Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому просить зобовязати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], 19.06.2012р.н., визначити способи участі батька у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO], шляхом особистого спілкування в період перебування [PERSON] на території Україні у всі дні з 09.00 год. до 21.00 год. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2016 року шлюб розірвано. Позивач намагається приймати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак на даний час сторони не можуть досягти згоди щодо участі батька у вихованні дитини та особистому спілкуванні, відповідач чинить перешкоди позивачу у його намаганнях зустрітися з сином, створює такі обставини, через які він не може нормально спілкуватися із сином, відмовляється отримувати подарунки які він купує для сина, порушуючи його права як батька дитини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав зазначених у письмовому запереченні. Від Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради надійшло рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.10.2016року №298, яке вони підтримують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2012року, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2016 року. У даному шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON], 19.06.2012р.н., що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №178705, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, який проживає разом з матірю за адресою: м. Тернопіль вул. В.Великого,3/74. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України , той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Комітету Тернопільської міської ради від 18.11.2016року рекомендовано батькові [PERSON], на час перебування його в Україні, здійснювати свою участь у вихованні сина [PERSON], 19.06.2012р.н., відповідно до графіку побачень на такі дні: 1-3 субота місяця з 10год. до 13год., 2-4 неділя місяця з 10год. до 13год. Побачення мають відбуватися в присутності матері у місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини. Рекомендовано батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обовязки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати та матеріально утримувати. Рекомендовано матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON], не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1122 від 28.12.2016року затверджено висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON], 19.06.2013року, батьком, який проживає окремо [PERSON] Статтею 159 СК України та ст.15 ч.3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 Cімейного Kодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні неповнолітньої дитини [PERSON], 19.06.2012р.н. Відповідач [PERSON] не бажає надавати можливість позивачу самостійно проводити час із сином, чинить перешкоди у їх спілкуванні, мотивуючи це негативним впливом батька на дитину. Вважає за доцільне обмежити батька у побаченнях до двох разів на місяць та відкоригувати час побачень із 11год. Водночас відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про негативний вплив батька на сина. Суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень права позивача на спілкування із неповнолітнім сином. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що участь позивача [PERSON] у вихованні дитини є його правом та обовязком, взявши до уваги особу позивача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, прохання матері дитини та пропозиції органу Комісії з питань захисту прав дитини Комітету Тернопільської міської ради, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із неповнолітнім сином не буде перешкоджати його нормальному розвиткові, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, шляхом встановлення позивачу графіка побачень із неповнолітньою дитиною [PERSON], 19.06.2012р.н. в першу суботу і третю п'ятницю, та другу і четверту неділі місяця з 11 години до 15 години з урахуванням часу на денний сон дитини, в присутності матері - [PERSON], зобов'язавши останню не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з сином. На підставі наведеного,

Outcome: partial