Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , уточнивши який, просить суд: визнати квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею, 41,1 кв.м., набуту на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М., зареєстрованого в реєстрі за №6049, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] та [PERSON] , право власності по Ѕ частини за кожним із співвласників; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину сплачених грошових коштів в розмірі 194 014,83 грн. по кредитному зобов`язанню за кредитним договором №228.840.07.13, укладеному 10 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним Товариством «Агробанк» та [PERSON] , яка складається з Ѕ грошових коштів про кредитному договору від 10 жовтня 2007 року та Ѕ грошових коштів за договором з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (222400,07+83 641,98 + 45 785,75 + 36 025,03 + 176,82) /2 = 194 014,83 грн.); стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. В обґрунтування пред`явлених вимог представник зазначає наступне. 16.08.2002 року між ним [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був розірваний рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2020 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними припинилися в серпні 2016 року. З серпня 2016 року вони сумісно не проживають, не ведуть сумісного господарства. Вказане й було підставою для подачі ним позову про розірвання шлюбу. Позовна заява ним подана до суду 20 березня 2019 року. В шлюбі, 10 жовтня 2007 року, вони за кредитні кошти придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею, 41,1 кв.м. Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М., зареєстрований в реєстрі за №6049. Для придбання та ремонту квартири, в інтересах сім`ї, він, [PERSON] , в ЗАТ «Агробанк» за кредитним договором 228.840.07.13 від 10 жовтня 2007 року отримав кредит в розмірі 26.000 доларів США строком з 10 жовтня 2007 року по 09 жовтня 2022 року, зі сплатою 14,5 відсотків річних. З метою забезпечення вказаного кредитного договору 10 жовтня 2007 року між ним, [PERSON] , та ЗАТ «Агробанк» був укладений іпотечний договір №228.840.07.13.1.За вказаним іпотечним договором предметом іпотеки була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, також з метою забезпечення кредиту, 10 жовтня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Агробанк» був укладений договір поруки. Згідно до вказаного договору поруки, [PERSON] була поручителем за виконанням вищевказаного кредитного договору від 10 жовтня 2007 року. Потім ЗАТ «Агробанк» відступив свої зобов`язання ПАТ «Банку Восток», однак договору відступлення права вимоги в нього немає. 19 липня 2011 року за договором відступлення права вимоги № 20110719/1-г ПАТ «Банк Восток» відступив його боргові зобов`язання за кредитним договором ПАТ «Платинум Банк». Після припинення шлюбних стосунків, ведення сумісного господарства, ним за період часу з серпня 2016 року по серпень 2018 року включно, за кредитним договором було сплачено 222400,07 грн. 29 серпня 2018 року ним була сплачена остання сума заборгованості в розмірі 107 035,55. Вказана сума грошових коштів ним була отримана за кредитним договором 014/380805/82/450499, укладеним 29 серпня 2018 року між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 119667,01 грн. Він фактично перекредитувався в іншому банку, так як попередній договір був доларовий, а по друге, другий договір перекредитування був вигідніший. За період часу з 29.08.2018 року по січень 2021 року ним сплачено фактично за кредитом 83 641,98 грн по тілу кредиту та 45 785,75 грн. - по процентам. Залишок по кредитному договору, який слід доплатити, складає 36 025,03 грн. заборгованість по тілу кредиту та 176,82 грн заборгованість за процентами. Всього за даним договором, який був укладений в інтересах сім`ї, ним сплачено та залишилось сплатити 165 629,58 грн. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За нормами ч.1 та 2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до ст. 69 СК України: 1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України, передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України: майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Пленум Верховний суд України, якій в своїй Постанові №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує: п.22 Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; п.23 Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Верховний суд України в листі від 02.02.2016 вих. № ЕП-231/16 «Узагальнення судової практики вирішення майнових спорів між подружжям (колишнім подружжям), а також жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, у тому числі стосовно майна, набутого одним чи кожним із них унаслідок приватизації, та майна, що передане ним або одним із них для здійснення підприємницької діяльності», зазначає, що у правових позиціях Верховного Суду України (далі - ВСУ) по справам № 6-2333цс15, № 6 612цс15, зазначено наступне, що норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Верховний Суд України в своєму рішенні Постанові від 14 вересня 2016 р. у справі № 6-539цс16 вказує крім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених грошових коштів жилий будинок, внаслідок укладення договорів позики виникає також і зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники…» Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. З урахуванням вищевказаних правових норм він вважає, що квартира за адресою: [ADDRESS] , яка придбана за кредитні кошти, є об`єктом спільної сумісної власністю подружжя з рівними частками по Ѕ частині кожному із подружжя. З урахуванням довідки про операції за кредитом вих. №106 від 06.01.2021 року, яку ним отримано 15.01.2021 року, вважає, що потрібно уточнити позовну заяву. Також вважає, що у зв`язку з тим, що квартира була набута в кредит, який був взятий в інтересах сім`ї, то при поділі майна подружжя 388 029,65 грн. (222400,07 грн. про кредитному договору від 10 жовтня 2007 року та договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за яким сплачено грошові кошти та ще потребують сплати кошти у розмірі 165 629,58 грн. (83 641,98 + 45 785,75 + 36 025,03 + 176,82) за кредитним договором від 29.08.2018 року), тому вважає, що йому повинно бути відшкодовано Ѕ частини сплачених ним грошових коштів за кредитами, яка складає 194 014,83 грн. Його судові витрати складаються з оплати судового збору та оплати правничої допомоги, попередньо в розмірі 5000 грн. Ним сплачений судовий збір з урахуванням ціни позову, а саме, він оцінює вартість квартири в розмірі 150 000 грн., а Ѕ частка складає 75000,00 та 194 014,83 грн. грошові кошти які просить стягнути з відповідача по сплаченому кредиту, а всього ціна позову 269 014,83 грн. В судове засідання 11 червня 2021 року позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній від позову в частині стягнення грошових коштів, сплачених позивачем за кредитним договором укладеним з ЗАТ «Агробанк» відмовився, просить розглянути справу за його відсутності. Ухвалою суду від 11 червня 2021 року його відмова прийнята судом. У судовому засіданні 24 лютого 2021 року позивач та його представник позов в іншій частині позовних вимог підтримали повністю. В судове засідання 11 червня 2021 року відповідачка та її представник не з`явилися. Від представника відповідачки надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу за його відсутності. У судовому засіданні 24 лютого 2021 року представник відповідачки уточнений позов не визнав, підтримавши відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, поданого відповідачкою, зазначено наступне. Вона у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх передчасними, безпідставними та такими, що у повному обсязі задоволенню не підлягають. Перш за все, вона хоче зауважити, що спір щодо права спільної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яку вони придбали у 2007 році під час шлюбу, між ними відсутній. Позивач жодного разу не звертався до неї з питання визначення часток у праві спільної власності на цю квартиру, зокрема у нотаріальній конторі. Вона ніколи не заперечувала проти того, що позивач є співвласником цієї квартири, крім того, у правовстановлюючому документі на квартиру, в якості її власника зазначено саме дані позивача. Статтею 71 СК України визначено, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Однак, в їхньому конкретному випадку, позивач жодного разу не обговорював з нею питання щодо добровільного (позасудового) поділу їхнього з ним спільного сумісного майна у вигляді зазначеної вище квартири. Щодо погашення заборгованості за кредитним договором та вимог позивача про стягнення з неї грошових коштів. Їх з позивачем заборгованість по кредитному договору №228.840.07.13 від 10.10.2007 року була повністю погашена у серпні 2018 року. Даний факт підтверджується змістом довідки, вих.№10/6203-Л від 31.08.2018 року, виданої ліквідатором ПАТ «Платинум Банк». Слід зазначити, що у цей момент часу вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство. Зауважує, що сімейні стосунки між ними погіршились у 2019 році, у зв`язку із чим, 24.01.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято рішення про розірвання шлюбу. До розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати з позивачем у їхній спільній квартирі за адресою: [ADDRESS] , а фактичне спільне проживання та ведення спільного господарства та бюджету вони припинили приблизно 23 січня 2020 року. Саме у зв`язку із цим, 31.01.2020 року вона звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання їхніх із ним спільних дітей. Факт спільного проживання із позивачем та ведення спільного господарства буде підтверджено у судовому засіданні показаннями свідків. Додатково зазначає, що режиму окремого проживання, у розумінні ст.ст.119,120 СК України, вони не встановлювали, шлюбного контракту між собою, не укладали. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладені обставини, вона вважає, що позовні вимоги у цій цивільній справі задоволенню не підлягають у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю. Необхідно також зазначити, що згідно змісту ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про відкриття провадження у цій цивільній справі від 18.05.2020 року, для подання відзиву на позов їй, як відповідачці, було встановлено 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали суду. З огляду на те, що копії позовної заяви з додатками, а також вказаної ухвали суду вона не отримувала, а із їх змістом змогла ознайомилась в приміщенні суду лише 23.10.2020 року, вона не пропустила встановленого судом процесуального строку для подання цього відзиву на позовну заяву. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, з яких вбачається наступне. Вона, свідок, знає обидві сторони з 2019 року, стосунки з ними нормальні. Їй відомо, що вони вже рік не живуть разом. Вони жили як сім`я. Позивач не мешкає у квартирі десь із січня 2020 року. Їй відомо, що сторони шлюб розірвали, про це їй казала відповідачка у лютому 2020 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, з яких вбачається наступне. Вона, свідок, знає позивача зі школи. Також є хрещеною матір`ю їх з відповідачкою сина. Їй відомо, що сторони жили гарно. Сторони проживають окремо десь з початку 2020 року. Вони прийшли святкувати до неї Новий 2020 Рік. Вони стали проживати окремо, розлучилися, вона, свідок, цьому здивувалася. Сторони жили в квартирі, але за які гроші вони її придбали вона не знає. Вона, свідок, не знає, де після 2016 року сторони відпочивали та що вони придбали. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення суду (а.с. 10), договір купівлі-продажу (а.с. 13), витяги (а.с. 14, 15), кредитний договір (а.с. 16-17), додаткова угода (а.с. 18), іпотечний договір (а.с. 19-21), договір поруки (а.с. 22), довідка (а.с. 23), договори відступлення (а.с. 24-25, 26), реєстр іпотечних договорів (а.с. 27), квитанції (а.с. 28-34), таблиця (а.с. 35), договір про надання банківських послуг (а.с. 36-38), довідка про операції за кредитом (а.с. 39), договір (а.с.101-102), диск (а.с.103), довідка (а.с.119-120), таблиці операцій за кредитом (а.с. 142,143). Суд,

Outcome: partial