Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 894, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховой Н.С. від 13 травня 2019 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50013437. Відповідно до кредитного договору позивачу було надано кредитні кошти в сумі 767 676,00 грн. на умовах платності та строковості на придбання автомобіля марки Audi, модель А4, 2016 року випуску, державний номерний номер [NUMBER] , під 24,90% річних, із кінцевим строком повернення до 15.04.2021 року. В забезпечення виконання зобов`язань позивача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Каліушко І.А., згідно якого позивачем передано в заставу відповідачу предмет забезпечення: автомобіля марки Audi, модель А4, 2016 року випуску, державний номер [NUMBER] . 22 травня 2019 року позивач дізнався, що 21.05.2019 р. постановою приватного виконавця Мілоцьким О.Л., виконавчого органу м. Києва відкрито виконавче провадження № 59172308, щодо виконання виконавчого напису № 894 від 13.05.2019 р. приватного нотаріуса КМНО Кірюхова Н.С. Згідно виконавчого напису відповідач звернув стягнення за кредитним договором в розмірі 647 832,27 грн, з яких: не сплачені чергові платежі - 72 742,30 грн, штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 2 040,15 грн, сума кредиту, що станом на 18.03.2019 р. складає - 419 522,20 грн, штраф у розмірі 20% від суми кредиту - 153 527,62 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 59172308 та з виконавчим написом вищезазначеного приватного нотаріуса вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, належний позивачу на праві власності. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до п.п. 8.1,8.2,8.3 додатку до вищезазначеного кредитного договору № 50013437 від 07.04.2016 р. відповідач направляє листи про сплату заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 8.4 позивач не здійснює оплату протягом вказаного терміну з моменту отримання всіх вимог протягом 8 робочих днів, а також згідно п. 3.2 додатку до кредитного договору відповідач має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вносив черговий платіж. Однак він не отримував данні вимоги так як відповідач їх не направляв. А також позивач вів переговори з представниками відповідача, щодо реструктуризації та повного погашення кредитного зобов`язання та частково погашав борг. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Окрім того позивачем було здійснено платежі: 20.05.2019 р. з призначенням платежу 59201-00422610 платіжне зобов`язання, 03.01.2019 р. згідно кредитного договору на суму 10 000,00 грн, 20.05.2019 р. з призначенням платежу 59201-00422610 платіжне зобов`язання, 03.01.2019 р. згідно кредитного договору на суму 4 000,00 грн. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахуванням думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. 19 липня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 06 серпня 2019 року, а третя особа копію вказаної ухвали отримала 06 вересня 2019 року, позивачем копію вказаної ухвали не отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». 22 серпня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в яком просить суд: відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обгрунтовує тим, що позивачем 18 березня 2019 року було направлено на адресу відповідача вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, якою відповідач вимагав від позивача достроково повернути суму кредиту в повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору з урахуванням штрафних санкцій, які станом на дату направлення вимоги становили 506304,65 грн. із розрахунку 419522,20 грн. дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, 84742,30 грн. несплачених чергових платежів, 2040,15 грн. штрафних санкцій. , та повідомлено позивача, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна буде зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет обтяження - автомобіль, а в разі неповернення кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги відбудеться примусове їх стягнення, в т.ч. за рахунок автомобіля, що був переданий у заставу, а в разі порушення терміну дострокового повернення кредиту, до суми боргу буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 153527,62 грн. Позивач вказану вимогу не отримав, конверт із вкладенням був повернутий на адресу відповідача, після чого відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про звернення стягнення на предмет застави. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач з січня 2017 року почав систематично порушувати зобов`язання визначені кредитним договором. Твердження позивача не мають правового підґрунтя, оскільки законодавством не передбачено отримання погодження боржника для визнання безспірності заборгованості. Вчинені позивачем оплати 20.05.2019 року були проведені після вчинення спірного виконавчого напису, а тому не були враховані при його здійсненні, а строк не був пропущений зважаючи на те, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`чзаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Відповідач звернувся з вимогою у березні 2019 року, що унеможливлює пропущення строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, оскільки спірний виконавчий напис був вчинений 13 травня 2019 року. Твердження позивача про відсутність документів з яких можна визначити заборгованість не відповідає дійсності, оскільки відповідачем було надано зведені облікові виписки з рахунку клієнта, рахунки на оплату, кредитний договір та договір застави, а також інші документи визначені Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В обов`язок нотаріуса входить саме перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. Вважає, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, є дійсно безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем,я кий визначений у виконавчому написі нотаріуса, є тотожною сумі боргу, яка вказана у письмовій вимозі, надісланій позивачу за виключенням часткової оплати та нарахованого штраф у розмірі 20% згідно п. 8.2 договору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. иєва від 04 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Здоренка Владислава Євгеновича про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, поданої в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського округу Кірюхова Наталя Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Інших заяв по суті справи не надходило. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2016 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50013437, відповідно до якого ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» зобов`язувався надати позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 767676,00 гривень, із застосуванням змінної процентної ставки в розмірі 24,90 % річних на придбання автомобіля - марка, модель: марки Audi, модель А4, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна: 1984 куб. см, рік випуску: 2016 рік, зі строком кредиту: 60 місяців. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 08 квітня 2016 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50013437, відповідно до умов якого заставодавець [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 50013437 від 07 квітня 2016 року передає в заставу майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: марка, модель: Audi, А4, об`єм двигуна: 1984 куб. см, рік виробництва: 2016, номер кузова: [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , колір: білий. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ч.1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. 13 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 894, про стягнення із заставодавця [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті», предмет застави: автомобіль марки Audi, модель А4, рік випуску 2016, колір білий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип загальний легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , за договором застави транспортного засобу № 50013437. За рахунок коштів, отриманих вд реалізації предмета застави, запропоновано заводольнити вимоти ТОВ «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 08 квітня 2016 року по 18 березня 2019 року, сума поточної заборгованості станом на 13 травня 2019 року: несплачені чергові платежі - 72742,30 грн., штрафні санкції за вимоги щодо сплати 2040,15 грн., сума кредиту, що станом на 18 березня 2019 року складає 419522,20 грн., штраф у розмірі 20% від суми кредиту 153527,62 грн. Сума до стягнення 647832,27 грн. 21 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 59172308 щодо виконання виконавчого напису № 894, виданого 13 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. про звернення стягнення та транспортний засіб марки Audi, модель А4, рік випуску 2016, колір білий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип загальний легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] . Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Згідно вчиненого спірного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу було запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 08 квітня 2016 року по 18 березня 2019 року, з яких: несплачені чергові платежі - 72742,30 грн., штрафні санкції за вимоги щодо сплати 2040,15 грн., сума кредиту, що станом на 18 березня 2019 року складає 419522,20 грн., штраф у розмірі 20% від суми кредиту 153527,62 грн. Сума до стягнення становить 647832,27 грн. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Як вбачаться з матеріалів справи, 21 березня 2019 року з боку ТОВ «Порше Мобілі» направило на адресу [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, згідно якої станом на 18 березня 2019 року сума заборгованості позичальника становить 506304,65 гривень. В той же час, вказана сума заборгованості є відмінною, ніж та, що вказана у виконавчому написі, при цьому доказів в підтвердження вказаного розміру заборгованості суду надано не було. Таким чином, за наявності розходження сум боргу, приватний нотаріус у відповідності із п.2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, не витребував у стягувача документи на усунення розходжень щодо суми заборгованості. При цьому, в розпорядженні приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису не було надано Загальних умов кредитування, Графіку погашення кредиту, які є невід`ємно частиною кредитного договору. Вказані обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесений відповідного до чинного законодавства України. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського округу Кірюхова Наталя Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок, які були сплачені позивачем при звернення до суду з даним позовом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved