Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 06 лютого 2012 року він як повірений отримав доручення № 160 від СТ «Козацька слобідка» на вчинення від імені товариства юридичних дій, та відповідно до якого він представляв інтереси споживчого товариства в судах різних інстанцій та надавав консультації з питань землекористування та оформлення права на земельну ділянку [ADDRESS]. Позивач виконав усі обов'язки повіреного, що передбачені ст. 1006 ЦК України. За цей час було прийнято участь більше ніж у 4 судових справах, у тому числі й засіданнях апеляційного провадження, проведено більше 45 годин консультацій, та фактично одноособово проводився юридичний супровід проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за зазначеною адресою. Позивач зазначив, що як повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення. В зв'язку з тим, що кінцева оплата не була встановлена, то її розмір встановлюється відповідно до звичайних цін на такі послуги. Разом позивач нарахував за участь в судових процесах та написанні відповідних процесуальних документів суму у розмірі 8460 грн., за консультації - 4700 грн., за юридичний супровід товариства в сфері питань земельних відносин - 18170 грн. та разом вся сума на початок року склала 21330 грн. У січні 2013 року позивач дізнався, що відповідач винайняв іншого фахівця з питань права та вважав, що його доручення виконано і він потребує розрахунку. 15 січня 2013 року він направив листа з проханням розрахуватися з ним з зазначеною загальною сумою боргу, на що у лютому 2013 року йому від відповідача надійшов лист датований 05 лютого 2013 року з розпискою про боргове зобов'язання розрахуватися до 01 березня 2013 року коштами в розмірі 21330 грн. У травні 2013 року СТ «Козацька слобідка» знову звернулася до позивача про надання юридичної допомоги, в результаті чого було виконано робіт на 10000 грн., а обіцяний час розрахунку до 01 червня. Загальна сума боргу склала 31330 грн. Посилаючись на невиконання відповідачем обов'язку відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення, позивач вважає, що підлягають стягненню з відповідача 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем в розмірі 467 грн. 72 коп., а також інфляційних збитків - 229,31 (дефляція) грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача 31568 грн. 41 коп., а також понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 315 грн. 68 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2014 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до СТ «Козацька слобідка» про стягнення боргу за договором доручення в частині стягнення грошових коштів в сумі 21616 грн. 06 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши про те, що він не підтримує заяву про визнання між ним та відповідачем мирової угоди, також обставини наявності договору доручення між ним та відповідачем підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю, домовленості щодо оплати наданих ним послуг у письмовому вигляді не оформлялася та була погоджена з представником відповідача в усному порядку. У травні 2013 року він надавав багато консультацій вартістю десь по 200-500 грн. Також, посилаючись на те, що відмова від позовних вимог не позбавляє можливості повторного звернення до суду, просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи Сумської міської ради Базіль Р.В., посилаючись на те, що оскільки позивачем не підтримується заява про визнання укладеної між ним та відповідачем угоди, при вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором доручення покладався на розсуд суду. Представник відповідача СТ «Козацька слобідка» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, які з'явилися, дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 591/8013/13-ц (провадження № 2/591/2677/13) за позовом [PERSON] до СТ «Козацька слобідка» про стягнення боргу за договором доручення, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2012 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність, відповідно до якого СТ «Козацька слобідка» в особі голови Агафонової С.О. на підставі договору доручення, укладеного в усній формі, уповноважила громадянина України [PERSON] представляти інтереси товариства у відносинах з фізичними та юридичними особами, а також вести справи товариства у судах загальної юрисдикції, Конституційному суді України, органах державної виконавчої служби, органах управління внутрішніх справах, органах державної податкової служби, управлінні земельних ресурсів, Центрі державного земельного кадастру при Державному комітеті, органах прокуратури, їх відділах та/або підрозділах, антимонопольних органах та ін., з усіма правами наданими законом, у тому числі, але не виключно, згідно цієї довіреності повірений має право без обмежень подавати позовні заяви, підписувати та подавати відзиви та заперечення на них, заяви, клопотання та скарги, передбачені нормами цивільного процесуального, адміністративного процесуального та господарського процесуального права України. Довіреність видана на два роки і дійсна до 06 лютого 2014 року (а.с. 12 цивільної справи № 591/8013/13-ц (провадження № 2/591/2677/13) за позовом [PERSON] до СТ «Козацька слобідка» про стягнення боргу за договором доручення). Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. З ст. 1002 ЦК України вбачається, що повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги. ч. 4 ст. 1007 ЦК України встановлено обов'язок довірителя виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач послався на те, що у травні 2013 року СТ «Козацька слобідка» звернулося до нього про надання юридичної допомоги, в результаті чого було виконано робіт на 10000 грн., а обіцяний час розрахунку до 01 червня. В той же час, в порушення вимог ст. 11, 60 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б відображали в чому саме полягала така юридична допомога, а також підтверджувала її розмір. В судовому засіданні позивач послався на те, що така допомога надавалась у формі юридичних консультацій, пов'язаних з відносинами між СТ «Козацька слобідка» та Сумською міською радою щодо землекористування та оформлення права на земельну ділянку по [ADDRESS], та зазначена вище сума була погоджена з представником відповідача. Проте вказані твердження, зокрема щодо вартості та обсягу юридичних послуг, не підтверджені жодними доказами. З наявної в матералах справи довіреності, яка була нотаріально посвідчена 06 лютого 2012 року, неможливо також зробити беззаперечний висновок щодо обсягу та вартості наданих позивачем юридичних послуг відповідачу, оскільки вона лише відображає обсяг наданих позивачу відповідачем повноважень на здійснення певних юридичних дій від імені товариства. Оскільки доказів, які б свідчили про обсяг та розмір оплати наданих позивачем відповідачу послуг, позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надав, то у суду немає підстав для застосування вимог ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed