Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2003 року по 2011 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] В 2011 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою, який було розірвано у квітні 2012 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Фактично вони не живуть з відповідачкою з весни 2012 року. Позивач жив в м. Охтирка до 2008 року, а з 2008 року постійно проживає в м. Хімки Московської області Російської Федерації. Під час спільного проживання син сприймав позивача як батька, вони їздили сім'єю відпочивати в Крим, м. Хімки, м. Охтирку. Зараз відповідачка перешкоджає спілкуванню з сином, у зв'язку з чим він був змушений звернутись до Охтирської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради №101 від 21 червня 2013 року було встановлено спосіб участі позивача під час його приїзду до м. Охтирка у вихованні сина [PERSON] шляхом зустрічей з дитиною за попередньою домовленістю з матір'ю дитини в її присутності два рази на тиждень в середу з 9-00 год. до 18-00 год. та в суботу з 09-00 год. до 19-00 год. Однак відповідачка все рівно продовжує перешкоджає спілкуванню позивача з сином. Посилаючись на те, що дії відповідачки свідчать про умисне порушення прав позивача щодо спілкування з дитиною та участі у його вихованні, позивач, просить усунути перешкоди в спілкуванні з сином [PERSON] та встановити спосіб його участі у його вихованні шляхом зустрічей з дитиною два рази на тиждень в середу з 9-00 год. до 18-00 год. та в суботу з 9-00 год. до 19-00 год. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що позивач сплачує аліменти на утримання дитини, придбав для сина комп'ютер для того, щоб спілкуватися за допомогою програми «Skype», а також телефон, але позивачка забороняє сину спілкуватися з батьком, не кличе його до телефону та до комп'ютера. Просить задовольнити позовні вимоги, визначивши спосіб участі у вихованні сина шляхом встановлення часу зустрічей за відсутності позивачки. Представник відповідачки [PERSON] заперечував проти задоволення позову, підтримав позицію, викладену у запереченні, відповідно до яких відповідачка повністю згодна з зазначеним рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 101 від 21 червня 2013 року і вважає, що саме такий порядок забезпечить дотримання прав та законних інтересів дитини. Відповідачка не згодна з твердженням позивача про те, що вона чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною. Під час приїзду позивача до м. Охтирка в листопаді 2013 року вона надавала йому можливість спілкуватись з дитиною і він цим правом користувався. Крім того на Новорічні свята в 2014 році позивач телефонував їй, щоб зустрітись з дитиною, але так як їй не було відомо завчасно про приїзд позивача до м. Охтирка, то зустріч його з сином не відбулась, оскільки вона з дитиною на новорічні канікули їздили до м. Львів. Стосовно того, щоб зустрічі позивача з сином відбувались за попередньою домовленістю з відповідачкою та з її участю, то позивач є громадянином Російської Федерації і постійно проживає в м. Хімки. В телефонних розмовах з відповідачкою він неодноразово наголошував, що забере сина до себе в Російську Федерацію без згоди відповідачки і там їх дитина буде проживати. Відповідачка реально сприймає такі погрози, адже в даний час, скориставшись важкою ситуацією, яка створилась на державному кордоні України та Російської Федерації, позивач може безперешкодно, без проходження прикордонного контролю вивезти дитину в Росію. Щодо участі позивача у вихованні дитини, то за весь час, коли вони проживали окремо, він тільки три рази перерахував кошти для дитини. Крім того, відповідно до доданої позивачем до позовної заяви копії свідоцтва про розірвання шлюбу вони спільних дітей не мають. Вказаний запис зроблений зі слів позивача, оскільки саме він займався питаннями розлучення, і на питання відповідачки, чому у свідоцтві про розірвання шлюбу зазначено, що у них немає дітей позивач відповів, що так йому краще. Тобто таке відношення позивача до дитини свідчить, що позивач надає перевагу власним інтересам над інтересами дитини. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти визначення способу участі батька у вихованні сина за висновком, наданим органом опіки і піклування у присутності матері дитини. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позицію, викладену у висновку. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Вислухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 2003 року по 2011 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. 08 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Хімкінським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис № 451 (а.с.28). 17 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.29). В період їх спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою (а.с.26). Вказані обставини не заперечувалися відповідачкою. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки дитини зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти. В силу ст.ст. 157, 158, 159 СК України той з батьків з ким проживає дитина не має права чинити перешкод іншому з батьків, якій проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. В разі, коли той з батьків, з ким проживає дитини, чинить іншому батьку перешкоду у спілкуванні з дитиною, спір між батьками вирішується органом опіки та піклування, а вразі ухилення батька, з яким проживає дитини, від виконання рішення органу опіки та піклування, - судом. Позивач має постійне місце проживання і місце роботи, немає негативних звичок, піклується про дитину, про її виховання та навчання, тому суд вважає, що його спілкування з сином не буде перешкоджати нормальному розвиткові дитини. З показань свідка [PERSON], яка є сестрою позивача, вбачається, що мали місце випадки, коли відповідачка створювала умови, що позбавляли можливості позивачу спілкуватися з сином, зокрема вона не надає можливості спілкуватися з сином по інтернету та на його телефонні дзвоники кидають слухавку. Влітку 2013 року вона разом з позивачем приїздила до місця проживання відповідачки, де біля будинку побачили [PERSON], який сказав, що мама не дозволяє спілкуватися з батьком, після чого відповідачка покликала сина додому, та вони не мали можливості потрапити до під'їзду. Також повідомила, що на Новий рік 2014 року позивач приїздив до м. Охтирка, але не мав можливості зустрітися з сином, оскільки відповідачка з ним поїхала до м. Львову. На пропозицію позивача приїхати до Львова, вона повідомила, що необхідно було попереджати про приїзд, та кинула слухавку. З показань свідка [PERSON], який є братом відповідачки, вбачається, що у телефонній розмові з його матір'ю позивач повідомив про наміри забрати сина до Російської Федерації, та вказана погроза була сприйнята реально. Крім того мав місце випадок взимку 2012 року, коли позивач гуляв з сином, то він прив'язав санки до автомобіля та таким чином катав сина. З огляду на вказані обставини суд приходить до висновку про те, що між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Органом опіки і піклування Охтирської міської ради 28 серпня 2014 року надано висновок щодо можливого варіанту участі батька у вихованні дитини та вважають за можливе встановити спосіб участі батька у вихованні сина шляхом зустрічей із дитиною за попередньою домовленістю з матір'ю дитини в її присутності два рази на тиждень в середу з 9-00 години до 18-00 години та в суботу з 9-00 години до 19-00 години. Оскільки позивач проживає окремо від сина і не має можливості приймати участі у вихованні сина в повному обсязі, вказаний висновок, на думку суду відповідає інтересам дитини та принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо їх спілкування з дитиною та участі у її вихованні.

Outcome: approved