overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він сплатив відповідачу кошти за житловий будинок, користується цим будинком, провів ремонт, однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів на будинок, не поновлює їх та ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . 10 вересня 2021 року між сторонами було укладено договір щодо продажу даного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що по [ADDRESS] . За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі, розписка відповідача . Однак зареєструвати своє право власності позивач не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів та ухилення від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що позивач проживає у будинку, утримує майно, всі свої зобов`язання виконав, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від нього обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , у зв`язку з продовженням навчання в розмірі ј усіх його доходів, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що він народився [INFO] в м.Харкові, в свідоцтві про народження батьками записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». 01.12.2001 батьки зареєстрували шлюб, який в подальшому, 25.05.2004 було розірвано. 19.03.2020 позивачу виповнилось 18 років. Він є студентом Харківського аерокосмічного університету «ХАІ» та навчається на 2 курсі денної форми навчання на бюджеті. У зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки стипендії не отримує та проживає в гуртожитку, за що сплачує кошти. Через відсутність в позивача доходів, задоволення життєвих потреб [PERSON] та забезпечення повноцінної освіти є не можливим. Вказує, що його батько, [PERSON] , є працездатною особою, працює, але місце роботи позивачу не відомо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] вказавши в ньому, що вони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 18.01.2008 року Чернівецьким міським відділом РАЦС, актовий запис №36. Зазначив, що у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказав, що в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки через різні погляди на життя, які призвели до того, що вони припинили підтримувати сімейні стосунки. Припинити шлюб в органах РАЦСу не можливо. Просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, строк на примирення не потрібний. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, строк на примирення не потрібний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 18.01.2008 року, що зареєстровано в Чернівецьким міським відділом РАЦС, актовий запис №36. Від шлюбу мають спільного доньку [PERSON], [INFO] Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з листопада 2013року. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально. Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] вказуючи, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше проживання разом неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилась. Викликалася належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. У зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 23 червня 2004 року уклали шлюб, який був зареєстрований Ярівською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, звернулась до суду з даним позовом і просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частині всіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2011 року, виданого Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 23, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], 02.08.2011року народження у розмірі ? частині всіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, звернулась до суду з даним позовом і просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частині всіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 червня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 122, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі ? частині всіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року у справі № 2-5396/10 про стягнення з [PERSON] , 1977 року народження, аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини заробітку (доходу) на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, припинити стягнення аліментів за рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року у справі № 2-5396/10 про стягнення з [PERSON] , 1977 року народження, аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дітей відповідного віку, мотивуючи вимоги обставинами зміни свого сімейного стану та погіршення матеріального становища, які виникли у зв`язку з фактами укладення нового зареєстрованого шлюбу з [PERSON] та народження сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого за судовим рішенням з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів щомісячно; та фактами перебування на виконанні в органах виконавчої служби судових рішень про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері в сумі 2000 грн. щомісячно та про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 478517,28 грн.; а також обставиною погіршення стану здоров`я у зв`язку з перенесеною коронавірусною пневмонією та необхідністю постійного лікування. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити, мотивуючи зокрема тим, що розмір стягуваних за судовим рішенням аліментів на утримання двох дітей - 1/3 частка від доходу платника аліментів - передбачений законом та є мінімальним розміром достатнім для утримання двох дітей, проте вказаних аліментних зобов`язань позивач не виконує у нього утворилася значна заборгованість; покликання на обставину перебування на виконанні судового рішення про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 478517,28 грн. є безпідставним, оскільки іншим солідарним боржником за цим рішенням є саме відповідач у розглядуваній справі - [PERSON] ; а щодо стягнення з позивача за іншим судовим рішенням аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів щомісячно на утримання однієї дитини, то позивач вправі звернутися з позовом про зменшення саме цього розміру аліментів, тому підстав для зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей - немає. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив розподілити майно подружжя, а саме: [ADDRESS] по ? частині за кожним з подружжя та визнати за позивачем право власності на ? частину даного будинку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що подружжя перебувало у шлюбі з 24.04.2010р. по 15.08.2012р. Під час шлюбу вони придбали спірний будинок. На даний час шлюб розірвано і сторони не можуть дійти згоди щодо поділу даного майна. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з?явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились з 24 квітня 2010 року у шлюбі, який було розірвано за рішенням суду 15 серпня 2012р. (а.с. 7). Під час шлюбних стосунків 08 листопада 2010 року подружжя придбало житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя і подружжя має право на ? частину даного будинку кожний. Судові витрати віршуються судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 50000 гривень. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01.04.2013р. відповідач позичив у нього у борг грошові кошти у розмірі 50000 гривень до 01.08.2014р., про що склав відповідну розписку. Однак, своєчасно грошові кошти, взяті у борг, відповідач не повернув, у зв»язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував та пояснив, що він наданий час не має можливості повернути борг. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2013р. [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 50000 гривень, які зобов»язався повернути [PERSON] 01.08.2014р., про що [PERSON] було особисто складено розписку. З пояснень учасників процесу вбачається, що грошові кошти, отримані у борг у розмірі 50000 гривень до наступного часу [PERSON] [PERSON] не повернув. Ці обставини визнані учасниками процесу і доказування не потребують. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інши речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 50000 гривень. Питання судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог він зазначив, що йому належить ? частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.06.2000р. Харківським міським центром приватизації майна. Оскілки він втратив оригінал даного свідоцтва, він просить суд визнати за ним це право. В судове засідання позивач та відповідач не з»явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, відповідач причини неявки до суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі доводів сторін та наданих ними доказів щодо обставин справи, досліджених в судовому засіданні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної власності по ? частині квартири [ADDRESS]. [PERSON] ? частина даної квартири належить на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.06.2000р. Харківським міським центром приватизації ДЖФ р.№ 7-00-209566. [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.06.2011р. 4-ю ХДНК, р.№ 3-1783. Що підтверджується також технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] в м.Харкові, виготовленим за станом на 06.12.2012р. та копією свідоцтва про право спільної власності на житло, виданого 05 червня 2000 року Управлінням комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради. Згідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як пояснює у своєму позові позивач [PERSON] - ним було втрачено вищезазначений оригінал свідоцтва про право власності на частину квартири, у зв»язку з чим він змушений був звернутися до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved