Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання протиправним та скасування рішення №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно рішення №6/30/88 від 22 березня 2013 року [PERSON] міська рада вирішила: 1. Затвердити прокуратурі Тернопільської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. 2. [PERSON] прокуратурі Тернопільської області земельну ділянку площею 0,35 га (кадастровий номер 6110100000060020073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. 3. Віднести земельну ділянку, вказану в п.2, до земель житлової та громадської забудови. 4. Зобов'язати прокуратуру Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства». Позивач, перебуваючи на посаді заступника голови Громадської спілки «Рада Бізнесу Тернопілля», дізнався про вказане незаконне рішення у травні 2016 року, у зв'язку із чим Громадська спілка «Рада Бізнесу Тернопілля» 13 травня 2016 року звернулась до прокурора Тернопільської області з вимогою щодо повернення спірної земельної ділянки громаді міста Тернопіль, на що 18 травня 2016 року отримала відповідь за № 05/923-16 про те, що прокуратура не заперечує щодо цього. Разом з тим, жодних дій з цього приводу прокуратурою Тернопільської області чи [PERSON] міською радою вчинено не було, тобто вказане вище незаконне рішення не скасоване. Спірним рішенням\~[PERSON] міської\~ради №6/30/88\~від 22\~березня 2013\~року,\~яким затверджено\~прокуратурі Тернопільської\~області проект\~землеустрою щодо\~відведення вказаної\~вище земельної\~ділянки,\~цю земельну\~ділянку віднесено\~до «земель\~житлової та\~громадської забудови».\~Враховуючи те,\~що на\~момент прийняття\~оскаржуваного рішення\~за своїм\~цільовим призначенням\~згадана земельна\~ділянка відносилась\~до земель,\~які відведені\~під «Зелені\~насадження спеціального\~призначення»,\~то вказаним\~рішенням змінено\~її цільове\~призначення на\~«Землі для\~житлової та\~громадської забудови». Оскільки затверджений проект землеустрою щодо вказаної вище земельної ділянки повинен відповідати діючій на час прийняття відповідачем рішення містобудівній документації, яка зокрема і визначає цільове призначення земельних ділянок, то перед тим як надавати дозвіл прокуратурі Тернопільської області на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35 га та прийняття рішення про його затвердження, відповідач зобов'язаний був внести відповідні зміни до містобудівної документації, зокрема генерального плану м. Тернополя в частині цільового призначення цієї земельної ділянки. [PERSON] вважає, що будь-які прийняті [PERSON] міською радою рішення, в тому числі і ті, стосовно яких подано даний позов, в межах компетенції відповідача, однак із порушенням діючого законодавства, також порушують інтереси позивача, як одного із членів громади м. Тернополя. На підставі викладеного [PERSON] просить суд визнати протиправним та скасувати рішенням №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року про затвердження прокуратурі Тернопільської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; надання прокуратурі Тернопільської області земельної ділянки площею 0,35 га (кадастровий номер 6110100000060020073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; віднесення земельної ділянки, вказаної в п.2, до земель житлової та громадської забудови; зобов'язання прокуратури Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 25 липня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання протиправним та скасування рішення. 20 серпня 2018 року представник [PERSON] міської ради подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Додатково зазначила, що на замовлення прокуратури Тернопільської області КП «Земельно-кадастрове бюро» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: м.Тернопіль, проспект С.Бандери. Проект землеустрою погоджено управлінням містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету міської ради при умові розташування об'єкта будівництва за межами червоних ліній вулиці (висновок від 15 лютого 2013 року № 329/14); Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області (висновок від 01 березня 2013 року № 03-31/209/28). Генеральним планом м. Тернополя, затвердженим рішенням [PERSON] міської ради від 10 серпня 2010 року № 5/37/11 територія товариства з додатковою відповідальністю «Зелене господарство» (виробниче підприємство) визначена як перспективна зміна цільового використання. Станом на сьогоднішній день цільове призначення земельної ділянки товариства змінено під будівництво багатоквартирних житлових будинків. 14 лютого 2006 року [PERSON] міською радою прийнято рішення № 4/18/50, яким затверджено Правила використання та забудови території м. Тернополя. Рішенням [PERSON] міської ради від 30 вересня 2011 року № 6/14/32 було внесено зміни у вищезазначене рішення «Про затвердження Правил використання та забудови території м. Тернополя» і в тексті рішення та додатку: замість слів «...правила...» читати «...план...», замість слів «...використання та забудови...» читати «...зонування...» у відповідному відмінку; замість слів «Про планування та забудову територій» читати «Про регулювання містобудівної діяльності». Відведення земельної ділянки на підставі оспорюваного рішення в повній мірі відповідає карті правового зонування м. Тернополя, як складової «Правил використання та забудови м. Тернополя», за яким зазначена у позові земельна ділянка віднесена до категорії Ж-3 (змішана багатоквартирна житлова забудова). Таким чином, [PERSON] міська рада при прийнятті рішення № 6/30/88 від 22 березня 2013 року про затвердження прокуратурі Тернопільської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: проспект С.Бандери діяла в спосіб та в межах повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України в частині норм, які визначають порядок розпорядження землями комунальної власності та їх віднесення до певної категорії. З письмових пояснень представника прокуратури Тернопільської області від 11 вересня 2018 року слідує, що [PERSON] обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки такий спосіб як «визнання протиправними рішення ради» не передбачений законом. Позивачем не доведено, що внаслідок прийняття сесією [PERSON] міської ради рішення № 6/30/88 від 22 березня 2013 року його позбавлено права на користування вказаною земельною ділянкою, обмежено його право на отримання у користування чи у власність цієї чи будь-якої іншої земельної ділянки в межах міста Тернополя. Вважає, що у [PERSON] відсутні підстави для звернення до суду із вказаним позовом також у звязку із пропуском ним строку такого звернення. Крім цього, представник третьої особи вважає, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є те, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом, що застосовано одноразово та після реалізації вичерпало свою дію фактом його виконання. Скасування цього рішення не породжує наслідків, як для власника земельної ділянки, так і для землекористувача, оскільки, як право власності, так і право постійного користування ґрунтується на відповідних правовстановлюючих документах. В своїх доводах про неправильне віднесення [PERSON] міською радою земельної ділянки площею 0,35 га по просп. С.Бандери в м. Тернополі до земель житлової та громадської забудови, не наводить жодної норми земельного законодавства, яка була б порушена відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення, не надає жодного документу, яким би ця ділянка була віднесена чи мала б бути віднесена до категорії земель іншого призначення (зелені насадження). 18 вересня 2018 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив [PERSON] міської ради, в якому зазначив, що для перевірки викладених у відзиві [PERSON] міської ради аргументів ним було направлено депутатські звернення, відповіді на які не надійшли, незважаючи на пропущення 10-денного строку. З відзиву позивачу незрозуміло, яке має відношення приватне ТзДВ «Зелене господарство» до земельної ділянки, яка до оскаржуваного рішення ніколи не виділялась із комунальної власності. Позивач вважає, що представник [PERSON] міської ради таким чином намагається ввести суд в оману, видаючи земельну ділянку 0,35 га (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073) за іншу. На думку [PERSON], заяви органу місцевого самоврядування щодо відсутності у позивача порушеного права та інтересу оскаржуваним рішення ради є безпідставними, оскільки порушено його майнові інтереси щодо спільного використання ним комунальної власності, як жителя та члена територіальної громади м. Тернополя. Інформацію щодо порушень, вчинених відповідачем, він отримав лише в травні 2016 року, про що достовірно вказав в позовній заяві. Позивач змінював предмет позову 18 вересня 2018 року, однак остаточними позовними вимогами [PERSON] є вимоги, зареєстровані судом 26 жовтня 2018 року, в яких він просить: визнати недійсним та скасувати рішення № 6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року про затвердження прокуратурі Тернопільської області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; надання прокуратурі Тернопільської області земельної ділянки площею 0,35 га (кад. номер 6110100000:06:002:0073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; віднесення земельної ділянки, вказаної в п.2, до земель житлової та громадської забудови; зобов'язання прокуратури Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства; скасувати державну реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за Прокуратурою Тернопільської області (код ЄДРПОУ: 02910098) права постійного користування земельною ділянкою (кад. номер 6110100000:06:002:0073) площею 0,35 га., землі житлової та громадської забудови, індексний номер: 2541033 від 24 травня 2013 року 10:07:25. 09 листопада 2018 року, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу № 607/12895/17 передано на розгляду головуючій судді Герчаківській О.Я. Підстава проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: закінчення терміну повноважень головуючого судді Позняка В.М., згідно розпорядження №359 від 09 листопада 2018 року про призначення повторного автоматизованого розподілу справи. Ухвалою судді Герчаківської О.Я. від 09 листопада 2018 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання недійсним та скасування рішення № 6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073). 11 грудня 2019 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] міської ради [PERSON], представника прокуратури Тернопільської області [PERSON] про залишення без розгляду позову [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання недійсним та скасування рішення №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073). Згідно ухвали суду від 08 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання недійсним та скасування рішення №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073), справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з урахуванням останньої заяви про зміну предмета спору, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила. Підтримала письмові пояснення, долучені до матеріалів справи. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 04 лютого 2013 року постійна комісія з питань містобудування [PERSON] міської ради прийняла рішення №27 про надання дозволу прокуратурі Тернопільської області на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35 га в постійне користування під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. Рішення аналогічного змісту під №26 було прийнято 05 лютого 2013 року постійною комісією з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі [PERSON] міської ради. Згідно довідки №417/25 від 18 березня 2013 року, проект цього рішення та документи до нього, згідно переліку, були підготовлені відділом земельних ресурсів [PERSON] міської ради. Рішенням [PERSON] міської ради № 6/29/49 від 15 лютого 2013 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35 га в постійне користування під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. С.Бандери прокуратурі Тернопільської області», вирішено: дати дозвіл прокуратурі Тернопільської області на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,35 га в постійне користування під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]. Згідно рішення [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га за адресою просп. С. Бандери прокуратурі Тернопільської області вирішено: Затвердити прокуратурі Тернопільської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; надати прокуратурі Тернопільської області земельну ділянку площею 0,35 га (кад. номер 6110100000060020073) в постійне користування, під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON]; віднести земельну ділянку, вказану в п.2, до земель житлової та громадської забудови; зобовязати прокуратуру Тернопільської області в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства. [PERSON], як заступник голови Громадської спілки «Рада бізнесу Тернопілля» звертався до прокуратури Тернопільської області із зверненням щодо постійного користування прокуратурою області земельною ділянкою по вул. С. Бандери в м. Тернополі. На своє звернення позивач на 18 травня 2016 року отримав відповідь №05-923-16, в якій його інформовано, що прокуратура області не заперечує проти передачі вказаної у зверненні земельної ділянки територіальній громаді міста Тернополя у встановленому законодавством порядку. Також, [PERSON], як заступник голови Громадської спілки «Рада бізнесу Тернопілля», звертався до прокуратури Тернопільської області із зверненням з приводу відмови прокуратури Тернопільської області від права постійного користування земельною ділянкою по проспекту С. Бандери в м. Тернопіль. Це звернення було розглянуто та листом № 05/923-16 від 10 серпня 2016 позивачу надано відповідь, якою його повідомлено, що інвестиційна угода по земельній ділянці на проспекті [PERSON] в м. Тернополі від 17 червня 2013 року №79, що укладена між прокуратурою Тернопільської області та ПП «Креатор-Буд», у повному обсязі не виконана. Проте, прокуратура області з метою збереження зелених насаджень проводити будь-які будівельні роботи не планує та не заперечує проти передачі зазначеної земельної ділянки у розпорядження [PERSON] міської ради. Як слідує із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 22 вересня 2016 року, земельна ділянка кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, площею 0,35 га, розташована по проспекту С. Бандери в м. Тернопіль, цільове призначення якої: землі житлової та громадської забудови, належить на праві комунальної власності [PERSON] міській раді. Правокористувачем даної ділянки є прокуратура Тернопільської області на підставі рішення [PERSON] міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер: 2541033 від 24 травня 2013 року, вид речового права право постійного користування земельною ділянкою. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] міської ради, прокуратури Тернопільської області, Управління державної реєстрації [PERSON] міської ради про визнання незаконними рішень № 6/29/49 від 15 лютого 2013 року та № 6/30/88 від 22 березня 2013 року [PERSON] міської ради щодо надання прокуратурі Тернопільської області дозволу на складання проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання земельної ділянки в користування, віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови, зобовязання здійснити державну реєстрацію та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 травня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, прокуратури Тернопільської області, Управління державної реєстрації [PERSON] міської ради про визнання незаконними рішень № 6/29/49 від 15 лютого 2013 року та № 6/30/88 від 22 березня 2013 року [PERSON] міської ради щодо надання прокуратурі Тернопільської області дозволу на складання проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання земельної ділянки в користування, віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови, зобовязання здійснити державну реєстрацію та скасування рішення державного реєстратора закрито. Розяснено [PERSON] право на звернення за захистом порушених прав у порядку адміністративного судочинства. 04 вересня 2018\~року депутат[PERSON] міської ради VІІ скликання [PERSON] подав депутатське звернення до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просив: 1. [PERSON] належним чином завірену копію (в повному складі передбачених законами України матеріалів) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою просп. [PERSON] (кад. номер 6110100000060020073), затвердженого рішенням [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року. 2. [PERSON] копію заяви та матеріалів, що надавались заявником для видачі висновку 01 березня 2013 року №03-31/209/28 та копію самого висновку. Також,\~04 вересня 2018 року депутат [PERSON] міської ради VІІ скликання [PERSON] звернувся до [PERSON] міського голови [PERSON] із зверненням депутата, в якому просив: 1. [PERSON] викопіювання з Генерального плану міста та плану Зонування міста Тернополі, чинні в період з січня 2013 року до грудня 2013 року, що включають територію, де знаходиться ділянка, щодо якої рішенням [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року затверджено проект землеустрою. 2. [PERSON] копію графічних матеріалів, які є складовою «Правил використання та забудови м. Тернополя», актуальних в період з січня 2013 року до грудня 2013 року та включають територію де знаходиться ділянка щодо якої рішенням [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року затверджено проект землеустрою. 3. [PERSON] копію текстової частини «Правил використання та забудови м. Тернополя», актуальних в період з січня 2013 року до грудня 2013 року, та включає інформацію та дані по території, де знаходиться ділянка щодо якої рішенням [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року затверджено проект землеустрою. [PERSON] інформацію хто до 15 лютого 2013 року був користувачем, власником чи орендарем земельної ділянки, щодо якої рішенням [PERSON] міської ради № 6/30/88 від 22 березня 2013 року затверджено проект землеустрою. \~ \~ \~ \~ 04 вересня 2018 року депутат [PERSON] міської ради [PERSON] звернувся до Виконавчого комітету [PERSON] міської ради із депутатським зверненням №195 про надання інформації, що стосується матеріалів містобудівної документації за 2013 рік та рішення міської ради від 22 березня 2013 року №6/30/88. За результатами розгляду цього депутатського звернення позивачу надано відповідь за №5285/08 від 14 вересня 2018 року, в якій зазначено, що у період з січня 2013 року до грудня 2013 року чинними були генеральний план міста Тернополя, затверджений рішенням міської ради від 10 серпня 2010 року №5/37/11, та Правила користування та забудови території м. Тернополя, затверджені рішенням міської ради від 14 лютого 2006 року №4/18/50, назву яких було змінено на План зонування території м. Тернополя рішенням міської ради від 30 вересня 2011 року №6/14/32. До відповіді надані викопіювання з вищевказаних містобудівних документацій та копію з пояснюючої записки Правил стосовно земельної ділянки, щодо якої рішенням міської ради від 22 березня 2013 року №6/30/88 затверджено проект землеустрою. Крім того [PERSON] інформовано, що матеріали Правил становлять великий формат та обсяг (графічні матеріали-Карта правового зонування м. Тернополя в паперовому варіанті розміром 1,70 м х 2,10 м, пояснююча записка в паперовому варіанті на 111-ти аркушах, електронні варіанти не вироблялись) і відзняти їх копії не має технічної можливості, а тому позивачу запропоновано ознайомитися з матеріалами Правил та за необхідності зробити виписки, витяги, копіювання тощо в робочі дні безпосередньо в приміщенні управління містобудування, архітектури та кадастру міської ради (вул. Коперника. 1, тел. 40-41-45), попередньо повідомивши про дату візиту. Також вказаним повідомленням [PERSON] інформовано, що відповідно до наявних архівних матеріалів рішення міської ради від 22 березня 2013 року №6/30/88 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведенню земельної ділянки площею 0.35 га за адресою пр. С. Бандери прокуратурі Тернопільської області, а саме: довідки про кількісні та якісні характеристики земельної ділянки, розподіл земель серед власників та землекористувачів (6-зем) та висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прокуратурі Тернопільської області під будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражами для легкових автомобілів за адресою: м. Тернопіль, пр. С. Бандери від 01 березня 2013 року №0331/209/28, виданих Головним управління Держземагенства у Тернопільській області, з'ясовано, що цільове використання земельної ділянки площею 0.3500 га за адресою пр. [PERSON] (до відведення земельної ділянки) землі не надані у власність або постійне користування. Покликаючись на викопіювання з генерального плану м. Тернополя, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради №5/37/11 від 10 серпня 2010 року за адресою проспект [PERSON], позивач [PERSON] стверджував, що спірна земельна ділянка віднесена до зони зелених насаджень спецпризначення. Представник відповідача, посилаючись на викопіювання з карти правового зонування м. Тернополя «Правил використання та забудови території м. Тернополя» за адресою проспект [PERSON], спростовувала такі доводи тим, що земельна ділянка, яка надана в користування прокуратурі Тернопільської області, віднесена до зони Ж-3 зона багатоповерхової житлової забудови виділена для забезпечення правових умов формування кварталів багатоквартирних житлових будинків без обмежень рівня поверховості з високою щільністю забудови. На адвокатський запит [PERSON] від 14 січня 2019 року, Виконавчий комітет [PERSON] міської ради надав відповідь від 18 січня 2019 року №352/08-П, представника позивача повідомлено про те, що матеріали щодо передачі у державну власність земельної ділянки площею 0,35 га (кад. ном. 6110100000:06:002:0073) за адресою пр. [PERSON] у виконавчому органі [PERSON] міської ради відсутні. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. За приписами статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 18 ЗК України встановлено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Положеннями статті 19 ЗК України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі житлової та громадської забудови, землі рекреаційного призначення. Відповідно до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (стаття 39 ЗК України). До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації (стаття 52 ЗК України). Частинами 1, 3 ст. 53 ЗК України передбачено, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Мінбуду України від 10 квітня 2006 р. № 105, зелені насадження це деревна, чагарникова, квіткова та трав'яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. Вони включають також зелені насадження спеціального призначення насадження транспортних магістралей і вулиць; на ділянках санітарно-захисних зон довкола промислових підприємств; виставок, кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні, водоохоронні, вітрозахисні, протиерозійні, насадження розсадників, квітникарських господарств, пришляхові насадження в межах населених пунктів. Суд, виходячи із копій документів, які надані в обґрунтування позову та доводів на спростування вимог позивача вважає, що належних і допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка відносилася до території зелених насаджень спецпризначення, в ході розгляду справи не здобуто. Суд відхиляє копію листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] №215/08 від 12 січня 2017 року, який адресовано адвокату [PERSON], де останнього інформовано, що за умовними позначеннями основного креслення генерального плану м. Тернополя земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:06:002:0073, за адресою проспект [PERSON], відноситься до території зелених насаджень спецпризначення, оскільки він містить посилання на рішення органу місцевого самоврядування, яке позивачем не оспорюється, а саме - від 22 березня 2014 року №6/30/88. Крім того, така інформація повинна підтверджуватися витягами із технічної документації на земельну ділянку чи іншими графічними матеріалами, які б вказували її цільове призначення та точне місце розташування. Суд вважає, що в позивача не було перешкод в отриманні таких документів, оскільки надіслання ним запитів про отримання інформації не свідчить про неможливість отримання такої, що також підтверджує відповідь Виконавчого комітету [PERSON] міської ради за №5285/08 від 14 вересня 2018 року. Водночас, в ході розгляду справи встановлено, що спірним рішенням органу місцевого самоврядування № 6/30/88 від 22 березня 2013 року вирішено віднести земельну ділянку, вказану в п.2, до земель житлової та громадської забудови, тобто змінити її цільове призначення. Проект землеустрою, який також затверджувався рішенням [PERSON] міської ради на земельну ділянку площею 0,35 га, кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, було виготовлено на замовлення прокуратури Тернопільської області КП «Земельно-кадастрове бюро». Цей проект землеустрою ніким не оспорювався та є чинним, попередньо він був погоджений управлінням містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету [PERSON] міської ради та Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області, що відповідало вимогам ст. 186-1 ЗК України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства тощо. Відповідно до положення статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності здійснювалось на підставі рішень органів місцевого самоврядування за умови здійснення дій, передбачених вимогами зазначеної статті. За змістом статті 20 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Статтею 21 ЗК України передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Судом в ході розгляду позовних вимог [PERSON] не здобуто беззаперечних доказів того, що земельна ділянки площею 0,35 га, кадастровий номер 6110100000:06:002:0073, за адресою пр. Ст. Бандери в м. Тернополі відносилась до земель рекреаційного призначення, а відтак зміна цільового призначення земельної ділянки за вищевказаною адресою відповідає нормам ЗК України та вимогам Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах». Невиконання органом місцевого самоврядування вимог ч. 11 ст. 123 ЗК України не впливає на виниклі між сторонами правовідносини, оскільки в цій частині бездіяльність [PERSON] міської ради не оскаржується. Відтак, за відсутності встановлених порушень порядку зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, підстави для визнання недійсним та скасування рішення №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073) також відсутні, що є однією з підстав для відмови в задоволенні позову [PERSON] Щодо порушеного права позивача, як члена територіального громади м. Тернополя, то суд виходить з наступного. [PERSON] покликається на те, що в нього відсутня можливість захистити своє право у спільній комунальній власності в інший спосіб, як окрім звернення до суду із вищевказаними позовними вимогами. Позивач пояснював, що він попередньо звертався до [PERSON] міської ради з приводу надання йому земельної ділянки, однак отримав відповідь, що в м. Тернополі відсутні вільні землі під забудову. Суд вважає, що позов [PERSON] спрямований на задоволення не суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого питання, а на захист свого приватного\~інтересу. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України). З вказаних норм закону слідує, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Разом з тим, [PERSON] не доведено, що в нього могло виникнути право на спірну земельну ділянку та через прийняття рішення [PERSON] міської ради №6/30/88 від 22 березня 2013 року, позивач був позбавлений такого «можливого» права чи його було обмежено у праві на отримання у користування чи у власність цієї чи будь-якої іншої земельної ділянки в межах м. Тернополя. Відсутність встановленого порушеного права позивача є другою підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа прокуратура Тернопільської області, про визнання недійсним та скасування рішення №6/30/88 [PERSON] міської ради народних депутатів від 22 березня 2013 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6110100000:06:002:0073). \~ \~ \~ \~Щодо застосування строків позовної давності до заявлених [PERSON] позовних вимог, то суд вважає, що такі ним не пропущено, адже позивач попередньо звертався до суду, про що в матеріалах справи є рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Зміна судової практики у визначенні критеріїв розмежування юрисдикції судів не може впливати на право та строки звернення особи до суду за захистом свого порушеного права чи інтересу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу відповідачем не відшкодовується.

Outcome: dismissed