Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Козар Валентина Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира була придбана батьками за час шлюбу, який, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2015 р., було розірвано. Проте, батько не визнав право власності на Ѕ частину квартиру, яка належала їм на праві спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] , як син померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, про що, у визначений законом шестимісячний строк, подав заяву про прийняття спадщини. 09 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І. заведено спадкову справу №13/2018. Однак, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що Договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений 18 жовтня 1995 року Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №І-3266, виданий на ім`я [PERSON] . Просить визнати за ним право власності (в порядку спадкування за законом) на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,6 кв.м., житловою 35,6 кв.м., яка належала померлому [INFO] - [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Приватний нотаріус Козар Валентина Іванівна в судове засідання не з`явилася та про причину неявки суд не повідомила. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічним засобами. В силу вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] із 11 серпня 1990 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Тернопільського міськоайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2015 року - розірвано. У даному шлюбі народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Згідно Договору купівлі-продажу спірної квартири, посвідченого 18 жовтня 1995 року Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №І-3266, [PERSON] купила у [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . На підставі даного договору Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 13 листопада 1995 року видано Реєстраційне посвідчення, згідно якого квартира [ADDRESS] , зареєстрована на праві особистої власності за [PERSON] . Як вбачається із ст.60 СК України, нажите подружжям за час шлюбу майно, належить їм на праві спільної сумісної власності і згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, як [PERSON] так і [PERSON] , належало по Ѕ частині квартири [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта, виданого 27 червня 2019 року на замовлення [PERSON] , загальна площа квартири за адресою [ADDRESS] , становить - 64,6 кв.м., житлова - 35,6 кв.м. [INFO] [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно Довідки, виданої Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 26.07.2018 року № 1679/28-03, разом із померлим за однією адресою, а саме в квартирі [ADDRESS] , на день смерті було зареєстровано дві особи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не перебуває у родинних стосунках із померлим [PERSON] , оскільки відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2015 року, справа № 607/8851/15-ц шлюб між ними розірвано. [PERSON] , як син померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, про що, у визначений законом шестимісячний строк, подав свою письмову заяву, на підставі якої, приватним нотаріусом Козар В.І. 09 жовтня 2018 року була заведена спадкова справа №13/2018. Приватним нотаріусом Козар В.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що Договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений 18 жовтня 1995 року Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №І-3266, виданий на ім`я [PERSON] . Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визнавши за ним право власності, (в порядку спадкування за законом) на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,6 кв.м., житловою 35,6 кв.м., яка належала померлому [INFO] - [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved