Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 34 по вул. Пилипа Орлика у м. Хуст Закарпатської області. Крім нього у буднику зареєстровані його колишня невістка [PERSON]. З березня 2017 року вона у будинку не проживає, а у листопаді 2017 року його син розлучився з відповідачкою. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку створює позивачу незручності у користуванні його власністю та призводить до сплати ним надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на неї. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Хуст, вул. Пилипа Орлика, (колишня Патакі) 34 Закарпатської області, що є підставою для знаття відповідачки з реєстрації за вказаною адресою.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини її неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачки не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Хустської міської ради Закарпатської області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява від представника за довіреністю [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 34 по вул. Пилипа Орлика (колишня назва вулиці Патакі) у м. Хуст Закарпатської області, який належить йому згідно договору дарування від 02.07.2001 року зареєстрованого у реєстрі № 4394 та посвідченого державним нотаріусом [PERSON] Згідно записам у будинковій книзі у житловому будинку № 34 по вулиці Пилипа Орлика (колишня Патакі) у м. Хуст зареєстрований позивач [PERSON], його дружина [PERSON], син [PERSON], онуки Євгенія, [INFO] та Діана, [INFO] і невістка [PERSON]. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина [PERSON], мешканця [INFO] (Патакі) № 34, складеного 11.07.2018 року депутатом Хустської міської ради [PERSON], відповідачка [PERSON] з березня 2017 року у будинку № 34 по вул. П. Орлика у м. Хуст не проживає. Реєстрація місця проживання відповідачки у даному будинку створює для позивача\~ перешкоди у користуванні майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також\~ дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачки у будинку позивача порушує права та інтереси останнього, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачка [PERSON] у будинку, належному позивачу, не проживає тривалий період (понад один рік), не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а її реєстрація порушує права та інтереси позивача, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування належним позивачу житловим будинком. Судові витрати по справі у виді сплаченого позивачем [PERSON] судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved