Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 27 липня 1989 року по 2014 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В період шлюбу ними придбано квартиру[ADDRESS], вартість якої становить 360000 грн., збудовано за спільні кошти будинок (літня кухня), хлів та огорожа в [ADDRESS]. Однак вказаний будинок не прийнятий в експлуатацію, тому його вартість визначається як вартість будівельних матеріалів та виконаних робіт, що становить 67400 грн. Крім того вказував про наявність банківських вкладів на ім'я відповідача, які також вважає спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачем не можуть узгодитися умови щодо поділу майна. Неодноразово змінюючи та уточнюючи свої позовні вимоги, просив провести поділ майна подружжя, визнавши за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], встановити порядок користування квартирою, виділивши йому кімнату площею 15,3 м.кв., а відповідачу кімнату площею 12,9 м.кв., коридор, ванну кімнату та кухню залишити у спільному користуванні, стягнути з відповідача на його користь 33700 грн. як компенсацію за ? вартість незавершеного будівництва. [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що вона також бажає поділу майна наступним чином. Визначити за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та ? частку незавершеного будівництва (матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва), виділити їй зі спільного майна подружжя ? частку грошових вкладів на ім'я [PERSON] 18 липня 2014 року нею було зменшено позовні вимоги в частині стягнення ? частки грошових вкладів у відділенні Ощадбанку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у ньому, просили позов задовольнити. Зустрічний позов визнали частково, не заперечують щодо поділу спірної квартири. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник позов визнали частково, не заперечили щодо поділу квартири та встановлення порядку користування нею, проте не погодилися на стягнення компенсації у незавершеному будівництві. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 60 Сімейного кодексу (далі - СК) України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 69 СК Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що з 27 липня 1989 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 жовтня 2013року. На даний час неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2002 року, реєстраційним посвідченням на об'єкт нерухомого майна, які належать фізичним особам від 28 грудня 2002 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 5-6). Дана квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо поділу між ними спірної квартири. За цією згодою позивачу та відповідачу виділяється у власність кожному по ? частці в квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, сторони погодили встановити порядок користування даною квартирою, зокрема виділити [PERSON] кімнату площею 15,3 м.кв., а [PERSON] кімнату площею 12,9 м. кв., коридор, ванну кімнату та кухню залишити у спільному користуванні. Однак сторони не дійшли згоди щодо розподілу майна, а саме: будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі незавершеного будівництва в с. Боголюби. За змістом первісної позовної заяви [PERSON] просив стягнути з [PERSON] компенсацію за ? частку у спірному незавершеному будівництві в розмірі 33700 грн. Як вбачається із висновку про вартість об'єкта оцінки, а саме: надвірних будівель та споруд - літньої кухні, хліва та огорожі з металевої сітки, їх вартість становить 67400 грн.(а.с.13). Частинами 2-5 ст. 71 СК України встановлено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. З пояснень сторін встановлено, що будівельні матеріали були використані під час будівництва літньої кухні, хліва та огорожі, на даний час ці об'єкти не прийняті в експлуатацію і фактично знаходяться у вигляді незавершеного будівництва. Своєї згоди на отримання грошової компенсації за 1/2 частку будівельних матеріалів [PERSON] не надала і не внесла на депозит суду відповідну грошову суму. Оскільки будівельні матеріали не можуть бути реально поділені між подружжям так як сторони не клопотали про їх поділ в натурі відповідно до ст.365 ЦК України, це майно має бути залишено у їх спільній власності із визнанням ідеальних часток, які є рівними. Доводи позивача про неможливість спільного володіння цим майном разом з відповідачем у зв'язку з неприязними стосунками не дає підстав для поділу цього майна з порушенням вимог ст. ст. 70, 71 СК України . Таким чином суд дійшов висновку про поділ майна подружжя шляхом визнання за кожним зі сторін права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та обладнання загальною вартістю 674000 грн., які були використані в процесі будівництва літньої кухні,хліва та огорожі, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS]. Разом із тим суд відмовляє сторонам у їх позовних вимогах щодо поділу грошових вкладів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на рахунках у [PERSON] та [PERSON] грошові кошти відсутні. Крім того, доводи відповідача [PERSON] про те, що її колишнім чоловіком [PERSON] був проданий автомобіль і виручені кошти покладені на депозитний рахунок в банк, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Оскільки сторонами в рівній мірі понесені судові витрати на оплату судового збору і суд дійшов висновку про поділ майна в рівних частинах, то за правилами ст. 88 ЦПК України вказані витрати залишаються за сторонами.

Outcome: partial