Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив під час розгляду справи, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу належить право користування автомобілем Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується довіреністю від 03.06.2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , посвідченням водія [NUMBER] . 12.06.2019 року о 08-30 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mersedes Benz А 170, номерний знак [NUMBER] , в м. Запоріжжя на перехресті нерівнозначних доріг бул. Шевченка - вул. Патріотична, рухаючись по другорядній дорозі, не надала перевагу автомобілю Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував позивач та який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що завдало позивачу матеріальної шкоди. Зазначеними діями відповідач порушила п. 1.3, 16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019 року по справі № 335/6968/19 [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] 12.06.2019 року, належний позивачу автомобіль був значно пошкоджений, не міг самостійно рухатися, тому позивач був змушений вирішувати питання його транспортування за допомогою послуг евакуатора. Так, ФОП [PERSON] здійснив транспортування пошкодженого автомобіля до місця його стоянки (СТО «Спец», вул. Волгоградська, б. 9, м. Запоріжжя), за що позивач поніс витрати у сумі 900,00 грн. Цивільна відповідальність [PERSON] в порушення вимог закону про страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована, тому позивач подав заяву про страхове відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі-МТСБУ). Для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивач звернувся до спеціаліста-автотоварознавця для замовлення звіту з метою визначення вартість матеріальної шкоди, спричиненої його автомобілю. За послуги визначення вартості спричиненої матеріальної шкоди позивач сплатив ФОП [PERSON] (оцінювачу) 1200,00 грн. За результатами звіту № 168 про оцінку автомобілю Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , експертом визначено, що вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП автомобілю, складає 85 177,41 грн. та дорівнює вартості автомобіля до його пошкодження, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, фактично автомобіль є фізично знищеним. МТСБУ прийняло рішення про здійснення регламентної виплати по страховому випадку, що стався внаслідок даної ДТП. Розмір страхового відшкодування на користь позивача склав 39417,41 грн., в тому числі і сума витрат послуг з евакуації транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 900 грн. Враховуючи отримання позивачем часткового відшкодування від третьої особи шкоди в розмірі 39417,41 грн. позивач уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 47860 грн., яка складається з шкоди завданої автомобілю: 85177,41 грн. 38517,41 грн. (сума відшкодована МТСБУ) = 46660 грн. та з суми вартості послуг з проведення ФОП [PERSON] оцінки матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у сумі 1200 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 557500.00 грн. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач посилається на те, що належний позивачу на праві користування автомобіль з вини відповідача є фактично знищеним в результаті ДТП, вказаний автомобіль був основним та єдиним засобом пересування для позивача, вказаний автомобіль позивач використовував для підприємницької діяльності. В результаті знищення автомобіля доходи від його підприємницької діяльності зменшилися, що підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік - сума доходу 970 000,00 грн., 2018 рік - сума доходу 900 000,00 грн. та за три квартали 2019 року - сума доходу 100 000,00 грн. У зв`язку з знищенням належного позивачу автомобіля, він позбавлений звичного ритму життя та позбавлений був можливості займатися підприємницькою діяльностю, змушений вчиняти додаткові зусилля для організації свого особистого життя. Після ДТП 12.06.2019 року позивачу довелось на деякий час припинити ведення підприємницької діяльності, у зв`язку із вирішенням проблем, пов`язаних із ДТП, це відобразилось на його доходах. Так, у порівнянні з попередніми двома роками (2017, 2018 р.), його дохід за перші три кварталу склав всього 100 000,00 грн. Аналізуючи 2017-2018 роки, позивач отримував дохід за кожний квартал в 2017 році - 242 500,00 грн. та в 2018 р.- 225 000,00 грн. Отже недоотримана різниця в доходах за 2019 рік складає: 900 000.00 грн. - (242 500.00 грн. + 100 000.00 грн.) = 557 500.00 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що позивач не є власником пошкодженого автомобілю, позивач автомобіль не відновлював, тому майнову шкоду внаслідок ДТП не зазнав. Також зазначала, що оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] на час скоєння ДТП не була застрахована, то на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] має право на відшкодування шкоди від МТСБУ. В свою чергу позивач звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, яка була розглянута, та позивач отримав від МТСБУ суму відшкодування шкоди в повному обсязі у розмірі 39417,41 грн. Таким чином, вважає, що позивач реалізував свої права на відшкодування шкоди внаслідок ДТП у порядку встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також вважає, що позивачем не доведено своїх вимог щодо моральної шкоди, доводи позивача про стягнення моральної шкоди ґрунтуються на припущеннях. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Встановлено, що 12.06.2019 року о 08-30 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mersedes Benz А 170, номерний знак [NUMBER] , в м. Запоріжжя на перехресті бул. Шевченка вул. Патріотична, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальної шкоди. Травмованих немає. Зазначеними діями водій [PERSON] порушила п. 1.3, 16.11 ПДР України. Вказані обставини встановлено постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. у дохід держави (т. 1 а.с. 11). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial