Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області, третя особа Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України. В позові вказав, що в серпні 2017 року при оформленні документів для виїзду за кордон, він дізнався, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2012 року його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України внаслідок наявності несплачених штрафів у справах про адміністративні правопорушення. При його зверненні до відповідача було встановлено, що станом на 04.09.2017 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відомостей про відкриті виконавчі провадження де він є боржником відсутні. Позивач стверджує, що його ніколи і ніхто не інформував про наявність у ВДВС виконавчих проваджень відносно нього і на даний час виконавчих проваджень немає взагалі. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України, встановлене ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2012 року. В судове засідання учасники справи не зявилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач на своїх позовних вимогах наполягає, а відповідач та третя особа покладаються на розсуд суду та прохають розглянути справу за наявними у ній матеріалами (а.с.19-20,23,24). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2012 року, що набрала законної сили 20.02.2012 року було задоволено подання державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ та тимчасово обмежено позивача [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання ним судового рішення постанови Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2011 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектора ДПС [PERSON] України в м. Києві ВВ1 №154112 від 17.08.2011 року про стягнення штрафу (а.с.8). Згідно з п. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав чи свобод інших осіб. Відповідно до довідки відповідача №20313 від 04.09.2017 року у Лубенському МРВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 04.09.2017 року відомості про відкриті виконавчі провадження де боржником є позивач [PERSON] відсутні (а.с.7). Відповідно до п. 4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, МВС України від 30.01.2018 року №256/5/65, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 року за №133/31585, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили. Відповідно до п.5 вищевказаного розділу Порядку інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних в разі винесення постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14,15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що вищевказаним Порядком передбачені альтернативні акти на підставі яких може бути скасовано тимчасове обмеження особи на виїзд за межі України: відповідне судове рішення або постанова державного виконавця. Згідно з роз'ясненнями Верховного Суду України, викладених в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Враховуючи вищевикладене, довідку відповідача про відсутність відкритих виконавчих проваджень, де б боржником є позивач, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд також враховує, що відповідачем не надано суду будь-яких пояснень щодо виконавчого провадження наявність якого стало підставою для винесення ухвали про тимчасове обмеження позивача у праві виїзду за межі України.

Outcome: approved