Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29.01.1994 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (актовий запис №164). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Останнім часом сімейне життя подружжя не складається, між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, що спричинило фактичне припинення шлюбних стосунків. Подружжя близько року не веде спільне господарство, не має спільного бюджету, біля 3 місяців спільно не проживає, не спілкується один з одним. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 03.03.2020 року судом було надано подружжю строк на примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 04.05.2020 року у зв`язку із закінченням строку, наданого судом на примирення подружжя, провадження у справі поновлено. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. До початку підготовчого засідання відповідач подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутність, позов визнає. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Судом встановлено, що 29.01.1994 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 29.01.1994 року складено відповідний актовий запис №164 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] та [PERSON] , які на день судового розгляду справи є повнолітніми (а.с.5-6). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям в строк, наданий судом, не відбулося, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат суд не проводить, оскільки позивач просив залишити судові витрати за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved