Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Бериславське АТП-16537» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він наказом від 24.02.2011 року №19-к був прийнятий на роботу до ВАТ «Бериславське АТП-16537»,з 24.02.2011 по 06.06.2012 року перебував на посаді контролера пасажирського транспорту, віповідно до наказу №19-к від 24.02.2011 року переведений на посаду начальника адміністративно-господарського відділу, відповідно до наказ №52-к від 05.06.2012 року , і був звільнений 23.10.2013 року на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, , при цьому при звільненні з [PERSON] не був проведений повний розрахунок. На день звільнення ВАТ «Бериславське АТП-16537» нарахувало [PERSON] за період з 24.02.2011 р. по 23.10.2013 р. у сумі 17500 гривень, але виплатити її в наслідок відсутності грошових коштів підприємство відмовилось та попередило про затримку видачі довідки про заборгованість. Позивач звертався до директора підприємства з письмовими заявами щодо виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та видачі довідки про заборгованість, на що останній, взагалі не реагував. Під час судового засідання позивач пред'явлений позов підтримав, на задоволенні наполягав. Представник відповідача у засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], розрахунок з ним не був проведений із-за відсутності коштів у підприємства. Надав суду довідку про заборгованість . Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на сьогоднішній день відповідачем не здійснено розрахунків з позивачем по заробітній платі. Позивач звертався до директора ВАТ «Бериславське АТП 16537» з заявами про видачу довідки про заборгованість, що підтверджуються описом (а.с.9). Суд приходить до висновку про наявність факту порушення ведення бухгалтерського обліку та норм інструкції з діловодства на підприємстві, оскільки ВАТ «Бериславське АТП 16537» надало суду інформаційну довідку про нарахування заробітної плати за період роботи [PERSON] з липня 2011 року по жовтень 2013 року, яка не відповідає штатному розпису за той самий період (а.с.40), та наказ №36 від 23.06.2014 року про встановлення двох часового робочого дня не було донесено до відома позивача, та не внесено до трудової книжки відповідного запису , через це суд не може взяти до уваги дані документи (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Трудової книжки позивача серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] у період з 24.02.2011 по 06.06.2012 року перебував на посаді контролера пасажирського транспорту, відповідно до наказу №19-к від 24.02.2011 року(а.с.17) та переведений на посаду начальника адміністративно-господарського відділу, відповідно до наказ №52-к від 05.06.2012 року(а.с.18) і був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, наказ №74-к від 23.10.2014 року (а.с.16). Дослідженням штатних розкладів за 2011-2013 роки, розрахункових довідок(а.с.35-36,38), платіжних відомостей (а.с.41-48) за якими було виплачено [PERSON] 7066 гривень 05 копійок станом на 23.10.2013 року, встановлено, що відповідач перед позивачем має заборгованість по заробітній платі, з урахуванням ПФУ та ПДФО, в сумі: 23203 гривень 34 копійок. У відповідності до положень статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Як зазначено Пленумом Верховного Суду України у пункті 6 Постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Отже, відповідачем порушено трудове право позивача на своєчасне отримання заробітної плати та отримання повного розрахунку при звільненні. Таким чином, заборгованість по заробітній платі за період з 24.02.2011 року по 23.10.2013 року в сумі 23203 гривені 34 копійок підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденний заробіток [PERSON] за вищевказаною постановою складає 57 гривень 14 копійок. Тому, за час затримки, заробіток ,котрий повинен відповідач сплатити позивачу [PERSON], починаючи з часу його звільнення до часу остаточної сплати заборгованості, тобто з 4 жовтня 2013 року по 28 липня 2014 року, що нараховує 189 днів з урахуванням святкових та вихідних днів, буде складати 8849 гривень 08 копійок, а саме 189 р.д.х57,14=10799,46 - ПФУ 3.6%(388,78 грн.)-ПДФО 15%(1561,60 грн.)=8849 гривень 08 копійок. Зважаючи на те, що відповідач не виплатив заробітну плату позивачу в день звільнення, і був відсутній спір про її розмір, суд прийшов до висновку, що ПАТ «Бериславське АТП 16537» повинно виплатити [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки розрахунку, розмір якого визначений штатним розкладом на день його звільнення. Тобто компенсація за невчасно виплачену заробітну плату за період з 23.10.2013 року по 25.07.2014 року становить 8849 гривень 08 копійок . Суд визначає суми, що підлягають стягненню, без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, справляння і сплата яких є обов'язком роботодавця. Згідно п.2 ст.367 КЗпП України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, заробітної плати за один відпрацьований місяць в сумі 1300 грн. підлягає негайному виконанню. У світлі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме стягнення з ВАТ «Бериславське АТП-16537» на користь позивача підлягає сума 32052 (тридцять дві тисячі п'ятдесят дві) гривні 42 копійки. Оскільки при подачі позову до суду позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 320,52 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved