Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позов обґрунтовує тим, що він та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 45 % з усіх видів доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання. Позивач зазначає, що він має постійну роботу, отримує заробітну плату. Починаючи з грудня 2017 року він вчасно і в повному об`ємі сплачує аліменти на утримання сина. Вважає, що відповідач не використовує сплачені ним аліменти на утримання та виховання сина, а витрачає їх на власні потреби. 18 лютого 2020 року він звернувся до Служби у справах дітей з метою перевірки цільового використання коштів, які він сплачує в якості аліментів. Однак, така перевірка здійснена не була, оскільки відповідач ухиляється від зустрічі з працівниками Служби у справах дітей, зокрема, не відкривала їм двері квартири, ігнорувала повідомлення про необхідність зв`язатись. Також позивач вказує, що [PERSON] , отримуючи значну суму аліментів, витрачає їх дуже швидко, а тому він, дбаючи про свого сина, змушений щомісяця додатково витрачати кошти на харчування дитини, придбання для нього одягу та предметів побуту, а також надає матеріальну допомогу для оплати оренди житла. Для забезпечення матеріального благополуччя сина в майбутньому позивач вважає за доцільне вносити частину аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі вищенаведеного та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить встановити [PERSON] порядок сплати аліментів, присуджених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року в справі №161/15102/17, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000 гривень щомісячно, а решту суми аліментів, що становлять 45 % з усіх видів доходу платника аліментів, щомісячно зараховувати на картковий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , відкритий в АТ «Ощадбанк» з можливою конвертацією коштів в іноземну валюту та з відсутністю доступу до зняття коштів будь-якими особами, окрім [PERSON] з моменту досягнення ним повноліття. Ухвалою судді від 11 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Станом на день розгляду справи до суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимого процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 29 серпня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 4). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 45 % з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). З дослідженої судом копії довідки про доходи позивача встановлено, що позивач [PERSON] працює в АТ «Креді Агріколь Банк», де займає посаду заступника директора по роботі з корпоративними клієнтами. Розмір його доходу за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року становить 795 765,49 гривень. За вказаний період [PERSON] сплатив аліменти на утримання дитини в розмірі 287 681,04 гривень. Таким чином, середній щомісячний розмір аліментів, утримуваних із заробітної плати позивача, становить 23 973,42 гривні. Встановлено, що [PERSON] звертався до Служби у справах дітей Луцької міської ради про проведення перевірки цільового використання коштів, які він сплачує на користь [PERSON] . У відповідь на таке звернення Служба у справах дітей Луцької міської ради повідомила, що працівники Служби неодноразово намагались поспілкуватись з [PERSON] , однак такі спроби залишились безрезультатними. Під час відвідування її за місцем проживання двері квартири ніхто не відчинив, на запрошення у Службу у справах дітей відповідач не реагує. Крім того, Служба у справах дітей Луцької міської ради повідомила, що ними був направлений лист у Луцький ВП ГУНП у Волинській області про відібрання пояснень у [PERSON] з приводу виконання нею батьківських обов`язків. Працівникам поліції не виявилось можливим опитати [PERSON] , оскільки остання не відповідає на телефонні дзвінки, дверей квартири не відчиняє. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За приписами ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з ч.3 ст.19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.ст.81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалюючи рішення в цій справі, суд враховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, не спростувала доводів позивача щодо нецільового використання аліментів, отриманих на утримання малолітньої дитини, [INFO] . З`ясування обставин відносно цільового використання коштів, сплачених позивачем, як аліменти на утримання дитини, в тому числі за участю органу опіки та піклування як контролюючого органу, результатів не дали. Досліджені матеріали справи, в своїй сукупності, дають підстави для висновку, що вимога позову про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини. Разом з тим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 12 000 гривень щомісячно, а решту суми аліментів, що в загальному розмірі становлять 45 % з усіх видів доходу платника аліментів, щомісячно зараховувати на картковий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , відкритий в АТ «Ощадбанк», починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий висновок відповідає критеріям справедливості, пропорційності та найбільше відповідає інтересам дитини, які є пріоритетними в спірних правовідносинах. На підставі викладеного,

Outcome: partial