Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту та виключити з реєстру заборон відчуження, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 18 червня 2015 року за ВП № 47600775, все рухоме та нерухоме майно, що належить йому; звільнити з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 18 червня 2015 року за ВП № 47600775, грошові кошти, що містяться на його рахунках, відкритих в Печерській філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в м. Києві, номер рахунків: № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], та в Ф «ЦРУ» АТ «Фінанси та кредит» в м. Києві, номер рахунків: № [NUMBER], № [NUMBER]; судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 102,40 гривень стягнути з відповідача на його користь. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні державного виконавця Макаренка С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходилось виконавче провадження - ВП № 47600775, з виконання наказу № 904/10072/14, виданого 06 травня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості в сумі 23 202, 33 гривень з боржника [PERSON] Зазначений наказ, було видано на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року, постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2015 року по справі № 904/10072/14. Державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду та відповідно зазначеного наказу, - було винесено постанову про арешт коштів боржника від 18 червня 2015 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 червня 2015 року. 13 листопада 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої були об'єднані виконавчі провадження: № 47600775 та № 47601365, у зведене виконавче провадження № 49341037. Проте, слід зазначити, що 09 грудня 2015 року Верховним Судом України ухвалено постанову, якою рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2015 року та постанову Вищого господарського суду України від 07 липня 2015 року у справі № 904/10072/14 - скасовано; провадження по справі № 904/10072/14 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення збитків - припинено. Жодною із сторін по справі постанова Верховного суду України від 09 грудня 2015 року оскаржена не була, а отже є остаточною. Таким чином, постановою Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року були скасовані рішення першої, апеляційної та касаційної інстанцій та провадження по справі - припинено, а постанова Верховного Суду України є остаточною та вступила в силу з моменту її проголошення. У зв'язку з зазначеними обставинами, та тим що судове рішення на підставі якого видався наказ про стягнення було скасовано рішенням Верховного Суду України та фактично підстав для стягнення грошових сум з нього немає, - він звернувся до державного виконавця Макаренка С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту. Однак, державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління у задоволенні зазначеної заяви було відмовлено. У своїй відповіді за № 316/3 від 19лютого 2016 року державний виконавець зазначав, що 18 грудня 2015 року ним було ухвалено постанову у виконавчому провадженні № 47600775 про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка разом з виконавчим документом були направлені стягувачу. Крім того, зазначав, що станом на 22 лютого 2016 року вищезазначений виконавчий документ до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - не надходив. Також повідомив, що у зв'язку з тим, що вчинення виконавчих дій після повернення виконавчого документа стягувачу чинним законодавством не передбачено, - у задоволені заяви [PERSON] про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту - відмовляє. Отже, на даний час у зв'язку з тим, що виконавчий документ повернуто заявнику - звільнення з-під арешту майна та коштів боржника у позасудовому порядку не вбачається можливим. Крім того, слід зазначити, що станом на сьогодення будь-яких законних підстав для накладення арешту на його майно, як на рухоме так і на нерухоме - немає. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив суд справу розглянути без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Уповноважений представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини не явки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, представника відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ № 904/10072/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 23202,33 гривень. В подальшому, вказаний наказ було пред'явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Макаренко С.В. в межах виконавчого провадження ВП № 47600775 було винесено постанову про арешт коштів боржника, за якою на підставі рішення суду було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: Печерська Ф. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ, номер рахунку [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], Ф «ЦРУ» АТ «Б» ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м. Київ, номер рахунку [NUMBER], [NUMBER] та належать боржнику [PERSON] (а.с.13). Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Макаренко С.В. в межах виконавчого провадження ВП № 47600775 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.14). Постановою Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2015 року та постанову Вищого господарського суду України від 07 липня 2015 року у справі № 904/10072/14 скасовано, а провадження у справі № 904/10072/14 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення збитків припинено. В подальшому, позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із клопотанням щодо закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника. Відповідно до листа-відповіді ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 19 лютого 2016 року № 316/13, позивачу було повідомлено, що 18 грудня 2015 року державним виконавцем у відповідності до вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та разом з виконавчим листом направлені на адресу стягувача. Строк пред'явлення виконавчого документа для повторного виконання до 18 грудня 2016 року. Станом на 22 лютого 2016 року вищезазначений виконавчий документ до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не надходив (а.с.15). Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що провадження у справі по виконанню наказу Господарського суду м. Києва припинено, виконавчий документ повернуто стягувачу, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції відповідний виконавчий документ не перебуває, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про звільнення з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 18 червня 2015 року за ВП № 47600775, все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON]; звільнення з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 18 червня 2015 року за ВП № 47600775, грошові кошти, що містяться на рахунках [PERSON], відкритих в Печерській філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в м. Києві, номер рахунків: № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], та в Ф «ЦРУ» АТ «Фінанси та кредит» в м. Києві, номер рахунків: № [NUMBER], № [NUMBER]. Щодо заявлених позовних вимог про виключення з реєстру заборон відчуження, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки являються по суті наслідком виконання рішення суду про зняття арешту. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: partial