Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) зняти арешт з належного йому майна, накладеного постановою АЕ964150 про арешт майна та заборону його відчуження виданою 11.08.2009 відділом державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, а саме: з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,195 га (кадастровий номер 2324810100:14:007:0001), розташованої у Приморському районі Запорізької області, належної йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 липня 2010 року серії [NUMBER] , зареєстрованого у реєстрі за №1469, посвідченого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ракітянською Н.А.; з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , належного йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 вересня 2010 року серії [NUMBER] , зареєстрованого у реєстрі за №1848, посвідченого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ракітянською Н.А.; з земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га (кадастровий номер 2324810100:02:001:0004), розташованої по [ADDRESS] , належної йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2014 індексний номер 25099167 виданого реєстраційною службою Приморського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2014р. індексний номер 25099597 виданого реєстраційною службою Приморського районного управління юстиції Запорізької області; 2) стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2006-2007 роках він був клієнтом закритого акціонерного товариства акціонерного банка «Радабанк», який 30 листопада 2018 року було перейменовано на Акціонерне товариство «Акціонерний банк «РАДАБАНК». Через вищезазначений банк він отримував зарплатню. 10 листопада 2006 року він отримав через касу банку 3006,99 грн. Проте банк не провів операцію списання даних грошових коштів, і дана сума залишилась на його банківській картці якою він міг користуватись. У 2008 році відповідач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до нього про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 17 грудня 2008 року з нього було стягнуто вищезазначені грошові кошти. Невдовзі після ухвалення рішення суду в рамках виконавчого провадження через Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, він сплатив відповідачу стягнуті грошові кошти. У жовтні 2019 року він вирішив передати в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,195 га, та при оформленні оренди державний реєстратор 30.01.2019 надав йому актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень з номером запису про обтяження 6550845, з якої йому стало відомо, що на все нерухоме майно, яке йому належить, накладено обтяження про заборону відчуження постановою АЕ964150 про арешт майна та заборону його відчуження виданою 11.08.2009 відділом державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції. Оскільки заборгованість перед відповідачем ним була погашена, він звернувся до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про зняття арешту з майна оскільки підстав накладення арешту немає. На його звернення, щодо зняття арешту з майна, Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було надано відповідь про відмову у задоволенні його заяви через знищення даного виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання, внаслідок чого виконавець не має повноважень власноруч зняти арешт. Державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не було вирішено питання про зняття арешту з майна. Документальних підтверджень про існування виконавчого провадження в рамках якого були винесена постанова про арешт майна не існує. Будь-яких підтверджень його статусу як боржника у виконавчому провадженні також не існує. За таких обставин він вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Відповідачем Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» в порядку ст.\~178\~ЦПК України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказується, що відповідач не визнає позовні вимоги та заперечує проти наведених позивачем обставин. Зазначений запис про обтяження № 6550845 не містить інформації про те, що відповідач є обтяжувачем чи особою, на користь якої накладений арешт на майно позивача, запис про обтяження взагалі не містить інформації про АТ «АБ «Радабанк». Жодного доказу на підтвердження того, що саме АТ «АБ «Радабанк» є стягувачем у виконавчому провадженні, в якому винесена постанова АЕ 964150 від 11.08.2009, позивачем не надано. Твердження позивача, що відповідач є особою на користь якої постановою накладений арешт на майно позивача, є лише припущенням. Право власності позивача на майно, щодо якого заявлені вимоги про зняття арешту, виникло у позивача в 2010 році та в 2014 році, тобто набагато пізніше, ніж існував та був погашений борг перед АТ «АБ «Радабанк». Позивач дійсно мав борг перед відповідачем в сумі 3006,99 грн., який погашений в повному обсязі. Документи щодо існування та погашення цього боргу не збереглися у зв`язку з закінченням строку зберігання. Третя особа повинна була закінчити виконавче провадження та зняти арешт з майна боржника. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.54-58). В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, просить не стягувати з відповідача судові витрати (а.с.107); представник відповідача проти позову заперечує, підтримує свою правову позицію, викладену у відзиві (а.с.92); представник третьої особи не заперечує проти позову (а.с.83). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 21.07.2010 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ракітянською Н.А. видано [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю майна [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , на спадщину, яка складається із земельної ділянки розміром 3.1950 га, розташованої на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження голови Приморської райдержадміністрації від 05 грудня 2005 року за № 881, належного спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 138555, виданого 07 листопада 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010727800170, кадастровий номер 2324810100:14:007:0001 (а.с.10). 04.09.2010 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ракітянською Н.А. видано [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю майна [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , на спадщину, яка складається із житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (а.с.37). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджено про державну реєстрацію Приморським КПТІ права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.38). Згідно з свідоцтвом про право власності, [PERSON] є власником земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер:2324810100:02:001:0004, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га (а.с.39,40). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2008 року позовні вимоги Закритого акціонерного товариства акціонерного банку «Радабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства акціонерного банку «Радабанк» в рахунок повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 3006,99 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовити (а.с.41-43). У Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності міститься актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень за номером 6550845 від 17.09.2009 на підставі постанови про арешт майна та заборону його відчуження, серія та номер: [NUMBER] , виданий 11.08.2009 ВДВС Павлоградського МРУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; опис предмета обтяження: все майно (а.с.11-12). 12.11.2019 [PERSON] звернувся до Павлоградського МВ ДВС з заявою про скасування постанови [NUMBER] , виданого 11.08.2009 (а.с.45). Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби листом від 02.12.2019 повідомлено [PERSON] , що у зв`язку з тривалим строком накладення арешту на майно боржника та знищенням архіву за минулі роки немає можливості встановити виконавче провадження за яким накладено арешт (а.с.13-14). Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст.ст. 317, 319, 321\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право. Згідно з ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном через наявність арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved