Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Кілійського районного суду Одеської області, 24.02.2016 року, з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20.01.1993 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як сторони втратили взаєморозуміння і мають різні погляди на життя. В період шлюбу сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено з 15.10.2014 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя немає. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав телефонограму, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач, [PERSON], про час, місце та дату судового засідання, була сповіщена належним чином, повторно в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, письмових клопотань не надала. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений 20.01.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про одруження № 02/ а. с. 3/. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], народився, [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 151 /а. с. 4/ 17.03.2016 року за вх. № 2391/16 від відповідача по справі, [PERSON], надійшла заява про надання шестимісячного терміну для примирення з позивачем. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 17.03.2016 року, надано сторонам строк для примирення у 6 (шість) місяців, однак протягом наданого терміну, сторони не примирились, що підтверджується телефонограмою позивача від 29.07.2016 року /а. с. 29, 31/ У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 235 ч. 8 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved