Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він перебував у зареєстровану шлюбі з відповідачкою [PERSON] у період з 20 червня 2005 року по 02 жовтня 2012 року. За спільні кошти 04 березня 2011 року сторони придбали 47/1000 часток приміщень гуртожитку, що складаються з приміщень на четвертому поверсі №4-27 (114) та №4-28 (115), частина приміщення ХХІ житловою площею 38,1 квадратних метри, загальною площею 47,6 квадратних метри, які знаходяться у будинку 26-3/6 по вулиці Паризької Комуни у місті Миколаєві. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано. З огляду на викладене, з метою реалізації своїх прав як співвласника ? частини обєкту нерухомості, позивач просив розділити житлові приміщення в натурі, припинити право спільної часткової власності та виділити йому в натурі 47/2000 (1/2 частки від 47/1000) частки приміщень гуртожитку, що складаються з приміщень на четвертому поверсі №4-27 (114) загальною площею 19,4 квадратних метри та ? частини приміщення ХХІ, які знаходяться у будинку 26-3/6 по вулиці Паризької Комуни у місті Миколаєві. Представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту предявленого позову. Після надання пояснень по суті позову, представником позивача подано заяву про подальший розгляд справи за відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вказаної заяві відповідачка не заперечувала проти виділення їй в натурі 1/2 частки від 47/1000 часток приміщень гуртожитку, що складається з приміщень на четвертому поверсі №4-28 (115) загальною площею 19,1 квадратних метри у будинку 26-3/6 по вулиці Паризької Комуни у місті Миколаєві (а.с.44). Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи обєктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Статтею 356 ч. 1 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.04.2014 року 47/1000 часток приміщень гуртожитку, що складаються з приміщень на четвертому поверсі №4-27 (114) та №4-28 (115), частина приміщення ХХІ житловою площею 38,1 квадратних метри, загальною площею 47,6 квадратних метри, які знаходяться у будинку 26-3/6 по вулиці Паризької Комуни у місті Миколаєві було визнано спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. За [PERSON] визнано право власності на ? частку вказаного нерухомого майна, про що внесено запис 6301963 від 08.07.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №125-117 від 04.01.2016 року запропоновано з урахуванням побажань співвласників виділити у користування [PERSON] з долею 47/2000 частки: житлову кімнату №4-27 (114) площею 19,4 квадратних метри, частину загального коридору ХХІ площею 4,4 квадратних метри, а всього 23,8 квадратних метри що відповідає ідеальній частці; виділити [PERSON] з долею 47/2000 частки: житлову кімнату №4-28 (115) площею 19,1 квадратних метри, частину загального коридору ХХІ площею 4,7 квадратних метри, а всього 23,8 квадратних метри що відповідає ідеальній частці. Приміщення є ізольованими та не потребують переобладнання. Заперечень щодо поділу спірного обєкту нерухомості згідно висновку експерта не надійшло. З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає можливим припинити право спільної власності сторін на набуті за час шлюбу житлові приміщення та виділити їх в натурі за запропонованим експертом варіантом, який відповідає ідеальним часткам [PERSON] та [PERSON] у власності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок та половина витрат на проведення експертизи у сумі 1200 гривень 00 копійок (квитанція №125-117 від 28.12.2015 року на суму 2400 гривень 00 копійок).

Outcome: approved