Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що проживає та є власниками житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку прописана відповідачка, яка є колишньою дружиною позивача, однак, з 2009 року в ньому не проживає. Те, що відповідачка прописана в будинку завдає позивачу незручностей, тому він змушений звернутися в суд за захистом свого права. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримують, просять визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, зі згоди позивача та його представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.10.1996 року, виданим на підставі розпорядження Чортківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 23.10.1996 року № 320 ( ? частину) та договору дарування [PERSON] на ? частину названого житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, посвідченого 20.07.2009 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т. та зареєстрованим в Реєстрі № 979. Реєстровий напис на документі про право приватної власності на ? частину за [PERSON] вчинено 21.07.1999 року Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації за № 5800 та записано в реєстрову книгу №26. В даному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], що стверджується витягом з будинкової книги. [PERSON] є колишньою дружиною позивача. 16 січня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.01.2009 року. Згідно з актом про встановлення факту не проживання, складеним 04 липня 2017 року та завіреним виконавчим комітетом Чортківської міської ради, відповідач по місцю прописки - [ADDRESS] з 16 січня 2009 року, тобто з часу розлучення, не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Однак, відповідач не відноситься до кола осіб, визначених цими нормами права, тому власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідач близько десяти років не проживає в будинку позивача по [ADDRESS] Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідач відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved