Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики в розмірі 19 884,48 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 листопада 2019 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір позики, за яким відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в розмірі 19 860 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят) гривень та зобов`язався повернути вищевказану суму у строк до 12 листопада 2019 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується відповідною розпискою. 18 листопада 2019 року ним було відправлено на адресу відповідача претензію з вимогою повернути грошові кошти, які ним були отримані у позику. Проте, станом на день складання даної позовної заяви жодних дій щодо повернення грошових коштів відповідачем не здійснено. Станом на момент звернення до суду з цією позовною заявою відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед ним не виконав, повертати грошові кошти відмовляється, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість у розмірі 19 884 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 48 копійок, у зв`язку з чим він і звернувся з даним позовом до суду. 16 січня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було залишено без розгляду та надано позивачу строк для усунення недоліків. 10 березня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду України провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 09 годин 00 хвилин 10 квітня 2020 року. 15 травня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 15 червня 2020 року на 10 годин 00 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Горобець Р.М. надав суду заяву, в якій позов підтримує повністю просить його задовольнити та справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, з заявами до суду про відкладення справи не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2019 року, позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали договір-позики, згідно якого відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в розмірі 19 860 ( дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят) гривень. Відповідно до розписки від 11.11.2019, [PERSON] зобов`язався повернути взяті в позивача у позику вищевказані грошові кошти у строк до 12 листопада 2019 року. Відповідачем до теперішнього часу борг не повернуто, незважаючи на те, що позивач 06 серпня 2019 року направляв відповідачу претензію та просив його сплатити суму боргу через 7 днів з моменту отримання даної претензії, інакше він буде звертатися за захистом своїх прав, що потягне за собою додаткові витрати. Претензія залишилася невиконаною. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, невиконання зобов`язання визнається його порушенням, що тягне за собою згідно із ч. 1 ст.16 ЦК виникнення права у кредитора на захист своїх порушених прав, у тому числі шляхом звернення до суду. Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України визначена обов`язкова письмова форма до договору позики, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позичкодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 99 Конституції України - грошовою одиницею України є гривня. Згідно з положеннями ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Три процента річних, які просить стягнути позивач з відповідача, згідно розрахунку ціни позову становить - 24,48 гривень. Отже судом достовірно встановлено наявність боргового зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] в сумі 19 884,48 гривень, з яких: ( 19 860,00 гривень борг за договором позики та 24,48 гривень - три проценти річних), яке на час розгляду справи відповідачем не виконане, що є підставою задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved