Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності як за спадкоємцем за заповітом на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , що належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавиці. Вказав, що спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника. Позивач у підготовче засідання не з`явився. Від його представника - адвоката Пробіжанської Н.П. поступила письмова заява, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Бурдяківської сільської ради в підготовче засідання не прибув, в поданій суду письмовій заяві позов визнає повністю та просить слухати справу в його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори 28 лютого 2020 року листом №167/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ,на майно яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , 1/3 частина якого належала [PERSON] особисто, 1/3 частину якого [PERSON] прийняла після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] як спадкоємець за законом, а 1/3 частину [PERSON] прийняла після смерті [INFO] матері [PERSON] , як спадкоємець за законом, однак не оформила спадкових прав, померла. Нотаріусом відмовлено позивачу у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок, та було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності йому як спадкоємцеві за заповітом. Рішенням сімнадцятої сесії третього скликання Бурдяківської сільської ради від 15 серпня 2001 року №83 [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,33 га, в тому числі 0,13 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку. За даними технічного паспорта на житловий будинок, зокрема згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 12 лютого 2020 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 110963,00 грн., житловий будинок побудовано в 1953 році, господарські будівлі і споруди побудовано в 1956-1989 роках. Згідно довідки Бурдяківської сільської ради від 18 лютого 2020 року №93 та копій погосподарських книг по с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області за 1991-1995 р.р., двір, що знаходиться по [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, дружина - [PERSON] , мати - [PERSON] відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , як членам колгоспного двору, належало право власності по 1/3 частині спірного домоволодіння. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується довідками Бурдяківської сільської ради від 11 лютого 2020 року №20 та від 26 лютого 2020 року №104. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , в тому числі, 1/3 частину домоволодіння по [ADDRESS] , та після смерті чоловіка [PERSON] , яка також складається з 1/3 частини цього домоволодіння. 11 серпня 1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №59556520 від 24 лютого 2020 року. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 24 грудня 2013 року). Згідно довідки Бурдяківської сільської ради від 11 лютого 2020 року №21 на день смерті [INFO] [PERSON] по [ADDRESS] проживала одна. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) [PERSON] , подавши в установлений законом строк, 11 червня 2014 року, заяву до Борщівської нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори 28 лютого 2020 року №167/02-14, а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданими державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 25 липня 2014 року серії НАВ 401125. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від прийняття належної йому за заповітом частки спадкового майна після померлої матері [PERSON] , подавши в установлений законом строк, 11 червня 2014 року, заяву до Борщівської нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори від 28 лютого 2020 року №167/02-14, а також копією заяви. З огляду на наведене, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , що належало померлій [INFO] [PERSON] . На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1223 ЦК України,

Outcome: approved