Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2010 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач наполягає, що на момент ухвалення вищевказаного рішення він мав відносно задовільний стан здоров?я та достойний заробіток, а також не мав іншої сім`ї, тому, усвідомлюючи свій обов?язок матеріально допомагати своєму сину, не став оскаржувати вказане рішення і мав на меті сплачувати такий розмір аліментів з свого доходу Однак в подальшому матеріальний стан позивача змінився у зв`язку із народженням дочки [PERSON] [INFO] . 25.03.2019р. Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області видав судовий наказ у справі № 695/1103/19 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] відповідно до якого із позивача по даній справі на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів на дитину відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Таким чином позивач сплачує на користь відповідачів на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти, розмір яких у їх сукупності є непомірним, а тому позивач наполягає, що з часу ухвалення вказаних судових рішень його матеріальний стан значно погіршився, при ухваленні зазначених рішень не були враховані його інші аліментні зобов`язання, а тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним вище позовом. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження\~ без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 27.05.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідачі\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотаннями про розгляд справи за участю сторін до суду не направили. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, якими сторони мотивують свої вимоги приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2010 року із позивача на користь [PERSON] на утримання спільного сина [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до судового наказу виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 25.03.2019 року із позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх дочки [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином суд вважає доведеним обов`язок позивача по утриманні своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями\~ст. 182 СК України\~визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23\~Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками розмір аліментів, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, у разі погіршення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, зменшено) за позовом платника аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно представлених позивачем документів, за час, що минув з дня проголошення судового рішення від 06.07.2010 року змінилися обставини, що слугували суду для визначення розміру аліментів, зокрема у позивача народилася ще одна дитини та виникли аліментні зобов`язання, які безумовно впливають на матеріальний стан останнього. У свою чергу, при видачі судового наказу від 25.03.2019 року судом не було враховано наявність аліментних зобов`язань у [PERSON] , які виникли на підставі відповідного рішення суду, що також впливає на матеріальне становище останнього, а тому суд вважає, що обставини на які посилається позивач для зменшення розміру аліментів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так з матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплачує на користь відповідачів аліменти по 1/4 на кожну дитину. Разом із тим нормами ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, враховуючи норми ст. 183 СК України, з огляду на сімейний стан [PERSON] та наявність у нього крім [PERSON] ще одного утриманця - [PERSON] , суд приходить до обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання як [PERSON] так і [PERSON] з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходу [PERSON] , що відповідатиме розміру аліментів, які стягуються на користь двох утриманців (1/3 частина), та в сукупності становитиме допустимий розмір аліментів, які можуть стягуватися з боржника За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 197 СК України та виходячи з системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Однак суд при винесенні вказаного рішення також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд,

Outcome: partial