Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старожадівської сільської ради про визнання права власності спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння за адресою: [ADDRESS], як майно колишнього колгоспного двору, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. Дане домоволодіння складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», підвалу літ.«Пд», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», колодязя під № 1. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняв [PERSON], брат померлого. [INFO] помер [PERSON], який при житті склав заповів на користь позивача. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку [PERSON] не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. Тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Представник Старожадівської сільської ради в судове засідання не з'явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без участі представника. В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», підвалу літ.«Пд», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», колодязя під № 1 і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищевказане домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз'яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 веранди літ.«а», 1/2 підвалу літ.«Пд», 1/2 літньої кухні літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 колодязя під № 1 і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] будучи братом спадкодавця, тобто спадкоємцем за законом другої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки залишився проживати у домоволодінні, обробляв присадибну земельну ділянку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старожадівської сільської ради від 25.07.2014 року № 335, у зв'язку з чим [PERSON] набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/2 як частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/2 як спадщина після смерті брата [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При житті все своє майно [PERSON] заповів [PERSON]. Заповіт був складений 08.08.2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старожадівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 181. Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений законом шестимісячний строк, а саме 09.04.2014 року [PERSON] звернувся до нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою нотаріуса від 21.05.2014 року № 91/02-14-12/2014. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON], був складений 08 серпня 2013 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Тому суд вважає, що позивач набув право на спадкове домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved