Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що він проживає у власному будинку в [ADDRESS] . Відповідачка, [PERSON] , є рідною сестрою позивача, яка ще в 2007році залишила батьківську домівку, виїхала до Чехії, де вийшла заміж і постійно проживає на даний час. Відповідно до доданого акта комісії Великокучурівської сільської ради №53 від 07.08.2019 року за місцем реєстрації [PERSON] не проживає з 2007 року. Оскільки відповідачка залишається зареєстрованою в будинку позивача, він не може в повній мірі розпоряджатися своєю власністю (продати будинок). Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке належить позивачу на праві приватної власності та розташоване в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву у якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить справу розглянути без його участі та без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернуто повідомлення з відміткою «за кордоном». Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач проживає у власному будинку в [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] , є рідною сестрою позивача. Із акта обстеження житлово-побутових умов від 05 серпня 2019р. комісією у складі депутата Великокучурівської сільської ради Халуса Д.М. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , останні підтвердили, що гр.. [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає з 2007р., перебуває за межами України. Оскільки відповідачка залишається зареєстрованою в будинку позивача, позивач не може в повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. (Ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved