Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми, які проживають окремо, шляхом становлення способу участі в їхньому вихованні та систематичних побачень з ними. Позивач позов мотивує тим, що з 23.07.2010 року по 20.05.2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], котрий рішенням Трускавецького міського суду Львівської області був розірваний. За час шлюбу в них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], котрі є офіційно зареєстрованими та після розірвання шлюбу фактично проживають разом з матірю та прабабусею в м. Трускавець вул. Стебницька, 72/72 Львівської області. Позивач зазначає, що дуже прихильно відноситься до їх спільних дітей, з моменту роздільного проживання дуже скучає за ними, в нього присутнє сильне почуття батьківської любові до дітей, відповідальності за їхнє життя та здоровя, має намір активно брати участь в їхньому житті, процесі соціального становлення, розвитку, навчання тощо. Проте не має можливості через те, що колишня дружина постійно чинить йому перешкоди у будь-яких намаганнях бачитися з дітьми, спілкуватися з ними, можливості брати участь у їхньому вихованні. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали зазначили, що між сторонами не можливо було і в досудовому порядку та шляхом мирового врегулювання під час судового розгляду вирішити питання спілкування тат з дітьми, а тому є необхідним з врахуванням інтересів дітей та їх зайнятості, вирішити цей спір у судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась та не повідомила причини своєї неявки. Від представника відповідача адвоката [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою. Однак представником відповідача не надано суду доказів, які б підтверджували під ставність відкладення розгляду справи, тому суд вирішив слухати справу у їх відсутності. Представник третьої особи служби у справах дітей Трускавецької міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] є їх мамою відповідно, підтвердженням чого є свідоцтва про народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. 20.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20.05.2016 року по справі №457/338/16-ц. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на Гамаль. До розірвання шлюбу колишнє подружжя перестало проживати разом. Після розірвання шлюбу відповідач з дітьми проживає в м. Трускавці. Відповідач по справі [PERSON] безпосередньо займається вихованням та забезпеченням життєвих потреб дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до вимог ч. 2,3\~ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Внаслідок погіршення стосунків між батьками дитини, сторони не змогли самостійно прийти в досудовому порядку для вирішення питання спілкування батька з дітьми. Як встановлено згідно до\~ст.. 19 СК України, органами опіки та піклування не надано суду висновків, але це не є перешкодою для встановлення фактичних обставин, в тому числі прийнятті судового рішення в розумінні с. 6\~ст. 19 СК України. Крім цього, представник служби у справах дітей Трускавецької міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала та в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову Також судом враховується, положення ч.8\~ст.7 Сімейного Кодексу України\~містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини». Судом встановлено, що позивач має бажання брати активну участь у вихованні дітей, спілкуватися, допомагати матеріально, судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання дітей. Таким чином, встановлення судом конкретного способу участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування, його характер та обсяг, обумовлюються обставинами кожної конкретної справи та зрештою визначаються з урахуванням основних інтересів дитини. У відповідності до вимог\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тому, з урахуванням вищенаведеного, для забезпечення фактору стабільності, який надає дітям можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дітей, їх режим дня, стан здоров'я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дітей, звичайного\~\~ритму життя дітей та такий що\~\~буде сприяти їх стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо\~\~діти будуть категорично заперечувати проти побачень з батьком та проведення з ним певного часу, ніхто не має права їх до цього примушувати.

Outcome: approved