Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що він є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], померла 27 січня 2003 року, а батько [PERSON], помер 10 лютого 2013 року. Після смерті матері, а саме 23 грудня 2005 року, його батько, згідно договору дарування будинку, подарував позивачу житловий будинок під № 16, що знаходиться за адресою: с. Красноліси Сквирського району Київської області, по вулиці Чапаєва. Договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 3590. Своє право на вказаний житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, позивач зареєстрував в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9471490 від 29.12.2005 року. Згідно з довідкою, виданої [PERSON] сільською радою Сквирського району Київської області від 06.07.2015 року за № 110, [PERSON] до дня смерті 27.01.2003 року проживала разом з сином [PERSON] за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Красноліси вул. Чапаєва, 16 і утримувала та вела спільно домашнє господарство. Згідно з довідкою, виданої [PERSON] сільською радою Сквирського району Київської області від 11 лютого 2013 року за № 43, [PERSON] до дня смерті 10.02.2013 року проживав разом з сином [PERSON] і утримував та вів спільно домашнє господарство. За життя батьки позивача заповіти відносно свого майна не складали. Не успадкованим після смерті матері залишилось право на земельну ділянку площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії КВ № 104621). Оскільки, мати позивача за життя вищезгаданий державний акт на право власності на земельну ділянку не отримала, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26 вересня 2014 року встановлено факт, що земельна ділянка площею 2, 00000 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена держаним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104621, належала [PERSON], яка померла 27.01.2003 року. Цим же рішенням суду встановлено факт, що [PERSON], який помер 10.02.2013 року, прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], яка померла 27.01.2003 року та визнано за позивачем, [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,1832 га, розташовану по вул. Чапаєва в с. Красноліси, Сквирського району Київської області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 958953, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року та визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 5708 га, розташовану по вул. Чапаєва 6 в с. Красноліси, Сквирського району Київської області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 958954, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року. Про наявність у батьків іншого спадкового майна, на той час, позивачу не було відомо. На даний час, після смерті батька не успадкованим залишилось право власності на земельну ділянку площею 2. 0000 га в межах [PERSON] сільської ради, Сквирського району, Київської області, для ведення особистого селянського господарства, що посвідчене держаним актом на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 104621, на імя [PERSON], яка померла 27 січня 2003 року та право власності на земельну ділянку площею 3, 559 га в межах [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене державним актом на право приватної власності на землю, серії ІУ КВ № 053336, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів, на імя [PERSON]. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини . Відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач фактично прийняв спадщину своїх батьків шляхом спільного проживання з останніми до дня їх смерті та утримання і ведення спільного господарства, що триває і по даний час. Однак, за умов втрати оригіналів вищезазначених правовстановлюючих документів на спадкове майно, як державні акти на право власності на землю, оформити нотаріально спадщину своїх батьків позивач не може. Крім позивача, спадкоємцями є брати та сестри позивача, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовляються від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами. Вартість двох земельних ділянок, згідно з Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданих відділом держземагенства у Сквирському районі Київської області, відповідно до державних актів, складає: 44033, 66 грн. (земельна ділянка площею 20000 кв. м.) + 112\~429, 66 (земельна ділянка площею 3, 559 га.) = 156 463, 32 грн. що і складає ціну позову. У серпні 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, зазначивши про відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, таких як державні акти на право власності на землю. Листом завідувача Сквирської районної державної нотаріальної контори від 05.08.2015 року за № 8349/01-16 позивачу було відмовлено. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на: - земельну ділянку площею 2.0000 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224082801:03:011:0001, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 104621, виданого 25 лютого 2004 року [PERSON] сільською радою на імя [PERSON], яка померла 27 січня 2003 року; - земельну ділянку площею 3.559 га,розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086400:04:005:0020, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії ІУ-КВ № 053336, виданого 20 березня 2001 року [PERSON] сільською Радою народних депутатів на імя [PERSON], який помер 10 лютого 2013 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує (а.с. 49). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 66 ). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 68 ). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, звернулись до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов визнають, заперечень не мають (а.с. 50,52,54,56,58,60,62,64). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 27 січня 2003 року померла мати позивача, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія 1-БК № 391335 (а.с. 11 ). 10 лютого 2013 року помер батько позивача, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія 1-ОК № 270786 (а.с. 10 ). За життя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії КВ № 104621). Оскільки, мати позивача за життя вищезгаданий державний акт на право власності на земельну ділянку не отримала, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26 вересня 2014 року встановлено факт, що земельна ділянка площею 2, 0000 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена держаним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104621 належала [PERSON], яка померла 27.01.2003 року (а.с.42). За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3.559 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086400:04:005:0020, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ КВ № 053336, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів, на імя [PERSON] ( копія державного акту а.с.12). З довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області № 43 від 11 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 10.02.2013 року проживав разом з сином [PERSON] і утримував та вів спільно домашнє господарство (а.с.39). З довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області № 111 від 06.07. 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті 27.01.2003 року проживала разом з сином [PERSON] за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Красноліси, вул. Чапаєва, 16 і утримувала та вела спільно домашнє господарство (а.с.40). Позивач [PERSON] оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджено листом Завідувача Сквирської районної державної нотаріальної контори від 05.08.2015 року № 8349/01-16 (а.с. 44 ). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] після смерті батьків прийняв спадщину шляхом спільного проживання, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved