Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вони мають дочку відповідача [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Він та дружина є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], право власності на яку вони набули на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2001 року. Квартира складається із двох житлових кімнат, загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. Після придбання квартири вони з дружиною та дочка вселилися у спірну квартиру та зареєструвалися в ній. Після народження сина [PERSON], він також був зареєстрований у вказаній квартирі. У 2013 році відповідач, після отримання паспорту, забравши всі свої особисті речі та документи, залишила спірну квартиру, виїхавши до м. Запоріжжя, де працевлаштувалася та стала проживати. У 2015 році відповідач зареєструвала шлюб, створила свою власну сімю і майже припинила спілкування з ним та дружиною. Більше вона до спірної квартири не поверталася і не проживала в ній. Ніяких перешкод у проживанні ні він, ні його дружина, відповідачу не чинили. У 2017 році, коли вони їздили до дочки у Запоріжжя, вони просили її знятися з реєстраційного обліку по квартирі, оскільки їм складно оплачувати комунальні послуги по високим тарифам через її реєстрацію. Проте дочка в категоричній формі відмовилася знятися з реєстраційного обліку та оплачувати свою частку комунальних послуг. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом про непроживання. Посилаючись на ст. 391, 405 ЦК України, вважають, що відповідач втратила право користування квартирою, як член сімї власника житла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив на позовну заяву. Представник третьої особи - Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місяця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради в судове засідання не зявився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника третьої особи та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклав зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитаний як свідок згідно ст. 92 ЦПК України, надав показання про те, що [PERSON] є його дочкою, яка зареєстрована у належній йому на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS]. У квартирі також зареєстрований він, його дружина [PERSON] а їх син [PERSON], [INFO]. У 2013 році дочка залишила спірну квартиру та виїхала до м. Дніпро, де мешкала та працювала. В 2015 році вона переїхала до м. Запоріжжя, але де вона працює і за якою адресою проживає, йому невідомо. Відповідач з ними не спілкується. В 2017 році вона зареєструвала шлюб, але на весіллі вони з дружиною не були. У 2017 році вони з дружиною та сином їздили до сватів у м. Запоріжжя. Дочка інколи зявлялася у сватів, але мешкає з чоловіком у орендованій квартирі. Вони просили її знятися з реєстрації по спірній квартирі, але дочка відмовилася. Через реєстрацію дочки у квартирі вони не можуть оформити житлову субсидію, бо дочка не надає документів про свої доходи. ЇЇ речі у квартирі відсутні. Третя особа, яка бере участь на стороні позивача [PERSON], у вступному слові стисло виклала зміст та підстави позовних вимог [PERSON] щодо предмету позову та допитана як свідок згідно ст. 92 ЦПК України, надала показання про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на її чоловіка - [PERSON]. Їх дочка [PERSON] з ними у вказаній квартирі не мешкає з 2013 року, на телефонні дзвінки не відповідає. Оскільки дочка зареєстрована у спірній квартирі, вони вимушені в повному обсязі оплачувати комунальні послуги і не можуть оформити житлову субсидію. В теперішній час дочка мешкає у м. Запоріжжя зі своїм чоловіком, з яким зареєструвала шлюб у 2016 році. Вона приїздила до м. Камянське весною 2017 року, щоб замінити паспорт, але до них не заходила. З 2013 2014 років її речей у квартирі немає. Вислухавши вступне слово позивача та третьої особи, пояснення свідка [PERSON], встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10). Вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Згідно договору купівлі-продажу квартири, який 31 липня 2001 року був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-1417, позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Зазначена квартира складається із двох житлових кімнат, має загальну площу 49,2 кв.м., житлову площу 28,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 15-16). Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/38027 від 22.11.2017 року (а.с. 21) та копії особового рахунку на квартиру (а.с. 19), у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], його дружина [PERSON], його син [PERSON], [INFO], та його дочка - відповідач [PERSON], [INFO], дівоче прізвище якої [PERSON]. Згідно акту про непроживання від 29 листопада 2017 року, що складений на підставі свідчень мешканців квартири № 103 ([PERSON]В.) та квартири № 100 ([PERSON]В.) будинку 47 по вул. Харківській в м. Камянське, та затверджений начальником юридичного відділу КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 20), відповідач [PERSON], [INFO], не проживає у [INFO] з 2013 року. В заявленому позові та в судовому засіданні позивач стверджував, що у 2013 році дочка забрала всі свої речі та документи та залишила спірну квартиру. Спочатку вона проживала у м. Дніпро, потім у м. Запоріжжя, де зареєструвала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Крім показань позивача та третьої особи [PERSON], які були допитані в судовому засіданні як свідки, факт непроживання відповідача в спірній квартирі з 2013 року до теперішнього часу підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Ю,М., який надав показання про те, що між ним та позивачем склалися дружні стосунки. Позивач, його дружина [PERSON] та їх менший син [PERSON] проживають у [INFO]. Він є хрещеним батьком [PERSON]. Йому відомо, що їх дочка [PERSON] у 2013 році вступила до технічного училища, а потім пішла від батьків і більше до них не поверталася. Вона проживає разом із своїм чоловіком у м. Запоріжжя. Згідно повідомлення начальника Дніпровського відділення поліції Камянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 30 листопада 2017 року № 46.2/12 - 12722 (а.с. 18), та повідомлення директора Комунального підприємства Камянської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 29 листопада 2017 року № 2224/4 (а.с. 17), [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], в період з 2013 року по теперішній час із заявами та повідомленнями з приводу перешкод у користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], до зазначених установ не зверталася. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка є членом сімї позивача [PERSON], не проживає у спірній квартирі більше одного року, а саме з 2013 року, будь-які угоди між нею та власником квартири не укладалися. Крім того, згідно наданих позивачем квитанцій (а.с. 22), він самостійно оплачує квартирну плату та комунальні послуги, що надаються до спірної квартири. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом . У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає доведеним, що реєстрація відповідача за місцем знаходження квартири, істотно ущемляє права позивача, як власника, перешкоджає здійсненню прав по користуванню власністю. [PERSON] не має можливості на свій розсуд розпорядитися належним йому нерухомим майном: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укласти інші не заборонені законом угоди. Через реєстрацію в квартирі відповідача, позивач також не може оформити житлову субсидію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, як член сімї власника житла, втратила право користування житловим приміщенням в належній позивачу на праві власності квартирі по в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття її з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради.

Outcome: approved