Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить: стягнути з відповідача СК «КРЕДО» 16 266,04 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, а також 1078,58 грн. матеріальних витрат, що складаються з: проведення незалежної експертизи - 400 грн., телеграми про здійснення експертизи - 113,58 грн., медпрепаратів - 121,45 грн., проїзду у міському транспорті - 376 грн., ксерокопії документів - 44 грн., рекомендованого повідомлення - 24,12 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] 5 000 моральної шкоди та 350 грн. матеріальної шкоди, яка складається з послуги евакуатора - 300 грн. та паркування на штраф майданчику - 50 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31 серпня 2015 р. мала місце ДТП, в якій пошкоджено його автомобіль «Опель» д.н.з. [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2015 р. по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП за ст.124 КУАП визнано [PERSON], водія автомобіля [NUMBER], та цивільно-правова відповідальність такого застрахована в СК «КРЕДО» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7294372. Оскільки страховою компанією не вчинено дій на визначення розміру збитків, позивач скористався правом обрати самостійно експерта-товарознавця та згідно із його звітом №Ю-00538 від 21 вересня 2015 р. вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 36 406,02 грн. Вказує, що лише 7 грудня 2015 р. страховою компанією на рахунок позивача перераховано грошові кошти в розмірі 20 139,98 грн. без будь-яких пояснень стосовно виплат саме в такому розмірі. Тому вважає, що відповідач страхова компанія зобов'язана йому доплатити ще 16 266,04 грн. Також просить врахувати, що внаслідок ДТП відповідно до судово-медичної експертизи позивач отримав тілесні ушкодження, з приводу чого змушений звертатись в медичні заклади, тривалий час проходив амбулаторне лікування, витрачав власні кошти на придбання медпрепаратів. Крім того, внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача [PERSON], позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болі від ударів під час події і у душевних переживаннях у зв'язку із пошкодженням його майна. Позивач змушений вносити істотні зміни у звичайний розпорядок свого життя. Враховуючи вимоги закону та умови полісу, просить стягнути з відповідачів крім матеріальних витрат по 5000 грн. моральної шкоди. Просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], що діє згідно угоди №14 від 08.04.2015 (витяг якої долучений до матеріалів справи) (т.1 а.с.88) позов підтримали та просять задоволити, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача СК «КРЕДО» [PERSON] діючи згідно довіреності № 832 від 09.12.2014 (т.1 а.с.89) у судовому засіданні позов заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Вказав, що 17 вересня 2015 р. позивач звернувся до страхової компанії (в подальшому СК), наступного дня 18 вересня 2015 р. СК направила свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, що підтверджується протоколом №1814/15 огляду транспортного засобу від 18 вересня 2015 р. Відповідно до звіту серії SL №29811 від 23 вересня 2015 р. про оцінку транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER], проведеного оцінщиком [PERSON] ТзОВ «Укравтоекпертиза», розмір заподіяної шкоди (вартість відновлювального ремонту) становить 95 560,07 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля 42 661,80 грн. Вказав, що транспортний засіб позивача визнано фізично знищеним, тому відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Відповідно до звіту №17151 від 30 листопада 2015 р. про проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, виконаного ПП [PERSON], утилізаційна вартість вказаного автомобіля становить 22 521,82 грн. З врахуванням вимог законодавства та договору страхування (страховий поліс №АІ/7294372) позивачу виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 20139,98 грн., яка вираховувалась з ринкової вартості автомобіля до ДТП 42 661,80 грн. -за мінусом вартості утилізації пошкодженого автомобіля 22521,82 грн. (42661,80 - 22521,82 грн. = 20 139,98 грн.). Вважає долучений позивачем звіт №Ю-00538 як неналежний доказ. Також вимогу про стягнення з страхової компанії моральної шкоди вважає такою, що жодним належним та допустимим доказом не підтверджена. Оскільки позивач не довів ушкодження здоров'я під час даної ДТП, тому не підлягають відшкодуванню як моральна шкода, так і інші витрати, зазначені позивачем як понесені ним у зв'язку з ДТП. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, від його представника надійшло письмове заперечення на позов. Покликається на те, що позивачем не доведено з проведенням відповідних психолого-психіатричних експертиз спричинення моральної шкоди та її розміру. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності учасників процесу, котрі не прибули за викликом суду і не повідомили про причини свого неприбуття. Заслухавши пояснення учасників процесу, котрі прибули, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 31 серпня 2015 р. о 1.30 год. на пр.Червоної Калини - вул.Сихівська в м.Львові відбулось зіткнення між автомобілем «ЗАЗ ДЕО» д.н.з. н.з. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобілем «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2015 р. (справа №461/11022/15-п), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. (т.1 а.с.5) Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України дана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» згідно полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7294372. (т.1 а.с.202) У зв'язку із зверненням 17 вересня 2015 р. позивача до відповідача ТзДВ «СК «КРЕДО», останнім відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проведено оцінку «Опель» д.н.з. [NUMBER], згідно із звітом SL №29811 від 23 вересня 2015 р. (вартість відновлювального ремонту) становить 95 560,07 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля 42 661,80 грн. Відповідно до звіту №17151 від 30 листопада 2015 р. про проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, утилізаційна вартість вказаного автомобіля становить 22 521,82 грн. Враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та роз'яснення, надані у п.15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 р. №4, позивачеві виплачено 20 139,98 грн. страхового відшкодування в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє механізмом, використання, зберігання та утримання якого створює підвищену небезпеку. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно зі ст. 1192 ЦКУ розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що на момент звернення до суду із даним позовом позивач здійснив ремонт власного пошкодженого транспортного засобу, натомість розмір витрат на ремонт позивачем не підтверджений жодним документом, тому визначити розмір збитків, завданих потерпілому внаслідок ДТП, в даному випадку не видається можливим. З огляду на те, що звіт про оцінку транспортного засобу проведено страховою компанією на підставі укладеного договору страхування, оформленого полісом № АІ/7294372, відповідно до вимог зазначеного вище Закону, то такий у відповідності є письмовим допустимим доказом по справі (ч.2 ст.57, ст.59 ЦК України), підтверджуючим розмір збитків, що підлягають до відшкодування позивачу внаслідок ДТП. Інших допустимих доказів позивачем суду не надано. Покликання позивача на звіт №Ю-00538 від 21 вересня 2015 р., згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 36 406,02 грн., не береться судом до уваги, оскільки оцінювачем використовувався інтернет - ресурс при можливості відчуження пошкодженого автомобіля і визначена вартість автомобіля в пошкодженому стані в розмірі 4327 грн., що не є тотожнім поняттям з утилізаційною вартістю. Вказаний звіт є одним із письмових доказів, який на відміну попереднього звіту, проведено не у спосіб, передбачений законом. Такий не відповідає вимогам ч.2 ст.57 ЦПК України і не може прийматися судом до уваги як докази завданого позивачу матеріального збитку. При цьому суд, виконуючи вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України, роз'яснив позивачу право на проведення відповідної судової експертизи, висновок якої є джерелом доказів, від якої останній відмовився. Підсумовуючи наведене, позивач всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України не довів іншого розміру збитку, який підлягав би виплаті, що є його обов'язком. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про відшкодування зі страхової компанії різниці невиплаченої суми страхового відшкодування не підлягає задоволенню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує роз'яснення, дані в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». При цьому, судом з'ясовано наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Крім того, керується положеннями ст.ст.23, 1194 ЦК України, ст.23, 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу завдано легкі тілесні ушкодження, він зазнав фізичних та моральних страждань, які виразились у фізичному болі від ударів під час події, амбулаторно лікувався та душевно переживав у зв'язку із пошкодженням його майна - повним знищенням автомобіля.Тому з врахуванням умов договору страхування та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (розмір 5% ліміту), з ТДВ «СК «Кредо» підлягає стягненню моральна шкода, розмір якої підлягає зменшенню з 5000 грн. до 1000 грн. Заперечення представника відповідача з приводу, що позивачу не завдано шкоди здоров'ю, незгода з висновоком експерта є немотивованими та необгрунтованими, не беруться судом до уваги. З довідки №2058 вбачається, що позивач 31.08.2015 звернувся в травмпункт за медичною допомогою (т.1 а.с.163) З висновку експерта №391/15 вбачається, що у [PERSON] було садно на голові. Крім цього. За даними медичних документів, у нього був забій м'яких тканин голови, шиї та грудної клітки. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитись 31 серпня 2015 року в момент ДТП та відносяться до легкого тілесного ушкодження. (т.1 а.с.164) Вказана судово-медична експертиза була призначена і проведена в межах кримінального провадження, копія постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2015 знаходиться в матеріалах страхової справи. Таким чином, є правові підстави вважати, що позивачу під час ДТП завдана шкода здоров'ю. Крім того, позивачеві моральна шкода спричинена і тим, що він вимушений тривалий час доводити винність відповідача [PERSON], який не повідомив страхову компанію, будучи винуватцем ДТП, тривалий час позивач був позбавлений можливості користуватись автомобілем, не міг вести звичний для себе образ життя, що спричиняло додаткові нервові переживання, вимушено змінився його ритм життя, що вимагало від нього прикладати додаткових зусиль. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн., буде достатнім та реальним відшкодуванням завданих моральних страждань, справедливою сатисфакцією і такою, що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості. Доводи представника відповідача [PERSON] про недоведеність завдання позивачу моральної шкоди та її розміру через непроведення психолого-психіатричних експертиз не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки такі не є обов'язковими, а завдання моральної шкоди в даному випадку підтверджується іншими письмовими доказами, наявними в справі. Вимоги позивача про відшкодування витрат з проведення незалежної експертизи, телеграми, на придбання медичних препаратів, проїзд у міському транспорті, ксерокопіювання документів на загальну суму в розмірі 1078,58 грн. суд залишає без задоволення, оскільки такі є необґрунтованими, відшкодування таких не передбачено умовами договору страхування, вимогами чинного законодавства. При цьому, ці вимоги позивач вправі заявити до винуватця ДТП, а не до страхової компанії. Також судом береться до уваги, що позивач сам допустив помилки у реалізації своїх прав і передчасно звернувся до незалежного експерта. Згідно роз'яснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі коли висновок експертизи, наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Отже, оплата на отримання письмового доказу не віднесена до судових витрат і є складовою частиною матеріальної шкоди. Оскільки позивач самостійно звернувся до експерта для визначення розміру шкоди, незважаючи на прибуття представника страховика 18.09.2015 для огляду його транспортного засобу, і страхова виплата була здійснена страховиком після прийняття рішення про визнання винуватця у вказаній ДТП (постанова чи вирок суду), і вказаний висновок не береться судом до уваги, тому відсутні підстави для стягнення цих витрат на проведення експертизи (дослідження) зі страховика. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення матеріальна шкода в розмірі 350 грн., яка складається з послуг евакуатора - 300 грн. та паркування на штраф майданчику - 50 грн., копії документів яких долучені до справи. (т.1 а.с.38) Враховуючи наведене вище, позов підлягає до часткового задоволення, на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача ТзДВ «СК «КРЕДО» 1000 грн. моральної шкоди, з відповідача [PERSON] - 350 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 1929,20 грн. розподіляються у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.23, 1167, 1187, 1194 ЦК України,

Outcome: approved