Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування при Малиновській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 138 у будинку № 54 по вулиці В. Терешкової у м. Одесі, посилаючись на таке. Позивач зареєстрований у [INFO], яка належить йому на праві приватної власності. За вищезазначеною адресою зареєстровані також колишня дружина позивача [PERSON], та дочка позивача [PERSON]. Оскільки позивач сплачує всі видатки по житловому приміщенню та комунальні платежі, в яких відповідачі участі не беруть, факт реєстрації відповідачів в його приміщенні створює позивачу перешкоди в користуванні, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 червня 1995 року, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №3-6510, договором дарування від 09 серпня 2010 року зареєстрованого в реєстрі за 3861. З 10 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 жовтня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси був розірваний. Відповідно до довідки (виписка із будинкової книги про склад сімї та реєстрації) від 05 травня 2016 року за №1038, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (основний) - позивач по справі, [PERSON] (колишня дружина) - відповідача по справі, [PERSON] (дочка позивача), відповідач по справі. На підставі акту, складеного сусідами будинку № 138 по вулиці В. Терешкової у м. Одесі від 05 травня 2016 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON], у квартирі [ADDRESS] не проживають з кінця квітня 2015 року, жилим приміщенням не користуються, їх речі в квартирі відсутні, спроб вселитися в квартиру не було, фактичне місце мешкання відповідача та дочки не відомо. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідачі на вказаній житловій площі не проживають, виселилися з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знялися, чим порушують права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідачів за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні розпорядження цією житловою квартирою. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, тому вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №138 у будинку №54 по вулиці В. Терешкової у м. Одесі, загальною площею 32,3 кв. м., житловою площею 17,1 кв. м. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved