Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини доходів від усіх видів її доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з часу подання позову і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи її його участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Харкова, актовий запис № 1064. На даний час шлюб не розірвано. (а.с. 3). Сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 174685, видане 29.03.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції) (а.с. 4), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 294446, видане 08.10.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції) (а.с.5). Як встановлено за матеріалами справи сторони по справі [PERSON] та [PERSON], а також їх неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] Ніколєтта зареєстровані за однією адресою: м.Харків, вул.Краснодарська, 153 (а.с.8). Доводи позивач стосовно того, що на теперішній час діти фактично проживають з ним разом та перебувають на його утриманні підтверджуються відповіддю Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №101 про те, що саме позивач систематично підтримує звязок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, відвідує батьківські збори, цікавиться успішністю доньок у навчанні (а.с.9). Крім того, з довідки лікаря Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка №15» вбачається, що під час надання медичної допомоги та відвідувань лікарів дітей завжди супроводжує саме батько позивач [PERSON] (а.с.10). Також суду наданий висновок про проведену перевірку звернення [PERSON] 02.03.2015р. до Фрунзенського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області відносно того, що мати його дітей [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обовязків, під час перевірки встановлено, що [PERSON] зі свого боку не заперечувала, що більш 4-х років відносин з позивачем не підтримує, мешкає від нього та дітей окремо, проте дітей відвідує, приймає участь у їх вихованні (а.с.18). На підставі наведеного встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає окремо від позивача [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] Ніколєтти, [INFO], а тому у позивача виникло право на стягнення коштів на утримання дітей в за рішенням суду (ст.81 СК України). Згідно зі\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту \~ст.183 Сімейного Кодексу України\~ випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних\~\~членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідачки інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї суду не надано. На підставі наведеного, суд вважає обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини доходів від усіх видів її доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.05.2015 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Судові витрати\~визначаються судом у відповідності з\~ст. 88 ЦПК України. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved