Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зобов'язання не чинити перешкоди у здійсненні права власності та вселення. Позивач просить суд: 1) Зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні йому права власності, шляхом забезпечення цілодобового вільного доступу [PERSON], до квартири [ADDRESS]; 2) Вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS]; 3) Судові витрати понесені ним по справі покласти на відповідача. У мотивування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідно до договору купівлі продажу від 28.11.2002 року [PERSON] придбав у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] 39/100 частини квартири [ADDRESS] (далі - Квартира). Частка 39/100 частини квартири складається з однієї житлової кімнати, загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м. Квартира в цільму складається з трьох житлових кімнат загальною площею 84,30 кв.м. житловою площею - 59,00 кв.м. Протягом тривалого часу [PERSON] безперешкодно користувався своєю власністю, але згодом замки на дверях були змінені та позбавлено доступу до житла. Він неодноразово намагалася потрапити до квартири, але двері були зачинені, на дзвінки у двері ніхто не відчиняв. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Однак, він не має можливості розпорядження своїм власним майном (часткою квартири та своїми речами, що там знаходяться), так як Відповідач, не впускає його до квартири, замки змінено, ключі не надають. Зважаючи на викладене 27.04.2016 року до Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві було подано заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення, передбачений ст. 356 КК України, а саме самоправство. Зазначена заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016100010004543. На даний час слідчим Голосіївського управлінні поліції ГУ Національної поліції в м. Києві проводитися досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме самоправство. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить позов задовольнити, розгляд справи просить проводити без його йчасті, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічи не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З наявних матеріалів справи встановлено,що відповідно до договору купівлі продажу від 28.11.2002 року [PERSON] придбав у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] 39/100 частини квартири [ADDRESS] (а.с.8-9). Частка 39/100 частини квартири складається з однієї житлової кімнати, загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м. Квартира в цільму складається з трьох житлових кімнат загальною площею 84,30 кв.м. житловою площею - 59,00 кв.м. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.ст. 150, 155 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. З положень ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Стаття 383 ЦК України встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі вищевказаних положень законодавства [PERSON] як власник 39/100 квартири має право на користування квартирою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн.

Outcome: approved