Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 17 серпня 2012 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 267. На обґрунтування позову зазначив, що з 17.08.2012 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв»язку з різними поглядами на сімейне життя та обов»язки, на підставі чого в сім»ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися з січня 2017 року і з цього часу спільного господарства вони не ведуть. Спору про спільне майно не має. Подальше примирення та відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним. З урахуванням вищевикладеного просив позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не з»явився , надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В даній заяві зазначила, що з позовом вона згодна та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Коваленко». Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 17 серпня 2012 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 096753. В шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 182780. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що сторони з січня 2017 року припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, всі намагання зберегти сім»ю виявилися марними. Причиною припинення шлюбних відносин є різні інтереси та погляди на життя. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Коваленко». Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Outcome: approved