Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на утримання дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] до прожиткового мінімуму для дітей їхнього віку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити, оскільки судом встановлено: Згідно довідки № 176 від 12 лютого 2014 року, виданої виконкомом Дружбівської селищної ради, Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] [INFO] про те, що він є дійсно жителем селища [ADDRESS], та що не працює від 27 жовтня 2009 року згідно запису у трудовій книжці серії [NUMBER] за наказом № 307-к від 27 жовтня 2009 року. Згідно довідки № 187 від 14 лютого 2014 року, виданої виконкомом Дружбівської селищної ради, Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] [INFO] про те, що він є дійсно жителем селища [ADDRESS], та являється співвласником ? частини квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (підстава - свідоцтво про право власності на житло від 23 лютого 1995 року за реєстровим № 75), та власником земельної ділянки площею 0,05 га, цільове використання якої - ведення особистого селянського господарства (підстава державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 336074, від 2 листопада 2009 року реєстровий № 010965903391). Рішенням Теребовлянського районного суду від 15 травня 2013 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 24 квітня 2013 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 83 від 14 березня 2014 року [PERSON] [INFO] хворів гострим пієлонефритом, сольовим діатезом, часто хворів простудними захворюваннями (бронхіт, фарингіт). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки № 602-12/61 виданої [PERSON], про те, що вона дійсно працює в центрі поштового зв'язку № 5 Тернопільської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» листоношею із супроводження пошти І класу з 20 квітня 2007 року (наказ про прийом на роботу № 260/к від 20 квітня 2007року) по теперішній час. З 05 січня 2009 року по 03 жовтня 2011 року (наказ № 3/в від 05 січня 2009 року) знаходиться в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. З 04 жовтня 2011 року по 03 жовтня 2014 року (наказ № 486/в від 04 жовтня 2011 року, заключення дитячого ЛКК № 66 від 03 жовтня 2011 року, наказ № 490/в від 04 жовтня 2012 року, заключення дитячого ЛКК № 70 від 03 жовтня 2012 року, наказ № 589 а/в від 03 жовтня 2013 року, заключення дитячого ЛКК № 61 від 02 жовтня 2013 року) знаходиться у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати до 6 -ти років. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з позовної заяви позивач ніде не працює, але вказав, що заробляє випадковими заробітками. Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач [PERSON] не представив суду жодних доказів про те, в нього або у відповідачки [PERSON] змінився матеріальний або сімейний стан, чи погіршилося здоров`я, що свідчить про відсутність обставин зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення та стягнення аліментів слід відмовити, у зв'язку із безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed