Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28.07.2005 року з нього на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Крім цього, рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.03.2015 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Таким чином, загальний розмір аліментів, що з нього стягується, складає ? частину всіх видів його заробітку чим перевищує встановлену законом частку. В звязку з чим просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], призначених рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28.07.2005 року, до 1/10 частини всіх видів заробітку щомісяця. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що згідно рішення Володарського райсуду від 28.07.2005 року було вирішено стягнути з нього аліменти на користь відповідачки на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. На час винесення зазначеного рішення він працював в ПАТ «Азовзагальмаш», але в 2014 році звільнився з підприємства. Крім цього, рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 06.03.2015 року було вирішено стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. Таким чином загальний розмір аліментів, що з нього стягується, складає ? частину всіх видів його заробітку і перевищує встановлену законом долю. На час розгляду справи про стягнення аліментів в Іллічівському райсуді, він був, як і на даний час безробітним та ніяких доходів не отримував. Проте знаючи, що він повинен сплачувати аліменти на користь відповідачки в розмірі ? частини від заробітку, він під час розгляду справи в Іллічівському райсуді не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання двох дітей саме в розмірі 1/3 частини заробітку і з винесеним рішенням погодився та не оскаржував його в апеляційному порядку. Також пояснив, що відповідачці [PERSON] він щомісяця сплачує аліменти в розмірі 400 грн., заборгованості по аліментам не має. Проте, [PERSON] він гроші не сплачує, а допомагає дітям продуктами, тощо. Його становище ніяким чином не змінилося, він також не має протипоказань за станом здоровя. Вважає, що аліменти на трьох дітей повинні бути в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, місце і час розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 06.03.2015 року з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дітей. До відділу ДВС з виконавчим листом про примусове стягнення аліментів вона не зверталась, оскільки позивач за можливістю допомагає їй добровільно, купує продукти, тощо. Також, їй відомо, що у позивача нічого не змінилося. Не заперечувала проти задоволення позову. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившейся відповідачки. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до \~ст. \~192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, \~визначений за рішенням суду, \~може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, \~що на підставі свідоцтва про народження, позивач та відповідачка є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28.07.2005 року з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], \~в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 12.07.2005 року до повноліття дитини. Зазначене рішення ніким не оскаржено та набуло законної сили 29.08.2005 року. Згідно свідоцтв про народження, позивач та третя особа [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.03.2015 року з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], \~в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 26.02.2015 року. Зазначене рішення ніким не оскаржено та набуло законної сили 16.03.2015 року. Судом також встановлено, \~що позивач [PERSON] на час постановлення вищевказаного рішення вже сплачував за рішенням Володарського райсуду аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], але позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця. Доказів на підтвердження інших обставин, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоровя тощо, позивач суду не надав, а навпаки в судовому засіданні підтвердив, що змін матеріального стану, погіршення здоровя, або виникнення будь яких інших обставин у нього на даний час не відбулося. Крім цього, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги підставу на яку посилається позивач, слід зазначити, що з позицією позивача про те, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання дітей, перевищує ? частку усіх видів його заробітку і встановлену законом долю, що є підставою для зменшення розміру аліментів, суд погодитись не може з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Проте, таке обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення з боржника аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Судом встановлено, що загальна сума стягнених судом з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей не перевищує 70% його заробітної плати (доходу), що є допустимим. Таким чином, враховуючи вказані обставини, та насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачки на утримання доньки\~\~не є значним, та таким,\~\~що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також слід зазначити, що оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені ним при зверненні до суду відшкодуванню з боку відповідачки на його користь не підлягають.

Outcome: dismissed