Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свій позов тим, що він є власником домоволодіння, розташованого в с.Засулля по вул.Юбілейній,17 Лубенського району та автомобіля [NUMBER], а також іншого майна. Маючи намір продати належний йому транспортний засіб, він довідався, що належне йому майно накладено арешт державного виконавця на підставі примусового виконання судового наказу №2-н-1611, виданого у 2006 році Лубенським міськрайонним судом про стягнення з нього на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» заборгованості за послуги в розмірі 1344,43 гривні. Вказане виконавче провадження 30.08.2013 року завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Судовий наказ до відділу виконавчої служби повторно не надходив та на виконанні не перебуває. Крім цього, ніякої заборгованості у нього перед ПАТ «МТС Україна» - на даний час «Vodafone», немає, про що є відповідна довідка. У звязку із знищенням виконавчого провадження неможливо зясувати стан виконавчого провадження та надати інформацію щодо накладення арешту на майно боржника. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було знято арешт на його майно, як те передбачає п.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач прохає суд скасувати постанову ВДВС [PERSON] МРУЮ від 11.03.2011 року про заборону відчуження належного йому [PERSON] нерухомого майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохає задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. 14.11.2017 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі ст.224 ЦПК україни. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 179 ЦПК України визначено, що входить до предмета доказування це факти, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання прос касування заходів забезпечення позову. Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, на усе нерухоме майно позивача [PERSON], накладено арешт за постановою державного виконавця Іванко О.В. ВДВС [PERSON] МРУЮ ВП №25011806 від 11.03.2011 року (а.с.11-13). У повідомленні [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.9) зазначено, що у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу №2-н-1611, виданого у 2006 році Лубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» (на даний час «Vodafone»), заборгованості за послуги в розмірі 1344,43 гривні. Постановою відділу від 30.08.2013 року №37641709 виконавче провадження завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» і судовий наказ до відділу виконавчої служби повторно не надходив та на виконанні у відділі не перебуває. Усі виконавчі дії, в тому числі і звільнення майна з-під арешту, проводяться лише у відкритому виконавчому провадженні, тому можливість звільнити належне [PERSON] майно у відділу відсутня. Крім цього, з листа керівника магазину «Vodafone» (а.с.10) слідує, що претензій до [PERSON] вони не мають і прохають повернути без подальшого виконання виконавчий документ про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1344,43 гривні. Наявність обтяження на обєкти нерухомості, позбавляє права позивача розпорядитись своєю власністю, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, позов слід задовольнити, скасувавши арешт майна позивача.

Outcome: approved