Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та про визнання права власності на 3/100 часток квартири. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] є власником 97/100 частини квартири [ADDRESS] на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2014 року у цивільній справі №22-ц/796/16/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири, вселення та відшкодування моральної шкоди, яке набуло законної сили та на підставі Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2017 року виданого державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ [PERSON] У відповідності до рішення апеляційного суду м. Києва від 10.11.2014 року у цивільній справі №22-ц/796/16/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири, вселення та відшкодування моральної шкоди, яке набуло законної сили, співвласником інших 3/100 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON], починаючи з 2006 року постійно проживає у республіці Франція у м. Марсель, де вийшла заміж за громадянина Франції у 2007 році і на території України не проживає, хоча останнє відоме місце її реєстрації було за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не приймає жодної участі в утриманні будинку та прибудинкової території, не сплачує витрат за житлово-комунальні послуги, що є підставою для виникнення претензії з боку ЖБК «Арсеналець-27», так як будинок є кооперативним. Також між ним, позивачем та відповідачем постійно виникають спори із-за вказаної квартири, оскільки відповідач взагалі не цікавиться своєю часткою у праві власності на квартиру, хоча раніше постійно подавала позови до нього [PERSON] з приводу спірних питань по квартирі, а також будучи її співвласником не сплачує витрати за утримання будинку та прибудинкової території, не проводить ремонт у квартирі та не приймає у цьому жодної участі. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивач зазначив, що всі вищенаведені підставі мають місце в даному випадку. Відповідачка забезпечена житлом та тривалий проміжок часу (з 2006 року по цей час) мешкає за кордоном, де створила нову сім'ю. 3/100 часток, які належать [PERSON] не можуть бути виділені в натурі під час поділу квартири, оскільки житлова площа квартири складає 41,4 кв.м., а отже ідеальна частка, що припадає на відповідача у житловій площі складає 41,4 кв.м. х 0,03 = 1,24 кв.м. житлової площі. Відповідно в квартирі [ADDRESS] відсутня житлова ізольована кімната, площею 1,24 кв.м., а отже відділ такої частки в натурі є неможливим. У досудовому порядку 13.06.2018 року, він [PERSON] здійснив через експертне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертний знавець» оцінку трикімнатної квартири № 24, загальною площею 80,5 кв.м. та житловою площею 41,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], вартість якої складає 1 129 890,00 грн. Відповідно вартість 3/100 частки квартири у спільному мані відповідача складає 33 896,70 грн., яку позивач після відкриття провадження у справі внесе на депозитний рахунок Деснянського районного суду м. Києва у відповідності до ст. 365 ЦК України. На підставі викладеного, позивач просить суд припинити право власності [PERSON] на 3/100 часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] набуте нею на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.11.014 року у цивільній справі №22-ц/796/16/2014 за позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири, вселення та відшкодування моральної шкоди, шляхом сплати їй грошової компенсації вартості 3/100 часток квартири у розмірі 33 896,70 грн., визнавши за ним [PERSON] право власності на 3/100 часток квартири [ADDRESS] Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, подав до суду заяву (вх. №72863 від 17.09.2018 року) про можливість розгляду справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, за останньою адресою місця реєстрації, причини неявки суду не повідомлено. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved