Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 18.07.2014 року, згідно якого відповідач позичив у нього грошові кошти в розмірі 3\~000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути кошти, однак, [PERSON] взятого на себе зобовязання не виконав. Просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 3\~000 доларів США, що еквівалентно станом на момент звернення із позовом в суд 78\~270 грн. (26.09 грн. * 3\~000, 00 дол. США=78\~270 грн.) та 348 доларів США 3% річних, що разом складає 3\~348,00 доларів США, що еквівалентно 87\~349,32 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2018 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, [PERSON], позичив у [PERSON] 3000 доларів США. Крім цього, [PERSON] надав у заставу [PERSON] автомобіль марки «Мерседес 312» д.н.з.[NUMBER]. 05.02.2018 року [PERSON] звертався до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення боргу в сумі 3 000 доларів США, яка залишилася без реагування. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. У судовому засіданні із, наявних при матеріалах справи, письмових доказів встановлено, що на момент звернення позивача до суду, відповідач не виконав зобовязання за договором позики, оскільки не повернув отримані від нього кошти в сумі 3 000,00 доларів США, що еквівалентно 78 270 грн. 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних буде становити: 3 000 дол. США*3%*1245/365=348 дол. США. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved