Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 19 10 2005 року по теперішній час він працює машиністом електровоза в структурному підрозділі Криворізького локомотивного депо. Він обраний головою первинної профспілкової організації [PERSON] профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо ( ППО ВПЗУ КЛД ) . Відповідно до своїх обов»язків має право вимагати виконання колективного договору. Він не приймав до роботи технічно не справні та необладнані відповідними пристроями електровози. Відповідачем до теперішнього часу не усунуті небезпечні та шкідливі для здоров»я умови праці, але замість їх усунення 14 08 2018 року начальник ДЕПО [PERSON] видав наказ № 62/с « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» його, [PERSON], за те , що він нібито відмовився прослідувати до місця збору локомотивних бригад під час доставки їх на роботу в нічний час. Із зазначеним наказом він не згодний оскільки було порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачених ст.. 149 КЗпП України. До [PERSON] профспілки залізничників України надійшов лист- звернення від 25 07 2018 року від структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з проханням надати згоду на притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Дане звернення підписано заступником начальника депо [PERSON], вважають що він не має права підписувати такі звернення. В зверненні відсутні посилання який вид стягнення бажають застосувати та обґрунтування вагомих причин для притягнення до відповідальності. Крім того, він є головою профспілки, а тому повинна бути згода на притягнення до дисциплінарної відповідальності яку профспілки не надали. Просить скасувати наказ № 62/с « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності « [PERSON], стягнути з відповідача на його користь недоплачену частку заробітної плати до середньої заробітної плати за липень 2018 року. Ухвалою суду від 10 09 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання ( а.с. 38 ) . 03 12 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду . Ухвалою суду від 28 01 2019 року змінено назву відповідача у справі Публічне Акціонерне товариство « Українська залізниця» на Акціонерне товариство « Українська залізниця». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, відповідно до обставин, викладених в позовній заяві , та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, зауваживши, що позовні вимоги позивача є безпідставними та тому не підлягають задоволенню, підтримав обґрунтування, що викладені у письмовому відзиві. Відповідно до письмового відзиву зазначили що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги про скасування наказу зазначає лише про процесуальні порушення, які , на його думку , допущені відповідачем при обранні до позивача заходу дисциплінарного стягнення, а суть дисциплінарного стягнення не оскаржується [PERSON], як заступник начальника депо та відповідно до довіреності від 26 10 2017 року уповноважений здійснювати прийом, переведення та звільнення працівників структурного підрозділу « Криворізьке локомотивне депо «. Вважають, що відмова у наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача [PERSON] профспілки залізничників України не є обгрунтованою . До подання № 3С від 25 07 2018 року ними не надано додатків, однак профспілки могли самі зажадати від підприємства ті документи, які їх цікавлять. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала його відмова прослідувати до місця збору службового автотранспорту під час доставки на роботу в нічний час. Що стосується доплат частини заробітної плати за липень 2018 року у зв»язку з проведенням акції протесту , вважають їх не обгрунтованими оскільки доказів не відповідності електровозів технічному стану позивачем не доведені. Просять у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Положеннями ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 19 10 2005 року працює на посаді машиніста електровоза в структурному підрозділі « Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії « Придніпровська залізниця АТ « Українська залізниця» ( а.с. 6-7, 51 копія трудової книжки, копія наказу ). Наказом Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 62/с від 14 08 2018 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни (а.с. 74 копія наказу). У п. 1 резолютивної частини наказу № 62/с вказано, що: «За порушення виконавчої дисципліни, вимог п.3.3. Інструкції ЦТ-0106, затвердженої наказом № 876-ЦЗ від 22 11 2004 р. вимог внутрішнього трудового розпорядку, що є грубим порушенням трудової дисципліни, та на підставі ст.. 147 КЗпП України машиністу електровоза [PERSON] оголосити догану». Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожний окремо підтвердили відмову позивача вийти до місця збору службового транспорту для доставки до місця роботи у нічний час 15 07 2018 року. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Згідно ст.\~148\~КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.\~149\~КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку. Як розяснив Пленум Верховного суду України в Постанові № 9\~від 06.11.1992\~р.\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 26.10.1995 р., № 15 від 25.05.1998 р., - у спорах з приводу порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147, 148, 149\~КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: Порушення має стосуватися лише тих обовязків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та повязані з ним, та прямо на нього покладені; Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обовязків як проступок має бути винним і не повязаним з поважними причинами; Для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обовязково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обовязку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності. У трудовому спорі в суді обовязок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача. Позивач [PERSON] є головою первинної профспілкової організації [PERSON] профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо ( ППО ВПЗУ КЛД ). Частина перша\~статті 252 КЗпП України\~формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень. Частиною другою\~статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»\~і частиною другою\~статті 252 КЗпП України\~передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності\~без попередньої згоди\~виборного органу, членами якого вони є. Згідно із частиною шостою\~статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»\~рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності\~\~обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. За аналогією правило частини шостої\~статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»\~слід застосувати й до передбачених частиною другою\~статті 252 КЗпП України, частиною другою\~статті 41 цього Закону\~випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Саме такий правовий висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 липня 2013 року та у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-163цс14. До [PERSON] профспілки залізничників України 25 07 2018 року структурним підрозділом Криворізького локомотивного депо надіслано лист - звернення підписане заступником начальника депо [PERSON]П з проханням надати згоду на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності ( а.с. 28 копія листа ). [PERSON] профспілкою залізничників України 07 08 2018 року ( а.с. 29 ) було відмовлено в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] В обґрунтування даної відмови посилаються на те, що подання не містить жодного додатку з первинних документів ( а ні пояснень, а ні акту про відмову від пояснень та інші докази , які б засвідчували обставини відповідно до яких було нібито скоєне порушення трудової дисципліни. Власник або уповноважений ним орган не зажадав від [PERSON] пояснень. Подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути обґрунтованим. Але в поданні від 25 07 2018 року цього не вбачається, не має повного, змістовного, об»єктивного та належного обґрунтування. За таких обставин за наявності зазначеної відмови профспілкового органу , яка містить обґрунтування , суд дійшов висновку про відсутність у власника права на притягнення [PERSON] (який\~є головою\~профспілки) до дисциплінарної відповідальності без згоди виборного органу профспілки. Суд не входить в обговорення правомірності обґрунтування рішення виборного профспілкового органу, оскільки це виходить за межі компетенції суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наказ № 62/с є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Згідно з\~ст. 94 КЗпП України\~заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до\~ст. 34 КЗпП України\~простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Згідно ч. 1\~ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Як простій можуть бути кваліфіковані лише ті випадки, коли працівник приходить на роботу, але не працює з причин відсутності матеріально-технічного забезпечення виробництва, незабезпечення технологічною документацією, несправності устаткування, простою з інших причин, не пов'язаних з виною працівника. Якщо працівник через простій самовільно не приходить на роботу чи іде з роботи, він не має права вимагати оплати відповідного часу простою з підстав, передбачених\~ст. 113 КЗпП України. Позивачем надано ряд актів виявлених зауважень при прийнятті локомотивів ( а.с. 93-120 ), допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники локомотивного депо [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , кожний окремо, пояснили, що локомотиви для роботи надаються у технічно несправному стані, про що складалися акти. Судом переглянуто відеозапис відповідно до якого позивач наочно показує виявлені в локомотивах технічні несправності. Однак суд не бере до уваги інформацію викладену у відеозаписі, оскільки не вбачається коли саме зроблено запис, які локомотиви зняті на відеозапису, доказів того, що виявлені несправності несуть загрозу життю та здоров»ю працівника не надано. Пояснення свідків є суб»єктивними і не можуть свідчити про такі несправності, які б перешкоджали роботі на локомотивах. Натомість відповідачем надано наказ № 323/тч від 15 05 2018 року « Про створення комісії з перевірки стану локомотивів у відповідності вимогам охорони праці та безпеки руху» ( а.с. 60 ) та протокол наради від 04 07 2018 року вищезазначеної комісії відповідно до висновку якого три електровози не відповідали вимогам п. 5.5. НПАОП та несли загрозу життю та здоров»ю працівників. На всіх інших локомотивах не підтверджено прямої загрози життю, здоров»ю працівників чи оточуючому середовищу ( а.с. 61-62 ) . Позивачем не надано доказів , що з вини відповідача відбувався простій. Відповідно до позовної заяви не обґрунтовано яку саме недоплачену частку заробітної плати позивач просить стягнути на його користь ( сума, підстави, докази , тощо ). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~до \~ст..\~13\~ЦПК України\~ 1.\~Суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. \~ 2.\~Збирання доказів\~у цивільних\~справах не\~є обовязком\~суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, обставини, які є предметом розгляду справи, не можна кваліфікувати як простій, який відповідно до ч. 1\~ст.\~113\~КЗпП України повинен бути оплачений, а тому позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Оскільки позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору відповідно\~до Закону України «Про судовий збір» , він підлягає стягненню з відповідача на користь держави за вимоги про скасування дисциплінарного стягнення у розмірі 768,40 грн. на користь держави .

Outcome: partial