Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини і зазначив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-ЖС № 031877, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 20.04.2004р., актовий запис № 11. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.08.2007 року по справі 2-1194/2007, встановлено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з позивачем. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.06.2008 року № 2-772/2008 з відповідачки [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2008 року та до її повноліття. Неповнолітня дитина ніяких додаткових прибутків не має. Також він в позові вказав, що відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», вбачається, що прожитковий мінімум з розрахунки на 1 місяць на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 року становить 1.286 гривень. Таким чином кожен з батьків повинен для нормального розвитку дитини забезпечувати її матеріально в розмірі прожиткового мінімуму, тобто по 643 гривні на кожного з батьків. Фактично відповідачкою сплачується 300 гривень. У зв'язку з тим, що відповідачка отримує мінімальну заробітну плату, аліменти з якої складають 300 грн., та у зв'язку з тим, що з 2008 року збільшились витрати, пов'язані з навчанням, фізичним та духовним розвитком доньки, цінами на продукти та інші товари суттєво збільшились, тому визначена за рішенням суду у 2008 році сума аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідачки не відповідає вимогам закону та не дає можливості забезпечити нормальне утримання дитини. Змінити розмір аліментів у добровільному порядку відповідачка не бажає, тому позивач був вимушений звернутись до суду з цим позовом, та просив суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідачки [PERSON] на його користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], до 1/2 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. 30.07.2014 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вона вказала, що з позовом не згодна, оскільки отримує заробітну плату у розмірі 1.400 гривень, з яких при відрахуванні податків та аліментів у розмірі 1/4 частини, на життя відповідачці залишається 904 гривні. Окрім цього [PERSON] зазначила, що є хворою на епілепсію, та потребує коштів на лікування, яких зовсім не вистачає при такому розмірі доходів. У зв'язку із вищезазначеним, позовні вимоги [PERSON] відповідачка просить залишити без задоволення, та залишити розмір аліментів, які стягуються з неї на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Вказані в запереченнях відомості, відповідачка підтвердила довідками з місця роботи - Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (№ 99) та з лікарні «Віта-Центр». В судовому засіданні позивач, не заперечуючи, що відповідачка постійно сплачує аліменти у розмірі ? частини заробітку, підтримав свій позов та просить суд задовольнити позовні вимоги, збільшивши розмір аліментів на утримання доньки з 1/4 частини усіх видів заробітку до 1/2 частини заробітку відповідачки щомісячно. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила що має невеликий заробіток - 1.400 гривень, з якого регулярно сплачує призначені аліменти, також зазначила, що є інвалідом та потребує коштів на лікування, яких зовсім не вистачає. У зв'язку з цим [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову та залишити розмір аліментів, що стягується з неї на утримання доньки, - 1/4 частину її заробітку. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.06.2008 року № 2-772/2008 з відповідачки [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2008 року та до її повноліття. Відповідачка [PERSON] є хворою на епілепсію, що підтверджується наданими копіями медичних довідок з «VitaCenter» та висновками лікарів. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 80, ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Разом з тим, з наданої Біленьківською ВК УДПтС України в Запорізькій області (№ 99) довідки від 29.07.2014 року вбачається, що заробітна плата відповідачки [PERSON] складає 1.400 грн. 70 коп. на місяць і після всіх відрахувань становить 904 грн. 20 коп. З наданої ж довідки ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» від 06.08.2014 року вбачається, що заробітна плата позивача [PERSON] більше 4.000 грн. на місяць і після всіх відрахувань становить в середньому не менше 3.500 грн. Як пояснив у судовому засіданні позивач їх спільна з відповідачкою дитина [PERSON] зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS] але фактично, у зв'язку з його постійною зайнятістю на роботі у м. Запоріжжі, проживає з його батьками за адресою: [ADDRESS], які отримують пенсію кожний у розмірі 1.200 грн. щомісячно. Тому посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться ще і його батьки безпідставні і нічим не підтверджені. Таким чином, позивачем не надано доказів значної зміни ( погіршення ) його матеріального становища, що давало б підставу для збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON], відповідно до вимог ст.192 СК України. Також, відповідно до законодавства України, аліменти з працюючих осіб стягуються в розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) на одну дитину. Збільшення розміру аліментів до 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача можливо лише за його згоди. Відповідачка [PERSON] категорично заперечує проти позовних вимог про збільшення розміру аліментів, які з неї стягуються, з 1/4 частини до 1/2 частини її заробітку. Розглянувши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими, такими що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, отже, задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed