Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Насосенергомаш» про оскарження дисциплінарного стягнення і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1984 року працює в ВАТ «Насосенергомаш». В лютому місяці 2019 року при виході з заводу у нього охороною було вилучено два куски господарського мила, упакованого в тонкі хлопкові рукавички. Мило повернули, а рукавички охорона забрала. Після цього був складений протокол та написана пояснювальна записка, яка ним була підписана. Після 28 лютого 2019 року його ознайомили з наказом керівництва заводу про дисциплінарне покарання №10 Д. Отримавши 06.09.2019 року заробітну плату, він не побачив в ній преміальних за березень місяць. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки рукавички є засобом одноразового використання, та за вказаний проступок його було двічі притягнуто до відповідальності. Посилаючись на ст. 147-151 КЗпП України просить суд скасувати наказ №10 Д від 28.2.2019 року як незаконний, повернути йому премію 1000 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задоволити. Представник відповідача позов не визнав, просить суд слухати справу у його відсутність. 24.06.2019 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю (а.с.23-36). Ухвалою суду від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 19.07.2019 року . Розгляд справи відкладався з різних причин. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 28.02.2019 року наказом Відповідача №10-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » позивачу була оголошена догана. Відповідно до наказу, 01 лютого 2019 року електромонтер РЕС [PERSON] без відповідного дозволу виносив з території підприємства нові робочі бавовняні рукавички, які належать AT, що є порушенням пунктів 3.3, 8.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку AT. Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, підтверджується протоколом тимчасового затримання особи, що підозрюється в скоєнні розкрадання (спроби розкрадання) майна AT від 01.02.2019 року №38, складеним охороною підприємства, про те, що 01 лютого 2019 року в 16 год. 35 хв. електромонтер РЕС [PERSON] при виході з території виробництва через електронну систему допуску був затриманий охороною, так як виносив нові бавовняні рукавички без дозвільних документів відповідно до письмових пояснень позивача, викладених ним власноруч у протоколі, рукавички, які він виносив, були видані йому для роботи). Відповідно до пояснювальної позивача від 26.02.2019 року, відповідно до якої, він виносив з території підприємства бавовняні рукавички, які отримав у РЕС (структурний підрозділ в якому працює позивач). Правилами внутрішнього трудового розпорядку AT «Сумський завод «Насосенергомаш», пунктом 3.3, передбачено, що працівник: зобов`язаний знати та виконувати Правила внутрішнього трудового розпорядку та пунктом 8.2.2, відповідно до якого усім працівникам, включаючи керівний склад, забороняється виносити з місця роботи майно, предмети або матеріали, що належать підприємству, без одержання на те відповідного дозволу. Таким чином, факт виносу [PERSON] бавовняних рукавичок, які були видані йому на підприємстві для роботи, підтверджується вищевказаними письмовими доказами та не заперечувалися позивачем в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону праці», на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби - індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про охорону праці», роботодавець : зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору. Відповідно до пункту 36 додатку 6.2 «Норми видачі працівникам спеціального одягу. спеціального взуття і інших засобів індивідуального захисту» до колективного договору AT «Сумський завод «Насосенергомаш», електромонтеру з обслуговування і ремонту : електроустаткування, в тому числі, видаються «Рукавички бавовняні» з терміном носіння 2 місяці. Відповідно до пункту 6 розділу III «Інші положення» Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 29.11.2018 року №1804, придбані є власністю роботодавця, вони обліковуються як інвентар і підлягають обов`язковому поверненню працівниками у разі: звільнення з підприємства; переведення на тому самому підприємстві на іншу роботу або інше робоче місце; зміни виду робіт; введення нових технологій. З вищезазначеного вбачається, що бавовняні рукавички, які видаються працівникам, є засобами індивідуального захисту та є власністю підприємства. Відповідно до частини 1 статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до частини 2 статті 149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Відповідно до частини 1 статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до частини 3 статті 151 КЗпП України, протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. З вищевикладеного вбачається, що принцип правосуддя закріплений в статті 61 Конституції України (ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення) реалізований в законодавстві про працю у частині 2 статті 149 КЗпП України, відповідно до якої за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. У статті 1 статті 147 КЗпП України законодавець визначив два види дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані за порушення трудової дисципліни - догана та звільнення. Отже, з урахуванням положень частини 1 статті 61 Конституції України та частини 1 статті 49 КЗпП України, за одне порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване лише одне з двох дисциплінарних стягнень - або догана, або звільнення, інше б суперечило вищевказаним нормам Конституції України та КЗпП України. Разом з тим, не застосування до порушника трудової дисципліни заходів заохочення потягом строку дії дисциплінарного стягнення (як заначено у пункті 2 наказу АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» від 28.02.2019 року №10-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ») не кваліфікується законодавством як додаткове дисциплінарне стягнення, та більш того, є обов`язковою складовою такого дисциплінарного стягнення як догана, що прямо передбачено частиною 3 статті 151 КЗпП України. Таким чином, посилання позивача на те, що до нього за один дисциплінарний проступок застосовано два дисциплінарних стягнення є безпідставним. Інших доводів незаконності наказу АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» №10-д від 28.02.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » позивачем не наведено, доказів суду не надано. Відповідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, наказ АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» №10-д від 28.02.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Відповідно до частини 2 статті 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри набавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Таким чином, запровадження та визначення розмірів премії, винагород та інших заохочувальних виплат, відповідно до діючого законодавства України, є правом власника, діюче законодавство не зобов`язує власника встановлювати дані види виплат та не передбачає їх розміри. В позовній заяві позивач ставить питання про повернення премії 1000 грн. як додаткової заробітної плати. Разом з тим, позивач не зазначає в зв`язку з чим відповідачем повинна бути виплачена йому премія, що це за премія, якими документами передбачена виплата та чим встановлений її розмір. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зв`язку з вищевикладеним, вимога позивача про повернення премії 1000 грн. як додаткової заробітної плати» є необґрунтованою та безпідставною. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved