Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив виключити з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , запису про його батьківство, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11.07.2014р. він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , яка народила [INFO] доньку [PERSON] . Подружнє життя між ними не склалось та починаючи з 2015 року шлюбні відносини фактично були припинені, а 05.10.2016 року рішенням Врадіївського районного суду шлюб між ними було розірвано. Розриваючи шлюб він був впевнений, що дитина, яку народила [PERSON] , не являється його та він останній прямо про це заявляв. 30.10.2019 року він дізнався про наявність заборгованості по сплаті аліментів на користь останньої на утримання дитини [PERSON] . Після чого, з власної ініціативи, провів генетичне дослідження, відповідно до висновку якого № MG19-81104 від 22.11.2019 року - ймовірність його батьківства відносно дитини становить 0 %, тобто він не являється біологічним батьком дитини. Тому він не має бажання виховувати та утримувати чужу йому дитину, з цих підстав змушений оспорити своє батьківство. Позов задовольнити. Позивач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] \~у судовому\~засіданні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Дали згоду на проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. На роз`яснення судом обставин, які входять до предмета доказування (відсутність\~кровного споріднення\~між особою,\~записаною батьком,\~і дитиною)\~та які\~докази мають\~бути подані\~ \~при оспорюванні\~батьківства (висновки судово-медичної, біологічної чи генетичної експертизи,тощо), позивач та його представник послалися, що проводити будь які експертизи не бажають, оскільки ними вже проведено біологічне дослідження, висновком якого доведено відсутність споріднення позивача, як батька, з дитиною. Відповідач [PERSON] ,\~двічі будучи\~належним чином\~повідомленою про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в порядку\~передбаченому ч.\~8,\~ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України\~(судові\~повістки направлені\~по зареєстрованому\~місцю проживання\~відповідача рекомендованими\~повідомленнями про\~вручення поштових\~відправлень №\~5630100311455\~на 11.09.2020р.,\~№ 5630100322694\~на 02.10.2020р.,\~які вручені\~адресату,\~а також\~через опублікування\~двічі оголошення\~про виклик\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України)на розгляд справи не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність та відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Врадіївського\~районного відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чернега Г.І. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] . У судовому\~засіданні представник\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ органу\~опіки та\~піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області Козирєва Т.С. не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені факти: - \~ \~ \~ \~11.07.2014 року між сторонами зареєстрований шлюб, який 05.10.2016 року розірвано Врадіївським районним судом Миколаївської області (рішення від 05.10.2016 Врадіївського районного суду Миколаївської області, набрало законної сили 16.10.2016 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - \~ \~ \~ \~дитина [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про її народження батьком записаний позивач [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Реєстрація народження\~дитини проведена\~ [INFO] \~ відповідно\~до ст.\~126\~СК України. Та 31.07.2014\~року до\~актового запису\~внесено зміни в частині відомостей про дитину, а саме прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », підставою внесення\~змін стала\~ заява\~про визнання\~батьківства \~№ 3/07-04\~від 11.07.2014\~р. (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 19.07.2016 року, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024798718 від 04.12.2019 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - \~ \~ \~ \~25.04.2018 року Врадіївським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення аліментів з боржника (позивача по справі) [PERSON] на користь (відповідача по справі) [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, по якому 03.08.2018р. було відкрито виконавче провадження № 56919840 (судовий наказ, виданий 25.04.2018 року Врадіївським районним судом Миколаївської області, повідомлення № 8831 від 14.08.2020р. Врадіївського районного відділу ДВС, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - 24.07.2020р. до Врадіївського відділу ДВС надійшла письмова заява від [PERSON] щодо повернення вищевказаного судового наказу без виконання у зв`язку з відсутністю претензій до [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (повідомлення № 8831 від 14.08.2020р. Врадіївського районного відділу ДВС, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - \~ \~ \~ \~12.11.2019 року між ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № 048Н/130 про надання послуг, а саме виконавець взяв на себе зобов`язання провести генетичне дослідження по встановленню біологічного батьківства, за умовами\~якого дослідження\~виконується двома\~командами лаборантів,\~випуск результату\~перевіряється доктором\~наук (договір № 048Н/130, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - \~ \~ \~ \~експертним висновком\~про біологічне\~батьківство №\~MG19-81104\~від 22.11.2019\~року встановлено,\~що біологічне\~батьківство ймовірного\~батька ( [PERSON] )\~по відношенню\~дитини ( [PERSON] )\~виключається.\~Комбінований індекс\~батьківства:\~0,\~можливість батьківства:\~0%.\~Інтерпретація висновків\~та виводів:\~ґрунтуючись на\~результатах,\~отриманих при\~аналізу досліджених\~генетичних систем\~(локусів),\~біологічне батьківство\~ймовірного батька\~( [PERSON] )\~по відношенню\~дитини ( [PERSON] )\~виключається,\~так як\~у них\~виявлено відсутність\~спільних алелей\~по 12\~інформативним локусам.\~Величина Комбінованого\~Індексу батьківства\~ становить\~0,\~отже ймовірність\~батьківства в\~цьому випадку\~дорівнює 0 (експертний висновок про біологічне батьківство № MG19-81104 від 22.11.2019 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - \~ \~ \~ \~у примітках\~до експертного\~висновку про біологічне батьківство № MG19-81104 від 22.11.2019 року зазначено, що будь які асоціації імен, родинних відносин та етнічної приналежності з проведеними дослідженнями засновані лише на інформації наданої замовником. Медікал Геномікс ЛТД не несе ніякої відповідальності за походження/та транспортування зразків до того моменту, коли вони попали в лабораторію. Зразки ДНК,\~при аналізу\~яких були\~отриманні дані,не були\~взяті у\~відповідності з\~встановленою юридичною\~процедуроюдля пред`явлення\~результатів ДНК\~аналізу у\~судових інстанціях\~та не мають сили у судовому процесі для встановлення батьківства. Всі учасники дослідження приймають той факт, що результати проведеного ДНК аналізу даються виключно для особистої інформації (експертний висновок про біологічне батьківство № MG19-81104 від 22.11.2019 року); - \~ \~ \~ \~ухвала суду від 11.09.2020р. про витребування доказів (коли, де та ким виконувалась експертизи щодо встановлення біологічного батьківства, хто був присутній при проведення експертизи, де ким та в який спосіб відбиралися зразки для проведення даної експертизи, та чи були при відборі присутні ймовірний батько, дитина та її матір, тощо) не виконана, з посиланням представника ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000», у телефонограмі на те, що товариство не буде виконувати ухвалу суду про витребування доказів, оскільки затребувана інформація надається особисто клієнтам з якими було укладено договір на проведення дослідження, та сама інформація у експертному висновку за результатами дослідження несе лише інформативний характер та надана не для суду. При прийнятті рішення, суд керується: Відповідно до ч. 1\~ст. 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За ст. 134 цього кодексу на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до\~статті 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення\~статті 136 СК України\~свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації №3451/05 від 07 травня 2009 року). Згідно п. 2.5.4. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених Міністерством охорони здоров`я України 17.01.1995 року, експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку. Відповідно до п. 2.5.5 Правил, забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З примітки експертного висновку про біологічне батьківство № MG19-81104 від 22.11.2019 року вбачається, що будь\~ які\~асоціації імен,\~родинних відносин та етнічної приналежності з проведеними дослідженнями засновані лише\~на інформації\~наданої замовником. Медікал Геномікс ЛТД не несе ніякої відповідальності за походження/та транспортування зразків до того моменту, коли вони попали в лабораторію. Зразки ДНК,\~при аналізу\~яких були\~отриманні дані,не були\~взяті у\~відповідності з\~встановленою юридичною\~процедуроюдля пред`явлення\~результатів ДНК\~аналізу у\~судових інстанціях\~та не мають сили у судовому процесі для встановлення батьківства. Всі учасники дослідження приймають той факт, що результати проведеного ДНК аналізу даються виключно для особистої інформації. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності та встановивши, що представлений позивачем експертний висновок про біологічне батьківство не відповідає вимогам ст.ст. 77 - 80 ЦПК України, є неналежним та недопустим доказом, оскільки будь які асоціації імен, родинних відносин та етнічної приналежності з проведеними дослідженнями засновані лише на інформації наданої замовником, виконавець експертного дослідження не несе ніякої відповідальності за походження/та транспортування зразків до того моменту, коли вони потрапили в лабораторію, та самі зразки ДНК, при аналізу яких були отриманні дані, не були взяті у відповідності з встановленою юридичною процедурою для пред`явлення результатів ДНК аналізу у судових інстанціях та не мають сили у судовому процесі, даються виключно для особистої інформації, суд не бере його до уваги. Щодо наданих позивачем фотокарток з зображенням малолітньої дитини, на підтвердження обставин відсутності кровного споріднення з дитиною [PERSON] , то суд також не бере їх до уваги, з огляду на ст. ст. 77-80 ЦПК України, як неналежні та недопустимі докази на підтвердження цієї обставини. За такого, враховуючи, що інші докази на підтвердження позову позивачем не надані, на роз`яснення судом обставин, які входять до предмета доказування та які докази мають бути подані при оспорюванні батьківства, позивачем, його представником клопотань про призначення відповідних експертних досліджень не заявлялося, суд приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed