Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником 1/2 частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за р. № 818. Іншим співвласником цього домоволодіння є відповідач по справі -[PERSON] Разом з тим, у зв'язку з проведеним [PERSON] будівництвом прибудови літ. «А1-1», ідеальна частка відповідача у домоволодінні збільшилася до 629/1000 частин замість належних йому 1/2 частини, а його частка відповідно складає 371/1000 частин замість 1/2 частини. Позивач зазначає, що на теперішній час між ним та відповідачем виникають непорозуміння з приводу користування житловим будинком з надвірними будівлями. Крім того, після смерті його батька [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1500 га, та 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,0731 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. У встановлені законом строки він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте в оформленні спадщини після смерті батька на вказані земельні ділянки йому відмовлено, оскілки в державних актах на право власності на земельні ділянки не визначені частки співвласників в праві спільної сумісної власності. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що він бажає самостійно володіти та користуватися належною йому часткою в домоволодінні, позивач в остаточних вимогах просив суд, перерозподілити ідеальні частки в праві спільної часткової власності на жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], визнавши за ним право власності на 371/1000 частин замість належних йому 1/2 частини, за [PERSON] на 629/1000 частин замість належних йому 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями; виділити йому в натурі на праві особистої приватної власності на 371/1000 часток вказаного домоволодіння: у житловому будинку лит. «А-1» - житлову кімнату «1-2» площею 5,9 кв.м., передпокій «1-3» площею 12,40 кв.м., житлову кімнату «1-4» площею 12,50 кв.м.; у веранді літ. «а» - сіни літ. «1-1» площею 4,70 кв.м., тамбур літ. «а1» (І) площею 3,70 кв.м., ганок літ. «а2» площею 3,50 кв.м.; із надвірних господарських будівель та споруд - літню кухню літ. «Б», літню кухню літ. «Б1», сарай літ. «Б2», сарай літ. «б», душ літ. «Ж», вбиральню літ. «Г», погріб літ. «В», колонку літ. «К», каналізаційну яму літ. «К2», огорожу літ. «№№ 1, 2, 3, 4, 5»; виділити відповідачу [PERSON] в натурі на праві особистої приватної власності на 629/1000 часток вказаного домоволодіння: у житловому будинку лит. «А-1» - кухню літ. «2-2» площею 11,50 кв.м., житлову кімнату літ. «2-3» площею 12,10 кв.м.; у веранді лит. «а» - кухню літ. «2-1» площею 8,40 кв.м., погріб літ. «ап».; прибудову літ. «А1-1» з приміщеннями - житлову кімнату літ. «2-4» площею 17,30 кв.м., ванну літ. «2-5» площею 2,90 кв.м., коридор літ. «2-6» площею 7,90 кв.м., ганок літ. «а3»; із надвірних господарських будівель та споруд - сарай літ. «Д», сарай літ. «Д1», сарай літ. «д», сарай літ. «Е», вбиральню літ. «У», каналізаційну яму літ. «К1», огорожу літ. «№ 6,7»; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0071, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0731 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою:[ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0072, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0071; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0731 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0072. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та поділити спірне домоволодіння в натурі за першим варіантом висновку будівельно-технічного дослідження від 23 лютого 2015 року. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав та вважав доцільним розподілити домоволодіння за першим варіантом висновку будівельно-технічного дослідження від 23 лютого 2015 року, не заперечував проти визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, роз'яснення спеціаліста, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, є обов'язковою для них при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном та її здійснення, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Зазначені правила стосуються всіх видів рухомого та нерухомого майна, в тому числі й житлових будинків як об'єктів права власності. При цьому, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що поділ жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено окремий будинок чи відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, які відповідають розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.п. 6, 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7 з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Як встановлено по справі, об'єктом цивільно-правового спору є домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та належить сторонам на праві спільної часткової власності. Власником 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 11 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за р. № 818./а.с.7,8,9/ Іншим співвласником цього домоволодіння є відповідачі по справі - [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 11 жовтня 2005 року за № 2-2289. /а.с.19/ [PERSON] до вказаного будинку була здійснена прибудова літ. «А1-1». Згідно інформації КП «Харківське районне БТІ» від 18 липня 2014 року №368, за рахунок прибудови літ. «А1-1», яка прийнята до експлуатації за актом від 26 червня 2006 року, затвердженого розпорядженням голови Харківської районної адміністрації №1120 від 29 червня 2006 року та внутрішнього перепланування, яке не відноситься до самочинного, загальна площа будинку змінилася до 99,30 кв.м, житлова до - 47,80 кв.м./а.с.19/ Судом також встановлено, що між співвласниками вищезазначеного домоволодіння, за їх взаємною згодою вже склався та існує фактичний порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами, згідно якого в користуванні позивача знаходяться приміщення в будинку №№ 1-1, 1-2, 1-3,1-4 загальною площею 39,20 кв.м., житловою 18,40 кв.м.(квартира № 1), а також ганок літ. «а2», кухня літ. «Б», «Б1», сарай літ. «Б2, «б», душ літ. «Ж», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «В», колонка «К», каналізаційна яма «К2», огорожа №№1,2,3,4,5; в користування відповідача знаходяться приміщення в будинку №№ 2-1,2-2, -3,2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 60,10 кв.м., житловою площею 47,80 кв.м. (квартира № 2), а також ганок «а3», погріб літ. «ап», сараї літ. «Д», «Д1», «д», «Е», вбиральня «У», каналізаційна яма «К1», огорожа №№ 7,8, що підтверджується інформацією КП «Харківське районне БТІ» від 26 травня 2014 року №467, технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS]. /а.с.10-14, 15/ Згідно першого варіанту висновку будівельно-технічного дослідження від 23 лютого 2015 року, ідеальні частки співвласників житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з проведеним [PERSON] будівництвом прибудови літ. «А1-1», а також з врахуванням фактичного порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами, зміняться наступним чином: ідеальна частка [PERSON] складе 371/1000 частини будинку замість 1/2 частини будинку; ідеальна частка [PERSON] складе 629/1000 частин будинку замість 1/2 частини. За даним варіантом позивачу [PERSON] на його 371/1000 часток виділяється квартира № 1, в тому числі: у житловому будинку лит. «А-1» - житлова кімната «1-2» площею 5,9 кв.м., передпокій «1-3» площею 12,40 кв.м., житлова кімната «1-4» площею 12,50 кв.м.; у веранда літ. «а» - сіни літ. «1-1» площею 4,70 кв.м., тамбур літ. «а1» (І) площею 3,70 кв.м., ганок літ. «а2» площею 3,50 кв.м.; із надвірних господарських будівель та споруд - літня кухня літ. «Б», літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «Б2», сарай літ. «б», душ літ. «Ж», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «В», колонка літ. «К», каналізаційна яма літ. «К2», огорожа літ. «№№ 1, 2, 3, 4, 5», що у грошовому еквіваленті відповідає його ідеальній частці; відповідачу [PERSON] на його 629/1000 часток виділяється квартира, в тому числі: у житловому будинку лит. «А-1» - кухня літ. «2-2» площею 11,50 кв.м., житлова кімната літ. «2-3» площею 12,10 кв.м.; у веранді лит. «а» - кухня літ. «2-1» площею 8,40 кв.м., погріб літ. «ап».; прибудова літ. «А1-1» з приміщеннями - житлову кімната літ. «2-4» площею 17,30 кв.м., ванна літ. «2-5» площею 2,90 кв.м., коридор літ. «2-6» площею 7,90 кв.м., ганок літ. «а3»; із надвірних господарських будівель та споруд - сарай літ. «Д», сарай літ. «Д1», сарай літ. «д», сарай літ. «Е», вбиральню літ. «У», каналізаційну яму літ. «К1», огорожу літ. «№ 6,7», що у грошовому еквіваленті відповідає його ідеальній частці. Згідно роз'яснень спеціаліста [PERSON], наданих в судовому засіданні, поділ будинку технічно можливий відповідно до ідеальних часток співвласників та фактичного порядку користування, тому грошова компенсація не розраховувалася і для поділу будинку в натурі переобладнання не потрібні. З огляду на наведене вище, враховуючи права та законні інтереси сторін, суд вважає за можливе провести поділ житлового будинку в натурі, за запропонованим у першому варіанті висновку будівельно-технічного дослідження, на якому наполягав представник позивача та проти якого не заперечував представник відповідача, зі зміною ідеальних часток співвласників у цьому домоволодінні. Що ж стосується вимог позивача в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Статтею 372 ЦК України передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Кожен із співвласників вправі вимагати визначення його ідеальної частки у спільній сумісній власності. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0731 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0072 та земельна ділянка площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 6325158200:00:007:0071, зареєстровані на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON]./а.с. 16,17/ [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] шляхом подання до приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] заяви про прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, по якій заведена спадкова справа № 67/2014. Проте, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на вказані земельні ділянки приватним нотаріусом відмовлено, оскільки в державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 044367 та серії ЯД № 044368 не визначені частки співвласників. Позивачу рекомендовано звернутися до суду./а.с.18/ За ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК. За таких обставин, враховуючи, що позивач є безумовним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], спадщину прийняв, враховуючи кількість співвласників, яких є двоє, а визначення частки одну співвласнику без визначення частки другому співвласнику, є неможливим, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved