Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що даний будинок на праві власності належить позивачу, [PERSON] та [PERSON] 19.07.2017 року у житловому будинку за вказаною адресою був зареєстрований відповідач по справі - [PERSON]. Протягом останнього року відповідач не проживає у даному житловому будинку, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У будинку немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.04.2014 року, житловий будинок [ADDRESS], на праві спільної часткової власності, розмір частки 4/6 належить [PERSON], та 1/6 - [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.07.2014 року, 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS], на праві спільної часткової власності належить [PERSON] Як вбачається із наявних при матеріалах справи копій Будинкової книги та Довідки №4942 від 28.09.2018 року Великоберезовицької селищної ради, у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], з 19.07.2017 року. Як встановлено в судовому засіданні з акту опитування сусідів від 13 вересня 2018 р., та пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірному будинку [ADDRESS], [PERSON], [INFO] зареєстрований, але не проживає з дня реєстрації і по даний час, йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] не знявся із реєстраційного обліку щодо проживання його у будинку [ADDRESS], що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] з 19.07.2017 року, без поважних причин, не проживає у будинку [ADDRESS]. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у Великоберезовицьку селищну раду будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у будинку [ADDRESS], і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved