Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 25.04.1998 року Великовисківською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , 1999 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство та сумісне проживання прининено. Вказує, що з травня 2018 року не проживають разом, дочка проживає з відповідачем. Спору щодо місця проживання дочки та майнових спорів між сторонами немає. Вважає, що збереження шлюбу неможливо, термін на примирення просить не надавати. За таких обставин просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, розглядати справу без його участі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач надав заяву від 28.04.2020 року, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання надала заяву від 28.04.2020 року зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.04.1998 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Великовисківській сільській раді Маловисківського району Кіровоградській області, актовий запис № 6, про що видано свідоцтво про одруження від 25.04.1998 року серії [NUMBER] (а. с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Кіровоградській області 31.07.2012, актовий запис № 1382 (а.с.14). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. у відшкодування судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved