Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, понесених на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язання сплатити борг, в якому з урахуванням останньої заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] , відшкодування оплати за надані житлово-комунальні послуги в сумі 3389,80 грн., 2500 грн. сплаченої квартплати (а.с.117-118). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником житлово приміщення за адресою: [ADDRESS] . В житловому приміщенні зареєстровані брат [PERSON] та його неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . З серпня 2017 року у спірному приміщенні проживає відповідач . користується житлово-комунальними послугами, однак їх не сплачує. За період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2017 року ним сплачено 6779,59 грн., частка відповідача складає 3389,80 грн. Окрім того, позивачем сплачено 2500,00 грн. за комунальні послуги за час , коли він не проживав у квартирі по вимушеним причинам і не користувався комунальними послугами. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просив позов задоволити, слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Ухвалою від 27.12.2018 року відкрито провадження по справі і призначено до судового розгляду на 08.04.2019 року. Судове засідання відкладалося в зв`язку з неявкою відповідача і відсутністю даних про його належне повідомлення. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового приміщення від 25.11.2011 року (а.с.10-11). За вказаною адресою також зареєстровані : [PERSON] . [INFO] (брат позивача), [PERSON] . [INFO] (племінниця), що підтверджується копією довідки № 348/18092018-30121899 (а.с.12). Позивач є інвалідом 2 групи (а.с.7-9) Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеною нормою закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до статей 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. У відповідності до ст. ст. 62, 64 Житлового Кодексу України члени сім`ї наймача та повнолітні, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Додані позивачем квитанції про здійснення [PERSON] оплати за отримані комунальні послуги свідчать про сплату ним за послуги, яким користувався відповідач, а тому є підставою для покладення на [PERSON] обов`язку по відшкодуванню 50% оплати за надані житлово-комунальні послуги за місцем реєстрації, а саме: водопостачання, вивіз сміття, газопостачання, опалення (а.с.16-24). За таких обставин, суд вважає що позивач має право вимоги до відповідача відносно компенсації частини сплачених ним житлово-комунальних послуг та отриманих відповідачем, що підтверджено належними та допустимими доказами за централізоване опалення та квартплату на загальну суму - 3389,80,00 грн. та 2500,00 грн. за період, коли позивач не проживав в квартирі в зв`язку з протиправними діями відповідача, так як останній зареєстрований за зазначеною адресою та є споживачем житлово-комунальних послуг (а.с.13-15). Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для повного задоволення позову. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved