як вказує позивач, 30.01.2014 року Чернівецькою міською радою прийнято рішення про затвердження [PERSON] проекту відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність. Позивач вважає рішення Чернівецької міської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], кадастровий номер 7310136300:16:002:1050 є незаконним та таким що підлягає скасуванню. Згідно з частиною 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43, технічна документація включає поряд з іншим кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки. Згідно ч.2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає поряд з іншим - погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Однак, як вказує позивач, при складанні протоколу погодження меж земельної ділянки з суміжними користувачами та власниками землі, йому як співвласнику суміжної земельної ділянки [PERSON] протокол на погодження не надавався, а підпис який міститься в протоколі позивачу не належить. Згідно зі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Протокол погодження меж земельної ділянки з суміжними користувачами та власниками землі існує для встановлення обставин, що жодних претензій щодо меж землекористування суміжними користувачами та власниками землі не заявлено. На основі викладеного позивач просить скасувати пункт 15 додатку 4 рішення Чернівецької міської ради VI скликання від 30.01.2014 року щодо затвердження проекту відведення та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0682 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:1050 на [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та дав пояснення аналогічні викладеним в позові. Разом з тим, представник позивача зазначив, що під час придбання позивачем земельної ділянки - у позивача не було претензій стосовно меж земельної ділянки, так само як і зараз. Однак, враховуючи, що відсутній його особистий підпис на протоколі погодження меж земельної ділянки [PERSON], вважає, що цим фактом порушуються його права. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, та вказав, що в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не надав суду доказів, яким чином можуть бути реально порушені його права як власника на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Диспозиція ч.2 ст. 386 ЦК України забезпечує захист права власності, якщо таке право може бути реально порушено в майбутньому і є достатні підстави вважати, що право власності може бути порушено. В даному випадку позивач не надав суду жодного доказу щодо реальності порушення його права власності в майбутньому. Більше того в позовній заяві позивач вказує, що суміжним співвласником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] він став лише з 07.07.2010 р. В той же час, відповідно до рішення виконкому Чернівецької міської ради 195/6 від 21.03.2000 р. та № 427 від 08.07.2003 р. чоловіку відповідачки [PERSON] дозволили завершити будівництво індівідуального жилого будинку по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,06 га за рахунок городньої ділянки, яка знаходилась в його користуванні, що підтверджується ксерокопіями рішень виконкому Чернівецької міської ради. В подальшому відповідно до рішення виконкому Чернівецької міської ради № 249/6 від 11.04.2006 р. дане рішення виконкому в частині надання дозволу [PERSON] на завершення будівництва будинку по [ADDRESS] замінено на відповідачку [PERSON]. Дані обставини свідчать, що земельною ділянкою площею 0,0682 га. за адресою м. Чернівці, [ADDRESS] для обслуговування жилого будинку та господарських споруд позивачка користується документально з 2000 р., а фактично з 1985 р., оскільки вже на той час була зареєстрована (прописана за даною адресою, що підтверджується даними з паспорта на її ім'я). Дана обставина підтверджується також висновком експертного дослідження № 14096 від 18.07.2014 р. наданого експертом [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні за безпідставністю, підтримала думку її представника, а також зауважила на тому, що коли позивач придбав свою земельну ділянку, то вона з попереднім власником [PERSON] вже узгодили межі земельної ділянки. Прокурор, який вступив у справу в інтересах [PERSON], в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вважаючи , що позовні вимоги є безпідставними , а також, що відсутні докази про те, що [PERSON] порушила права позивача. Представник відповідача ЧМР в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні вказавши, що проект земельної ділянки був виготовлений згідно закону та погоджений з усіма землекористувачами. ЧМР - не могла відмовити у його затвердженні. Відомості щодо земельної ділянки були внесенні в земельний кадастр. Крім того вказував, що межа одна, вона узгоджується між сусідами, і ще раз її не потрібно погоджувати. Вважав, що правовим наслідок можливої підробки підпису в протоколі - може бути лише кримінальне провадження, однак це не є підставою для скасування рішення ЧМР та державного акту на землю. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.11.2009 р. [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0681 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:0389, надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. ( а.с. 6). На підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2010 року позивач придбав у власність земельну ділянку площею 0,0681 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:0389, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначену обставину підтвердив в судовому засіданні представник позивача. Крім цього, судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету ЧМР від 21.03.2000 року № 195/6 « Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво, надання дозволу на будівництво житлового будинку, розподіл будинковолодіння, відміну раніше прийнятого рішення» виконавчий комітет ЧМР вирішив дозволити [PERSON] - завершити будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,06 га за рахунок городньої ділянки, яка заходиться в його користуванні. ( а.с. 88). Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету ЧМР від 11.04.2006 року № 249/6 « Про надання дозволу на індивідуальне житлове будівництво, виготовлення проектної документації на будівництво, внесення змін в раніше прийняті рішення» виконавчий комітет ЧМР вирішив внести зміни в пункт 2.1. рішення виконавчого комітету міської ради від 21.03.2000р. №195/6 щодо надання дозволу [PERSON] на завершення будівництва індивідуального житлового будинку на [ADDRESS], а саме: слова «[PERSON]» замінити словами «[PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER])» далі за текстом, згідно з договором про розподіл майна колишнього подружжя від 16.08.2004 р. №4811), (підстава: заява [PERSON] від 13.03.2006 р. №Г-1176). ( а.с. 89). Як вбачається з витягу з рішення ЧМР 28 сесії V скликання №591 від 29.05.2008 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, припинення права користування земельними ділянками, відміну та внесення змін в раніше прийняті рішення» - [PERSON] надано дозвіл на складання проектів відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у власність. ( а.с. 9). Відповідно до додатку № 4 до рішення міської ради VІ скликання від 30.01.2014 року [PERSON] затверджено проект відведення земельних ділянок та передано земельну ділянку за адресою [ADDRESS] безоплатно у власність. ( а.с. 10). Як вбачається з заяви [PERSON] від 27.06.2013 року, остання зверталася до директора СП « Західно - Український Експертно-Консультативний Центр» [PERSON] з проханням виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0682 га. ( а.с. 135). Саме у документації цього проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність і знаходився протокол погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними користувачами та власниками землі від 24.06.2013 року, в якому, як стверджують сторони, позивач не розписувався. Таким чином, на момент складання зазначеного протоколу погодження зовнішніх меж земельної ділянки позивач вже придбав у власність земельну ділянку, а тому його права цим протоколом не порушуються. Як вбачається з висновку відділу охорони культурної спадщини від 19.06.2013 р. № 12-36/538 - розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність гр. [PERSON] по [ADDRESS], відділ охорони культурної спадщини погоджує та вважає за можливе передати у власність земельну ділянку площею 0.0682 га., цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. ( а.с. 146). Відповідно до висновку Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області Управління Держземагентства у м. Чернівцях Чернівецької області від 02.10.2013 року № 164-01/04-1/14-13 - розглянувши матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] [PERSON] управління Держземагенства м. Чернівцях Чернівецької області вважає за можливе передати у власність земельну ділянку площею 0,0682 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель не наданих у власність та користування, за умови приведення проекту до вимог чинного законодавства ( а.с. 144). З висновку Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин вбачається, що розглянувши матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] по [ADDRESS] управління містобудування та архітектури, управління земельних ресурсів погоджують її та вважають за можливе передати у власність земельну ділянку площею 0.0682 га., цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (відповідно до УКЦВЗ - код цільового використання земельної ділянки 02.01), по [ADDRESS] за рахунок земель запасу міста. ( а.с. 144). Як вбачається з довідки ЧКОБТІ від 30.08.2013 року № 1719 згідно архівних даних Чернівецьке КОБТІ повідомляє, що забудовником [PERSON] по [ADDRESS], побудовано житловий будинок відсоток готовності якого складає 100%. ( а.с. 139). Відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.02.2014 р. [PERSON] являється власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 7310136300:16:002:1050. ( а.с. 112). При цьому, згідно висновку № 14096 від 18 липня 2014 року судового експерта [PERSON] вбачається, що надана [PERSON] земельна ділянка загальною площею 0,0682 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:1050 в м. Чернівці, [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дата реєстрації 24.02.2014 р., індексний номер 18142032) відповідає реєстрації в державному кадастрі України. А також, надана Державним актом на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯЕ № 182784, [PERSON] земельна ділянка загальною площею 0,0681 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:0389, на підставі рішення № 1027 43 сесії 5 скликання від 28.08.2009 р. Чернівецької міської ради, по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований 16 листопада 2008 р. за № 010082401428 відповідає реєстрації в державному кадастрі України. Відповідно до схематичного плану земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] в м. Чернівці згідно з даними Державного земельного кадастру, (в додатках до експертного дослідження) виготовленого на підставі даних державного кадастру та правовстановлюючих документів на земельні ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS], накладання земельних ділянок одна на другу не встановлено. Порушення землекористування в зв'язку з реєстрацією права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] відсутнє. В результаті реєстрації права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на земельну ділянку перешкод в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] та земельними поліпшеннями розташованими на ній не виникли і виникнути не могли, оскільки на час реєстрації земельної ділянки по [ADDRESS] вже була зареєстрована земельна ділянка по [ADDRESS] із спільною межею суміжників ( а.с. 93-97). За змістом ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що оскаржуваним рішенням не порушується право позивача. В той же час чинним законодавством передбачено право особи на звернення до суду на захист порушеного права. Позивач же по суті оскаржує саме порушення порядку отримання відповідачкою [PERSON] земельної ділянки. При цьому, сам представник позивача ствердив в судовому засіданні, що під час придбання позивачем земельної ділянки - у позивача не було претензій стосовно меж земельної ділянки, так само як і зараз. На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed