overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 07.03.1992 року Палацем одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 143. Вказував, що на теперішній час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, сварки, що призвело до фактичного припинення з 2015 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. \~ \~ \~ \~ Позивач,[PERSON],\~у судове\~засідання не\~зявився,\~але подав\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~вказував,\~що позов\~підтримує.Зазначив, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з 14 серпня 2015 року, з того ж часу вони не ведуть разом спільне господарство, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання 14.05.2018 року та 31.05.2018 року відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 07.03.1992 року Палацем одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 143. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились через відсутність взаєморозуміння та сварки. У звязку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сімї. Сторони спільне господарство не ведуть. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Спору про майно між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 09.07.1994 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 445. Вказував, що на теперішній час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сторони проживають окремо, у кожного своє життя, що призвело до фактичного припинення півтори роки назад шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Зазначив, що спору про поділ майна немає та матеріальну допомогу позивач надає дітям добровільно. Позивач,[PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені три роки назад, спору про поділ майна немає, діти залишаються проживати з нею, питання їх утримання вирішено добровільно. Просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 09.07.1994 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 445. Дошлюбне прізвище відповідача - Володарська. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.5/. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.6-7/, які проживають з відповідачем. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Питання утримання дітей вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Рамалданова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 21.10.2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 730. Вказував, що на теперішній час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сторони з 23.03.2018 року проживають окремо та не ведуть спільне господарство, зазначив, що сім'я розпалася через часті сварки та відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Відповідач, [PERSON], у судове засідання 12.09.2018 року не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.10.2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 730. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.5/. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка проживає з позивачем. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Питання утримання дитини вирішено добровільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом та просить: стягнути із [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 (Одна тисяча двісті) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявився, проте подав до суду заяву, в якій повністю підтримав позов та просив його задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутності та в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 227898, виданим 25 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Шлюб між сторонами був розірваний 02 лютого 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ВЛ № 036968, виданим 02 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. На даний момент сторони проживають окремо один від одного, але неповнолітній син знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується актом квартального комітету №50 від 23 листопада 2016 року та довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №03-10/7912 від 28 листопада 2016 року, а відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Саме тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Однак позивач не надав належних доказів необхідності стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1200,00 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача, яка є молодою та працездатною людиною, а тому стягує з неї на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1000,00 грн. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 10 квітня 2012 року виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з травня 2014 року. Подружнє життя не склалося через різницю в характерах. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 23). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України є такою, що належно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується опублікованим оголошенням про виклик відповідачки в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр» № 236 від 18 грудня 2014 року (а.с. 22). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 10 квітня 2012 року виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 травня 201 року (а.с.7). Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім'ю неможливо та шлюбні відносини припинено з травня 2014 року. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально та його подальше збереження є неможливим. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимога про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору не пред'являлася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 21 вересня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мать повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з дружиною відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачкою спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року відкрите загальне позовне провадження у вказаній справі з призначенням підготовчого засідання 17 січня 2020 року о 09 год. 00 хв. 17 січня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13 березня 2020 року у зв`язку з неявкою в суд позивача та відповідачки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2020 року закрите підготовче провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 15 травня 2020 року. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивача надійшла письмова заява, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 21 вересня 1996 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного райвиконкому, за актовим записом №183 (а.с.9). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Так як відповідачка заперечень проти позову не висловила, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, посилаючись на відсутність взаєморозуміння сторін, розходження поглядів на сімейні обовязки з ведення спільного господарства та втрату між ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 31 серпня 2012 року. Додатково позивач зауважив про те, що від шлюбу сторони мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], який за домовленістю сторін після розірвання шлюбу буде проживати з Відповідачем по справі, [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, відповідно до поданих заяв позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідно нотаріально посвідченої заяви вказані вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №165960, у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 31 серпня 2012 року Відділом ДРАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем, сторони припинили спільне проживання та будь-які притаманні подружжю відносини. З викладеного та враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в звязку з чим сімю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд визнати автомобіль марки KIA SORENTO, 2010 року випуску державний номер [NUMBER], номер шасі Y6DKU811CB5127516 його особистою приватною власністю, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку та на те, що такий автомобіль було придбано за його особисті кошти. В судове засідання позивач та його представник , [PERSON],не з'явилися, однак надали до суду заяву, у якій підтримують заявлені позовні вимоги та просять суд розглянути справу без їх участі. Проти заочного розгляду справи вказані особи не заперечували. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду нотаріально посвідчену заяву, у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без її участі. З викладених обставин, зважаючи на те, що відповідач за обставинами розгляду справи звернулась до суду з нотаріально посвідченою заявою про визнання позову, та повідомила суду про небажання приймати особисту участь у розгляді справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом який обґрунтовував\~\~тим, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між ними та [PERSON] на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі від 22.04.1999 року, він придбав житловий будинок площею 66 кв.м. з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул.Ярівська,15 с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області. Згідно законодавства чинного на час укладення договору, він не підлягав нотаріальному посвідченню. На даний час позивач має намір продати вищевказаний житловий будинок, однак здійснити це неможливо у звязку з тим, що договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу між ним та [PERSON] на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 22.04.1999 року дійсним та визнати за ним право власності на даний житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути цивільну справу без його участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним цивільним позовом, обґрунтовуючи його тим, що на все майно [PERSON] накладено арешт відповідно до постанови ДВС від 11.05.2006 № 2015/2-41 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позивач зазначає, що його батько [PERSON] помер 03.01.2015 року, після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач бажає прийняти, однак не може повністю реалізувати свої права, оскільки на усе майно померлого накладено арешт. Позивач просив зняти арешт з усього майна [PERSON], виключити з Єдиного реєстру обтяжень запис про арешт нерухомого майна. В судове засідання сторони не зявились. Позивач подав суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ч.5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі документи про стягнення з [PERSON] суми боргу на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа». Постановою ДВС від 11.05.2006 року № 2015/2-41 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Реєстраційний номер обтяження 3203127 від 13.05.2006 р. (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження передані в архів, зберігались протягом трьох років і вже знищені, а тому Білоцерківський міський відділ ДВС не має можливості зняти арешт з майна [PERSON] Згідно довідки КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 311 від 21.08.2017 р. (а.с. 10) за [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання відсутня. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.2 Постанови пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved