Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити його від сплати аліментів на навчання на користь [PERSON] (його дочки), які стягуються з нього на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року. Посилаючись на ч. 1, ч. 2 ст. 199 СК України, свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, на період її навчання і до досягнення нею 23-х річного віку. Зазначає, що в даний час відповідач [PERSON] навчається в Національному авіаційному університеті на денній формі навчання на бюджетній основі, отримує стипендію, працює та в змозі себе матеріально забезпечити. Також, позивач зазначає, що його було звільнено у запас Збройних сил через скорочення штатів, і як наслідок не отримує заробітної плати. Крім того, позивач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі і на утриманні має малолітню дитину. У зв'язку із зміною матеріального становища, просить суд звільнити його від стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, врахувавши думку позивача, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року з позивача на користь відповідача [PERSON] (його доньки) стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Постановою державного виконавця ВДВС Жовтоводського міського управління юстиції від 17 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання. Відповідно до наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 485 від 06 листопада 2015 року позивача було звільнено у запас Збройних сил через скорочення штатів на підставі п. 63 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 201 СК України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] просить звільнити його від сплати аліментів на утримання своєї доньки [PERSON], посилаючись на те, що він не працює, оскільки був звільнений, заробітку не має та перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі і на утриманні має малолітню дитину. В даний час [PERSON] навчається в Національному авіаційному університеті на денній формі навчання на бюджетній основі, отримує стипендію, працює та в змозі себе матеріально забезпечити, а тому відпали підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідач визнала позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів на час навчання. Разом з тим, як встановлено судом, до правовідносин між батьком і дочкою, що продовжує навчання, не застосовуються норми ст. 273 СК України, якою передбачено звільнення від сплати аліментів, а тому позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved