Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Посилається на те, що являється власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS]. У даному будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], який в будинку не проживає більше 15 років. Позивач посилається на те, що як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном із-за реєстрації відповідача в його житловому будинку. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, а також вказали, що не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки до суду не повідомив. Згідно відповіді на запит за відомостями адресно-довідковогопідрозділу ГУДМС України в Чернівецькій області за вх№ 2434 від 10.05.2017 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований до вказаного будинку, проте фактично не проживає в ньому більше 15 років, про що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право чинити будь - які дії, що не суперечать закону. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2003 року п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання-фізичні особи повинні бути зареєстровані там, де фактично проживають . Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач фактично не проживає у будинку, що належить позивачу, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї виконкому Горішньошерівецької сільської ради (а.с.7, 8), довідками виконкому Горішньошерівецької сільської ради №, 367; №368 від 29.03.2017 року (а.с. 6, 9), показами свідків, а тому у відповідності до ст.72 ЖК УРСР, його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, внаслідок його відсутності в житловому будинку понад встановлені строки. Щодо заявленої вимоги про примусове зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку з будинку позивача суд вважає її безпідставною та необґрунтованою, і в її задоволенні слід відмовити, посилаючи на наступне. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, серед іншого, на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Обираючи спосіб захисту своїх прав, позивач просить примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку, проте у відповідності до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця проживання та зняття з реєстрації здійснюється відповідними державними органами. Згідно ст. 11 цього Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Проте суд не є таким реєстраційним органом. На підставі наведеного, ст. 317, 328,391, 405 ЦК України та

Outcome: partial