Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що з 28 серпня 1999 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Краснодонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 186. Позивач в своїй заяві зазначив, про те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, а також вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Шлюбні відносини припиненні. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть з 2017 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.24, 26). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 28 серпня 1999 року, між позивачем та відповідачем, Краснодонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 186, що підтверджується його копією (а.с.5). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на життя, а також вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Шлюбні відносини припиненні. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 травня 2007 року (а.с.6). Спільне господарство не ведуть з 2017 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved