overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 28 серпня 1997 року та зареєстрований Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, вказуючи, що їх шлюб виявився невдалим. Рік назад він помітив, що відношення дружини до нього змінилося, а потім дізнався, що дружина зрадила йому у подружній вірності, в чому сама й зізналася. Через це у них виникали сварки. Під час останньої сварки в червні 2015 року він вдарив дружину і з того часу вони проживають окремо. Згодом він двічі пропонував дружині повернутися до нього, однак та не захотіла. Оскільки шлюб між ними існує лише формально, підстав для примирення не має, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримав та пояснив, що не бажає підтримувати стосунки із відповідачем, яка йому зрадила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що на розірванні шлюбу наполягає, однак повністю заперечує доводи позивача щодо підстав для розірвання шлюбу. Його обґрунтування є бездоказовими. А оскільки позивач безпідставно звинуватив її, проживати із останнім у шлюбі не бажає. Підстав для примирення не вбачає і не бажає примирюватися. . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 28 серпня 1997 року, актовий запис №7, здійснений Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Впродовж останнього року між подружжям постійно виникають суперечки, між подружжям відсутнє взаєморозуміння. З червня 2015 року сторони не підтримують подружніх стосунків. Обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 28 серпня 2009 року та зареєстрований Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що причиною розпаду їхньої сім'ї послужило те, що за період спільного проживання між ними часто виникали непорозуміння, які переростали у конфлікти. З метою збереження сім'ї він намагався уникати конфліктних ситуацій, однак зі сторони відповідача жодних дій не було для зміцнення їхніх відносин, що переконало його у байдужості до долі сім'ї. Відповідач живе своїм життям, має своє коло знайомих, власні інтереси ставить вище інтересів сім'ї. Постійна напруга призвела до втрати любові і поваги, а згодом і до потреби одне в одному. З липня 2014 року вони припинили подружні відносини і кожен з них живе своїми інтересами і побутом. Таким чином, шлюб між ними набрав формальних рис. Подальше перебування у формальному шлюбі суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що за час наданий судом для примирення, стосунки між ними не покращилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання після відновлення провадження у справі не прибула, причин неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 28 серпня 2009 року, актовий запис №4, здійснений Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними часто виникали суперечки та непорозуміння. З липня 2014 року не підтримують жодних стосунків. За час, наданий судом для примирення, сторони відношення один до одного не змінили. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 2 лютого 2006 року та зареєстрований Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з 2013 року в сім'ї почалися сварки через погані вчинки дружини, а також через непорозуміння, що виникали між ними, вони все частіше не знаходили спільного вирішення важливих питань. Через абсолютно різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам, примирення між ними вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить позов задовольнити і шлюб з відповідачем розірвати. Також пояснив, що за час, відколи припинили подружні стосунки, обоє намагалися вирішити проблеми, що виникли. Однак підстав для збереження шлюбу так і не знайшли. Відповідач підтримує стосунки з іншим чоловіком. Він також за цей час зустрів жінку, з якою має намір жити однією сім»єю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що так склалося в житті, що вони з позивачем розійшлися в поглядах на життя. За час окремого проживання проблему не вирішили. На даний час вона має намір узаконити стосунки з іншим чоловіком. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 2 лютого 2006 року, актовий запис №1, здійснений Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними часто виникали суперечки по різних питань сімейного життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Обоє наполягають на розірванні шлюбу, обоє вказують, що мають тривалий час стосунки з іншими чоловіком та жінкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 30 серпня 1994 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління Тернопільської області, актовий запис №60. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, а також через постійні сварки та непорозуміння, які виникають між ними. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними фактично припинені з травня 2015 року, оскільки дружина поїхала за кордон заробити грошей на навчання сина. Відповідач телефоном йому повідомила, що за кордоном у неї з'явився інший чоловік, з яким вона має намір створити сім'ю. Їх сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Подружні відносини між ними припинені і в подальшому їх відновити немає можливості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, причини неявки суду не повідомила. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 14 березня 2000 року відділом РАГСу Тернопільської області, сторони уклали шлюб 30 серпня 1994 року, актовий запис № 60. Від шлюбу мають одного сина, який є повнолітнім. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Подружжя спільно не проживають та не ведуть спільного господарства більше року. Шлюб існує лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорувала виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 30 червня 1984 року та зареєстрований відділом ЗАГС м.Каушани Молдаської РСР, актовий запис №69, вказуючи, що сімейне життя між ними не склалося. Вони перестали розуміти одне одного, між ними часто виникають конфлікти. Спільне господарство не ведуть. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Підстав для надання строку для примирення він не бачить і не хоче цього. На його пропозицію подати до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, відповідач відмовилася. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 30 червня 1984 року, актовий запис №69, здійснений відділом ЗАГС м.Каушани Молдавської РСР (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька.Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Через відсутність взаєморозуміння, часті конфлікти сторони припинили спільне подружнє життя. Їх шлюб набув формальних рис. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 3 березня 2006 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кам'янця-Подільського Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання між ними припинені з червня 2014 року. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення між ним та відповідачем неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 3 березня 2006 року, актовий запис №142, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кам'янця-Подільського Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів, [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони припинили спільне подружнє життя з червня 2014 року. Їх шлюб набув формальних рис. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проігнорувала виклик до суду та можливість заперечити вимогам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 3 липня 1988 року та зареєстрований Богданівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №4. Вказує, що після одруження вони з дружиною до 2014 року жили добре, попри незначні суперечки, які виникали на побутовому рівні. Влітку 2015 року відповідачка повідомила його, що не бажає продовжувати їхнє спільне життя, оскільки в неї є інший чоловік, з того часу вони припинили шлюбні відносини. Їх сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Подружні відносини між ними припинені і в подальшому їх відновити немає можливості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Крім того пояснив, що він більше року проживає з іншою жінкою з якою має намір укласти шлюб. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, причини неявки суду не повідомила. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], повторно виданого 8 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції у Тернопільської області, сторони зареєстрували шлюб в Богданівській сільській Раді Зборівського району Тернопільської області 3 липня 1988 року, актовий запис № 4. Від шлюбу мають двоє дітей, які є повнолітніми.. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, спільне життя між ними не склалося. Подружжя спільно не проживають та не ведуть спільного господарства з літа 2015 року. Відповідач має іншого чоловіка, а позивач проживає з іншою жінкою і в збереженні шлюбу не зацікавлені. Шлюб існує лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проігнорувала виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 3 лютого 2007 року та зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що їх шлюб виявився невдалим. Вказав, що спочатку відносини між ними були нормальними, а надалі відповідачка почала слухати своїх батьків, на ґрунті чого в них виникали сварки та скандали. Він то йшов жити до своїх батьків, то повертався, а тому фактично сім'ї у них не було. 1 серпня 2013 року вони в черговий раз посварилися, він забрав свої речі і з того часу вони проживають окремо. За цей час ніхто з них жодного разу не намагався відновити стосунки. Більше року вони не підтримують жодних шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного бюджету, спільно нажитого майна не мають. Шлюб між ними існує лише формально і він не бачить можливості та необхідності для подальшого його збереження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві. Позивач пояснив, що одружився не по коханню, а по проханню матері дружини. В результаті саме теща, її повчання, призвели до суперечок та припинення подружнього життя. Вони виявилися різними людьми. Він не має наміру відновлювати подружні стосунки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї поступила письмова заява в якій вона позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 3 лютого 2007 року, актовий запис №2, здійснений Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними часто виникали суперечки через різні погляди на сімейні обов'язки. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають впродовж року. За цей час жоден з них не робив спроб відновити стосунки. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved