Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому було збільшено та зменшено. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 26 жовтня 2020 року позивач просив суд скасувати наказ генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 15 травня 2020 року №68-В про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Скасувати наказ генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 20 серпня 2020 року №135-В про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» в якості компенсації моральної шкоди 212 000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 2002 року працює в рамках державного концерну «Укроборонпром». З 2013 року його призначено на посаду начальника відділу реалізації контрактів №4 Регіонального департаменту №4 Державної компанії «Укрспецекспорт». 28 квітня 2020 у мережі Інтернет на веб-ресурсі газети «Дзеркало тижня» опубліковано статтю за назвою «Урядовий тест на корупцію «Укроборонпрому» (доступно - https:zn.ua/ukr/promyshliennost/uryadoviy-test-na-korupciyu-ukroboronpromu-346033\-\-\-\-\-\-_.html, де серед поданих автором відомостей та міркувань міститься Звіт відповідача від 25 лютого 2020 року за підсумками прийому високопосадової делегації Генерального штабу Збройних сил Ісламської Республіки Пакистан та компанії «Trojаns», що є давніми партнерами ДП «Укрспецекспорт». Із проектом документу до кінцевого адресата ознайомлювалися та візували-виконавець, заступник начальника відділу реалізації контрактів №4 Регіонального департаменту №4 Підприємства, директор Регіонального департаменту №4 Підприємства, помічники генерального директора Підприємства, безпосередньо сам генеральний директор Підприємства, загалом понад 12 працівників Підприємства. 29 квітня 2020 відповідно до розпорядження відповідача №18/р «Про проведення службової перевірки» працівниками Підприємства здійснено службову перевірку за результатами якої наказом відповідача від 15 травня 2020 року №68-В щодо позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення вимог Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт», затвердженого наказом від 10.07.2015 року №44, Політики інформаційної безпеки Компанії, затвердженої наказом від 02.08.2017 року №40 та неналежну виконавчу дисципліну, що призвело до витоку інформації та документів, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт». Не всіх осіб, які мали доступ до Звіту притягнуто до відповідальності, доступ до Звіту мало необмежене коло осіб Підприємства, результатами службової перевірки не встановлено винних осіб, які дійсно сприяли розголошенню даного документу, відповідач не звертався в судовому порядку до редакції газети «Дзеркало тижня» за спростуванням викладеної інформації у статті. Дані дії відповідача щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани без встановлення його вини останній вважає цілеспрямованою та продуманою дискредитацією його 18-річної роботи на Підприємстві та спланованими заходами, оскільки відповідно до наказу відповідача від 15 червня 2020 №81-ПІР на Підприємстві здійснюватиметься скорочення чисельності та штату працівників. 14 серпня 2020 року відповідно до розпорядження відповідача №33/р «Про проведення службової перевірки» працівниками Підприємства здійснено службову перевірку за результатами якої наказом відповідача від 20 серпня 2020 року №135-В щодо позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення пунктів 1.3, 2.13, 2.14, 2.15, посадових інструкцій працівників Регіонального департаменту №4, затверджених Генеральним директором Компанії 22 грудня 2017 року. Так, відповідач вважає, що підставою порушення посадових інструкцій слугували його відвідування Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова», взяття участі без доручення керівника підрозділу та/або керівництва Компанії у нараді представників підприємств та подальшому обговоренні із керівництвом ДП питань, що віднесені до компетенції Компанії в особі її уповноважених осіб, приховуванні факту невиконання трудових обов`язків під час розподілу робочого часу на свій розсуд під час дистанційної роботи, неприбуття до Компанії у визначений час. Відповідач в оскаржуваному наказі стверджує, що позивач порушив вимоги п. 2.14 посадових інструкції. Вказаний пункт надає та регламентує права начальника відділу. Залишається не зрозумілим яким чином позивач порушив свої права. Відповідно до п. 1.3 посадових інструкцій, який ним також порушений, на думку відповідача, працівники Департаменту повинні знати і керуватися у своїй діяльності законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів та іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності Компанії, Статутом Компанії, Колективним договором, наказами і розпорядженнями Компанії і Положеннями про Регіональний департамент №4. Також є не зрозумілим які саме дії позивача стали причиною порушення п. 1.3. Після усунення недоліків позивачем ухвалою суду від 02.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 16.10.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив, де представник відповідача вказував на те, що наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 21 серпня 2020 року № 257-к позивача звільнено з займаної посади в Державній компанії «Укрспецекспорт» 25 серпня 2020 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників. Таким чином, неодноразові доводи позивача в його позовній заяві про те, що позивач протягом 18 років перебуває у трудових відносинах з відповідачем є необґрунтованими та безпідставними. Вищевказаний наказ генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 15 травня 2020 року № 68-В є законним, виданий відповідачем з дотриманням положень чинного трудового законодавства, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани є обґрунтованим та правомірним. Доводи позивача про те, що дії відповідача щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани без встановлення вини позивача є на його думку цілеспрямованою та продуманою дискредитацією його 18-річної роботи в Державній компанії «Укрспецекспорт», є суб`єктивними і ґрунтуються лише на власних припущеннях позивача, а тому критично оцінюються відповідачем. Щодо позовних вимог позивача про скасування наказу генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 20 серпня 2020 року №135-В про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, то відповідач вважає що позивачу має бути відмовлено у прийнятті вказаної заяви, оскільки у заяві про збільшення позовних вимог позивач одночасно змінює підстави та предмет позову, що суперечить вимогам ст. 49 ЦПК України. Крім цього, заявляючи вимогу про відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 212 000,00 грн., яка полягає за доводами позивача у моральних стражданнях, зумовлених відмовою відповідача переглянути результати службового розслідування, зняти догану, позивач не послався і не надав жодного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань, їх ступеня, форми. Також позивач жодним чином не обґрунтував розмір заявленої вимоги. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Їгіт О.І. вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позові та заяві про зменшення позовних вимог. Представники відповідача - адвокати Нетецький А.С. та Бруль А.С. вимоги позову не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважають, що оскаржувані накази є правомірними. Моральна шкода взагалі не доведена. Просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі через його не обгрунтованість. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що входив до складу комісії, яка проводила службову перевірку. Позивач надавав пояснення комісії, оскільки Звіт має конфіденційну інформацію з обмеженим доступом, не заперечував факт залишення звіту на робочому столі після отримання від підлеглих. За розголошення інформації позивач був притягнутий до відповідальності. Треті особи не мають доступу до конфіденційної інформації. В кабінеті з позивачем знаходиться вісім чоловік. Чернетка Звіту мала знаходитись у сейфі, а не знаходитись на робочому столі позивача у вільному доступі. Зафіксовано тільки факт не забезпечення збереження інформації позивачем, а ким і коли було передано інформацію не відомо. Не пам`ятає чи перебував на робочому місці під час створення документу. Допитаний судом у якості свідка [PERSON] суду надав наступні пояснення. Вина позивача встановлена висновком службової перевірки. Він був членом комісії, яка проводила службову перевірку. Наказ відповідача №135-В про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не пам`ятає. Чи надавав позивач лікарняний теж не пам`ятає. До позивача в березні та травні було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ за березень 2020 року про оголошення позивачу догани не оскаржувався. В Інтернет видавництві з`явилась службова записка ДП «Укрспецекспорт». Було встановлено, що дані службові записки були у позивача на столі, що ним і було підтверджено під час службової перевірки. Політикою інформаційної безпеки встановлено правило «чистого столу». У зв`язку із перебуванням позивача у відрядженні в м. Харкові була проведена службова перевірка у звязку з тим, що жодних відряджень на позивача не оформлювалось. Вислухавши представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи та інші докази, суд дійшов таких висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідност. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідност. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 140 КЗПП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну (стаття 142 КЗпП України). Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Загальний зміст вищевказаних норм трудового законодавства дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто у разі невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків. Порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61 -42575св 18) зроблено висновок про те, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». Як вбачається з матеріалів справи наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 01 лютого 2011 року № 60-ОС позивача призначено з 02 лютого 2011 року на посаду начальника Представництва Державної компанії «Укрспецекспорт» в Ісламській Республіці Пакистан порядком переведення з Державного підприємства «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес». Згідно з наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 27 травня 2013 року № 60-ОС позивача, за його згодою, переведено з 03 червня 2013 року на посаду заступника директора Регіонального департаменту № 4 - начальника відділу реалізації контрактів № 4. Відповідно до наказу генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 01 червня 2018 року № 48-к позивача з 01 червня 2018 року переведено на посаду начальника відділу реалізації контрактів № 4. Наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 10 березня 2020 року № 46-В позивачу було оголошено догану за порушення вимог Порядку доступу, зняття копій та роботи з документами в канцелярії ДК «Укрспецекспорт», затвердженого Генеральним директором Компанії 21.10.2015 року, яке полягало у здійсненні фото фіксацій службової документації за допомогою власного мобільного телефону, що створює передумови для розголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю. Наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 15 травня 2020 року № 68-В позивачу було оголошено догану за порушення вимог Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт» від 10.07.2015 року № 44, Політики інформаційної безпеки Компанії, затвердженої наказом від 02.08.2017 року № 40, та неналежну виконавчу дисципліну, що призвело до витоку інформації та документів, що становлять комерційнутаємницю та конфіденційну інформацію «Укрспецекспорт». Як вбачається з тексту оспорюваного позивачем наказу, позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за результатами службової перевірки. Відповідно до розпорядження генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 29 квітня 2020 року № 18/р «Про проведення службової перевірки» було створено комісію, яка провела службову перевірку фактів, викладених у службовій записці директора департаменту безпеки Державної компанії «Укрспецекспорт» від 28.04.2020 року № 15.4/1837 та складено акт службової перевірки, яким встановлено наступні обставини та факти. 28 квітня 2020 року в Інтернет-виданні ZN.UA («Дзеркало тижня») опубліковано статтю «Урядовий тест на корупцію «Укроборонпрому», в якій було розміщено копії службових документів Державної компанії «Укрспецекспорт», а саме: вихідних листів Державної компанії «Укрспецекспорт» на адресу Державного концерну «Укроборонпром» від 10.01.2014 року № USE-18.4-149 та від 25.07. 2014 року № USE-18.4-9643; чернетки звіту № 18.4/137 від 25.02.2020 року за підсумками прийому високопосадової делегації Генерального штабу Збройних сил Ісламської Республіки Пакистан; запрошення взяти участь у тендерах з постачання запчастин до бронетехніки від компанії Trojans; службової записки директора представництва Державної компанії «Укрспецекспорт» в Ісламській Республіці Пакистан від 21.03.2020 року №USE/PK/74. Зазначеною вище комісією відповідача у період з 30 квітня 2020 року до 05 травня 2020 року проведено опитування та отримано письмові пояснення від директора регіонального департаменту № 4 [PERSON] , заступника директора регіонального департаменту № 4 [PERSON], начальника відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № 4 [PERSON] та працівників зазначеного відділу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з отриманими від позивача письмовими поясненнями проект звіту щодо результатів прийому делегації був підготовлений провідним спеціалістом відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № 4 [PERSON], який в подальшому був завізований заступником начальника відділу [PERSON], підписаний директором регіонального департаменту [PERSON] та завізований начальником управління експортного контролю [PERSON], радником генерального директора [PERSON] та був відданий на затвердження генеральним директором Державної компанії «Укрспецекспорт», але був повернутий незатвердженим та з певними правками. Протягом наступних декількох днів провідним спеціалістом відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № 4 [PERSON] був підготовлений аналогічний звіт без внесення правок у зв`язку із неможливістю усунення частини делегації з документу та надано директору регіонального департаменту № 4 [PERSON] для затвердження генеральним директором Державної компанії «Укрспецекспорт». Того ж дня директор регіонального департаменту № 4 [PERSON] повернув підписаний звіт та попередній (виправлений) його варіант, який згодом був відданий позивачу. Не затверджена чернетка звіту була залишена на робочому столі позивача у стопці документів, за змістом пов`язаних з погодженням маркетингу та роботою з іноземними делегаціями. Під час проведення вищевказаної службової перевірки позивач надав комісії чернетку звіту № 18.4/137 від 25 лютого 2020 року за підсумками прийому високопосадової делегації Генерального штабу Збройних сил Ісламської Республіки Пакистан, фотокопія якого опублікована в Інтернет виданні «Дзеркало тижня». За результатами проведеної службової перевірки комісією відповідача було встановлено, наступне: -доступ до всього обсягу інформації та копій документів, який міститься у статті, могли мати тільки директор Регіонального департаменту № 4 [PERSON] та начальник відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № 4 [PERSON]; -грубе порушення начальником відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № 4 [PERSON] вимог Політики інформаційної безпеки Компанії, затвердженої наказом генерального директора відповідача від 02.08.2017 року № 40 та Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт», затвердженого наказом генерального директора відповідача від 10.07.2015 року № 44, яке вже фіксувалося результатами попередніх проведених службових перевірок, призвело до витоку копій службових документів, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт». Пунктом 1.4 Посадової інструкції працівників Регіонального департаменту № 4, затвердженої Генеральним директором Державної компанії «Укрспецекспорт» 22 грудня 2017 року (надалі - «посадова інструкція»), з якою позивач ознайомився під особистий підпис, встановлено, що роботу з документами та відомостями, які містять інформацію з обмеженим доступом (інформацію, що відноситься до державної таємниці, комерційної таємниці, конфіденційної та службової інформації), працівники Департаменту здійснюють у відповідності до вимог законодавства, Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Компанії, наказів та розпоряджень Компанії. Відповідно до п. 2.15 посадової інструкції начальник відділу несе відповідальність за порушення порядку роботи з документами та відомостями, які містять інформацію з обмеженим доступом (інформацію, що відноситься до державної таємниці, комерційної таємниці, конфіденційної та службової інформації), порядку, встановленого нормативними документами з питань захисту такої інформації, а також за порушення взятих на себе зобов`язань у зв`язку із допуском і доступом до державної таємниці. При прийнятті на роботу в Державній компанії «Укрспецекспорт» позивач 02.02.2011 року також ознайомився та підписав Зобов`язання працівника Державної компанії «Укрспецекспорт» про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю Державної компанії «Укрспецекспорт». Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку Державної компанії «Укрспецекспорт», затверджених наказом Державної компанії «Укрспецекспорт» від 30 жовтня 2019 року № 58, працівники Компанії зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог охорони праці, техніки безпеки та протипожежної охорони, санітарних норм, положень Правил внутрішнього трудового розпорядку, Антикорупційної програми Компанії, обов`язків працівників Компанії щодо зберігання, нерозголошення та запобігання розголошенню комерційної таємниці та конфіденційної інформації Компанії. З метою забезпечення захисту комерційної таємниці та конфіденційної інформації Державної компанії «Укрспецекспорт» наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 10 липня 2015 року № 44 затверджено Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт». Наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 02 серпня 2017 року № 40 затверджено Політику інформаційної безпеки Державної компанії «Укрспецекспорт». Пунктом 1.2 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну Інформацію встановлено, що до відомостей, які становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Компанії, відносяться відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру щодо фінансово-господарської та інших видів діяльності Компанії, які є секретними (таємними) та конфіденційними в тому розумінні, що вони в цілому чи в певній формі та сукупності їх складових невідомі третім особам і до них немає вільного доступу інших осіб на законних підставах, у зв`язку з цим мають комерційну цінність та важливе значення, а їх розголошення може завдати шкоди правам та інтересам Компанії. Підготовка в Компанії документів та матеріалів, які містять відомості, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Компанії, а також робота в Компанії з такими документами і матеріалами здійснюється відповідно до затверджених в Компанії правил, положень, порядків та інструкцій з питань діловодства, договірної роботи, претензійно-позовної роботи, ведення бухгалтерського обліку, технічного захисту інформації, інших аспектів діяльності Компанії, з дотриманням вимог цього Положення та застосування організаційних, правових та технічних засобів (п. 1.5 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію). Пунктом 2.2 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію встановлено, що з метою збереження, нерозголошення та запобігання розголошенню комерційної таємниці та конфіденційної інформації Компанії працівники Компанії, зокрема, зобов`язані зберігати та не розголошувати у будь-який спосіб без відповідного рішення Генерального директора або заступника генерального директора відомості, що є комерційною таємницею та конфіденційною інформацією Компанії, які будуть їм довірені чи стануть відомі у зв`язку з виконуваною ними роботою; здійснювати всі необхідні заходи для виключення можливості розголошення без відповідного рішення (дозволу) генерального директора або заступника генерального директора Компанії будь-яких відомостей, що є комерційною таємницею та конфіденційною інформацією Компанії. У свою чергу, пп. 3.3 п. 3.1 Політики інформаційної безпеки встановлено, що усі працівники Компанії, незалежно від займаної посади, несуть персональну відповідальність за дотримання вимог інформаційної безпеки згідно з чинним законодавством України та внутрішніми нормативними і розпорядчими документами Компанії. Об`єктами захисту в Компанії є інформаційні активи - матеріальні чи нематеріальні об`єкти, які є інформацією або містять інформацію, служать для обробки, зберігання або передачі інформації і мають цінність для Компанії. У загальному випадку до інформаційних активів належить, зокрема, інформація в електронному вигляді та інформація на паперових носіях (пп. 3.2.1 п. 3.2 Політики інформаційної безпеки). Пунктом 3.7 Політики інформаційної безпеки передбачена політика відповідальності персоналу Компанії у разі порушення вимог інформаційної безпеки. Зокрема, згідно з пп. 3.7.4 п. 3.7 Політики інформаційної порушення даної Політики є підставою для проведення за рішенням керівництва Компанії службової перевірки, за результатами якої застосовуються та впроваджуються необхідні заходи для запобігання виникнення інцидентів у майбутньому. Відповідно до пп. 3.7.5 та пп. 3.7.6 п. 3.7 Політики інформаційної безпеки остаточне рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення до працівника Компанії приймає генеральний директор. Дисциплінарні стягнення накладаються за результатами службової перевірки наказом Компанії. Пунктом 3.16 Політики інформаційної безпеки встановлено правила політики «чистого столу» та «чистого екрану». Відповідно до пп. 3.16.5 п. 3.16 Політики інформаційної безпеки носії інформації з обмеженим доступом (копії документів, електронні носії інформації) повинні зберігатися в упорядкованому вигляді в спеціалізованих місцях зберігання (наприклад, сейфах, шафах, що закриваються на замок тощо). Працівники Компанії не повинні залишати і не повинні зберігати на робочих місцях без нагляду, як в робочий, так і в неробочий час, документи і носії інформації з обмеженим доступом, а також іншу цінну інформацію (пп 3.16.6 п. 3.16 Політики інформаційної безпеки). Отже, позивач, працюючи на посаді начальника відділу реалізації контрактів № 4 регіонального департаменту № Державної компанії «Укрспецекспорт», порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку Державної компанії «Укрспецекспорт», у зв`язку з недотриманням обов`язкових до виконання усіма працівниками Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію та Політики інформаційної безпеки, що мало наслідком проведення службової перевірки та застосування на підставі її результатів дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани. Вищевказані винні дії позивача, що полягали у залишенні не затвердженої чернетки з виправленнями звіту № 18.4/137 від 25 лютого 2020 року за підсумками прийому високопосадової делегації генерального штабу Збройних сил Ісламської Республіки Пакистан, тобто документа, що містить відомості, які становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію відповідача, на робочому столі позивача без належного нагляду у стопці інших документів та без вжиття заходів для запобігання розголошенню комерційної таємниці та конфіденційної інформації відповідача, фотокопія якого в подальшому була опублікована в Інтернет виданні «Дзеркало тижня», є порушенням правил Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію та правил політики «чистого столу», визначених вищевказаною Політикою інформаційної безпеки. Зазначені винні дії позивача сприяли розголошенню відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Державної компанії «Укрспецекспорт», без відповідного на те рішення генерального директора або заступника генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт», що було встановлено за результатами проведеної службової перевірки та стало підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідно до службової записки №18/94 від 14 липня 2020 року на виконання розпорядження ДК «Укрспецекспорт» від 19 червня 2020 року №23/р начальника відділу [PERSON] переведено на дистанційну роботу. Наказом генерального директора Державної компанії «Укрспецекспорт» від 20 серпня 2020 року № 135-В за результатами службової перевірки, проведеної відповідно до розпорядження Державної компанії «Укрспецекспорт» від 14 серпня 2020 року №33/р «Про проведення службової перевірки», за порушення пунктів 1.3, 2.13, 2.14, 2.15 посадових інструкцій працівника Регіонального департаменту №4, затверджених Генеральним директором Компанії 22 грудня 2017 року позивачу [PERSON] оголошено догану. Підставою прийняття рішення про оголошення догани, стали результати службової перевірки, проведеної відповідно до розпорядження ДК «Укрспецекспорт» від 14 серпня 2020 року №33/р «Про проведення службової перевірки» по результатам якої було встановлено факт порушення [PERSON] своїх трудових обов`язків, а саме взяття участі 11 серпня 2020 року у нараді Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова», без доручення керівника підрозділу та/або керівництва Компанії та подальшому обговоренню з керівництвом Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова», питань, що віднесені до компетенції ДК «Укрспецекспорт». При цьому, згідно пункту 2.13 Посадової інструкції начальник відділу виконує, в тому числі, наступні завдання та обов`язки: -за дорученням директора Департаменту відвідує військові частини, режимні установи і частини; -у встановленому порядку, за дорученням директора Департаменту та керівництва Компанії проводить переговори з представниками вітчизняних та іноземних підприємств, установ і організацій з питань, що стосуються компетенції Департаменту. Відповідно до пункту 2.15 Посадової інструкції начальник відділу несе відповідальність за несвоєчасне та неякісне виконання доручень керівництва Департаменту. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі 11 серпня 2020 року позивач [PERSON] прийняв участь у нараді з обговорення перспектив розробки прицільного комплексу для використання його під час модернізації бронетанкової техніки на території Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова». При цьому, будь-яких розпоряджень щодо його відрядження до м. Харкова останній не отримував. Крім того, оскільки стало відомо про відвідування позивачем наради 11 серпня 2020 року в м. Харкові на території Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова», начальником регіонального управління №4 [PERSON] було запропоновано [PERSON] прибути в офіс ДК «Укрспецекпспорт» для надання особистих пояснень, однак, вказана пропозиція позивачем була проігнорована з посиланням на відвідування лікаря. Проаналізувавши вищевказані доводи суд приходить до висновку про те, що взяття позивачем участі без доручення директора департаменту та/або керівництва компанії у нараді представників підприємств та подальшому обговоренні із керівництвом Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» питань, що віднесені до компетенції Компанії в особі її уповноважених осіб, неприбуття до компанії у визначений йому час для надання пояснень свідчить про порушення трудових обов`язків, визначених в пунктах 1.3, 2.13, 2.14, 2.15 Посадової інструкції. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд не знаходить підстав для скасування наказу генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 15 травня 2020 року №68-В про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та для скасування наказу генерального директора Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 20 серпня 2020 року №135-В про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Згідно частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ч 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки суд не знайшов підстав для скасування оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed