Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що перебував з відповідачкою у шлюбі, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09.07.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. Раніше ухвалами Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2013 року та 29.04.2014 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.07.2013 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2014 року. З 11 серпня 2014 року син [PERSON] став студентом 1-го курсу денного відділення Запорізького національного технічного університету, термін навчання з 01.09.2014 року по 31.05.2018 року. Оскільки син продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштована, а тому може і повинна надавати дитині матеріальну допомогу та сплачувати аліменти на період навчання сина. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини, що являється прийнятною сумою для забезпечення дитини всім необхідним, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення в справі. В призначене судове засідання відповідач [PERSON]., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачкою у шлюбі, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09.07.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. Раніше ухвалами Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2013 року та 29.04.2014 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.07.2013 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2014 року. Згідно довідки приймальної комісії Запорізького національного технічного університету від 12.08.2014, що знаходиться в матеріалах справи, 11 серпня 2014 року син [PERSON] став студентом 1-го курсу денного відділення Запорізького національного технічного університету за спеціальністю комп'ютерні системи та мережі. Відповідно довідки від 01.09.2014 № 210 термін навчання з 01.09.2014 по 31.05.2018. Оскільки син продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштована, а тому може і повинна надавати дитині матеріальну допомогу та сплачувати аліменти на період навчання сина. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати до двадцяти трьох років до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1); мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров'я, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved