Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем по справі [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року по 17 липня 2015 року. Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] встановлених обставин у рішенні суду від 06.07.2015р., шлюб був розірваний за ініціативою відповідача. За його вимогою суд приймав заходи щодо збереження сімї та відновлення сімейних стосунків. Тому їм надавався строк 2 місяці для примирення. Але [PERSON] письмовою заявою на розірванні шлюбу наполягала, тому шлюб був розірваний на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.07.2015р. Особисто він спрямовував свої дії на збереження сімї в першу чергу в інтересах дітей, бо свого життя без них не уявляє, на відміну від відповідача, яка могла місяцями кидати дітей та виїжджати, не цікавлячись їх долею. Причиною розірвання шлюбу стали систематичні, безцільні, безвідповідальні та безконтрольні поїздки відповідача у Туреччину. Відповідач залишала дітей на позивача і не надавала ніяких звітів куди вона їздить та з якою метою. Він намагався перешкоджати цьому, але це лише стало причиною конфлікту та ініціюванням розлучення з боку дружини. На час розлучення спору щодо визначення місця проживання та зустрічей з дітьми не було. Між сторонами існувала домовленість, що під час відлучення відповідача діти залишалися проживати з позивачем. На утримання дітей позивач добровільно з вересня 2014р. сплачував аліменти у розмірі 25%. Крім аліментів, позивач постійно брав участь вихованні та піклуванні про дітей, ніс додаткові витрати. Під час відсутності дружини, діти повністю перебували на утриманні позивача. У 2011 році [PERSON] була у Туреччині 6 місяців, у 2012 6 місяців, у 2013 1 місяць, у 2015 4 місяці. І це лише за даними одного з її закордонних паспортів на прізвище «Шершень», у якому 3 штампи на стор.8-9 ще не розбірливі. Але у відповідача є ще один паспорт на прізвище «Шершень-ГРибовода», який вона суду не надала на огляд. Під час відїздів діти жили з ним. Навіть до укладення шлюбу, [PERSON] був з ним. З вересня 2015 року [PERSON] почала вимагати від позивача збільшення розміру аліментів, шантажуючи побаченнями з дітьми. Позивач відмовив їй у збільшенні аліментів, адже ніякого звіту щодо витрат на дітей відповідач не надавала. Тоді вона запропонувала позивачу відмовитись від батьківства, щоб отримувати гарантовані виплати від держави, як мати-одиначка. Він також їй відмовив. У жовтні 2015 року відповідач знову поїхала до Туреччини, але дітей позивачу не залишила, а залишила своїй матері і заборонила бачитися йому з дітьми. Під час перебування [PERSON] за кордоном позивачу вдалось самовільно забрати доньку до себе, але син залишився мешкати з матірю відповідача. Після повернення [PERSON], донька стала знову проживати з нею, оскільки відповідач проявила не аби яку зацікавленість у проживанні дітей з нею. Позивач вбачає таку зацікавленість відповідача тільки для продовження отримання аліментів та соціальних виплат на дітей, оскільки вона безробітна, працювати не хоче, свого доходу не має, живе на сплачені аліменти та матеріальну допомогу при народженні дитини. І втрата дітей для неї б значила втрату і цих доходів. Орган опіки та піклування визначив місце проживання дітей із матірю. Але рішенням виконкому Димитровської міської ради № 44 від 20.01.2016 року, встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] та [PERSON], їх батьком, тобто позивачем: в день його відпочинку (субота або неділя), батько о 9:00 год. забирає дітей за місцем проживання дітей за адресою: пров.Уральский, 6/1, м.Димитров Донецької області та о 17:00 год. повертає малолітніх в родину матері [PERSON] Відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування та продовжує шантажувати позивача грошима та залякує, що добється позбавлення позивача батьківських прав. Так, висновками поліції від 05.12.2015р., 07.03.2016р., 14.03.2016р., 21.03.2016р., листами від 09.03.2016р., 15.03.2016р., встановлено, що 05.12.2015р., 06.03.2016р., 12.03.2016р., 19.03.2016р., 20.03.2016р. позивачу було відмовлено у побаченні з дітьми. За цих умов він змушений звернутися із захистом до суду. Але, так як орган опіки та піклування не врахував більшість важливих обставин і підготував однобокий феміністський висновок, який дискримінує його як батька, то він вимушений просити суд, щоб 3 доби на тиждень діти були з ним, а 4 доби з відповідачем. Це буде відповідати справедливості та ст.141 СК України. [PERSON] згідно рішення органу та піклування, побачення з дітьми повинно становити лише 16 год. на тиждень з 168 год., що порушує право на рівність прав по відношенню до дітей. Позивач може дати набагато більше ніж відповідач, але це не було враховано, не було враховане особисте ставлення дітей до нього, його до дітей, стан здоровя відповідача, не було проведено бесіди з оточенням, його сусідами, його батьками та багато інших недоліків у роботі служби у справах дітей. Він проживає у трикімнатній квартирі, яка перебуває у його спільній власності з батьками. Квартира обладнана всім необхідним, знаходиться у належному матеріальному, технічному та санітарному стані. За місцем проживання скарг від сусідів на нього немає, всі сусіди його та відношення до дітей характеризують позитивно. Позивач має вищу освіту, перспективу карєрного зросту, має стабільних дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 7000 грн., у колективі характеризується позитивно, не має хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебував та не перебуває. Органом опіки та піклування не враховано, що він навчається у вищому навчальному закладі і в теперішній час знаходиться у відпустці по навчанню аж до серпня 2016р., а у серпні 2016р. у нього чергова відпустка. Тому призначення йому 16 год. на тиждень з 168 завдає йому порушення прав на приймання участі у вихованні дітей. Такі рідкісні зустрічі лише віддаляють його від дітей, що шкодить нормальну та правильному вихованню. Діти будуть себе відчувати неповноцінними. І це з вини деморалізованого органу опіки та піклування, який бездумно вирішує долі дітей та батьків. Такі рішення органу опіки та піклування, який бездумно вирішує долі дітей та батьків, такі рішення органу опіки та піклування направлені на вирощування розпусти у майбутніх поколінь. Позивач має бажання присвячувати всі 7 днів на тиждень дітям, але поважає право відповідача на участь у долі дітей. Тому погоджується, щоб йому було надано 3 дня на тиждень для перебування дітей з ним. Крім того, йому допомагає по догляду за дітьми його мати [PERSON], яка мешкає разом з ним. Вона буде допомагати відводити дітей у школу та дитячий садок та по домогосподарству. Вона пенсіонер, а тому має достатньо сил та часу надавати йому добровільну допомогу. Вона вже визначила себе, як надійних помічник у вихованні та піклуванні. У характеристиці, наданій ЗОШ № 9 зазначено, що батьки приділяють належну увагу вихованню сина. Тобто позивач вважає, що він нічим не гірше відповідача, і звужувати його права на участь у вихованні сина та дочки не є правильним. У інформації, наданій центром «Бригантина» у секцію «Спортивна аеробіка та фітнес» [PERSON] приводив та забирав батько. Як зазначено у інформації дошкільного дитячого закладу №19 «Веселка», позивач брав активну участь у житті [PERSON], приводив та забирав його з дитячого садку. Позивач постійно слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, з дочкою та сином позивач має психологічний контакт, привязаність один до одного. Відповідач постійно висловлювалася з погрозами на його адресу, що забере дітей до себе та покине територію України, і це має підґрунтя. Якщо буде втрачений контакт з дітьми, то він втратить їх назавжди. Підтримання стосунків можливо лише систематичними зустрічами з дітьми. У звязку з вищевикладеним просить визначити з дітьми такий спосіб його участі: позивач о 17.00 год. у четвер забирає дітей до себе, у пятницю забезпечує дітям відвідування загальноосвітнього та дошкільного навчальних закладів, у суботу та неділю діти з батьком, о 17.00 год. у неділю батько повертає дітей в родину матері до місця проживання за адресою: пров.Уральский, 6/1, м.Димитров Донецької області. У разі тривалих відїздів матері ([PERSON]П.), діти цілодобово знаходяться під наглядом батька. Також відповідач звернулася до позивача із зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів на дітей та дружину в обґрунтування якого вказала, що 09.08.2013р. вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №194. Для неї це другий шлюб, а для відповідача це перший шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Подружні відносини з відповідачем не склались у звязку з тим, що вони мали інші погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком, свідком яких були їх діти, що мало тяжкі наслідки для їх психіки. Їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. У звязку з цим вона з 06.03.2015р. припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.07.2015р., шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, по домовленості між ними, діти залишилися проживати з нею за адресою: Донецька область, м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1. Для проведення весілля з [PERSON] ними з її кредитної картки Приватбанку було знято кредитні кошти у розмірі 15930 грн. Зазначених коштів не було достатньо та вони були вимушені зайняти у борг 1500 доларів США у її подруги [PERSON], яка мешкає у Туреччині. Ними у період шлюбних відносин було частково погашено борг у розмірі 1000 доларів США. З метою погашення залишку зазначеного боргу, вона була вимушена поїхати на недовгий період на заробітки до Туреччини, а саме до м.Анкара, щоб доглянути за донькою [PERSON] [PERSON] 2002р.н., у період її відсутності з 04.09.2015р. по 21.10.2015р., за винагороду у розмірі заробітної платні гувернантки у розмірі 300 доларів США. Наприкінці листопада 2015 року [PERSON] повторно запросила її допомоги по догляду за її дитиною, у період з 02.12.2015р. по 01.01.2016р., щоб остаточно розрахуватися з залишком боргу у розмірі 200 доларів США та ще заробити коштів, а саме 100 доларів США, вона погодилася, оскільки інакшим образом вона не могла б повернути такий великий борг, так як єдиним доходом є допомога по догляду за дитиною у розмірі 1075,00 грн. на місяць та аліменти на утримання однієї дитини у розмірі орієнтовно 1598,85 грн. на місяць. Відповідно до ч.2 ст.151 СК України, батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Виїжджаючи тимчасово за межи України, вона точно знала період свого перебування на Туреччині, у звязку з чим, нею було залучено до виховання дітей її мати [PERSON] та її рідну сестру [PERSON] та попереджено ОШ №10, де навчається її син [PERSON] про те, що дитину приводити до школи та забирати зі школи буде [PERSON], про що нею написано заяву від 03.09.2015р. Під час її відсутності в Україні, 28.12.2015р. [PERSON] зустрів їх дітей [PERSON] та [PERSON] з її сестрою [PERSON] та [PERSON] біля магазину «Еко-Маркет» по вул.Ватутіна в м.Димитров та забрав [PERSON] посилаючись на те, що він «сам буде виховувати свою доньку». [PERSON] звернулася до поліції із заявою, повідомивши про цей випадок, про що начальником Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковником поліції [PERSON] винесено Висновок № 578/П від 29.12.2015р. Повернувшись з відрядження 02.02.2016р., вона намагалася забрати свою доньку [PERSON], проте [PERSON] відмовив, посилаючись на те, що тепер він сам буде виховувати [PERSON], звинувативши її у тому, що вона кинула дітей напризволяще, а сама поїхала відпочивати до Туреччини, хоча він точно знав, що вона їздила «відробити» їх борги за весілля. До того ж, [PERSON] відмовив їй навіть бачитися з донькою [PERSON], не допустивши її до неї 02.02.2016р., випхавши її з дверей втришия по сходах та викликав поліцію, посилаючись на те, що вона «вломилася» в його квартиру. Коли приїхала поліція він допустив її до доньки. 03.01.2016р. [PERSON] повторно відмовив їй бачитися з [PERSON], донька кричала через двері та плакала, він не міг доньку заспокоїти, а її не впускав, у звязку з чим вона була вимушена викликати наряд поліції. Поліції він повідомив, що донька буде мешкати з ним до того часу поки не буде винесено рішення Димитровської міської ради по справах сімї та молоді з ким будуть перебувати діти. За її повідомленням від 03.01.2016р. начальником Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковником поліції [PERSON] винесено Висновок № 33 від 04.01.2016р. відповідно якого справа була закрита з посиланням на те, що в діях [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. 11.01.2016р., прийшовши до [PERSON] побачитися з [PERSON], вона звернула увагу на те, що у доньки велика температура, а саме 38 градусів. Вона сама викликала швидку медичну допомогу, коли позивач почув, що вона викликаю «швидку», він вигнав її з квартири. Вона була вимушена викликати поліцію. За її повідомленням від 11.01.2016р., начальником Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковником поліції [PERSON] винесено Висновок № 115 від 13.01.2016р. відповідно до якого справа була закрита з посиланням на те, що в діях [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. 12.01.2016р. 15 год. 00 хв. прийшовши з лікарем-педіатром на адресу мешкання [PERSON], її та лікаря-педіатра [PERSON] не допустили до дитини, про що лікарем-педіатром видано довідку від 18.01.2016р. [PERSON] 21.01.2016р. повторно не дав можливості їй бачитися з [PERSON], про що не відкриваючи двері мені та поліції повідомила його мати [PERSON]. За її повідомленням від 21.01.2016р. начальником Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковником поліції [PERSON] винесено Висновок № 203 від 23.01.2016р. відповідно якого справа була закрита з посиланням на те, що в діях [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. За заявою [PERSON] Виконавчим комітетом Димитровської міської ради винесено рішення №44 від 20.01.2016р., яким встановлено такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] 11.03.2009р.н., [PERSON] 01.03.2014р.н., громадянина [PERSON], що проживає окремо: в день свого відпочинку, який співпадатиме з вихідним днем тижня (субота або неділя), батько о 09.00 год. забирає дітей за місцем їх проживання за адресою: м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1 о 17.00 год. повертає малолітніх в родину матері, [PERSON]. 15.01.2016р. вона звернулася до Органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради: служба у справах дітей із заявою визначення місця проживання дітей спільно з матірю. До заяви нею додано: довідку ДНЗ №8 «Конвалія» №3 від 26.01.2016р.; інформацію про виконання батьківських обовязків, яка видана ЗОШ №10; характеристику [PERSON], яка видана класним керівником ЗОШ №10; інформацію про відвідування занять [PERSON] ЗОШ №9; інформацію про виконання батьківських обовязків, яка видана ДДУ №19 «Радуга»; характеристику [PERSON], яка видана ЗОШ №9; інформацію про виконання батьківських обовязків, яка видана тренером по спортивній аеробіці; довідку про відвідування секції спортивної аеробіки та інше. 01.02.2016р. Органом опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради: служба у справах дітей винесено Висновок про визначення місця проживання дітей відповідно якого прийнято рішення щодо доцільності проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в родині матері [PERSON], за адресою: м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1. 02.03.2016р. вона зайшла до дому до відповідача, провідати [PERSON] та побачила, що у доньки на лобі велика гематома, перелякавшись за стан здоровя дитини, вона забрала її до себе дому, де переодягнула та звернулася у травматологічне відділення Димитровської центральної міської лікарні для огляду стану дитини. З 02.03.2016р. [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з нею за адресою: Донецька область, м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1 та перебувають на її утриманні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 12.06.1998р. №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відповідач працює гірником очисного забою підземним на ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» та отримує заробітну плату у середньому 6395,42 грн. на місяць. [PERSON], відповідно до вимог ч.1 ст.187 Сімейного кодексу України, подано заяву за місцем роботи, про відрахування аліментів на дітей з його заробітної плати, у розмірі 1/4 частини його заробітку. Ними угоди про сплату аліментів на утримання [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. та на її утримання не досягнуто, тому відповідно до ч.3 ст.181 СК України, вважає що кошти на утримання їх дітей (аліменти) повинні бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу відповідача. Аліменти відповідач нікому не платить, по виконавчим листам з нього виплати не проводяться, інших утриманців не має, відповідно працездатності, інвалідом не являється, матеріальну допомогу на утримання їх дітей [PERSON], [PERSON] та на її утримання може надавати. У звязку з цим відповідач у зустрічній позовній заяві просить визначити місце проживання дітей з нею, стягнути з позивача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) позивача та на її користь і утримання аліменти у розмірі 1/6 заробітку (доходу) позивача до досягнення донькою [PERSON] 3-х років. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та надав письмові заперечення проти зустрічних позовних вимог, де вказав, що в обґрунтування позовних вимог відповідач не назначає зовсім в чому конкретно полягає порушення її прав. Позовні вимоги ґрунтуються на сумнівних бездоказових обставинах про надумані перешкоди у спілкуванні з дітьми. Не можна погодитись і з твердженням відповідача про те, що свідками їх сварок були діти, і збереження шлюбу стало суперечити інтересам дітей. Він намагався сварки згладжувати. Насильства у сімї ні до кого не застосовував, адже відсутні про це будь-які докази. Він намагався перешкоджати поїздкам дружини у Туреччину для заробітку аморальним способом, а це стало суперечити її інтересам. До речі, зароблені сумнівнім способом кошти, дружина витрачала виключно на себе. Він намагався перешкоджати дружині вживанню наркотичних засобів, але це стало суперечити її інтересам. Дітей вона тримає лише, як джерело додаткового доходу. Як свідчить довідка з місця його роботи, аліменти у розмірі 25% він сплачує добровільно з вересня 2014 року. Але, як зазначає сама відповідач, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства відповідач припинила лише у березні 2015 року. Однак, дійсно вони проживали спільно та вели спільне господарство у квітні-серпні 2015 року, навіть після розірвання шлюбу. 04 вересня 2015 року відповідач поїхала до Туреччини, а діти проживали з ним до 22 жовтня 2015 року. Приїхавши з Туреччини 23 жовтня 2015 року, відповідач забрала дітей та частково речі. Він в цей час був на роботі. Вона вирішила щоб діти жили у її батьків. Спочатку вона давала йому дітей на вихідні з ночівлею. 9, 10, 11 листопада 2015 року донька була зі мною, бо були три вихідних поспіль. У листопаді також відповідач почала ставити умови, щоб він відмовився від сина [PERSON], або більше не побаче сина. З 09 листопада по 28 грудня року дітей не бачив. Тому він вимушений був написати заяву до органу опіки та піклування, який порушує його право на участь у житті дітей та їх вихованні. Також зауважує, що з кінця грудня 2015 року по лютий 2016 року донька проживала з ним. Тому неясно, в чому порушення прав відповідача. Адже діти залишалися на його утриманні, а аліменти, які він сплачував добровільно, це додаткова допомога, щоб і мати дітей також брала участь в утриманні дітей. І якщо відповідач вирішила у судовому порядку стягувати аліменти, то потрібно врахувати, що на даний час існує переплата аліментів за 19 місяців. Діти проживали з ним і повністю були на його утриманні. Відповідач зазначає, що для святкування весілля з її кредитної картки були зняті кредитні кошти 15930 грн., та вона взяла у борг 1500 доларів США. Дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Він навіть не знав, що у неї є кредитна карка. З якою метою вона знімала гроші, він не знає. Може припустити, що гроші їй знадобились для сплати за літак у Туреччину. Про 1500 доларів США теж чує вперше. Надана суду розписка на 500 доларів США не є належним доказом. Адже ким вона написана та де саме це достовірно невідомо. Можливо такої особи навіть немає зовсім. Може зазначити інше, що гроші у розмірі 1000 доларів США на проведення весілля, вони брали у борг у його батьків. [PERSON] він ще не віддав. Відповідач участі у віддані боргу ні приймає, бо жодного дня не працювала і спільного вкладу у сімейний бюджет не вносила. Тому посилання відповідача на існування їх спільних боргів може підтвердитись в тій частині, що вони брали у його батьків 1000 доларів США, а кредитні гроші та гроші з Туреччини відповідач витрачала на себе. Відповідач може працювати та себе забезпечувати, може на по декілька місяців залишати дітей, що підтверджується поясненнями про заробітки у Туреччині. Син ходить до школи, донька до дитячого садку. А весь інший час по піклуванню та вихованню під час заробітків відповідача, він може присвятити дітям сам. Це підтверджується тим, що під час всіх відїздів відповідача, окрім останнього, діти проживали з ним і не було ніяких проблем. Надумані посилання відповідача на те, що під час, коли донька була з ним, він неналежно її доглядав. Виклики лікаря та поліції це було для того щоб привернути увагу. Підтвердження протиправних дій з його боку поліція не знайшла. Доньку він не віддав дружині з тієї причини, що вона оформлювала візу для чергової поїздки, про що свідчить довідка з Приватбанку, де зазначено, що відповідач отримала довідку для візи. Але під час засідань органу опіки і піклування, відповідач запевнила, що нікуди більше не поїде та піде працювати у нашому місті. Я її запевненням повірив, та безперешкодно віддав доньку їй. Раніше у листопаді 2015 року він подав до органу опіки та піклування заяву про встановлення йому способу участі у вихованні дітей. 02 грудня 2015 року було призначено засідання, але відповідач на нього не з явилася. Він пішов до неї додому, щоб дізнатися, чому вона не прийшла. Коли прийшов, то довідався від її матері, що відповідач поїхала до Туреччини. Перед цим вона сина [PERSON] перевела до іншої школи, а доньку [PERSON] до дитячого садочку не водить. Рішенням №44 від 20.01.2016р. органу опіки та піклування, було визначено мій спосіб виховання моїх дітей, але відповідач це рішення не виконує, бачитись з дітьми йому не дає, залякує його тим, що загонить у борги. Це підтверджується висновками поліції, що є у справі та висновком поліції від 28.03.2016р. Йому було визначено спосіб участі у вихованні дітей бачитись з ними у суботу та неділю. Але, як свідчить графік роботи, такий спосіб не надає мені можливості повноцінно приймати участь у житті дітей, адже робота по першим змінам передбачає, що з дітьми я можу бачитись тільки після 15 години. Він добровільно сплачував та продовжує сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 25% від своєї заробітної плати. 15% він сплачував аліментів допомоги непрацездатним батькам, що підтверджується довідкою з місця його роботи. Мати має пенсію у розмірі 1256,16 грн., що не достатньо для нормального життя, так як ціни на ліки та комунальні послуги останнім часом зросли у декілька разів. Обовязок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в ст.51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206). Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку (чоловіки 60 років, жінки 55 років) та інваліди І, II та III груп (ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове в державне пенсійне страхування»). Як свідчать копії пенсійних посвідчень його батьків, батько є пенсіонером за віком, а мати пенсіонером за інвалідністю. Крім того мати ще стоїть на диспансерному обліку у сімейного лікаря, ці обставини підтверджується довідкою з лікарні та довідкою МСЕК. Батьки потребують допомоги на лікування та підтримання стану здоровя. Крім того потрібно памятати про його борг матері у розмірі 1000 доларів США. У звязку з виникненням шантажу з боку відповідача, він перестав виплачувати аліменти та борг батькам добровільно. Тому у грудні 2015 року батьки зверталися з позовами до суду про стягнення аліментів з нього. Але це питання вони врегулювали миром. Він людина не конфліктна та намагається все вирішити переговорами без зайвих судових витрат. Тому вони домовилися, що він збільшить розмір аліментів на батьків до розміру 25% на місяць. Таким чином буде поступово погашатися і його борг у розмірі 1000 доларів США. Крім зазначених витрат, він допомагаю ще одній дитині, яку вважає своєю, він відправляє перекази коштів, це підтверджується копіями платіжних переказів на суму 3000 руб. від 27.10.2015р. Також він навчається на договірних умовах у вищому навчальному закладі, що підтверджується копією квитанції від 01.03.2016р. та довідкою-викликом для виконання дипломного проекту. Це також додаткові суттєві витрати. А у звязку з підвищенням тарифів на комунальні послуги, він несе більше фінансове навантаження. Його витрати щомісячно складають 119,77 + у середньому 750, а всього приблизно 870 грн. щомісячно. Також з нього стягують щомісячні страхові внески відповідно до договору страхування у розмірі 536 грн. на місяць. Розірвати договір він поки не може, бо це передбачено умовами договору. Тому прямо зараз призначати йому підвищення аліментів на двох дітей до 1/3 та стягнення аліментів на утримання відповідачки у розмірі 1/6 призведе до того, що я вимушений буду відмовитися від сплати за комунальні послуги та припинити навчання у вищому навчальному закладі. [PERSON] інакше йому просто не буде за що жити. Залишок буде меншим за прожитковий мінімум, якого йому не достатньо, бо він працює у шахті фізично та потребую нормального калорійного харчування. Субсидію йому ніхто не дасть, адже його номінальний заробіток 6800 грн., після сплати аліментів відповідачу та батькам, фактично залишається для нього менше 1800 грн. на харчування, сплату комунальних послуг, сплати за договором страхування та витрат на навчання. Відповідач забуває про приписи ч.6 ст.84 СК України, бо аліменти на дружину присуджуються за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Але я таку допомогу можу надавати у розмірі не більше 200 грн. на місяць. В цих грошах відповідач не має потреби, це лише помста за те, що намагається боротися за право спілкування з дітьми. Як зазначає сама відповідач, за період з 02.12.2015р. вона заробила 300 доларів США. [PERSON] з роздруківкою відомостей з веб-сайту НБУ за цей період, курс долара США складав 2400 грн. за 100 доларів. Це значить, що відповідачка зробила 7200 грн. за місць, тобто її заробіток більше мого. Податки та інші обовязкові платежі відповідач не сплачує, за комунальні послуги не сплачує також. Чому їй не вистачає цих коштів? І при цьому аліментів вона нікому не платить. Нікого не утримує, бо сплачених ним аліментів (в середньому 1700 грн. на місяць, за 19 місяців) та виплати державної допомоги 1075 грн. достатньо для утримання двох дітей. Я, наприклад, зараз у такому стані, що вимушений витрачати на себе лише 500 грн. на місяць. А при збільшенні аліментів йому залишиться померти з голоду, заплативши при цьому аліменти та всі обовязкові платежі. Крім того, відповідач не зверталася до нього з приводу аліментів на себе. Про це він лише довідався з суду. Для того щоб вирішити питання по збільшення витрат на дітей та на відповідача, їй потрібно було спочатку звернутися до нього, щоб він зміг по-іншому розподілити свій дохід та досягти компромісу між мною та батьками, вирішити питання подальшого мого навчання, та пояснити іншому отримувачу допомоги, чому він перестане допомагати своїй дитині. Відмов у аліментах від мене відповідач не отримувала, а тому її права на цей час також не порушені. Крім того, позивач у судовому засіданні пояснив, що у нього є ще дитина поза шлюбу, це [PERSON] 29.10.2005р.н., яка мешкає у РФ, Татарстан, м.Набережні Челни, зараз точну адресу сказати не може, матір дитини [PERSON] 01.03.1978р.н. Дитина народилася у РФ, Московська область, точне місце не знає. У графі батько, він батьком дитини не вказаний. Вони з [PERSON] домовилися, що він буде їм допомагати. Також він добровільно сплачує аліменти своїм батькам. Також він віддає борг своїм батькам у розмірі 1000 доларів США, який він займав з відповідачем. Гроші знімали у гривнях, у Докучаєвську, але домовилися, що будуть віддавати за курсом долару США. Також він навчається в інституті на платній підставі. Із заробітної плати він повністю виплачує комунальні послуги, крім того з нього відраховують страховку у розмірі 530 грн. щомісячно. Він на цю страховку писав заяву, це страховка на здоровя на 20 років, заяву писав на дільниці шахти. Відповідач допомагала відправляти відкритки та гроші його доньці, бачила на фотокартках його дитину. Матір відповідача також знала про його доньку. Вони бажають вирвати у нього всі гроші. З донькою [PERSON] бачиться не часто, останній раз бачив 3 роки тому. Він не зареєстрував доньку на себе, тому що не міг приїхати у РФ. У нього заробітної плати не хватає і якщо діти будуть мешкати з ним, він не буде плати аліменти. Він вважає, що умови для дітей у відповідача не створені, у неї немає манежу для [PERSON], у кімнаті, де навчається [PERSON], спить батько відповідача. Там завжди гори посуду. За його думкою більш займається дітьми матір відповідача, а не сама відповідач. Його дитину укладає спати бабуся, відповідач постійно гуляє на «Даманськом», палить цигарки, пє каву. Він забрав тоді [PERSON], тому що [PERSON] йому помішали забрати. Те, що забрав [PERSON], може було для [PERSON] психологічним стресом, тому що той залишився без сестри. Він працює на ш.Стаханова. Уходить у 6.00 приходить о 15.10 год. У цей час він приділяв увагу [PERSON]. У інший час займалася його матір, з доглядом за дитиною вона справлялася, перебуває на обліку як інвалід 3-ї групи у уролога. Протипоказань щодо підняття вантажів немає. Діти завжди проводили час з ним. Спиртне вживає на свята, може не вживати взагалі, палить, на обліку у наркодиспансері не перебуває. Фактично припинилися сімейні відносини 23.10.2015р. При розлученні питання про місце проживання дітей не піднімалося, діти мешкали з матірю, тоді вона давала дітей на 3 доби без проблем. У період шлюбу відповідач не виїжджала за кордон, вона забажала виїжджати у Туреччину і тому вони розлучилися. Самовільно забрав [PERSON], тому що забрав свою дитину. З моменту припинення шлюбу, він бачився з дітьми, стали заважати бачитися з 09 листопада, тому що вони бажали позбавити його батьківських прав. Були погрози, що матір вивезе дітей у Туреччину. Коли він приїхав до дітей у час відсутності відповідача, у доньки та сина були подряпане обличчя, до лікарні вирішив не звертатися, тому що подряпини були незначні. Бабуся не заперечувала бачитися з [PERSON], коли [PERSON] була у нього, коли відповідача не було. З ним зараз мешкає матір, якщо діти будуть мешкати з ним, то матір буде постійне мешкати тут. Власники житла це він, матір та батько. Платить за комунальні послуги платить тільки він, тому що у матері пенсія складає лише 1200 грн. Він згоден з тим, щоб діти мешкали з відповідачем тільки у тому разі, коли вона не буде виїжджати за кордон на довгий час. Його матір [PERSON] 14.01.1957р.н., розмір пенсії у неї 1256 грн. Батько у нього мешкає у м.Докучаєвську Донецької області, у нього пенсія 3600 грн. Аліменти він платить добровільно у розмірі 25% на 2-х дітей. 8 та 9 травня він при неї бачився з дітьми. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача та заперечував щодо задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] підтримала свої зустрічні позовні вимоги та надала суду свої письмові заперечення проти позову, які підтримала у судовому засіданні, де зазначила, що позовні вимоги [PERSON] заявлені в заяві про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми не ґрунтуються на законі та заявлені без врахування інтересів малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Також [PERSON] не враховано, що за його заявою Виконавчим комітетом Димитровської міської ради винесено рішення №44 від 20.01.2016р., яким встановлено такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] 11.03.2009р.н., [PERSON] 01.03.2014р.н., громадянина [PERSON], що проживає окремо: в день свого відпочинку, який співпадатиме з вихідним днем тижня (субота або неділя), батько о 09.00 год. забирає дітей за місцем їх проживання за адресою: м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1 о 17.00 год. повертає малолітніх в родину матері, [PERSON]. Зазначене рішення було винесено з врахуванням висновку служби у справах дітей Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 05.01.2016р. №4. В свою чергу висновок від 05.01.2016р. № 4 було складено після проведеної бесіди з батьками, після зясування службою обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дітей, з врахуванням ставлення [PERSON] та [PERSON] до виконання батьківських обовязків. Службою у справах дітей Виконавчого комітету Димитровської міської ради було обстежено умови проживання дітей, батьків, враховано особиста прихильність [PERSON] та [PERSON] до кожного з батьків, стан здоровя дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зазначений висновок винесено з максимально можливим урахуванням інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Викладені [PERSON] в заяві обставини, що нею не виконується рішення Виконавчого комітету Димитровської міської ради № 44 від 20.01.2016р., не відповідають дійсності, оскільки вона виконує зазначене рішення та готова виконувати його й надалі, проте [PERSON] ігнорується обовязок заздалегідь надавати їй відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дітьми. Крім того, відповідачу у судовому засіданні пояснила, що позов не визнає, а зустрічний позов підтримує. У Туреччину їздила до подруги доглядати її доньку. Сварки при дітях були завжди, розлучилися, тому що позивач її бив. Бабуся забирає сина, тому що сама вона молодшу дитину укладає спати. Учора вона їздила до УСЗН вдень та зайшла здати взуття та ззаду налетів позивач. Діти гуляють кожен день 2 рази на день, зокрема й з нею. Відповідач її бив останній раз 06.03.2015р., вона була на той час твереза. Дітей не дала, тому що вона була на тренуванні з дитиною. Інші погляди на життя це питання у вихованні дітей, були випадки, що позивач казав, що син піде гуляти увечері, щоб син брав палку та почав всіх лупцювати, відповідач зламав іграшку на очах дитини, позивач зловживає алкоголем. Про це син розповість. На даний час доказів її побиття немає. На весілля у закладі у «Караково» витратили 40000 грн. Вона поїхала доглядати інших дітей, тому що чоловік не гасив борги. Позивачу вона не довіряє, тому що той агресивний, він компютерний ігроман. Позивач може сплачувати аліменти на її утримання, тому що це передбачене законом, чи може він її утримувати, їй не цікаво і невідомо. Причина того, що вона не надає дітей у вихідні, тому що її не попереджав про це позивач. Варвара дитсадок не відвідує, тому що боїться, що позивач її вкраде. Сина перевела до іншої школи, тому що їй так зручно, з 9 школи вона постійно його забирає. Постійно з нею мешкають тільки діти. Батьки мешкають окремо з її сестрою. Те, що брала у борг 1500 доларів США, доказів немає. Вона не визнає, що батьки позивача непрацездатні, вони будуть будинок з нуля, держать худобу, тому вони працездатні. Вона не знала, що позивач сплачує аліменти матері. Після припинення шлюбу, батько неодноразово приходив та бачився з дітьми, на третій день викликав поліцію, щоб забрати дітей до себе. У листопаді 2015р. вона попросила позивача відмовитися від дитини, на цьому ґрунті винила сварка. Після зустрічей з батьком, є психоемоційний стрес у сина. Після відвідування батьком школи, син плаче, не хоче виходити зі школи. Вона не піднімала питання щодо залишення дітей позивачу, тому що залишала їх матері. У вересні позивач забрав дітей та ті мешкали з ним, коли вона була у Туреччині. Їй невідомо, що позивач навчається у вищому навчальному закладі. Ніяких погроз, шантажу від неї позивачу не було, до Туреччині вона не планує виїжджати. [PERSON] та [PERSON] це одна й та ж особа. [PERSON] він став у звязку із заявою позивача у РАЦСі. Позивач після 11.04.2016р. не звертався щодо надання йому дітей. 14.05.2016р. вона отримувала лист з графіком роботи позивача, але не віддала, тому що немає рішення суду. Учора на випускний позивач прийшов пяний. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради, [PERSON] пояснила суду, що підтримує висновки органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради, а щодо стягнення аліментів просила вирішити питання на розсуд суду. Третя особа, [PERSON], пояснила суду, що позивач це її син. Позовні вимоги сина підтримує, зустрічні позовні вимоги відповідача частково. Артем може доглядати за дітьми, [PERSON] давала дітей. Син може доглядати за дітьми, він все може та знає. Син повинен платити на дітей, але у нього є ще одна дитина, яка не зареєстрована на нього, відповідач про це знає. Сама вона є інвалідом, син їй допомагає. Ольга може сама себе забезпечити, що вона й робить у Туреччині. Вона не проти, щоб діти мешкали з матірю. Вона допомагала сину у догляді за дітьми. Вона зараз більше мешкає тут, чим у Докучаєвську. З [PERSON] вони познайомилися у 2012р. Ольга давала дитину [PERSON] їм, поки їздила у Туреччину. Син міг місяць-півтора мешкати без матері. Це було декілька разів. Артем платить їй аліменти у розмірі 15%, у середньому до 1000 грн. Частку з цих грошей залишала себе, а частку відсилала доньці сина у РФ. Сторони займали у неї гроші у 2013р. на весілля 1000 доларів США. Син отримує заробітну плату приблизно 5000-7000 грн., вона вважає, що син не в змозі платити аліменти на утримання відповідача. Відповідач казала, що їй не потрібні його аліменти не на неї та на дітей, але хай той відмовиться від [PERSON]. Основна частина аліментів, приблизно 2/3, які син платить їй, уходить на онуку, яка мешкає у м.Набережні Челни, Татарстан, РФ. Аліменти приходять з шахти за заявою сина на її картку, останній раз відправляла гроші наприкінці 2015р., приблизно 3000 грн., ця сума назбиралася за 3-4 місяці. Ці гроші вона дає сусідці, а донька сусідки, яка в свою чергу мешкає у Москві, пересилає цю суму у Татарстан. Кінцевий отримувач [PERSON]. Син не зареєстрував цю дитину на себе, щоб [PERSON] отримувала там гроші, як мати-одиначка. [PERSON] зараз перед нею приблизно 500 доларів США. Ніяких розписок щодо цього, у них з сином немає. Зараз вона мешкає з сином, веде сумісне господарство, у них спільний бюджет. Аліменти, які вона отримує від сина це недоторкані гроші на її лікування та на дитину у РФ. Умови проживання у сторін по справі для дітей однакові, однак може у них з сином трохи краще. З розміром 33% аліментів на дітей, вона згодна. Їй самій потрібно на ліки 300-500 грн. щомісяця, а коли операція це тисячі гривень. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, представників сторін, представника третьої особи органу опіки та піклування, свідків, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] 11.03.2009р.н., [PERSON] 01.03.2014р.н. (а.с.6 т.1). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.07.2015р., яке набрало чинності 17.07.2015р., шлюб між сторонами, зареєстрований 09.08.2013р. у відділі ДРАЦС Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 194, розірвано (а.с.5, 85 т.1). [PERSON] довідки ПП «ПЖФ «Гарант-сервіс» від 23.11.2015р., позивач зареєстрований за адресою: [INFO], за час мешкання по вищевказаному адресу скарг та нарікань від сусідів та мешканців будинку не надходило (а.с.7). [PERSON] виробничої характеристики, позивач працює на ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» з 23.05.2006р. у якості гірничого робітника очисного вибою. За час роботи показав себе як старанний, сумлінний працівник. Принциповий, вимогливий, товариський, користується авторитетом на ділянці. Порушень трудової і виробничої дисципліни немає. Поставлені завдання у праці виконує якісно та у строк, нарахована заробітна плата за період з травня по жовтень 2015р. складає 49478,70 грн. (а.с.8 т.1). [PERSON] довідки ДНЗ № 19 «Веселка», [PERSON] відвідував ДНЗ № 19 «Веселка», у вересні та жовтні 2015р. дитину постійно приводили та забирали з дитсадку [PERSON] та [PERSON] Також [PERSON] відвідувала ДНЗ № 19 «Веселка» з 05.10.2015р. У жовтні 2015р. дитину постійно приводили та забирали з дитсадку [PERSON] та [PERSON] (а.с.9 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 914 від 05.12.2015р., 05.12.2015р. до чергової частини надійшло повідомлення позивача про те, що батьки його колишньої жінки, які мешкають за адресою: пров.Уральський, 6/1, м.Димитров Донецької області, не віддають йому дітей. Перевіркою встановлено, що діти після розлучення стали мешкати з матірю та її батьками за вищевказаною адресою, у теперішній час [PERSON] звернувся до опікунської ради Димитровської міської ради з метою визначення місця мешкання дітей, рішення якої до теперішнього часу немає (а.с.10 т.1). [PERSON] довідки Приватбанку, відповідач за період з 01.06.2013р. по 31.08.2013р. витратила 15951,14 грн., надходження 6339,50 грн., сума комісій 555,03 грн., сума знижок 58,50 грн. (а.с.91 т.1). [PERSON] розписки від 01.01.2016р., [PERSON] 01.01.2016р. отримала від відповідача залишок боргу у сумі 500 доларів США, борг погашений, претензій не має (а.с.92 т.1). [PERSON] довідки Димитровського УСЗН від 28.01.2016р., відповідач отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини за період з серпня 2015р. по січень 2016р. у сумі 6450 грн. (а.с.93 т.1). [PERSON] довідки ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 28.01.2016р., відповідач від позивача отримала аліменти на 1 дитину 01.03.2014р.н. у розмірі 25% у сумі за період з липня по грудень 2015р. у сумі 9593,13 грн. (а.с.94 т.1). [PERSON] рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.01.2016р. № 44, розглянувши заяву позивача, встановлено такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] 11.03.2009р.н., [PERSON] 01.03.2014р.н., громадянина [PERSON], що проживає окремо: в день свого відпочинку, який співпадатиме з вихідним днем тижня (субота або неділя), батько о 09.00 год. забирає дітей за місцем їх проживання за адресою: м.Димитров, пров.Уральський, буд.6 кв.1 о 17.00 год. повертає малолітніх в родину матері, [PERSON]. Громадянин [PERSON] зобовязаний заздалегідь надавати матері дитини, [PERSON] відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дітьми. Відповідальність за життя та здоровя [PERSON] та [PERSON] під час зустрічей покласти на батька, [PERSON] (а.с.95 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 921 від 29.12.2015р., 28.12.2015р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що громадянин [PERSON] забрав свою доньку у заявниці. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та у них народилася донька [PERSON] 01.03.2014р.н., сумісне життя не склалося та донька стала мешкати з матірю. Через деякий час [PERSON] поїхала на заробітки до Туреччини, а донька почала мешкати з її сестрою [PERSON] Так, 28.12.2015р. громадянин [PERSON] зустрів свою доньку біля магазину «Еко-маркет» по вул.Ватутіна, м.Димитров та сказав сестрі своєї колишньої дружини [PERSON], що він забирає свою доньку та буде сам її виховувати до рішення суду. Після цього [PERSON] зателефонувала до поліції (а.с.96 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 42 від 04.01.2016р., 03.01.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що її чоловік громадянин [PERSON] заважає спілкуватися з дитиною. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та у них народилися діти: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Так, під час розлучення, суд не вирішив, з ким з батьків будуть мешкати діти, однак до 28.12.2015р. діти мешкали з матірю громадянкою [PERSON], але 28.12.2015р. громадянин [PERSON] забрав малолітню [PERSON] до себе і матері її не дає бачити. Тому остання повідомила до поліції. На теперішній час, як пояснює громадянин [PERSON], 05.01.2016р. було прийняте рішення Димитровської міської ради по справам сімї та молоді, з ким будуть перебувати діти (а.с.97 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 115 від 13.01.2016р., 11.01.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що її колишній чоловік громадянин [PERSON] заважає спілкуватися з їхньою дитиною. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та у них народилася донька [PERSON] 01.03.2014р.н., сумісне життя не склалося та донька стала мешкати з матірю та її батьками. Так, 28.12.2015р. громадянин [PERSON] узяв доньку до себе, а громадянка [PERSON] приходила та спілкувалася. 11.01.2016р. громадянка [PERSON] прийшла до громадянина [PERSON] і запідозривши у дитини температуру, викликала «Швидку допомогу», на цій підставі між ними виникла сварка, під час якої громадянка [PERSON] звернулася до поліції. На теперішній час з метою визначення місця мешкання доньки громадяни [PERSON] та [PERSON] звернулися до опікунської ради Димитровської міської ради, рішення якої до теперішнього часу немає (а.с.98 т.1). [PERSON] картки «Швидкої допомоги», 11.01.2015р. о 17.40 год. [PERSON] 01.03.2014р.н. була викликана швидка медична допомога на адресу: м-н «Молодіжний», 18/59, м.Димитров Донецької області, встановлений діагноз ОРВІ, температура 37,70, рекомендовано лікування у дільничного педіатра (а.с.99 т.1). [PERSON] довідки амбулаторії «Центральна» Димитровського центру первинної медико-санітарної допомоги від 18.01.2016р., на 12.01.2016р. був виклик лікаря-педіатра за адресою: м-н «Молодіжний», 18/59, м.Димитров Донецької області до [PERSON] 01.03.2014р.н., при відвідуванні 12.01.2016р. о 15.00 год., лікарю двері не відчинили, залишена записка по відвідування (а.с.100 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 203 від 23.01.2016р., 21.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що її колишній чоловік громадянин [PERSON] перешкоджає у спілкуванні з дитиною [PERSON] 01.03.2014р.н. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та мали двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Однак спільне життя не склалося та у 2015р. вони розлучилися. При цьому діти стали постійно мешкати з матірю та її батьками за адресою: пров.Уральський, 6/1, м.Димитров Донецької області. Громадянин [PERSON] звернувся до опікунської ради Димитровської міської ради з метою визначення місця мешкання дітей, рішення якої було те, що діти будуть проживати з матірю, а батько буде бачитися по вихідних. На теперішній час [PERSON] проживає з матірю, а [PERSON] з батьком. 21.01.2016р. [PERSON] прийшла до своєї доньки, але двері квартири ніхто не відчинив, хоча донька і колишня свекров знаходилися вдома (а.с.101 т.1). [PERSON] довідки ДНЗ № 8 «Конвалія» від 26.01.2016р., дитина [PERSON] 11.03.2009р.н. відвідував дошкільний навчальний заклад з 09.02.2010р. по 04.05.2012р., за час перебування дитини в закладі, батько не приймав участі у вихованні сина, вихователі спілкувалися тільки з матірю, зауважень до матері по догляду за дитиною не було. [PERSON] завжди була ввічлива і приймала активну участь у діяльності дошкільного закладу (а.с.105 т.1). [PERSON] інформації ЗОШ № 10 та характеристиці учня [INFO], у школі з 01.09.2015р. по 27.11.2015р. навчався [PERSON], вихованням дитини займалася мама [PERSON] Сімя мешкає за адресою: пров.Уральський, 6/1, м.Димитров Донецької області. Батько [PERSON] мешкає окремо за адресою: м-н «Молодіжний», 18/59, м.Димитров Донецької області та вихованням сина не займається. Мати контролювала успішність дитини, приймала участь у житті школи, класу, цікавилася успіхами дитини, відвідувала батьківські збори. Хлопчик ходив до школи чистий та охайний. Звязок з вчителем постійно підтримувала матір хлопчика (а.с.106-107 т.1). [PERSON] інформації ЗОШ № 9, [PERSON] навчається з 30.11.2015р. За час навчання був відсутній 2 дні, 03.12.2015р.-04.12.2015р. через хворобу. [PERSON] до школи супроводжували бабуся [PERSON] та тітка [PERSON] (а.с.108 т.1). [PERSON] інформації ДНЗ № 19 «Радуга», [PERSON] відвідував дитсадок з вересня 2014р. по червень 2015р. На той час сімя мешкала за адресою: м-н «Молодіжний», 18/59, м.Димитров Донецької області. Матір [PERSON] приводила сина завжди чистого, охайного, цікавилася у вихователів успіхами дитини, завжди відвідувала батьківські збори, дитячі ранки, приймала участь у роботі батьківського комітету (а.с.109 т.1). [PERSON] характеристиці [PERSON], учня [INFO], [PERSON] дуже скромний, веселий, товариський, врівноважений, дисциплінований, чужому впливу не піддається. Правила поведінки виконує завжди. Користується повагою серед викладачів, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина (а.с.110 т.1). [PERSON] інформації, наданої тренером секції зі спортивної аеробіки та фіт несу, [PERSON] приводила та забирала матір [PERSON] Матір контролювала зайняття фізичного виховання дитини, приймала участь у житті секції, [PERSON] займався у секції з вересня 2014р. по лютий 2015р. (а.с.111-112 т.1). [PERSON] висновку про визначення місця проживання дітей, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 17.02.2016р. № 91, органом опіки та піклування Виконавчим комітетом Димитровської міської вивчено документи по цивільній справі за позовом [PERSON], [INFO], до [PERSON], [INFO], про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Встановлено, що за позовом [PERSON] шлюб між батьками дітей розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.07.2015р., і вони проживають окремо. Під час припинення сімейних відносин між громадянами не піднімалося окреме питання щодо визначення місця проживання малолітніх. З моменту розірвання шлюбу до 28.12.2015р. обидві дитини виховувались в родині матері за адресою: м.Димитров, пров.Уральський[ADDRESS]. 26.11.2015р. до органу опіки та піклування звернувся [PERSON] із заявою про встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] і [PERSON] Дане питання було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Димитровської міської ради (далі комісія) 02.12.2015р. (у відсутності [PERSON]П.), 05.01.2016р. за участю обох батьків. Зі свідчень заявника, з 15.11.2015р. мати дітей заборонила йому спілкуватися з сином та донькою. Зясовано, що в період з 02.12.2015р. по 01.01.2016р. [PERSON] знаходилась на заробітках за кордоном (Туреччина); малолітні в цей час знаходились під постійним наглядом рідної бабусі, [PERSON], [INFO], та рідної тітки, [PERSON], [INFO]. 28.12.2015р., в результаті конфлікту між громадянками та батьком дітей, останній забрав доньку в свою родину, категорично відмовляється повертати її в сімю матері. Даний факт підтверджує висновок Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.12.2015р. за телефонним повідомленням [PERSON] (ЄО № 761 від 28.12.2015). Під час вирішення спору між батьками, членами комісії встановлений довготривалий конфлікт між батьками дітей, їх небажання йти на компроміс один одному у вихованні малолітніх. Громадянам на комісії були розяснені їх права та обовязки по вихованню своїх дітей, наголошено увагу кожного з них на необхідності вирішення спорів щодо дітей виключно відповідно до чинного законодавства України. За результатами розгляду питання, з урахуванням думки батька та матері дітей, членами комісії було прийняте відповідний спосіб участі батька у вихованні дітей, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.01.2016 № 44. За заявою [PERSON], спір, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [PERSON] розглядався на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Димитровськської міської ради 03.02.2016 року за участю матері та батька дітей. З метою всебічного розгляду питання спеціалістами служби у справах дітей в ході проведення рейду «Сімя» від 29.01.2016р. проведено перевірку житлово-побутових умов проживання громадянки [PERSON] за адресою: м.Димитров, пров.Уральський[ADDRESS]. Встановлено, що трикімнатна квартира належить в рівних частинах на праві приватної власності бабусі, [PERSON]П (договір купівлі-продажу від 29.12.2010р.), та малолітньому [PERSON] (договір дарування від 02.04.2012р.). За адресою проживання родини побутові та санітарно-гігієнічні умови задовільні, в достатній кількості мяких меблів, килимового покриття. В наявності окрема дитяча кімната, в якій розташовані 2 дивани, дитяча стінка, письмовий стіл, іграшки для розвитку і відпочинку дітей. Окрім того, в спальній кімнаті розташоване дитяче ліжко [PERSON] для нічного догляду з боку матері за малолітньою. Громадянка [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 1075 грн. щомісячно, аліменти, які стягнені з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], середньомісячний розмір яких складає 1599 грн. [PERSON] з довідками Димитровської центральної міської лікарні громадянка на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На даний час [PERSON] мешкає в квартирі з сином [PERSON]. [PERSON] з довідкою комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.02.2016р., малолітній здоровий. За інформацією про виконання батьківських обовязків загальноосвітньої школи № 10 Димитровської міської ради, де навчалася дитина в період з 01.09.2015 року по 27.11.2015 року, мати контролювала успішність сина, цікавилась його успіхами, батько з класним керівником звязок не підтримував. З 30.11.2015р. [PERSON] навчається в загальноосвітній школі № 9 Димитровської міської ради, за час навчання був відсутній на заняттях 2 дні з поважної причини через хворобу. [PERSON] з інформацією вказаного закладу від 01.02.2016 року № 62, мати піклується про здоровя дитини, забезпечує сезонним одягом, допомагає у навчанні, створює належні умови для виховання, навчання і розвитку малолітнього. Батько, [PERSON], теж часто відвідує учбовий заклад, цікавиться успіхами [PERSON] у класного керівника, дарує йому розвиваючі ігри та шкільне приладдя. За зверненням [PERSON] від 27.01.2016р., практичним психологом навчального закладу було проведено роботу з [PERSON] щодо встановлення психоемоційного стану дитини, виявлення ступеню його прихильності до кожного з батьків. [PERSON] з аналізом роботи спеціаліста від 08.02.2016р. № 82, за проективною методикою «Моя родина» малолітній намалював свою родину, крім батька, що свідчить про певну відстороненість дитини від батька. За спостереженнями педагогів, хлопець намагається уникати громадянина під час відвідувань ним в школі сина. Дитина бажає записатися до секції з боксу, «щоб захищати маму від батька», оскільки був свідком конфліктів між дорослими. За підсумками роботи психолога встановлено, що хлопець врівноважений, активний, має адекватну самооцінку. Під час співбесіди членів комісії з [PERSON] 03.02.2016 року зясовано, що малолітній виявляє бажання проживати разом з матірю та своєю сестрою, тому що вважає найближчими для себе людьми. Батько дітей, [PERSON]В, працює на ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», за місцем праці характеризується позитивно. Громадянин отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 6412 грн. [PERSON] з довідками Димитровської центральної міської лікарні на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Спеціалістами служби у справах дітей 29.01.2016 було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання батька дітей, [PERSON], за адресою: м.Димитров, мікрорайон «Молодіжний»[ADDRESS]. Квартира, що належить в рівних частинах на праві приватної власності заявнику та його батькам, [PERSON] і [PERSON], складається з 3 житлових кімнат. За результатами перевірки встановлена відповідність приміщення технічним і санітарно-гігієнічним нормам. На даний час в квартирі проживає [PERSON] з донькою [PERSON]. Разом з ними тимчасово мешкає бабуся, [PERSON], яка здійснює допомогу по догляду за малолітньою. Під час першого відїзду [PERSON] за кордон (04.09.2015р. - 21.10.2015р.), малолітні [PERSON] та [PERSON] проживали в родині батька. Саме батько 05.10.2015 року влаштував [PERSON] до дошкільного навчального закладу № 19 «Веселка» ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля». [PERSON] з інформацією про виконання батьківських обовязків вказаного закладу від 01.02.2016 року, дитина розвивається за віком, чиста і охайна, має у достатній кількості одягу. В жовтні 2015 року дівчину постійно приводили і забирали з закладу батько або бабуся, [PERSON], цікавилися поведінкою дитини в дитячому колективі. З початку листопада 2015 року донькою опікувалася мати, [PERSON] З 04.11.2015 року дитячий заклад [PERSON] не відвідує. Як пояснює мати, ці заходи були повязані з загостренням конфлікту між нею та [PERSON] і боязню того, що громадянин забере доньку. Під час співбесіди з бабусею, [PERSON], встановлено, що протягом січня-лютого поточного року (час перебування у батька) дитина не відвідує заклад з тієї ж причини. З часу проживання [PERSON] в родині батька, мати щодня навідує доньку, проводить з нею дозвілля, Зі свідчень громадянки, [PERSON] інколи чинить перешкоди в її спілкуванні з малолітньою. Дані обвинувачення підтверджують висновки Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.01.2016р., 13.01.2016р., 23.01.2016р. за телефонним повідомленням [PERSON] Окрім того, 11.01.2016 року мати зверталась до дільничного дитячого педіатра з приводу обстеження її доньки через наявність у дитини простудного захворювання. [PERSON] з довідкою комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 18.01.2016р., при відвідуванні 12.01.2016 року лікарем дитини за адресою її проживання двері ніхто не відчинив, відомостей про подальше лікування малолітньої заклад не має. [PERSON] з довідкою комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.02.2016р., малолітня здорова. За результатами розгляду питання 03.02.2016 членами комісії було прийняте рішення щодо доцільності проживання малолітніх [PERSON], [PERSON] в родині матері, [PERSON] Враховуючи вищевказане, орган опіки та піклування Виконавчий комітет Димитровської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в родині матері [PERSON] - [PERSON] за адресою: Донецька область м.Димитров пров.Уральський, б.6 кв.1 (а.с.113-115 т.1). [PERSON] довідки виконкому Димитровської міської ради від 26.01.2016р., відповідач та діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] пров.Уральський, б.6 кв.1 (а.с.128 т.1). [PERSON] інформації ЗОШ № 9 від 01.02.2016р., позивач часто відвідує навчальний заклад, цікавиться успіхами дитини у класного керівника, але батьківські збори не відвідував. Позивач з родиною не мешкає, відвідує [PERSON] у школі, дарує йому розвиваючи ігри та купує шкільне приладдя. На даний момент між батьками склалася конфліктна ситуація. Відповідач на даний час знаходиться у декретній відпустці, житлом забезпечена, де у [PERSON] є свою кімната, письмовий стіл, шафа, ліжко, полиця для книг. Відповідач піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний стан. Забезпечує дитину сезонним одягом, слідує за корисним харчуванням, допомагає у навчанні, у хлопчика є домашні тварини, про яких він піклується та має обовязки по догляду за ними. При відвідуванні родини класним керівником та соціальним педагогом у будинку були створені умови для виховання, навчання та розвитку дитини (а.с.148 т.1). [PERSON] довідки ДНЗ № 19 «Веселка», [PERSON] відвідує ДНЗ з 05.10.2015р. Дитина чиста та охайна, має у достатній кількості одягу. У жовтні 2015р. дитину постійно приводили та забирали з дитсадку [PERSON] та бабуся [PERSON] Вони постійно відвідували дитсадок, сплачували внески та цікавилися життям дитини. 02.11.2015р. та 03.11.2015р. дитину приводила та забирала мати [PERSON], яка теж цікавилася життям своєї доньки у ДНЗ. 04.11.2015р. мати прийшла до дитсадка та повідомила, що дитина хворіє. З того часу [PERSON] не відвідує дитсадок (а.с.149 т.1). [PERSON] обстеження умов проживання від 29.01.2016р., у квартирах за адресами: Донецька область м.Димитров пров.Уральський, б.6 кв.1 та Донецька область м.Димитров м-н «Молодіжний», 18/59, створені задовільні житлово-комунальні умови (а.с.150-151 т.1). [PERSON] Аналізу роботи з учнем 1-В класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Димитровської міської ради [PERSON], 11.03.2009р., який мешкає за адресою: місто Димитров, пров.Уральский, 6/1, № 082 від 08.02.2016р., класний керівник [PERSON] та соціальний педагог [PERSON] відвідали родину. Під час проведення громадського огляду 27.01.2016 року встановлено, що [PERSON] проживає з матірю та бабусею. Під час огляду було виявлено, що дитина забезпечена окремою кімнатою, де знаходяться ліжко, шафа, письмовий стіл за яким хлопець готує домашнє завдання. В будинку створені всі умови для виховання, навчання та розвитку дитини. Під час спілкування з матірю [PERSON] зясовано, що вона занепокоєна станом своєї дитини через непорозуміння з чоловіком. І тому попросила практичного психолога поспілкуватися з хлопцем. За проективною методикою «Моя родина», 28.01.2016р. дитина намалювала свою родину, крім батька [PERSON]. Це свідчить про те, що хлопець уникає зустрічей з батьком. На малюнку зображена родина, де дитина відчуває турботу та гарне ставлення до себе з боку матері та бабусі. Під час розмови [PERSON] вільно йде на контакт та розповідає про себе та свою родину, дитина захоплюється конструюванням, любить доглядати за домашніми тваринами. Слід відзначити, що батько мало приділяє уваги дитині. А коли приходить до [PERSON] з настільними іграми, то хлопець намагається його уникати. Хлопець врівноважений, активний, має адекватну самооцінку. Дитина мріє записатися до гуртка «Бокс», щоб захищати маму від батька, бо бачив як він її ображає (а.с.160 т.1). Сторони по справі на обліку у лікарів: нарколога, психіатра, дерматолога, фтизіатра, не перебувають (а.с.153-160 т.1). Діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], здорові (а.с.161-162, 172-173 т.1). Відповідач не перебуває на «Д»-обліку у лікарів, здорова (а.с.174 т.1). [PERSON] довідки ВДВС Димитровського міського управління юстиції Донецької області від 19.01.2016р., виконавчих листів про стягнення аліментів та будь-яких інших виконавчих листів, щодо [PERSON], у провадженні не перебуває (а.с.175 т.1). [PERSON] довідки Головного центру обробки спеціальної інформації від 01.03.2016р., [PERSON] пересікала кордон України: вїзд 05.04.2011р., виїзд 11.10.2011р., вїзд 06.01.2012р., виїзд 07.04.2012р., вїзд 04.07.2012р., виїзд 02.11.2012р., вїзд 26.12.2012р., виїзд 06.06.2013р., вїзд 29.05.2013р., виїзд 04.09.2015р., вїзд 21.10.2015р., виїзд 02.12.2015р., вїзд 02.01.2016р. (а.с.177 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 546 від 07.03.2016р., 06.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] не дає спілкуватися з дітьми. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та мали двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради про визначення місця проживання дітей від 17.02.2016р., було прийнято рішення щодо доцільності проживання [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. в родині матері, громадянки [PERSON], а громадянину [PERSON] бачитися з дітьми у вихідні дні (суботу та неділю) з 09.00 до 17.00 год. Однак 06.03.2016р. громадянин [PERSON] прийшов за місцем мешкання дітей, однак громадянка [PERSON] не надавала останньому побачитися з дітьми, з цього приводу заявник звернувся до поліції (а.с.190 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 589 від 14.03.2016р., 12.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] не дає бачитися з дітьми. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] згідно рішення опікунської ради від 20.01.2016р., має право бачитися з дітьми у вихідні дні (суботу та неділю) з 09.00 до 17.00 год. Так 12.03.2016р. [PERSON] зателефонував громадянці [PERSON] та попередив її, що він прийде побачитися з дітьми. Однак громадянка [PERSON] відмовила громадянину [PERSON] в побаченні з дітьми, оскільки боїться, що [PERSON] забере доньку та не віддасть їй, оскільки між останніми відбувається судовий розгляд за фактом того, з ким залишаться діти (а.с.192 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 631 від 21.03.2016р., 20.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] перешкоджає у спілкуванні з дітьми. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та мали двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Так 19.03.2016р. о 16.00 год. [PERSON] прийшов за місцем мешкання [PERSON] для того, щоб побачити своїх дітей, однак мати [PERSON] пояснила, що доньки немає вдома і без неї вона не дасть можливості побачити дітей (а.с.195 т.1). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 631 від 21.03.2016р., 19.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] не дає бачитися йому з дітьми. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та мали двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Так 19.03.2016р. о 16.00 год. [PERSON] прийшов за місцем мешкання [PERSON] для того, щоб побачити своїх дітей, однак [PERSON] не впустила свого колишнього чоловіка тим самим не дозволила йому побачити дітей (а.с.194 т.1). [PERSON] довідки МВС України, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої та не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває (а.с.207 т.1). [PERSON] довідки УПФУ м.Димитров, [PERSON] отримує пенсію у сумі 1256,16 грн. щомісячно, є інвалідом 3-ї групи, перебуває на «Д»-обліку у сімейного лікаря та потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.3-5 т.2). [PERSON] висновку Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області № 690 від 28.03.2016р., 27.03.2016р. до чергової частини надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] не дає бачитися з дітьми. Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та мали двох дітей: [PERSON] 11.03.2009р.н. та [PERSON] 01.03.2014р.н. Так 27.03.2016р. [PERSON] прийшов за місцем мешкання [PERSON] для того, щоб побачити своїх дітей, однак вийшла сестра [PERSON] та пояснила, що остання відпочиває, так як хвора, а без її дозволу вона дітей не дасть (а.с.6 т.2). 27.10.2015р. позивачем переведено 3000 крб. [PERSON] (а.с.8 т.2). Позивачу надана відпустка для підготовки та захисту дипломного проекту з 03.03.2016р. по 30.06.2016р. (а.с.14 т.2). [PERSON] довідки ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», у 2015р. позивачем сплачено страхових виплат на користь ПрАТ «Метлайф» у сумі 3392 грн. (а.с.16). [PERSON] довідки ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», позивачем сплачено квартплата за 2015р. у сумі 1437,24 грн. (а.с.17 т.2). [PERSON] висновку органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради від 11.04.2016р. № 001, органом опіки та піклування Виконавчим комітетом Димитровської міської ради вивчено заяву і документи по цивільній справі за позовом [PERSON], [INFO], до [PERSON], [INFO], про визначення способів його участі у вихованні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та спілкуванні з ними. Встановлено, що шлюб між батьками дітей розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.07.2015р. і вони проживають окремо. З моменту припинення шлюбних відносин обидві дитини виховуються в родині матері, [PERSON], за адресою: м.Димитров, пров.Уральський[ADDRESS]. Батько, [PERSON], 26.11.2015 звертався через Центр адміністративних послуг у м.Димитрові до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Димитровської міської ради з особистою заявою про визначення способу його участі у вихованні малолітніх [PERSON], [PERSON] та спілкуванні з ними. Дане питання розглядалося на засіданні комісії 03.12.2015р., 05.01.2016р., за підсумками розгляду якого було прийняте відповідне рішення Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.01.2016р. № 44. З метою надання до Димитровського міського суду Донецької області письмового висновку про способи участі [PERSON] у вихованні [PERSON], [PERSON], відповідне питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.04.2016р. за участю як батька, так і матері дітей. З особистих пояснень [PERSON] членам комісії встановлено, що він не має можливості брати участь у вихованні дітей, оскільки з боку [PERSON] та родичів, які проживають разом з дітьми, створюються штучні перешкоди у здійсненні ним своїх батьківських прав, стосовно неможливості його нормального спілкування з сином та донькою (висновки Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.03.2016р., 14.03.2016р., 21.03.2016р. за телефонними повідомленнями та заявами громадянина (ЄО № 805 від 06.03.2016р., ЄО № 879 від 12.03.2016р., ЄО № 957 від 19.03.2016р.). [PERSON] вважає, що мирним шляхом досягти домовленості з [PERSON] щодо своєї участі у спілкуванні з дітьми неможливо. В своїй заяві до суду [PERSON] визначає такий спосіб участі у вихованні малолітніх [PERSON], [PERSON] та спілкуванні з ними: о 17.00 год. щочетверга батько забирає дітей до себе, забезпечує в пятницю відвідування дітьми навчальних закладів, проводить дозвілля з ними у вихідні дні тижня та повертає малолітніх о 17.00 год. щонеділі в родину матері, [PERSON] У разі тривалих відїздів [PERSON] діти цілодобово знаходяться під наглядом батька. Мати дітей заперечує проти ночівлі дітей у [PERSON], аргументуючи свою позицію часто вибуховим характером батька, його схильністю до вживання спиртних напоїв, проявом недостатньої уваги до дітей. Саме через недовіру до громадянина, невпевненість в його намірах, мати пропонувала вирішити способи участі батька з дітьми в її присутності. На думку членів комісії, через наявність конфлікту між батьками, що може спричинити сварку, свідками якої будуть діти, на сьогодні таке проведення дозвілля неприйнятне.

Outcome: partial