Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 26.01.2013 вони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено актовий запис № 48. В шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть з 02.07.2019, разом не проживають. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Надав згоду на проживання дитини з матір`ю відповідачкою [PERSON] . Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою сторін, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 26.01.2013 зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 01.08.2019 (видане повторно). В шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою. В ході\~розгляду справи\~судом з`ясовано,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами припинені\~у зв`язку\~із непорозумінням,\~а,\~також,\~внаслідок різних\~поглядів на\~життя,\~разом не\~проживають,\~спільне господарство\~не ведутьз\~02.07.2019, збереження сім`ї не можливе. Майновий спір буде вирішено в іншому провадженні. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~21\~СК України\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved