Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що 13.09.2001 року помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Оноцької сільської ради за № 685 від 13.10.2016 року. На момент смерті за ним відповідно до довідки виконкому Оноцької сільської ради за № 686 від 13 жовтня 2016 року зареєстровано завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою. Мати позивача померла раніше - 22.11.2000 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 214726 від 06.10.201 броку. Заповіту на випадок смерті батько не залишав. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно [PERSON] - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Виноградівський район, с. Онок, вул. Українська, буд. № 167. Позивач [PERSON], є спадкоємцем майна померлого [PERSON] - за законом першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року та ст. 1261 ЦК України 2003 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до чинного законодавства однією з підстав виникнення права приватної власності, є одержання майна внаслідок успадкування. Після смерті батька (раніше смерті матері) витрати на поховання, а також догляд за дворогосподарством, та земельною ділянкою здійснював позивач [PERSON] Позивачем фактично прийнято спадщину, оскільки на день смерті своїх батьків [PERSON], та [PERSON], та й за останні роки після їх смерті, він проживав в їхньому будинку (що стверджено довідкою сільської ради за № 684 від 13.10.2016року), зробив всі витрати в зв»язку з організацією поховання своїх батьків, вів догляд за майном, та здійснював витрати на його утримання, робив ремонт у даному дворогосподарстві і продовжує догляд за ним й до сьогоднішнього дня, що підтверджується довідкою від 13.10.2016 року за № 683 виданою виконкомом Оноцької сільської ради. В свою чергу, рідні сестра та брат позивача (діти померлого - [PERSON], [PERSON]П.) - відповідачі по справі, спадщину не прийняли і відмовляються від своїх часток в спадковому майні на користь позивача, про що свідчать належно завірені заяви про відмову. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивач не має можливості, оскільки ним за життя так і не було виготовлено свідоцтва про право власності на вищеназваний житловий будинок. Позивач [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]М, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак до суду подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення заявленого до них позову. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2001 року помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Оноцької сільської ради за № 685 від 13.10.2016 року. На момент смерті за ним відповідно до довідки виконкому Оноцької сільської ради за № 686 від 13 жовтня 2016 року зареєстровано завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою. Мати позивача померла раніше - 22.11.2000 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 214726 від 06.10.201 броку. Заповіту на випадок смерті батько не залишав. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно [PERSON] - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Виноградівський район, с. Онок, вул. Українська, буд. № 167. Позивач [PERSON], є спадкоємцем майна померлого [PERSON] - за законом першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року та ст. 1261 ЦК України 2003 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до чинного законодавства однією з підстав виникнення права приватної власності, є одержання майна внаслідок успадкування. Після смерті батька (раніше смерті матері) витрати на поховання, а також догляд за дворогосподарством, та земельною ділянкою здійснював позивач [PERSON] Позивачем фактично прийнято спадщину, оскільки на день смерті своїх батьків [PERSON], та [PERSON], та й за останні роки після їх смерті, він проживав в їхньому будинку (що стверджено довідкою сільської ради за № 684 від 13.10.2016року), зробив всі витрати в зв»язку з організацією поховання своїх батьків, вів догляд за майном, та здійснював витрати на його утримання, робив ремонт у даному дворогосподарстві і продовжує догляд за ним й до сьогоднішнього дня, що підтверджується довідкою від 13.10.2016 року за № 683 виданою виконкомом Оноцької сільської ради. В свою чергу, рідні сестра та брат позивача (діти померлого - [PERSON], [PERSON]П.) - відповідачі по справі, спадщину не прийняли і відмовляються від своїх часток в спадковому майні на користь позивача, про що свідчать належно завірені заяви про відмову. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивач не має можливості, оскільки ним за життя так і не було виготовлено свідоцтва про право власності на вищеназваний житловий будинок з надвірними спорудами, який саме за ним рахується також згідно погосподарської книги № 5 особового рахунку № 0232, що стверджується довідкою виконкому Оноцької сільської ради за № 686 від 13.10.2016 року, а також згідно технічного паспорту на житловий будинок від 12 вересня 2016 року виготовленим інженером по технічній інвентаризації об»єктів нерухомого майна [PERSON] А також рішенням дев»ятої сесії 22-го скликання від 28.03.1997р. за батьком позивача [PERSON] рахується земельна ділянка, яка йому передана в приватну власність площею 0,40 га, та розташована за вищевказаною адресою для будівництва, та обслуговування житлового будинку у відповідності до декрету Кабінету Міністрів від 26 грудня 1992 року №15-92. Відповідно до ст..346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих докумейтів. За змістом ст..392 ЦК України власник може пред»явити позов про визнання права власності, і в тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved