Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстави позову (а.с.164-167), просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» на його користь вартість матеріального збитку у розмірі 22 354 гривні 02 копійки, 1650 гривень 00 копійок витрати за проведення експертизи, 1140 гривень 00 копійок витрати на послуги евакуатора, 6000 гривень 00 копійок витрати на правову допомогу, 551 гривню 20 копійок судового збору, а всього 31 695 гривень 22 копійки; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень та 551 гривню 20 копійок судового збору, а всього 5 551 гривню 20 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 червня 2016 року о 17:21 годин при виїзді з АЗС «KLO» по пр. Ватутіна, 11, в м. Києві, відповідач по справі [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не надав перевагу в русі його автомобілю [NUMBER], під його керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, про що співробітниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому, як власнику автомобіля [NUMBER] при ДТП згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № 378/7С-16 від 10 серпня 2016 року було завдано матеріального збитку на суму 59 347,80 гривень. Також, ним були понесені витрати пов'язані з проведенням експертизи, що становлять 1 140 гривень 00 копійок. Страхова компанія «АХА Страхування» на сьогоднішній день відшкодували йому частину матеріального збитку в сумі 36 993 гривні 78 копійок, однак, він вважає, що різницю в сумі 22 354 гривні 02 копійки останні повинні йому доплатити. Для проведення експертизи та для того, щоб доставити свій автомобіль після ДТП до стоянки та СТО він був вимушений оплатити послуги евакуатора, які він також просить стягнути з відповідача Страхової компанії «АХА Страхування» на його користь. Також, одразу після зазначених подій, 17 червня 2016 року, він звернувся до травмпункту Київської міської клінічної лікарні № 8, де йому був встановлений діагноз: хлистова травма шийного відділу хребта. Окрім того, 18 червня 2016 року він звернувся до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому був поставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, вигин шийного відділу хребта. Внаслідок зазначених травм, спричинених ДТП за вини [PERSON], він був вимушений знаходитись на амбулаторному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району м. Києва з 18 червня 2016 року по 03 липня 2016 року. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. І до того сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, раніше дуже часто на вихідних він із сім'єю виїжджав з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Також, на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині та витрати, пов'язані з відновленням фізичного та психічного стану. Розмір його душевних страждань і страждань родини оцінюється ним в 5 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Також, 10 жовтня 2016 року був укладений договір про надання юридичних послуг, за яким адвокат [PERSON] зобов'язується представляти його інтереси в суді з приводу ДТП. За надання адвокатських послуг відповідно до умов договору він сплатив на користь адвоката кошти в сумі 6 000 гривень 00 копійок, які він просить стягнути з відповідача при ухваленні рішення на його користь. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну підстави позову, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що позивач отримав від ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 36 993,78 гривень. Дана страхова компанія повідомила позивачу про те, що зможуть виплатити лише частину із суми матеріального збитку, визначеного у Звіті, який позивач їм надав, на що позивач погодився, оскільки необхідно було розпочинати ремонт автомобіля. Зазначив, що позивач не отримав від страхової компанії 320 гривень за евакуацію автомобіля. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у запереченні, долученого до матеріалів справи (а.с.174-175), просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення коштів з ПрАТ «СК «АХА Страхування». Пояснив суду, що позивач має право на перегляд суми страхового відшкодування, проте він не звертався до страхової компанії з метою перегляду розміру страхової виплати. Відомості щодо того, чи писав позивач заяву про відсутність претензій до страхової компанії щодо виплатити страхового відшкодування, йому не відомі. Щодо визначення страхової компанією суми страхового відшкодування, яке було здійснено спеціалістом відділу експертиз [PERSON] зазначив, що йому не відомо чи має даний спеціаліст свідоцтво на право проведення відповідних досліджень завданого матеріального збитку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення, долученого до матеріалів справи (а.с.88-94), в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, подав клопотання про слухання справи за його відсутності, в яких вважав позовні вимог до ПрАТ «СК «АХА Страхування». обґрунтованими, в частині вимог про стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 1000 гривень. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2016 року о 17:21 годині при виїзді з АЗС «KLO» по пр. Ватутіна, 11, в м. Києві між автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 6-7). На даний час постанова Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] - [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «АХА Страхування» на підставі полісу № АІ/9684915 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з терміном дії з 11 квітня 2016 року по 10 квітня 2017 року включно (а.с. 126). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 142). 24 червня 2016 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся гр. [PERSON] із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ/ДСЦПВВНТЗ (а.с. 127). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 10 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 152). Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 378/7С-16, складеного 10 серпня 2016 року оцінювачем [PERSON] на підставі укладеного із [PERSON] договору про проведення оцінки вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 59 347,80 гривень (а.с. 10-18). Спеціалістом відділу експертиз Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» [PERSON] 10 серпня 2016 року було проведено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER] та складено відповідну ремонту калькуляцію № 1.102.16.0, згідно якої вартість ремонту автомобіля [NUMBER] становить 68 181,94 гривень (а.с. 147-151). Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з листа Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АХА Страхування» від 11 серпня 2016 року, адресованого [PERSON], останньому було повідомлено, що страховою компанією було прийнято рішення виплати йому страхового відшкодування за страховим випадком у розмірі 36 993,78 гривень шляхом переказу на банківський рахунок (а.с. 153). Вказаний факт про сплату страхового відшкодування у розмірі 36 993,78 гривень не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що свідчить про відсутність підстав для доказування даного факту. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові суду від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16. Відповідно до полісу № АІ/9684915 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначена на рівні 100 000 гривень. При цьому, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивача було сплачено страхову виплату у розмірі 36 993,78 гривень. В розрізі даного спору, враховуючи відсутність підтвердження наявності свідоцтва про можливість визначення матеріального збитку та проведення експертного дослідження з боку спеціаліста страхової компанії [PERSON], суд приймає до уваги наданий позивачем Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 378/7С-16, складеного 10 серпня 2016 року оцінювачем [PERSON] на підставі укладеного із [PERSON] договору про проведення оцінки вартості матеріального збитку, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 59 347,80 гривень. Таким чином, до стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягає сума страхової виплати у розмірі 22 354,02 гривні, що становить різницю між сумою матеріального збитку, завданого позивачу, та сумою страхової виплати, сплаченою страховою компанією. Крім того, на користь позивача з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягає до стягнення 1650 гривень 00 копійок, що були сплачені позивачем за проведення оцінки вартості матеріального збитку, що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А114237106А76519 від 28 липня 2016 року (а.с. 41), а також витрати понесені за проведення евакуації транспортного засобу у розмірі 730 гривень, що підтверджуються актами виконавчих робіт, складеними позивачем та Приватним підприємцем [PERSON] (а.с. 39, 40), враховуючи те, що сума витрат у розмірі 320 гривень на евакуацію була перерахована на банківський рахунок позивача страховою компанією, що підтверджується листом від 27 вересня 2016 року (а.с. 185) та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, то останні задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. На підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу, позивачем до матеріалів справи було додано договір про надання адвокатських послуг від 10 жовтня 2016 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом [PERSON], за умовами якого виконавець - адвокат [PERSON] прийняв зобов'язання надавати адвокатські послуги та представляти інтереси замовника в Дніпровському районному суді м. Києва по цивільній справі № 755/13748/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП. Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 даного договору, склад і обсяг надання адвокатських послуг визначаються на підставі замовлення на надання адвокатських послуг, що узгоджено та затверджено сторонами. В той же час, стороною позивача суду не було надано відповідного замовлення, не було проведено розрахунку наданих адвокатських послуг, а також не надано доказів сплати позивачем суми коштів у розмірі 6000 гривень в рахунок витрат на правову допомогу. Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Як вбачається з довідки, виданої трампунктом [ADDRESS], під час обстеження 17 червня 2016 року о 21 годині 40 хвилин [PERSON] у останнього було виявлено хлистову травму шийного відділу хребта (а.с. 43). Згідно довідки № 4390 від 18 червня 2016 року, виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, під час обстеження [PERSON] 18 червня 2016 року було виявлено закриту черепно-мозкову травму, вигин шийного відділу хребта (а.с. 43). Вказані діагнози також підтверджуються консультаційним висновком спеціаліста № 1618743, складеного 30 червня 2016 року лікарем-консультантом ДП «Інститут нейрохірургії акад. А.П.Ромоданова НАМН України» (а.с. 44). В подальшому, позивач перебував на лікарняньому у період з 18 червня 2016 року по 02 липня 2016 року, що підтверджується відповідними листками непрацездатності (а.с. 46). З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, враховуючи, що позивач не позбавлений можливості звернутися з вимогами про відшкодування шкоди завданої здоров`ю, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи оцінені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок, з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: partial