Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому, просить визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що 19.03.1980 його мати - уклала шлюб з [PERSON] , який став йому вітчимом. За час шлюбних відносин [PERSON] з матірю позивача - [PERSON] від держави тримали квартиру [ADDRESS] . 14.03.2000 вітчим [PERSON] , на підставі рішення Мелітопольського виконавчого комітету №33/1 від 23.02.2000 отримав Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. [INFO] мати позивача - [PERSON] будучи зареєстрованою з позивачем та мешкаючи з вітчимом за зазначеною адресою, померла. Участь в похованні померлої мати брав позивач та відповідач [PERSON] . Позивач в дотримання норм чинного законодавства, не звернувся з заявою до нотаріальної контори, про прийняття спадщини після померлої матері, фактично успадкувавши 1/4 частини вказаної квартири. Але, відповідач не надав до нотаріальної контори заяву про виділ Ѕ частини квартири у праві спільної сумісної власності, за померлою. А тому позивачу відмовлено постановою нотаріуса від 12.12.2019 у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 25 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю, оскільки позивач у своєму позові посилається на те, що він у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований з померлою. Однак, позивачем не надано жодних доказів, крім відомостей про реєстрацію, які б свідчили про те, що він дійсно постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Більш того, у відповідності до копії довідки з місця проживання від 16.04.2019 року, вбачається, що [PERSON] хоча і зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак з 1997 року там не проживає. Крім того, відповідно до довідки старшої по будинку від 11.02.2020 року вбачається, що позивач по справі за вказаною адресою з 1997 року по теперішній час не проживає, а з 2000 року у даній квартирі постійно проживали [PERSON] та [PERSON] , а вже після смерті [PERSON] залишився проживати тільки відповідач по справі, [PERSON] . Також, той факт, що позивач по справі [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 1997 року по теперішній час підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.02.2020 року. Під час розгляду дано цивільної справи відповідач очікує нести витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 3 000 гривень. На підставі викладеного просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] до нього відмовити в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 137, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані з оплатою послуг на правову допомогу, у розмірі 3 000 гривень. 16 квітня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача - адвоката Дуда С.В., відповідно до якої зазначено, що відповідач заперечуючи щодо задоволення позову, що відсутнє фактичне успадкування, посилається на рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 07.08.2019 про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, яке вступило в закону силу 09.09.2019. При цьому не заперечує, що квартира є сумісною власністю з померлою [PERSON] та наявність фактичної реєстрації у позивача в зазначеній квартирі. Також відповідач долучив в справу акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.02.2020 та копію довідки від 11.02.2020 зі змістом про не проживання позивача [PERSON] в спірній квартирі [ADDRESS] , долучив копію довідки старшої по будинку від 16.04.2019, згідно якої [PERSON] не проживав з 1997 року. Однак позивач періодично знаходився на заробітках в різних регіонах України. Факт проживання з цими особливостями був погоджений з матір`ю та вітчимом. Речі постійно знаходились в цій квартирі. Крім того, позивач визнаний судом таким, що втратив право користування саме з 09.09.2019 (момент вступу рішення суду в закону силу), а акт про не проживання позивача складався станом на 11.02.2020 та до факту фактичного прийняття спадщини після смерті померлої [INFO] жодного відношення не має. І проживати після зміни замків вхідної двері квартири, яке відбулось зі слів відповідача в серпні 2019 pоку було фізично не можливо. Позивач також звертає увагу, що процедура спадкування майна, регламентована Главою «Загальні положення про спадкування» ЦК України. Уповноважені особи, згідно Законом визначають право на спадкування, оформлюють свідоцтво на спадщину, відмовляють у здійснені видачі Свідоцтва на спадщину, та інші дії, пов`язані з спадкуванням є нотаріуси України, які діють v відповідності з Законами та підзаконними актами. Процедура не залежить від волі чи бажання іншого зацікавленого спадкоємця, яким керують виключно корисливі мотиви, що не входить до його повноважень. До матеріалів справи, долучена Постанова приватного про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.12.2019 у видачі Свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю оригіналу документу про право власності на спадкову квартиру. Тобто спадкова справа відкрита. Нотаріус визначився з правильністю факту прийняття спадщини позивачем [PERSON] , а був змушений відмовити у видачі свідоцтва, лише в зв`язку з відсутністю оригіналу вказаного документу, який вмисно утримується відповідачем. У разі наявності сумніву щодо факту спадкування [PERSON] нотаріус повинен був би викласти це у зазначеній постанові. В той же час, відповідач не оскаржував постанову нотаріуса. Єдиним та допустимим доказом, що вказує на фактичне прийняття спадщини [PERSON] 1/4 частини частину вказаної квартири, яка належала по праву сумісної приватної власності [PERSON] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері, є долучені Довідка виконавчого комітету про державну реєстрацію сумісно з померлою №2901 від 07.06.2019 та копія паспорту позивача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Дуда С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові та на задоволенні їх наполягав. В судовому засіданні пояснив, що 19.03.1980 мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] .. За час шлюбу [PERSON] з матір`ю позивача від держави тримали квартиру [ADDRESS] . В 2000 році вітчим позивача отримав Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. [INFO] мати позивача - [PERSON] будучи зареєстрованою з позивачем та мешкаючи з вітчимом за зазначеною адресою, померла. Участь в похованні померлої мати брав позивач та відповідач. Позивач в дотримання норм чинного законодавства, не звернувся з заявою до нотаріальної контори, про прийняття спадщини після померлої матері, фактично успадкувавши 1/4 частини вказаної квартири. Але, відповідач не надав до нотаріальної контори заяву про виділ Ѕ частини квартири у праві спільної сумісної власності, за померлою. А тому позивачу відмовлено постановою нотаріуса від 12.12.2019 у видачі Свідоцтва про право на спадщину через відсутність документу, що посвідчує право власності на майно, яке належить спадкодавцю. На підставі викладеного, просить визнати за [PERSON] , право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належала по праву сумісної приватної власності [PERSON] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Леоновець А.О. в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що позивач у спірній квартирі не проживає з 1997 року по теперішній час, що підтверджується рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 07.08.2019, яке набрало законної сили 09.09.2019. Відповідно до вказаного рішення суду [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки не проживає там з 1997 року по теперішній час. Посилання представника позивача на те, що реєстрація позивача у спірній квартирі є достатнім та безспірним доказом прийняття ним спадщини є необґрунтованим та повністю спростовується вимогами чинного законодавства. Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Щодо посилання представника відповідача на те, що у зв`язку з реєстрацією позивача у спірній квартирі він безперечно набув право на спадщину, а нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину тільки у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на майно, яке належить спадкодавцю, то вони є безпідставними, оскільки видача свідоцтва про право власності за законом на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України нотаріусом при наявності тільки довідки про реєстрацію місця проживання можливо виключно, якщо не виник спір. Відповідач [PERSON] відмовляється від виділу Ѕ частини у праві спільної сумісно власності подружжя на квартиру за померлою [PERSON] у зв`язку з тим, що вважає, що тільки він успадкував її частину, оскільки постійно проживав з нею на момент відкриття спадщини. Отже, на теперішній час виник спір щодо самого факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері та відповідач заперечує його, оскільки він не проживав з матір`ю на момент відкриття спадщини. Таким чином, позивач не має безумовного права на спадщину, оскільки її не прийняв у встановленому законом порядку - ані шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, ані шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. А тому, питання щодо відсутності правовстановлюючих документів на теперішній час є передчасним, оскільки позивачем не доведено факт прийняття спадщини. На підставі викладеного прошу суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі та вирішити питання щодо стягнення з нього на користь [PERSON] витрат на правову допомогу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в Тюменській області РФ, що підтверджується копією паспорту та копією свідоцтва про народження/а.с.4,11/. Батьками позивача є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.11/. В дальшому батьки позивача розлучилися, та [PERSON] з матір`ю переїхали мешкати до м. Мелітополя. 19 березня 1980 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули квартиру [ADDRESS] . 14 березня 2000 року [PERSON] на підставі рішення Мелітопольського виконавчого комітету №33/1 від 23.02.2000 отримав Свідоцтво про право власності від 14.03.2000 на вказану квартиру/а.с.8/. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.05.2019, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського району, актова запис №14/а.с.12/. Участь в похованні померлої мати брав [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.06.2019, [PERSON] зареєстрований з 07.07.1992 по 03.06.2019 за адресою: квартира [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до довідки про реєстрацію місяця проживання відділу реєстрації виконкому ММР ЗО від 07.06.2019 № 2901, за адресою: квартира [ADDRESS] , станом на [INFO] зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. Позивач [PERSON] , будучи зареєстрованим та мешкаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не звернувся з заявою до нотаріальної контори, про прийняття спадщини після померлої матері, фактично успадкувавши 1/4 частини вказаної квартири. Відповідач [PERSON] відмовився від виділу Ѕ частини у праві спільної сумісно власності подружжя на квартиру за померлою [PERSON] у зв`язку з тим, що вважає, що тільки він успадкував її частину, оскільки постійно проживав з нею на момент відкриття спадщини. Як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідач посилається на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 07.08.2019, яким визнано [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] ; акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.02.2020/а.с.40/, довідку від 11.02.2020 щодо не проживання позивача [PERSON] в спірній квартирі/а.с.39/, довідку старшої по будинку від 16.04.2019, згідно якої [PERSON] не проживав у вказаній квартирі з 1997 року/ а.с.38/. Згідно постанови приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудської О.О. від 20.12.2019, за результатом розгляду документів, подані [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , - спадкоємця, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] його матері - гр. [PERSON] , на частку квартири [ADDRESS] , вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: - при розгляді поданих документів було встановлено, що існує свідоцтво про право власності на квартиру, видане [PERSON] , чоловіку померлої [PERSON] , виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради народних депутатів від 14.03.2000 року на підставі рішення Мелітопольської міської ради народних депутатів № 268 від 30.07.1998 року та на підставі рішення міськвиконкому від 23.02.2000 року за № 33/1, про те що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Вказана квартира відбувалась під час перебування в зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON] , (шлюб був зареєстрований 19 березня 1980 року, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00023006772 від 31.05.2019 року), та є об`єктом права спільної сумісної власності, проте чоловік померлої [PERSON] відмовляється від виділу 1/2 частки у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру за померлою [PERSON] . Згідно пп. 1.1 п.1. глави 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 , видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя. Але за умови відсутності відповідної заяви, нотаріус не має змоги видати на ім`я померлої свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, тому на теперішній час відсутній документ, що посвідчує право власності на майно, яке належить спадкодавцю. На підставі викладеного [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири/а.с.14/. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, постановою нотаріуса від 22 грудня 2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом відсутній документ, що посвідчує право власності на майно, яке належить спадкодавцю. При цьому суд враховує, що інший спадкоємець - відповідач по справі [PERSON] , відмовився від виділу Ѕ частини у праві спільної сумісно власності подружжя на квартиру за померлою [PERSON] у зв`язку з тим, що вважає, що тільки він успадкував її частину, оскільки постійно проживав з нею на момент відкриття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таке право набуття спадкодавцем у цій справі підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, видане [PERSON] - чоловіку померлої [PERSON] виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради народних депутатів від 14.03.2000 року на підставі рішення Мелітопольської міської ради народних депутатів № 268 від 30.07.1998 року та на підставі рішення міськвиконкому від 23.02.2000 року за № 33/1, про те що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Вказана квартира відбувалась під час перебування в зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON] , (шлюб був зареєстрований 19 березня 1980 року, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00023006772 від 31.05.2019 року), та є об`єктом права спільної сумісної власності, проте чоловік померлої [PERSON] відмовляється від виділу 1/2 частки у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру за померлою [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, має бажання прийняти спадщину, проте відсутній документ, що посвідчує право власності на майно, яке належить спадкодавцю, позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво на право власності на спадкове майно. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved