Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що 27 травня 2016 року померла його мати [PERSON]. Вважав, що оскільки він є сином спадкодавця може оформити свої спадкові права у будь-який час. Зазначив, що тривалий час здійснював догляд за матір'ю, яка не могла обходитись без сторонньої допомоги та не розуміла значення своїх дій. Не знав, що управлінням ПФУ в Любешівському районі Волинської області [PERSON], відповідно до рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2011 року ВП №29651086, нараховано борг в сумі 16678,99 грн.. Позивач в позовній заяві просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати йому додатковий строк для подання заяви до Любешівської нотаріальної контори про прийняття спадщини та судові витрати по справі залишити за ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, у поданій до суду заяві вказала, що не претендує на належний їй спадок у вигляді грошових коштів, які згідно виконавчого листа №2-а-3439/11 від 28 жовтня 2011 року були призначені до виплати для її матері [PERSON]. Розгляд справи провести без її участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд визнає їх доведеними. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої Любешівською селищною радою Любешівського району Волинської області №1568 від 15 травня 2018 року за померлою [PERSON] в управлінні Пенсійного фонду України в Любешіському районі, відповідно до рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2011 року ВП №29651086, нарахований борг в сумі 16678,99 грн.. Даний факт підтверджується і довідкою виданою управлінням ПФУ в Любешівському районі Волинської області №4858 від 02 квітня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане вище спадкове майно. Право на спадщину після смерті [PERSON] виникло в позивача [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом. Таким чином, позивач [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустив строк прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, у зв'язку з чим пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому йому слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved