Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Печенізького районного суду з позовом до ТОВ «Артемівські Зорі» про визнання договору оренди земельної ділянки таким, що припинив свою дію у зв'язку із закінченням терміну дії та про визнання додаткової угоди недійсною і про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування. З урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, позивач просив визнати договір оренди землі, укладений 30 жовтня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Артемівські Зорі», таким, що припинив свою дію, у зв'язку із закінченням терміну його дії. Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року визнати недійсною. Витребувати з незаконного володіння та користування ТОВ «Артемівські Зорі» земельну ділянку площею 6,9205 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та повернути зазначену земельну ділянку [PERSON] та стягнути з ТОВ «Артемівські Зорі» на користь [PERSON] сплачений судовий збір Позивач - [PERSON], в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав повноваження по веденню справи представникам [PERSON] та [PERSON] Представники позивача - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представники відповідача - Кошмарик Є.А. та Сарматицька Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши представників сторін, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], є власником земельної ділянки, площею 6,9205 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER], виданим 02.10.2014 року приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормілець М.П. ( а.с.9-10). Раніше земельна ділянка належала бабусі Позивача, [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с11). 30 жовтня 2006 року [PERSON] уклала з ТОВ «Артемівські Зорі» договір оренди землі (а.с.12-13). Відповідно до п. 6 цього Договору він укладався на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В п. 39 Договору зазначено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір було зареєстровано у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 лютого 2007 року за №040770100149. 26 лютого 2012 року закінчилася дія зазначеного договору. Протягом 90 днів, як це передбачено п. 6 Договору, орендар не звертався письмово до бабусі Позивача та не продовжував дію договору оренди землі від 30 жовтня 2006 року. Позивач вказує, що жодного договору оренди землі після 26 лютого 2012 року ані його бабуся, ані він не укладали з Відповідачем. Таким чином, з 26 лютого 2012 року Відповідач незаконно користується вказаною земельною ділянкою без будь-якої правової підстави. Повернути добровільно земельну ділянку відмовляється, посилаючись на додаткову угоду до договору оренди. Невідповідності додаткової угоди до договору оренди землі від 30 жовтня 2006 року видно з наступного. Вказана додаткова угода має слідуючу назву: «Додаткова угода до договору оренди землі від 26 лютого 2007 року». (а.с.15). Хоча договір оренди був укладений 30 жовтня 2006 року; Додаткова угода взагалі не має дати її укладення, що позбавляє можливості встановити дату її складення, з'ясувати чи була вона укладена в термін дії договору оренди землі чи взагалі вже після закінчення строку дії договору. Увесь текст додаткової угоди містить посилання на договір оренди землі від 26 лютого 2007 року №040770100149. Хоча договір оренди був укладений 30 жовтня 2006 року та взагалі не містив номеру договору; Зміни, які були внесені до договору навіть не співпадають з текстом самого договору від 30 жовтня 2006 року, а саме: В додатковій угоді зазначено: «пункт 5 викласти у наступній редакції: Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить (84973,09) гривен станом на «__»_______20__р. 149212, 74 грн. станом на 1.01.2012р.» З даного змісту не зрозуміло, про нормативно-грошову оцінку якої земельної ділянки йде мова. При цьому зазначені дві різні суми. У самому ж Договорі про оренду землі від 30 жовтня 2006 року взагалі мова про нормативно-грошову оцінку землі йдеться у 4 пункті, а 5 пункт Договору містить інформацію щодо відсутності недоліків земельної ділянки, яка передається в оренду. В додатковій угоді зазначено: «пункт 8 договору викласти в наступній редакції. Договір діє до 2022 року ….» Хоча про термін дії договору від 30 жовтня 2006 року зазначено не в п. 8, а п. 6, а в п. 8 Договору йдеться мова про обчислення розміру орендної плати. В додатковій угоді зазначено: «пункт 9 викласти в наступній редакції. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % грошової оцінки ділянки в сумі 7 460, 64 грн. (4248, 65) гривень ….». п. 9 Договору від 30 жовтня 2006 року містить інформацію про порядок внесення орендної плати, а про розмір орендної плати вказано у п. 7, але аж ніяк не в п. 9. В додатковій угоді п. 17 викладено в новій редакції. В цьому пункті мова йдеться про умови збереження стану об'єкта оренди, а в Договорі в п. 17 договору від 30 жовтня 2006 року - про порядок передачі земельної ділянки. З даної Додаткової угоди чітко видно, що вона взагалі складена не до Договору оренди землі від 30 жовтня 2006 року, а наявність такої кількості неспівпадань виключає факт помилки Відповідача при її складенні. Тому будь-яке посилання Відповідача на цю додаткову угоду не дає йому підстав стверджувати, що він на законних умовах користується вказаною земельної ділянкою. Крім того, згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Згідно цієї ж статті Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Додаткова угода, на яку посилається відповідач по справі, була зареєстрована у Відділі Держкомзему у Печенізькому районі 05.03.2012 року, тобто після закінчення дії самого договору. Основний договір підписаний 30.10.2006 року та його було зареєстровано у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» - 26.02.2007 року, тобто якщо навіть вважати дійсність договору з моменту його державної реєстрації, то строк його дії закінчився 26.02.2012 року, додаткова угода на яку посилається позивач, взагалі не датована, а зареєстрована у Відділі Держкомзему у Печенізькому районі лише 05.03.2012, тобто уже після закінчення дії основного договору. З викладеного вбачається, що додаткова угода, на яку посилається Відповідач незрозуміло коли підписана та зареєстрована по закінченню як підписання, так і реєстрації основного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», дія договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Строк дії договору оренди землі від 30.10.2006 р. сплив 26.02.2012 року. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Законні підстави для користування спірною земельною у Відповідача відсутні, у зв'язку зі спливом строку договору оренди даної земельної ділянки. Дані спірні правовідносини регулюються статтями 1212 та 1213 ЦК України, відповідно до яких набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved