Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача ПрАТ «АЕРОБУД» та з урахуванням уточнення просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість по заробітної платі та не використаній відпустці у розмірі 20 790, 23 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 93 719, 30 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 вересня 2000 року він був зарахований на посаду старшого виконавця робіт ПрАТ «АЕРОБУД». 08 листопада 2016 року позивач був звільнена з роботи у ПрАТ «АЕРОБУД» за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте грошових розрахунків відповідач з позивачем не провів. На час звільнення позивача заборгованість відповідача по заробітної платі та не використаній щорічній відпустці складала 20 790,23 грн, проте її так і не було виплачено, у зв'язку з чим позивач просить додатково стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 93 719,30 грн (середній заробіток 551,29 грн * 170 днів = 93 719,30 грн). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «АЕРОБУД» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2000 року позивач був зарахований на посаду старшого виконавця робіт ПрАТ«АЕРОБУД», що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.7). Наказом відповідача №203-К 08 листопада 2016 року позивач був звільнений з роботи у ПрАТ«АЕРОБУД» за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.8). Відповідно до довідки ПрАТ «АЕРОБУД» №152 від 20.12.2016 заборгованість відповідача по заробітній платі та не використаній щорічній відпустці за період з березня 2016 року по день звільнення складала 20 790,23 грн (а.с.9). Відповідачем доводи позивача належними та допустимими доказами не спростовано. Згідно ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «АЕРОБУД» у частині стягнення заборгованості із заробітної плати та не використаній щорічній відпустці у розмірі 20 790,23 грн необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. З урахуванням відпрацьованих днів за два останні місяці, середньоденна заробітна плата позивача складає суму 551,29 грн. Таким чином до стягнення з відповідача також підлягає сума середнього заробітку 551,29 грн х 170 днів = 93 719,30 грн. При цьому з вказаної суми мають бути відраховані податки. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судові витрати за кожну позовну вимогу у розмірі 3 200,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 ЗУ «Про оплату праці»,

Outcome: approved