Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 вересня 1996 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1014. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Юлія, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного, вказує, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме нашим інтересам, більше 6 місяців проживають окремо, шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе. На підставі\~викладеного,\~просить шлюб,\~укладений між ним та [PERSON] розірвати. Від позивача надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутності. Вказував, що позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини 3, 4\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у випадку визнання відповідчем позову, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку встановленому\~статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 вересня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1014 (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Юлія, [INFO], та син [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження (а.с. 13,14). Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 \~постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11\~ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як встановлено судом, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують у звязку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved