overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, згідно якого просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідачки [PERSON] на підставі заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 800 грн. до 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачкою неможливо встановити контакт щодо добровільної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідачка позбавлена щодо дитини батьківських прав, вона взагалі не сплачує аліменти за рішенням суду і заборгованість по аліментам становить 19 200 грн. Присуджена за вищевказаним судовим рішенням сума аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно на дитину-школяра є недостатньою. Крім того, згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років. Жодної фінансової допомоги на утримання сина відповідачка не надає, не бере участі у вихованні сина. З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 29.08.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить проводити розгляд справи у його відсутності, постановити по справі законне рішення на користь дитини. Відповідачка в судове засідання тричі не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В заяві позивач зазначив, що згідно виконавчого листа №2-5925, виданого Київським районним судом м.Полтави 22 грудня 2003 року, з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу). 20 липня 2007 року він одружився, [INFO] у нього народилася дочка [PERSON]. На утримання дочки на користь [PERSON] рішенням Київського районного суду м.Полтави з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Оскільки змінився його сімейний та матеріальний стан, просив зменшити розмір стягуваних з нього на користь [PERSON] аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, уповноваживши [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м.Полтави від 22 грудня 2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) - а.с.5. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України аліменти на утримання дитини стягуються в частці від заробітку батьків. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір стягуваних аліментів може бути змінено судом в разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, їх стану здоров'я. 20 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] одружились (а.с.16). [INFO] у них народилася дитина - дочка [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 березня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) - а.с.10-11. Оскільки судом встановлено, що після ухвалення судом 22 грудня 2003 року постанови про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] на його утриманні з'явилась ще одна особа - дочка [PERSON], суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягнутих з позивача на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини до 1/6 частини його заробітку. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, суд згідно з вимогами ч. 6 ст. 259 ЦПК України вважає за необхідне відкласти складання повного тексту рішення суду на строк не більше як п`ять\~ днів з дня закінчення розгляду справи та проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного, ст. 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди матері. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2010 року по 2013 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Ввід спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, син постійно проживає разом з відповідачем. Він постійно піклується про дитину, стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, в добровільному порядку сплачує кошти на утримання сина. Однак, відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, в зв`язку з чим він був змушений звертатись до суду. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2015 року його позов було задоволено та визначено спосіб його участі у вихованні дитини. Проте відповідач продовжує чинити перешкоди у побаченнях та спілкуванні з сином, вчиняє дії, які унеможливлюють виконання його батьківського обов`язку щодо виховання дитини, а також не виконує рішення суду в частині надання йому можливості проводити разом з сином відпочинок для оздоровлення щорічно взимку та влітку протягом 4 тижнів. Позивач вказує на те, що 11.05.2019 року ним відповідно до ст.157 СК України було направлено відповідачу рекомендованого листа, в якому він просив надати дозвіл, оформлений в нотаріальній формі, на виїзд дитини за кордон в період з 08.06.2019 року по 27.08.2019 року до Туреччини, Греції, Франції, Італії, Австрії, Швейцарії, Хорватії, Болгарії, оскільки плануються поїздки до Туреччини з 08.06.2019 року по 22.06.2019 року, Хорватії з 13.07.2019 року по 27.07.2019 року, Греції з 10.08.2019 року по 24.08.2019 року. Вказаний лист відповідачем було отримано 15.05.2019 року, однак вона відмовилась надавати такий дозвіл. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що тимчасовий виїзд дитини за кордон за вказаний період до вищезазначених країн не порушить прав відповідача та не позбавить її можливості брати участь у вихованні дитини, позивач просить задовольнити його вимоги, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 29.05.2019 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про оспорення батьківства. Позов мотивує тим, що [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON], а 13 серпня 2016 року зареєструвала його у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області, актовий запис №480. Батьком народженої дитини, згідно з ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, було записано мене, [PERSON], однак він з цим не згідний з наступних підстав: з 2015 року його звільнено з роботи. Знайти іншу роботу у м.Дрогобичі йому не вдалося і він був вимушений поїхати на її пошуки до Києва. Перед від'їздом він посварився зі відповідачем і з того часу з нею не спілкувався. На тротязі зазначеного часу він додому не приїжджав і з відповідачкою не бачився та бути батьком народженої дитиною він не може, оскільки на час її зачаття проживав в іншому місті. Просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вказано, що вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить проводити розгляд справи у її відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї посупила заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Що відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними з наступних підстав. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини та у разі доведення відсутності кровного споріднення між осо\-бою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення провиключення відомостей про особу як батька дитини з актово\-го запису про її народження. Можливість оспорювання батьківства передбачена ст. 56 КпШС. Судом взято до уваги той факт, що відповідач [PERSON] визнала заявлені позовні вимоги, про що подала письмову заяву, а право відповідача на визнання позову є проявом принципів і змагальності, а відтак із врахуванням наведеного, суд вважає, що задоволення заявлених позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимог є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк сім днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв. 03 квітня 2020 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення боргу за договором позики, посилаючись на те, що відповідач отримав у нього у борг 03.12.2010 року грошові кошти в сумі 136000,00, які надавалися строком на один рік і зобов'язувався повернути , про що було укладено договір позики від 03.12.2010 року. Станом на день розгляду справи в суді відповідач повернув лише 5200 грн., посилаючись на відсутність коштів. Позивач просив стягнути з відповідачки борг, в сумі 130 800 грн., судові витрати в сумі 243, 60 грн. Позивач в судовому засідання позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2010 року відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] кошти в сумі 136000,00 грн., що за домовленістю сторін становить еквівалент 17000 ( сімнадцять тисяч доларів США) строком до третього грудня дві тисячі одинадцятого року. (а.с.3) На прохання позивача повернути кошти відповідач повернув лише 5200 грн., а повинен був повернути всю суму боргу. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже договір позики між позивачем та відповідачем підтверджується наданим суду договором позики від 03.12.2010 року. У відповідності до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не надав суду доказів, які б давали можливість йому не виконувати зобов'язання належним чином. Судом встановлено, що відповідач в зазначений у розписці строк борг не повернув, а отже сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 14.09.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого було набуто квартиру [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу від 15.12.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2737. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу вказаної квартири, як спільної сумісної власності подружжя, позивач звернувся до суду з даним позовом та уточнивши позовні вимоги просив визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] до [PERSON] - квартиру [ADDRESS] , визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири та стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір 6 230 грн., витрати на проведення оцінки майна в сумі 1 000 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 28.01.2019 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданніпредставник позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, з наведених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення оцінки майна заперечував. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 листопада 2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося і тому рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2013 року їх шлюб було розірвано. В період шлюбу, 18 січня 2011 року вони з відповідачем за договором купівлі-продажу придбали квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстроване на ім»я [PERSON] в Марганецькому МБТІ. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що дійсно квартира була придбана ними в період шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. 17 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 316, свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 17 листопада 2007 року ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції. Згідно рішення Марганецького міського суду від 03 квітня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано. 18 січня 2011 року подружжя придбало згідно договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], договір купівлі - продажу, засвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу 18 січня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 95, зареєстровано у БТІ право власності на ім'я [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права загальної спільної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та чи шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Оскільки квартиру [ADDRESS] було придбано сторонами під час шлюбу, позивачу та відповідачу за законом належить по ? частині вказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В позові посилається на те, що він, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровано постійне місце проживання колишнього власника квартири - відповідача [PERSON], 13.11.1985 р. н., що підтверджується довідкою-випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію від 29.01.2018 року. Вказує, що квартирою відповідач не користується, добровільно припинити реєстрацію свого місця проживання у квартирі відповідач ухиляється. Наявність реєстрації постійного місця проживання колишнього власника у належному позивачу на праві власності житлі створює йому перешкоди у володінні та користуванні квартирою, призводить до зайвих витрат з утримання житла. Просить суд, позбавити [PERSON], 13.11.1985 р. н., ІПН [NUMBER], права користування житловим приміщенням квартирою № 221 по вул. Хотинській, 49-Б у м. Чернівцях. Стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно з договором купівлі-продажу серія НАІ № 961767 від 28.07.2016 року, [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] приймає у власність вказану квартиру і сплачує за неї грошову суму, в розмірі та на умовах, встановлених цим договором. (а.с. 8). У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 64898762 від 02.08.2016 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідкою ОСББ «Вітязь» № 62 від 29.01.2018 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній власник [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд, вважає за необхідне позбавити права користування житловим приміщенням [PERSON] Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved