Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів - Тернопільської міської ради, [PERSON] з вимогами про визнання права на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, яка належала його бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону, і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач - Тернопільська міська рада надала відзив, згідно якого позову не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими. Співвідповідач [PERSON] надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає, вказала, що відмовилася від спадкового майна в користь свого сина - позивача [PERSON] . Третя особа - Зборівська державна нотаріальна контора надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив: позивач заявив позовні вимоги до відповідача Тернопільської міської ради та співвідповідача [PERSON] , яку залучено до участі в справі, згідно ухвали суду від 08 жовтня 2020 року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Суд виходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача - Тернопільської міської ради є безпідставними, оскільки належними відповідачами у спорах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок щодо подібних правовідносин викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №2516/1356/12-ц. Встановлено, що [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] і прийняла спадщину після смерті матері, тобто вона є спадкоємцем і належним відповідачем у справі. [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 2,77 га, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,37 га (кадастровий номер 6122689500:01:001:0199), яка знаходиться на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 0226658 від 08 жовтня 2004 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,40 га (кадастровий номер 6122689500:01:001:0523), яка знаходиться на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку , серії ЯА № 0226658 від 08 жовтня 2004 року. Позивач є онуком [PERSON] і прийняв спадщину, так як фактично постійно проживав зі спадкодавцем до її смерті, вели спільне господарство, що засвідчує довідка з місця проживання. Однак, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, так як оригінали правовстановлюючих документів втрачено, а також у самих документах наявні розбіжності, що вбачається з їх копій. Так, у свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця вказано « [PERSON] », а у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 0226658 від 08 жовтня 2004 року вона помилково зазначена як « [PERSON] ». Інший спадкоємець - мати позивача [PERSON] претензій на дане спадкове майно не має, відмовляється від спадку в користь позивача про що надала суду відповідну заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved