Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою він познайомився у 2012 році, спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу почали з грудня 2013 року. 12.07.2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, зазначає, що сторони не сприймають один одного як чоловік та дружина, почуття любові втрачено остаточно. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 820 та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.12.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала та пояснила, що вважає викладені в позовній заяві мотиви позивача розірвати шлюб такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що дружина, дитина та сім`я позивача взагалі ніколи не цікавили. Навесні 2018 року останній поїхав від неї та сина в м. Ізюм Харківської області, після чого фактично їхні стосунки припинилися, а позивач з`являвся за місцем проживання її та сина максимум один раз в шість тижнів на декілька годин. Відповідачка наголошує, що протягом останніх двох років їхній син проживає разом з нею у м. Біла Церква. Відповідачка вважає, що позивач намагається ввести суд в оману, перекручує та спотворює факти у позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, врахувавши фактичні взаємини подружжя. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи була повідомлені належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, просила розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2013 року, що сторонами не заперечується. Також, судом встановлено, що з 12 липня 2014 року сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 820, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З початку 2018 року сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, шлюб має формальний характер, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. Наведене підтверджується письмовими поясненнями сторін, викладеними у позові та відзиві на позов, а також актом обстеження умов проживання від 22 листопада 2019 року, складеним Головним спеціалістом служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Поліщук В.М. /а.с. 31/ Крім того, з вказаного акту вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1532199595.1 від 22.11.2019 року. Враховуючи, що на час подачі відповідачкою заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту - стягнути на його користь з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved