Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві позивач вказав, що 15 вересня 2012 року надав в борг відповідачу [PERSON] кошти в сумі 5\~000 гривень. На підтвердження того, що відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 5\~000 гривень, відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобовязався повернути борг через шість місяців, тобто 15 березня 2013 року, однак, взятих не себе зобовязань не виконав і станом на сьогоднішній день боргу не повернув. В добровільному порядку відповідач борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задоволити, стягнути з відповідача [PERSON] борг 5\~000 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 367 гривень, втрати від інфляції в розмірі 2989 гривень, 400 гривень витрат, понесених на правову допомогу та 243,60 гривні, оплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2012 року позивач [PERSON] надав в борг відповідачу [PERSON] кошти в сумі 5\~000 гривень, що стверджується розпискою від 15 вересня 2012 року. Однак, відповідач взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на сьогоднішній день борг [PERSON] не повернув. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в його користь із відповідача несплаченої суми боргу 5 000 гривень та трьох відсотків річних (5 000 грн. х 893 (прострочнених дні) х 0,00008219 (% за один день прострочення) = 367 гривень. А також, підлягають стягненню втрати від інфляції за період з квітня 2013 року по липень 2015 року в загальній сумі 2\~898 гривень. У відповідності до ст. ст. 84, 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані із наданням юридичної допомоги та сплатою ним при предявленні позову судового збору.

Outcome: approved