Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до [INFO] за умови продовження навчання. В ході судового розгляду представником позивача було подано заяву в якій вона уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.03.2006 року відповідач сплачував аліменти до повноліття позивача, тобто до [INFO] в розмірі 250 грн. щомісячно на користь матері позивача [PERSON] З 01.09.2013 року та по теперішній час позивач навчається на фізико-технічному факультеті Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» на 1 курсі денної форми навчання з терміном навчання за програмою «бакалавр» до 30.06.2017 року. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та потребує матеріальної допомоги з боку батька - відповідача [PERSON], яку він повинен надавати до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження навчання, позивач вимушений був звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видано відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 3 (а.с. 5). Згідно довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 2033 від 19 листопада 2013 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). З довідки Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» № 66-200/823 від 18.11.2013 року вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання фізико-технічного факультету Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут», термін навчання за програмою «бакалавр» до 30.06.2017 року (а.с. 7). Відповідно до довідки Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» № 66-01-18/67 від 17.04.2014 року про отримання стипендії, загальна сума доходу [PERSON] за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року складає 4396 грн. 06 коп. (а.с. 26). З інформації наданої суду ТОВ «Ізоляція» № 14 від 25.04.2014 року вбачається, що дохід [PERSON] за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року складав 8413 грн. 30 коп. (а.с. 36). Судом встановлено, що відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Обов'язок утримувати дитину мають обоє з батьків. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходячи з рівності обов'язків батьків, виходячи з того, що позивач є повнолітньою особою, навчається у ВУЗі на денній формі навчання, мешкає з матір'ю, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на утримання сина підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved