Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], звільнивши [PERSON] від сплати присуджених починаючи з 10.01.2008 р. періодичних платежів у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі виконавчого листа від 03.10.2008 р. по справі №2-3576/08, виданого за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2008 р., з нього, [PERSON], проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоду про припинення стягнення аліментів за умови передачі [PERSON] права власності на 1/3 частину нерухомого майна - квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [INFO]. Оскільки, [PERSON] передав право власності на 1/3 частину нерухомого майна - квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [INFO], позивач вважає, що він має право на підставі статті 190 Сімейного кодексу України та в порядку визначеному частиною 4 статті 223 Цивільно-процесуального кодексу України на звільнення від сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був сповіщений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була сповіщена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши подані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа від 03.10.2008 р. по справі №2-3576/08, виданого за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2008 р., з [PERSON], проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Згідно договору дарування від 25 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №765, [PERSON] передав у приватну власність, а його донька, [PERSON], безоплатно прийняла у приватну власність 1/3 (одну/третю) частину квартири [ADDRESS] 25 квітня 2014 року між [PERSON], батьком, та [PERSON], дитиною, від імені якої діє [PERSON], мати, на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації в м. Одесі від 07.03.2014 р. №134 «Про надання дозволу на вчинення правочину щодо припинення права на аліменти у зв'язку з придбанням права власності на нерухоме майно для малолітньої [PERSON], [INFO]» був укладений договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на 1/3 частину квартири. Зазначений договір посвідчено посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №766. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене та факт укладання між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діє [PERSON], договору припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на 1/3 частину квартири, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та необхідністю їх задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved