overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він є власником кооперативної трьохкімнатної квартири №60 по вул.Козацькій в м.Зборів згідно свідоцтва на право особистої власності на кооперативну квартиру від 13 березня 1996р. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] належить кооперативна трьохкімнатна квартира №60 по вул.Козацькій в м.Зборів згідно свідоцтва на право особистої власності на кооперативну квартиру від 13 березня 1996р. У даній житловій квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які за місцем реєстрації не проживають з 2003 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, [PERSON] та [PERSON], слід визнати такими, що втратили право на користування трьохкімнатною квартирою № 60 по вул.Козацькій в м.Зборів, Тернопільської області.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] селищної ради Збаразького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Збаразького районного нотаріального округу Шаль Наталії Олексіївни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що йому не було відомо про наявність спадкового майна у спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, тому з поважних причин він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті бабці. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові та просить постановити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] селищної ради Збаразького району в підготовче судове засідання не з`явився, однак від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять справу розглядати у їх відсутності, не заперечують щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його бабусі [PERSON], та постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, приватний нотаріус Збаразького районного нотаріального округу Шаль Наталія Олексіївна в підготовче судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка проживала [ADDRESS], померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] Постановою приватного нотаріуса Збаразького районного нотаріального округу від 31 липня 2018 року №365/02-31 [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] року [PERSON], в зв'язку з пропуском шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази по справі та враховуючи обставини наведені позивачем у позовній заяві, суд вважає, що в даному конкретному випадку необхідно визначити додатковий строк для подання нотаріусу спадкоємцем [PERSON] заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] року [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначені позивачем поважними. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1350 грн. до 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно покликаючись на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року . Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2013 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] у розмірі 1350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . На момент ухвалення рішення позивач працював і отримував заробітну плату близько 6000 грн.,тому погодився на суму 1350 грн. щомісячно аліментів , з листопада 2013 року він звільнився з роботи , з лютого 2014 року перебуває на обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітний та отримує допомогу по безробіттю 3400грн.. Просить зменшити розмір аліментів з 1350 грн. до 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свій позов , в його обгрунтуваня зіслався на обставини аналогічні підставам звернення до суду , просив позов задовольнити . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що працює вихователем дитячого садка, заробітна плата її менша ніж виплати по безробіттю позивача , дитина потребує додаткових витрат, дочка в цьому році пішла в перший клас. Витрати на дитину щодня зростають , а відповідач крім аліментів не надає жодної допомоги , з грудня 2013 року існує заборгованість по сплаті аліментів .Дитина не іграшка і потребує коштів щодня - на харчі, на одяг . Відповідач є здоровим та працездатним і відповідно до чинного законодавства зобов'язаний надавати кошти на утримання спільної дитини . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2007 року , за рішенням суду шлюб розірвано , від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією свідоцтва про народження дитини . Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач хоче зменшити кошти на утримання дочки [PERSON] , відповідачка наполягає на стягненні аліментів у попередньо визначеному розмірі . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі . Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог за позовом, а отже в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 02 вересня 2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечила щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.09.2004 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1166. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.07.2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1277 . Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Протягом останніх двох місяців сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та шлюб існує лише формально. Проти надання судом строку для примирення сторони заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1166.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 18.05.2000 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Останні шість років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.05.2000 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №047584, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №350. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Протягом останніх шести років подружжя проживає окремо. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, подружніх стосунків не підтримують та шлюб існує лише формально. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.05.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №350.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 24 квітня 1988 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], який є повнолітнім. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечила щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 квітня 1988 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №421. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], який є повнолітнім. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного, подружніх стосунків не підтримують та шлюб існує лише формально. Щодо надання судом строку для примирення сторони заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.04.1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №421.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 30 серпня 2007 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечила щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 серпня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1421. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. З грудня 2013 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та шлюб існує лише формально. Щодо надання судом строку для примирення сторони заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1421.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 04.05.2006 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились донька [PERSON] та син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Крім того, вказала, що у встановлений судом двомісячний термін примирення між ними не відбулось. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04.05.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №429. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.12.2009 року, виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №14 та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.04.2007 року, виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №3. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Останні вісім місяців сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном два місяці. Однак, сторони не примирились, про що вони не заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №429.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 05.08.2011 року . Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, через постійні непорозуміння які виникають через різне ставлення до життя , відповідачка порушує подружню вірність . На даний час, подружжя не підтримують жодних шлюбних стосунків , не ведуть спільного господарства , проживають окремо . Просить шлюб розірвати . В судове засідання позивач [PERSON] не з*явився , направив в суд письмову заяву ,в якій просить справу розглядати у його відсутності , просить позов задоволити . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась , направила письмову заяву , в якій просила справу розглядати у її відсутності , згідна на розірвання шлюбу , прізвище просить залишити [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011 року, від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини . Спільне життя не склалося, тому сторони настоюють на розірванні шлюбу . Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратили одне до одного почуття любові та поваги, тому примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що дальніше спільне проживання сторін та збереження їх сім»ї є не можливе. Поділ спільного майна подружжя, на думку суду , сторони можуть здійснити після розірвання шлюбу .

Outcome: approved