Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Нова пошта» про захист прав споживача, про стягнення вартості вантажу та його перевезення, відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що наприкінці квітня 2012 року я придбав у фізичної особи-підприємця [PERSON] в смт. Бородянка Київської області 40 кг. насіннєвої картоплі «Беллароза Еліт» (німецької селекції). Куплена картопля була упакована в два мішки вагою по 20 кг. кожний, оцінена в 400 грн., по 200 грн. кожний мішок, і 27 квітня 2012 року передана Бородянському відділенню товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (вул. Леніна, 337, смт. Бородянка Київської області) для доставки в м. Шостку, що підтверджується доданою до заяви копією товарно-транспортної накладної №56137000000601 від 27 квітня 2012 року. Згідно з умовами перевезення, розміщеними в рекламному оголошенні на сайті відповідача він повинен був доставити картоплю протягом одного - двох днів, тобто 28 - 29 квітня. Однак відповідач цей обов'язок порушив і доставив картоплю в м. Шостку лише 07 травня 2012 року. Про це він повідомив позивачу есемескою по мобільному телефону. На другий день, 08 травня2012 року, він, позивач, з'явився у відділення №1 товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», яке розташоване по вул. Леніна, буд. 36-а/1 в м. Шостка Сумської області, оплатив вартість перевезення в сумі 116,00 грн., а потім дізнався, що один мішок картоплі було втрачено. Вказані обставини підтверджуються доданими до заяви копіями розрахункової квитанції Серія АААА №101-16890881 від 08.05.2012 року та декларації на пересилання поштових відправлень №56093000032903 від 08.05.2012 р. Вважаючи дії відповідача незаконними позивач звернувся до відповідача з претензією, у якій попросив повернути оголошену вартість картоплі і подав в правоохоронні органи заяву про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Однак це позитивного результату не дало. Відповідач на його, позивача, претензію не відповів, а правоохоронні органи не побачили в діях працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» складу злочину і порадили звернутися до суду. Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). У відповідністю зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Згідно з п. 7 разового договору про надання транспортно-експедиційних послуг у разі втрати або пошкодження відправлення з вини виконавця, він повертає отримувачу суму, що дорівнює оголошеній вартості, задекларованій у товарно-транспортній накладній, та вартість послуг, сплачених відправником, але не більше фактичної вартості відправлення. Відповідно до п. 8 вказаного договору у випадку затримки доставки відправлення виконавець платить отримувачу за кожний день затримки неустойку в розмірі 20% від вартості замовлених їм послуг по відповідній товарно-транспортній накладній, але не більше суми провізної плати. Оскільки відповідач втратив один мішок картоплі і затримав доставку іншого мішка на вісім днів він повинен сплатити позивачу оголошену вартість одного мішка картоплі в сумі 200 грн. і неустойку в розмірі 160 % (20% х 8 днів), але не більше суми провізної плати по відповідній товарно-транспортній накладній, тобто 116 грн. Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором мені була завдана майнова шкода в сумі 2107 грн., яка складається із недотриманого позивачем доходу в сумі 1208 грн., який би він, позивач, міг реально одержати з 20 кг. картоплі, якщо б її посадив і виростив, і вартості її доставки в сумі 899 грн. позивач . вважає, що суд має право задовольнити його вимоги в цій частині виходячи з наступного. Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач вважає, що крім майнової шкоди, незаконними діями відповідача йому була завдана і моральна шкода, яку він оцінив в 2000,00 грн. Вона полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, втратою майна позивача , бездушному ставленні до нього, тощо. Правовою підставою для задоволення вимог позивача в цій частині є ч. 1, п. З ч. 2 ст. 23 ЦК України, згідно з якою особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. В позові також зазначено, що позов випливає із Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на його користь оголошену вартість одного мішка картоплі «Беллароза Еліт» в сумі 200 грн. і вартість його перевезення в сумі 116 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на його користь завдану майнову шкоду в сумі 2107 грн. і моральну шкоду в сумі 2000 грн. В суд позивач не з»явився, просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача з позовом погодився частково та просив в цій частині задовольнити позов, оскільки вважає, що перевізник несе відповідальність в розмірі завданої шкоди , в даному випадку вартості одного мішка картоплі за вказаною в ТТН ціною - 200 грн. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову позивача. Судом встановлено, що згідно товаро-транспортної накладної №561137000000601 від 27 квітня 2012 року (а.с.5) на адресу [PERSON] відправником ПП [PERSON] з м.Бородянка, Київської області з відділення ТОВ «Нова пошта» по вул..Леніна,337 було відправлено вантаж у м.Шостку відділення №1 по вул..Леніна,36а,1 два місця, картопля вагою 40 кг. вартістю 400 грн. вартість доставки 116 грн. яку сплачує одержувач. Вантаж отримано 07.05.2012 року -[PERSON] в кількості одне місце.- (мішок) вартістю 200 грн. Згідно ст. 909 ЦК України: «Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами)». Перевезення вантажу по товарно-транспортній накладній № 56137000000601 від 27.04.2012р. здійснювалось на підставі укладеного з фізичною особою, в письмовій формі, разового договору № 56137000000601 від 27.04.2012р.,(а.с.6) підтвердженням чого виступає складений вищезазначений перевізний документ (товарно-транспортна накладна). Відповідно до п.7 Разового договору передбачено відповідальність Перевізника, а саме : У разі втрати або пошкодження відправлення з вини Виконавця, Виконавець повертає Відправнику або отримувачу суму, що дорівнює оголошеній вартості, задекларованій у товарно-транспортній накладній. У разі часткової втрати або пошкодження відправлення з вини Виконавця, Виконавець повертає Відправнику відповідну частину оголошеної вартості. У випадку здійснення Виконавцем повної компенсації за пошкоджене відправлення, Відправник/Одержувач повертає Виконавцю відправлення, за яке було отримано компенсацію. Ніякі інші виплати Виконавцем не проводяться. Також пункт 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачає. За втрату і недостачу багажу автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність у таких розмірах: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості; За псування і пошкодження багажу автотранспортне підприємство або організація сплачує суму, на яку знизилася вартість багажу. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 56137000000601 від 27.04.2012р., Відправником було здекларовано оголошену вартість вантажу - 400 грн. Як визнає сам Позивач йому було доставлено рівно половину вантажу, тобто вартість втраченого вантажу відповідно становить 200 грн. Розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди є безпідставним завищеним, оскільки позивач вимагає відшкодування неустойки на підставі п. 8 Разового договору у розмірі 116 грн., при цьому жодним чином не вказує яким з укладених документів визначено дату доставки вантажу, яку, як вважає позивач було прострочено перевізником - відповідачем по справі. Так як жодним з приєднаних документів, дата доставки вантажу не визначена то факт прострочення доставки є недоведеним. Безпідставними є вимоги позивача щодо завданої майнової шкоди у вигляді неотриманого прибутку від врожаю посадженої картоплі на загальну суму 2107 грн. Так розмір та вартість врожаю картоплі не підтверджується жодним з приєднаних до матеріалів справи доказів, оскільки врожай залежить від багатьох факторів в тому числі погоди та якості посівного матеріалу. Суд вважає не доведеними позовні вимоги щодо розміру моральної шкоди розмірі 2000 грн., оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо характеру тривалості, та глибини душевних страждань та позбавлень немайнового характеру які виникли в результаті втрати мішка картоплі. Таким чином суд прийшов до висновку, що , перевізник має нести відповідальність виключно в межах вартості втраченого вантажу на суму 200 грн.

Outcome: partial