Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Демидівської селищної ради Демидівського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Демидівського районного нотаріального округу Котюбін Ігор Федорович про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, а саме: про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . У позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] в смт. Демидівка, Рівненської області, померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в розмірі 3,28 га та житловий будинок в [ADDRESS] , Рівненської області . 22 лютого 2000 року його мати [PERSON] склала заповіт відповідно до якого сертифікат на право на земельну частку (пай) заповідала йому. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає про те, що вчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті матері; за його заявою було заведено спадкову справу після смерті матері [PERSON] та 5 квітня 2007 року йому державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори Котюбіним І.Ф. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в розмірі 3,28 умовних кадастрових гектарів. Житловий будинок його мати нікому не заповідала. Він як спадкоємець, який вчасно прийняв спадщину, за законом має право на спадкування житлового будинку, що залишився після смерті його матері, відносно якого його мати заповіт не складала. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, йому було відмовлено, оскільки ним не надано свідоцтво про право власності його матері на такий будинок. У зв`язку з втратою свідоцтва про право власності на житловий будинок, що видане 10 вересня 1960 року виконавчим комітетом Демидівської селищної ради його матері [PERSON] , він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. У підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Новосад В.О. позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Демидівської селищної ради Демидівського району Рівненської області Мисяйло Н.С. позовні вимоги позивача [PERSON] визнала та пояснила, що дійсно житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , належав матері позивача [PERSON] та на цей час рахується за нею. В будинку ніхто не проживає. Третя особа - приватний нотаріус Демидівського районного нотаріального округу Котюбін І.Ф. позовні вимоги позивача вважав обґрунтованими, оскільки за матеріалами спадкової справи відомо, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та йому видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину, немає. Позивач [PERSON] є також спадкоємцем першої черги за законом та може спадкувати після смерті [PERSON] майно, що не охоплене заповітом. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позовних вимог, не встановлено. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Із виписки з інвентаризаційних матеріалів (а.с. 12), технічного паспорта (а.с. 15-21), рішення виконавчого комітету Демидівської селищної ради від 29 жовтня 2002 року (а.с. 14) встановлено, що власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Демидівської селищної ради 10 вересня 1960 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5), [PERSON] померла [INFO] в смт. Демидівка Рівненської області. Із змісту заповіту, складеного [PERSON] 22 лютого 2000 року (а.с. 7), Витягу зі спадкового реєстру № 9190859 (а.с. 8), Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 9213570 (а.с. 9), Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 квітня 2007 року № 595 (а.с. 10), встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай). Відповідно до оголошення, опублікованого в газеті «Вісник Демидівщини» № 22 (1713) від 31 травня 2019 року, зазначено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, що видане на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Демидівської селищної ради Рівненської області 10 вересня 1960 року, у зв`язку з його втратою, слід вважати недійсним. Постановою приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І.Ф. № 45 від 27 травня 2019 року (а.с. 25) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] , [PERSON] , відмовлено, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, які підтверджували б право власності [PERSON] на житловий будинок. Дослідженими матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Інших спадкоємців немає. За відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджували б право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), у зв`язку з їх втратою, позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до положень ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Ст. 392 ЦК України, що передбачає визнання права власності, вказує про те, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням встановлених обставин справи та вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та визнання за ним права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 392, 396, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved