Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 березня 2009 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою про, що складено відповідний актовий запис за № 38 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського МУЮ Дніпропетровської області. Позивач з відповідачкою проживав разом до квітня місяця 2013 року. Від цього шлюбу дітей у позивача та відповідача немає. Спільне життя, через різницю поглядів, позивача з відповідачем не склалося. Часто виникали сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року, з цього часу відповідач забрала у позивача правовстановлюючі документи на квартиру, що є його власністю, свідоцтво про шлюб, через, що він змушений був звернутися до відділу РАЦС за отриманням повторного свідоцтва. Спільне господарство не ведеться. Позивач вказав, що подальше збереження шлюбу неможливе. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між ним [PERSON] та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 10.03.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського МУЮ Дніпропетровської області. До початку слухання справи позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Також просив стягнути на свою користь з відповідача судовий збір та витрати на оголошення у газеті про виклик відповідача до суду. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Вісті придніпров'я» від 18.09.2014 року № 72 (1565). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд із врахуванням думки позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Укладення шлюбу між сторонами 10.03.2009 року підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис за № 38. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]», ( а.с. № 3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. Примирення між сторонами не можливо і відповідач уникає розірвання шлюбу через органи РАЦС. Також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача у сумі 243 гривні 60 копійок та витрати пов'язані з опублікуванням оголошення в газеті «Вісті придніпров'я» № 72 (1565) від 18.09.2014 року, про виклик до суду відповідача згідно квитанції № 15-09 від 15 вересня 2014 року у сумі 250 гривень, адже відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved