Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача СТОВ «Осички», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 28.02.2015 року, близько 09:00 години [PERSON] керуючи трактором МТЗ-82, порушуючи правила дорожнього руху скоїв наїзд на автомобіль HYNDAI, яким позивач володіє і користується на підставі довіреності. Власником транспортного засобу, яким керував [PERSON] є СТОВ «Осички», з яким [PERSON] перебуває у трудових відносинах. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 3140 грн. згідно заказу-наряду на виконані роботи та 463 грн. за паливо для доставки автомобіля до місця ремонту, а всього 3603 грн. Так як відповідач в добровільному порядку не відшкодовує заподіяну шкоду відповідач просить її стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Позивач пояснив, що він працював в СТОВ «Осички» шофером, на роботу добирався своїм автомобілем, який залишав на території гаража. Після пошкодження його автомобіля водій трактора [PERSON] пообіцяв сплатити йому вартість ремонту автомобіля, але потів відмовився. Окрім того, представник позивача [PERSON] стверджує, що в даному випадку не викликали працівників ДАІ та не зафіксували дорожньо-транспортну подію бо відповідач пообіцяв відшкодувати добровільно завдану шкоду, на його думку достатнім є факт пошкодження майна позивача неправомірними діями відповідача, який не заперечується [PERSON] та підтверджується повідомленням Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області. Відповідач СТОВ «Осички» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги не визнає. Вважають їх безпідставними необґрунтованими, та такими, що не підтверджені жодним належними та допустимими доказами посилаючись на те, що позов позивач приїхав на територію тракторного парку, яка є огородженою з знаком «Рух заборонено» на воротах і є приватною власністю з всіма будівлями, що знаходяться в оренді СТОВ «Осички», залишив автомобіль без нагляду і в невизначеному як стоянка приватного транспорту місці, чим створив умови для ДТП з трактором МТЗ-82, яким керував [PERSON] в складних погодних умовах, розчищаючи сніг біля автопарку. Жодна із сторін на місце пригоди представників авто інспекції не викликала, ДТП державними установами в установлені терміни не фіксувалось. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] проти заявлених вимог заперечував та пояснив, що він розчищав від снігу територію гаража і так як машина стояла в невизначеному як стоянка місці випадково, здаючи назад, зачепив автомобіль позивача. Заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до наступного висновку. Законодавець положеннями пункту 1 частини 1 статті 22 ЦК України передбачає відшкодування винним збитків та майнової шкоди потерпілій особі, якими являються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до пункту 1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Як вбачається із ксерокопії довідки від 18.11.2015 року №172, виданої СТОВ «Осички» Радомишльського району [PERSON] працює в даному господарстві трактористом з 01.05.2005 року (а.с.8,10). Надана позивачем ксерокопія облікового листа тракториста-машиніста [PERSON] містить відомості про виконувану роботу в 02 місяці 2015 року, щодо вказаної в позові ДТП зазначений документ доказової інформації не містить (а.с.9). Позивачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження факту ДТП із спричиненням автомобілю HYNDAI механічних пошкоджень на вказану суму збитків. В матеріалах справи відсутні відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП винних у даній ДТП осіб. Окрім того, позивачем не надано акту огляду автомобіля, складеним працівниками ДАЇ, не додано протоколу огляду місця події, довідки ДАІ про механічні пошкодження автомобіля, акт огляду експерта-оцінщика, в якому було б вказано які деталі транспортного засобу підлягали б заміні, а які ремонту. Позивачем надано копію Акта про надання послуг №СТП 0018257 від 23.10.2015 року, згідно якого вартість виконаних робіт з ремонту автомобіля марки HYNDAI з реєстраційним номером АА 6883 АВ, 1992 року випуску складає 3140 грн. (а.с.7), який суд оцінює критично, так як він не підтверджує факт того, що саме з вини відповідача виникла необхідність в проведенні вказаних ремонтних робіт майже через вісім місяців після вказаної ДТП. З урахуванням наведеного, суд констатує, що не має прямих доказів того, що саме діями відповідача завдана саме така шкода майну [PERSON] Не бере суд до уваги як належний та допустимий доказ повідомлення за вих. №5454 від 30.09.2015 року Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області, оскільки з нього не вбачається, ким встановлено, якими доказами і де зафіксовано було факт скоєння ДТП 28.02.2015 року біля 09-00 год. та винність водія [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху. У відповідності до положень ст.ст.10, 11, 58, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували обставини наведені у позовній заяві. Не надано таких доказів позивачем та його представником і під час розгляду справи. За вказаних обставин, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування позивачу з відповідача матеріальної шкоди у сумі 3603 гривні, як вартості відновлювальних робіт транспортного засобу, є не обґрунтованою, не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 179, 212, 213, 223 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed