Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] та визначити місце проживання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з ним (батьком). В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що уклав шлюб з відповідачкою 30.10.2010 року у виконавчому комітеті Ставненської сільської ради Великоберезнянського району. У цьому шлюбі 02.06.2013 року народився син [PERSON]. Ще в червні 2015 року його дружина виїхала на заробітки в Чехію, залишивши сина на вихованні разом зі своєю матір'ю в с. Ставне, і з того часу практично не цікавиться їх із сином життям. Він проживає в с. Кострино зі своїми батьками і всілякими способами відмежований від спілкування з сином, так як мати дружини повністю ізолювала сина від побачень з ним. Дружина зовсім не цікавиться проблемами сім'ї, сімейні цінності для неї повністю втратили будь-яку вагу. Вона займається виключно собою і не звертаючи увагу на дитину, обмежує і його у спілкуванні з сином. Підтвердженням її відсутності за місцем постійного проживання в с. Ставне, слугує довідка виконкому Ставненської сільської ради. У ході спілкування з нею під час телефонних розмов він розуміє про відсутність наміру у відповідачки повертатися додому для збереження їх сім'ї. У кінцевому результаті дитина обмежена у спілкуванні з матір'ю через її зайнятість своїми справами в Чехії, а також - обмежена у спілкуванні з батьком через заборону матері дружини на повноцінне його спілкування з сином. Зазначає, що відсутність дружини призвело до погіршення сімейного життя між ними, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Наразі ведення спільного господарства та сумісне проживання також остаточно припинено і за його глибоким переконанням не має подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, як у нього, так і у відповідачки розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За наведеного, вважає, що їх шлюб необхідно розірвати. Також вказує, що працює пожежним рятувальником 2-ї державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Закарпатській області, має постійний - 2 - самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями він не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. Ухвалою суду від 11.04.2016 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Службу у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області. 03 червня 2016 року через канцелярію суду сторони, представник Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА подали укладену та підписану ними заяву про укладення мирової угоди від 02.06.2016 року з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За умовами мирової угоди: 1) позивач відмовляється від позовної вимоги № 2 в зазначеній вище позовній заяві; 2) відповідач в свою чергу зобов'язується безперешкодно, на вимогу позивача, надавати дитину для спілкування з батьком у відповідності з наступним графіком: - протягом двох днів на протязі тижня, час коли [PERSON] перебуває на вихідних (в зв'язку з подобовим графіком його роботи) в будь-який зручний для останнього час, але з попереднім повідомленням відповідача про дату та час. Виключенням для їх спілкування може бути час, коли дитина відпочиває (спить), або хворіє. Про терміни та місце перебування дитини під час спілкування з батьком дитини, позивач повідомляє в той час, коли забиратиме дитину. Зміни в часі чи місці перебування дитини під час спілкування, позивач мусить погоджувати у телефонному порядку з відповідачем, або матір'ю відповідача; - під час відпустки [PERSON], останній має право забирати дитину до себе на строк до десяти днів, з повідомленням на телефонні дзвінки відповідача про стан здоров'я чи самопочуття дитини; - під час спілкування з дитиною позивач зобов'язується не порушувати режим дня дитини та в її присутності не проявляти шкідливих звичок (куріння, вживання спиртних напоїв і т.п.); 3) при підписанні умов даної мирової угоди сторони відмовляються і в наступному не будуть ставити один перед одним будь-які фінансові вимоги, що не стосуються дитини, а позивач ([PERSON].) в майбутньому зобов'язується брати участь у вихованні дитини та, після набрання законної сили ухвали про визнання цієї мирової угоди, брати на себе витрати у розмірі 30 % заробітної плати, щомісячно перераховуючи кошти на банківський рахунок, наданий відповідачем. З метою уникнення в подальшому непорозумінь стосовно перерахованих сум позивач зобов'язується раз в рік надавати відповідачу довідку з місця роботи про розмір заробітної плати; 4) у випадку дотримання умов мирової угоди сторони не будуть ставити питання про позбавлення батьківських прав відносно дитини будь-якого з них, або призначення аліментів; 5) сторони в справі підтримують та визнають позовну вимогу № 1 в зазначеній вище позовній заяві. Просили визнати укладену між ними мирову угоду й закрити провадження у справі. Наслідки судового рішення у зв'язку з укладенням цієї мирової угоди, передбачені ст.ст. 205, 206 ЦПК України, їм відомі. Сторони, представник Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА також подали спільну заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просили затвердити дану мирову угоду. Крім того, сторони просили шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов у частині розірвання шлюбу обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. - 3 - У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 30 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 9 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області 23.02.2016 року). Спільне сімейне життя між ними не склалося через нехтування відповідачкою сімейними цінностями, такими як піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. У червня 2015 року відповідачка виїхала на заробітки в Чехію і з того часу сторони разом не проживають, не підтримують сімейні відносини і поновлювати такі не мають наміру (відповідачка подала письмову заяву про надання згоди на розірвання шлюбу від 12.04.2016 року). Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує тільки формально і подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відтак їх шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved