Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, згодом уточнивши позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Йому, [PERSON], на видано ордер на право на зайняття житлового приміщення [NUMBER], яке складається з однієї кімнати за адресою: [ADDRESS], житловою площею 16,6 кв.м. Підстава видачі ордеру - рішення міськвиконкому № 234 від 21.03.2006 р. Також у ордері були зазначені члени сім'ї, а саме: [PERSON] та [PERSON]. 02 жовтня 2007 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. З 2006 року відповідачі вже не проживали у спірній квартирі. 07.11.2007 року він зареєстрував шлюб з іншою жінкою. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON], якого відповідачка також зареєструвала за вищевказаною адресою, але фактично дитина там ніколи не проживала. За таких обставин позивач, посилаючись на ст. 71, 72 ЖК України, просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] у заяві від 23.08.2017 р. просив суд про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі також надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, уточненні позовні вимоги визнають у повному обсязі, заперечень немає. Крім того, відповідач [PERSON] зазначила про зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]», згідно паспорту, який був виданий 09.06.2017 року. Представник за довіреністю третьої особи, служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено наступне. Згідно ордеру на жиле приміщення [NUMBER] від 07.04.2006 р. [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка дружини, надано право на зайняття жилого приміщення площею 16,6 кв.м., яке складається з 1-ї кімнати за адресою: [ADDRESS]. Підстава видачі ордеру - рішення міськвиконкому № 234 від 21.03.2006 р. (а.с.7). Згідно довідки ТОВ КК «Коменерго-Куп'янськ» від 28.03.2017 р. № 593, за адресою: [ADDRESS], значаться зареєстрованими: [PERSON] - наймач, [PERSON] - без спорідненості, [PERSON] - без спорідненості, [PERSON] - без спорідненості (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано 02 жовтня 2007 року (а.с.6). 07.11.2007 р. позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з іншою жінкою (а.с.11). Згідно Актів не проживання громадянина за місцем реєстрації від 09.07.2012 р. та від 23.03.2017 р. відповідачі по справі не проживають з 2006 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,10). Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадянського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. У відповідності зі ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням. Ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців, тобто з цього виходить, що в разі, якщо особа протягом шести місяців, без поважних причин не проживає в житловому будинку, то суд згідно зі ст. 72 ЖК України, може визнати таку, особу втратившим право користування житловим приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS], однак, за даною адресою не проживають понад 6 місяців. Докази поважності причин не проживання у спірному приміщенні чи перешкоджання у проживанні, до суду не надані. Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК України, за якими зберігається право на житлове приміщення відсутні. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс11 сформульована для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, суд, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви в повному обсязі. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідачів в дохід держави.

Outcome: approved