Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивував тим, що з 2010 року проживав в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відношення припинено в серпні 2017 році. Він не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з нею однією сімєю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Тому посилаючись на дані обставини, позивач просить його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб з [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, просила справу розглядати у її відсутність, не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №126088, виданим 09.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №125. (а.с.3) Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи. (а.с.4) Сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають з серпня 2017 року. Причиною розпаду сімї позивач вказує постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору щодо місяця проживання дитини та поділу майна подружжя не має. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved