Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що 01 лютого 2016 року [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, за реєстровим номером 9, відповідно до якого все своє майно заповів йому позивачу. [INFO] [PERSON] , помер у віці 81 рік, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого виконкомом Антонівської сільської ради Сквирського району Київській області від 13.05.2019 року, за актовим записом № 9. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -земельну ділянку, площею 1,9549 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 0300:04:003:0002, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378 349, виданого 17.09.2005 року; -земельну ділянку, площею 4,2444 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 0300:04:015:0004, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378 349, виданого 17.09.2005 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] прийняв спадщину після його смерті за заповітом, шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі Свідоцтва на право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду, інші спадкоємці відсутні. Тому, на підставі вищевикладеного позивач звертається з даним позовом та просить суд: Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності наземельну ділянку, площею 1,9549 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Білоцерківського ( в минулому - Сквирського) району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 0300:04:003:0002, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 378 349, виданого 17.09.2005 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності наземельну ділянку, площею 4,2444 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Білоцерківського ( в минулому - Сквирського) району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 0300:04:015:0004, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378 349, виданого 17.09.2005 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксації судового засідання технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі (а.с.15). Представник відповідача Сквирської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, просить розглянути справу у відсутність представника міської справи та без проведення фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.14). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року [PERSON] , залишив заповіт, посвідчений виконкомом Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, за реєстровим номером 9, відповідно до якого земельну ділянку в розмірі 6,1993 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області та посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378 349, виданого 17.09.2005 року заповів позивачу - [PERSON] (а.с.5). [INFO] [PERSON] , помер у віці 81 рік, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого виконкомом Антонівської сільської ради Сквирського району Київській області від 13.05.2019 року, за актовим записом № 9 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -земельну ділянку, площею 1,9549 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224080300:04:003:0002, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378349, виданого 17.09.2005 року (а.с.7); -земельну ділянку, площею 4,2444 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224080300:04:015:0004, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 378349, виданого 17.09.2005 року (а.с.7). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після його смерті, шляхом звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, що підтверджується копією цієї заяви (а.с.17), однак нотаріус відмовив позивачу у видачі Свідоцтва на право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів та порекомендував звернутися до суду, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що підтверджується копією Спадкової справи №250/2019, яка надійшла зі Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.16-20). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved