Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2019 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку на 1/6 частину заробітку (всіх доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18.06.2019 на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, з 1/4 частини заробітку (всіх доходів) на 1/6 частину заробітку (всіх доходів) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. На обгрунтування позову зазначив про те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких ним сплачуються аліменти. Крім того, він несе витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов визнала, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу у його відсутність. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачами не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 29.09.2000 Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області шлюбі, актовий запис № 10 (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області (а.с. 8, 9) Згідно судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 11.04.2019 і до досягнення нею повноліття (а.с. 10-11) Згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18.06.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.05.2019 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років (а.с. 12-13) З довідки Зміївської теплової електричної станції № 31 від 22.01.2020 вбачається, що [PERSON] працює на підприємстві з 01.04.1994 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування та його середньомісячна заробітна плата складає 15589,91 грн (а.с. 15) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З положень ст.199 СК України випливає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, після постановлення судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , за позовом [PERSON] було стягнуто аліменти на його користь на період навчання, але не більше ніж до 23 років. Тобто матеріальне становище [PERSON] після посатновлення рішення суду від 18.06.2019 змінилося у зв`язку з тим, що аліменти почали стягуватися на утримання двох дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, наданих доказів сторонами та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак позов в частині зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню. У разі зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved