Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього відповідно до судового наказу від 20 листопада 2018 року на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки подружнє життя не склалося, рішення Дубенського міськрайоного суду від 10.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Дітей: [PERSON] та [PERSON] було залишено проживати з матір`ю. 20 листопада 2018 року Дубенським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення аліментів з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. З дня\~винесення судом\~рішення змінились\~обставини,\~встановлені судом.\~Син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 11\~червня 2019\~року постійно проживає разом з ним. Станом на момент звернення до суду син [PERSON] проживає разом із відповідачкою. Матері дитини відомо, що син проживає з батьком, проте остання жодної допомоги на його утримання та виховання не надає, тому він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів. Відповідачкою [PERSON] поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з даними обґрунтування позову не згідна, оскільки вони не відповідають дійсності, а позивач намагається ввести суд в оману. Пояснила, що після розірвання шлюбу і до червня 2019 року обоє синів дійсно проживали з нею. Позивач сплачував аліменти встановлені судом, проте цих коштів не було достатньо для їх повного забезпечення на все необхідне. Влітку 2019 року син [PERSON] вступив на навчання до Кам`янець-Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, що у Хмельницькій області. По спільній домовленості вона зняла сина із реєстрації в с. Верба Дубенського району Рівненської області для подальшої реєстрації у гуртожитку по місцю навчання, де він буде проживати протягом усього часу навчання. Як тепер їй відомо, батько свідомо зареєстрував сина не в гуртожитку, а по місцю своєї реєстрації. Таким чином, посилання на те, що син постій проживає із позивачем не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності і те, що вона не допомагає матеріально та не приймає участі у вихованні сина [PERSON] в той період, коли він знаходиться у позивача. Вона постійно спілкується із сином, підтримує зв`язок, як мама. Кошти, які пересилав позивач на дітей, як аліменти, у той час коли діти перебували у нього, вона відправляла йому назад. Вважає, що позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Позивачем не наведена обґрунтована підстава для зменшення розміру аліментів. Просить відмовити в задоволені позовних вимог. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов, з підстав викладених у позовній заяві. Позивач повідомив, що син [PERSON] під час навчання проживає у гуртожитку, але на вихідні приїжджає до нього. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідачка позовні вимоги не визнає. Просить відмовити у задоволені позовних вимог за безпідставністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає\~ до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їхніми батьками зазначені сторонни по справі (а.с. 5,6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 11.06.2019 року № 313 та акту про проживання особи від 01.07.2019 року, [PERSON] зареєстрований та проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,8). Станом на 19.06.2019 року заборгованість по сплаті аліментів у позивача відсутня, згідно довідки про відсутність заборгованості та розрахунку від 19.06.2019 року (а.с. 11,12). Згідно рішення дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано, синів [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с. 37). Відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Згідно виписки по картці АТ КБ «ПриватБанк», відповідачкою [PERSON] у червні 2019 року було перехаховано для позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 9\~050 грн. та 2\~400 грн. (а.с. 39). Згідно довідки\~ №\~51 ДВНЗ «Кам`янець-Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну» від 04.09.2019 року, [PERSON] навчається в ДВНЗ «Кам`янець-Подільський колледж будівництва, архітектури та дизайну» на денній формі навчання за державним замовленням з 01.09.2019. Місце проживання на час навчання: гуртожиток [ADDRESS] «Кам`янець-Подільський колледж будівництва, архітектури та дизайну» за адресою [ADDRESS] [ADDRESS] , де він проживає, але не зареєстрований (а.с. 43). Станом на 16.12.2019 року сума заборгованості по аліменах позивача становить 11\~421 грн. 68 коп. (а.с. 53). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач сплачував аліменти, змінив своє місце проживання і на даний час зареєстрований та проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою місця реєстрації та актом проживання особи, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів доходів позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, тому в частині вимог позивача щодо зменшення розміру стягнення аліментів з дня звернення до суду слід відмовити. Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання сина: [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідачки в порядку\~ст.141 ЦПК України\~768 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: partial