Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту автомобіль, який належить йому на праві приватної власності. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що в квітні 2011 року придбав автомобіль марки Mercedes-Benz Atego фургон-С, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], після чого здійснив його перереєстрацію у Черкаському ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Черкаській області, яке є структурним підрозділом УДАІ ГУМВС України в Черкаській області. В результаті перереєстрації отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до облікової картки приватного транспортного засобу став другим у черзі власників даного транспортного засобу. З метою перереєстрації автомобіля звернувся в Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів ГУМВС України в Черкаській області. Там довідався, що на належний йому на праві приватної власності автомобіль накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року, винесеної в межах досудового розслідування кримінальної справи №181-0311. Стверджує, що не є ні свідком, ні підозрюваним ні обвинуваченим у даній кримінальній справі, однак вказана обставини суттєво обмежує його право власності. Вказав, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 року, який набрав законної сили, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, відтак вважає, що підстави, які б перешкоджали вільному розпорядженні його власністю, відпали. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у судовому засіданні позов заперечила. Пояснила, що вказані правовідносини не належить розглядати у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач міг оскаржити дії слідчого прокуророві в порядку ст. 234 КПК України (в редакції 1960 року) чи слідчому судді. Ствердила, що заборона на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу накладена у зв'язку з тим, що під час проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області, в порушення вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», не сплачено відповідного податку. Вважає, що натомість щоб звертатись до суду з даним позовом, позивач повинен був вжити заходів з приводу розірвання чи визнання недійсними попередніх документів, на основі яких проведено реєстрацію автомобіля на його ім'я та повернення втрачених коштів на придбання автомобіля. Зважаючи на те, що остаточного законного рішення у кримінальній справі не прийнято, відтак, вважає, що підстав для задоволення позову недостатньо. У судове засідання представник відповідача Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області не з'явився, однак скерував в адресу суду письмові заперечення на позов. Згідно даного відзиву, на виконання постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року, яка надійшла в адресу Управління 11.06.2011 року, було накладено заборону на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів, в тому числі і на автомобіль марки Mercedes-Benz Atego фургон-С, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER] який був раніше зареєстрований Львівським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області. Стверджує, що дані дії відповідають вимогам п.5.1. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року за №379 та п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388, із подальшими змінами від 23.12.2009 року за №1371. Просить розглянути справу у його відсутності, в задоволенні позову відмовити. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена свого права власності чи обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Судом встановлено, що 19.04.2011 року Черкаським ВРЕР було видано [PERSON] тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER] про реєстрацію автомобіля за реєстраційним номером [NUMBER]. Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку), до вирішення питання у кримінальній справі №181-0311, серед інших, і на автомобіль марки Mercedes-Benz Atego фургон-С, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER]. З листа старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Жовківської С.І. від 26.11.2014 року судом встановлено, що 31.05.2013 року в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області надійшла кримінальна справа №181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та виготовлення невстановленими особами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.ч.1,3 ст. 358 КК України. Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи №181-0311, порушеної відносно начальника ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України. Надалі, 28.05.2013 року вказане кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12013150060001639. Також з даного листа встановлено, що [PERSON], не є підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним позивачам у даному кримінальному провадженні, а автомобіль марки Mercedes-Benz Atego фургон-С, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова [NUMBER], з реєстраційним номером [NUMBER], не є речовим доказом у кримінальному провадженні. Так, у даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 року, який набрав законної сили, раніше працюючого на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] визнано винним за ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 364 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. При цьому, позивач [PERSON] не був підозрюваним чи обвинуваченим у даній кримінальній справі, а належний йому автомобіль не був визнаний речовим доказом. Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. З огляду на керуючі роз'яснення Верховного Суду України, суд критично оцінює доводи представника відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в тому, що підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON], є неправильно обраний ним спосіб захисту. Не погоджується суд з твердження представника відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про недостатність підстав для задоволення позову у зв'язку з чинністю постанови слідчого Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року, оскільки дана обставина не є перешкодою для захисту суду права власності особи, яка не була і не є учасником кримінального провадження. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже є необхідність звільнення заставленого майна з під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права власника. На підставі викладеного та

Outcome: approved