Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з усіма уточненнями просить суд: зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою, що за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 55, шляхом проведення демонтажу зовнішніх стінових конструкцій з боку та по відношенню до вказаного будинковолодіння як таких, що зведені з грубим та істотним порушенням державних будівельних норм і правил та порушують його права; заборонити [PERSON] подальше будівництво 4-х поверхової будівлі торгово-офісного центру по вул. Перемоги № 53 в м. Ужгород як такої, що не відповідає державним будівельним нормам України; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100\~000,00 грн. Позовні вимоги\~мотивовані зокрема\~тим,\~що по\~сусідству з\~позивачем відповідачем\~розпочато будівництво\~торгово-офісного\~центру,\~яке ведеться\~з порушенням\~державних будівельних\~норм та\~санітарно-технічних\~умов будівництва. Зокрема, відповідачем не дотримані вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», якими передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Висновками проведених судових експертиз даний факт підтверджено, зокрема, встановлено, що незавершена будівництвом будівля торгово-офісного центру № 53 споруджена на відстані 0,2 м від межі будинковолодінь № 55 та № 51. Як зазначає позивач, оскільки проект будівництва передбачає зведення чотирьохповерхової будівлі, то при такому розташуванні, в результаті природних опадів стіни його будинку будуть знаходитись в умовах підвищеної вологості та будуть руйнуватись, на дерева та грядки падатиме тінь. Таким чином, відповідачем створюються перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначає позивач, вказаними діями відповідача його сімї було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у вимушених змінах та погіршенні умов проживання, душевних і моральних стражданнях, постійних нервах та стресах, необхідності відпрошуватися з роботи для участі в розгляді справи в суді, який триває з 2008 року. Позивачі [PERSON], [PERSON] (на час розгляду справи досягла повноліття) звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому з усіма уточненнями просять суд: зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою, що за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 51, шляхом знесення розпочатого ним будівництва торгово-офісного центру по вул. Перемоги № 53 в м. Ужгород як такого, що не відповідає державним будівельним нормам України та здійснене з порушенням санітарно-технічних умов будівництва; зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні будинковолодінням, що за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 51, шляхом реконструкції діючого газопроводу, а саме приведення його у відповідність до ДБН «Газопостачання» В.2.5.-20-2001 за власний кошт, в тому числі витрат на проектування, реконструкцію, усунення перешкод; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 174\~122,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані зокрема тим, що по сусідству з ними відповідачем розпочато будівництво торгово-офісного центру, яке ведеться з порушенням державних будівельних норм, зокрема вимог п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Будівництво здійснено безпосередньо на межі вздовж стіни їхнього будинку № 51. Внаслідок здійснення відповідачем підкопу фундаменту будинку № 51, в останньому зявилися численні тріщини, зокрема і на торцевій стіні будинку. Сам будинок дав осадку. Крім того, на стіні будинку проходять газові комунікації і проведення будівництва впритул до такого унеможливлює його технічний огляд та ремонт, що, в свою чергу порушує п. 4.64, 6.18, 6.20 «Газопостачання» ДБН В.2.5.-20-2001. Окрім того, відповідачем не погоджувалося будівництво з позивачами. Внаслідок зведення 4-х поверхової будівлі без належного відступу від межі, на земельну ділянку, дерева, грядки падатиме тінь, на ній майже не буде сонця, що зробить неможливим повноцінне користування такою. Окрім того, відбуватиметься замокання та руйнація суміжної стіни будинку № 51 у звязку з відсутністю відводу стічних і ливневих вод. Висновками проведених судових експертиз підтверджено факт недотримання відповідачем державних будівельних норм. Неправомірними діями відповідача спричинено як матеріальні збитки на суму 174\~122,00 грн., так і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях у звязку з пошкодженням майна, перебування будинку у аварійному стані, переживаннях щодо необхідності вишукування додаткових коштів для відновлення стану пошкодженого будинку та на юридичний захист своїх прав під час довготривалого судового процесу. 05.05.2009 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (далі судом) задоволено клопотання позивача [PERSON] про забезпечення позову, заборонено [PERSON] будівництво 4-х поверхового торгово-офісного центру за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги, № 53 до вирішення справи по суті. 29.07.2009 року судом обєднано вищезазначені справи в одне провадження. 29.07.2009 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Закарпатської області. 30.09.2009 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2009 року. 20.10.2009 року судом задоволено клопотання представника позивачів, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинене. 02.04.2010 року судом поновлено провадження по справі. 26.04.2010 року судом задоволено клопотання представника позивачів, призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинене. 19.10.2010 року судом поновлено провадження по справі. 28.04.2011 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представників позивачів про призначення по справі повторної судової будівельно-технічної експертизи. 05.05.2011 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено, позовні вимоги [PERSON], яка виступає в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь неповнолітньої [PERSON], в інтересах якої виступає [PERSON] та [PERSON] 24\~525,20\~грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди (вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення виявлених порушень). В решті заявлених позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 17.06.2011 року Апеляційним судом Закарпатської області задоволено клопотання представників апелянтів [PERSON], [PERSON] про призначення по справі повторної судової будівельно-технічної експертизи. На час проведення експертизи провадження по справі зупинене. 25.02.2013 року апеляційним судом поновлено провадження по справі. 17.06.2013 року рішенням Апеляційного суду Закарпатської області вказане рішення суду першої інстанції змінено та доповнено резолютивну частину наступним абзацом: «Зобовязати [PERSON] провести переобладнання газопостачання будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги, 51, згідно до затвердженого газопостачальною організацією альтернативного проекту за власний рахунок». В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 12.07.2013 року апеляційним судом ухвалено додаткове рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 285,00 грн. В задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо скасування заходів забезпечення позову відмовлено. 04.12.2013 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2011 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 17.06.2015\~року Ужгородським\~міськрайонним судом\~Закарпатської області\~задоволено клопотання\~представників позивачів,\~призначено по\~справі додаткові\~будівельно-технічні\~експертизи. На час проведення експертиз провадження по справі зупинене. 06.10.2015 року судом поновлено провадження по справі у звязку з надходженням із експертної установи листа про повернення матеріалів справи без виконання у звязку з не проведенням оплати експертизи. 22.04.2016 року судом задоволено клопотання представників позивачів, призначено по справі додаткову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинене. 28.02.2017 року відповідно до розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 225 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у звязку із закінченням повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Сарай А.І. 28.02.2017 року згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено [PERSON] 25.01.2019 року судом залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Закарпатської області про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди. 12.02.2019 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви. У судове засідання представник позивачів [PERSON] не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, до якої долучено письмовий виступ у дебатах. З останнього випливає, що відповідач визнає позовні вимоги в частині демонтажу зовнішніх стінових конструкцій недобудованої споруди за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 53 з боку та по відношенню до будинковолодінь № 51 та № 55 по вул. Перемоги в м. Ужгород, а також в частині понесення документально підтверджених судових витрат пропорційно до задоволених судом вимог. В решті вимог позови не визнає, просить відмовити. Заперечення мотивовані зокрема тим, що на сьогоднішній день відповідно до ухвали суду відповідачу заборонено будівництво торгово-офісного центру за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 53, з 2009 року будівництво не ведеться. Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди, то позивачами не обґрунтовано у чому саме така полягає, так само як і не обґрунтовано заявлений розмір такої. Позовна вимога [PERSON] щодо стягнення матеріальної шкоди у розмір 174\~122,00 грн. спирається на Зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, складений ФОП [PERSON], який не є судовим експертом, його висновок не може бути взятим до уваги. Окрім того, згідно з висновком Львівського НДІСЕ по проведеній додатковій експертизі, будинок № 51 по вул. Перемоги у м. Ужгороді в аварійному чи незадовільному стані не перебуває, стан будинку задовільний. При цьому, експерт зазначає, що вартість ремонтних робіт будинку становить 40\~270,00 грн., при цьому вказує серед переліку причин необхідності проведення ремонтних робіт, крім проведення сусіднього будівництва відповідачем, - несвоєчасне проведення регламентних робіт. Представник відповідача також вказує, що матеріалами справи підтверджуються судові витрати позивача [PERSON]О на суму 22\~238,25 грн., [PERSON] на 5657,00 грн. Заявлене представником [PERSON] у судовому засіданні клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу на суму 12\~500,00 грн. вважає таким, що не підлягає до задоволення з огляду на відсутність належного підтвердження фактично отриманих коштів у такому розмірі адвокатом від клієнта, а саме відсутності [PERSON] з Книги обліку доходів і витрат адвоката як фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність або фізичної особи-підприємця. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом з Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗК №\~044578 від 18.11.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0105070000798, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 49 (ВВВ № 554772) є власником земельної ділянки площею 0,0800 га яка розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, № 53. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Як випливає з [PERSON] погодження меж земельної ділянки, переданої у власність [PERSON] від 20.10.2005 року, у відповідності з інструкцією Держкомзему, затвердженою наказом № 43 від 04.03.1999 року проведено погодження меж земельної ділянки, переданої у власність гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (місце розташування: м. Ужгород, вул. Перемоги, № 53) в результаті погодження меж спірних питань та претензій не заявлено. [PERSON] підписаний представниками суміжних землевласників і землекористувачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], міською радою. Рішенням LI сесії IV скликання Ужгородської міської ради від 22.03.2006 року за № 926 «Про надання, відмову у наданні та приватизацію земельних ділянок» вирішено затвердити [PERSON] проект про зміну цільового призначення власної земельної ділянки площею 0,08 га по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді для будівництва та обслуговування торгово-офісного комплексу. 04.05.2006 року на підставі вказаного рішення [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №045775, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №2110100000-0106070000429. Відтак, встановлено, що власником земельної ділянки за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, № 53, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування торгово-офісного комплексу є - [PERSON]. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є власником суміжної з відповідачем земельної ділянки за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, № 55, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЗК №010325 від 05.09.2006, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2110100000-0106070000837. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є власником суміжної з відповідачем земельної ділянки за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, № 51, що підтверджується, зокрема Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів від 22.11.1995 року № 174 «Про виділення, приватизацію, та продаж земельних ділянок», Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2004 року, [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3694659 від 27.05.2004, Договору дарування від 10.11.2008 року, [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21284986 від 16.12.2008 року, [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно №22421007 від 08.04.2009 року. Також, як випливає з пояснень представника позивача 05.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким остання стала єдиним власником будинковолодіння за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, № 51. Даний факт сторонами не оспорювався. Згідно з пунктом «д» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 3 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), планування та забудова окремих земельних ділянок, що належать на праві власності чи праві користування, здійснюється їх власниками чи користувачами у встановленому законодавством порядку. Проведення експертизи та надання висновків до схем планування територій та іншої містобудівної і проектної документації здійснюються в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 2, 6, 10 Порядку проведення державної експертизи містобудівної документації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 522 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), експертизі підлягають усі види містобудівної документації незалежно від замовника та джерел фінансування. У процесі проведення експертизи визначається відповідність змісту містобудівної документації законодавству, державним стандартам, нормам і правилам, рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань планування і забудови територій, соціального та економічного розвитку, раціонального використання земель та природних ресурсів, охорони навколишнього природного середовища, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту населення і територій, збереження культурної спадщини, соціальним стандартам життєдіяльності населення, а також вимогам завдань з розроблення містобудівної документації. За результатами проведеної експертизи проект містобудівної документації може бути рекомендований до затвердження, разом з обґрунтуванням повернутий замовникові для доопрацювання або відхилений у зв'язку з неможливістю його реалізації. Як встановлено судом, робочий проект «Торгово-офісний центр по вул. Капушанській, 53 в м. Ужгороді» отримав Позитивний висновок комплексної державної експертизи Закарпатської обласної служби Української державної інвестиційної експертизи за вих. № 748 від 10.06.08. Висновок складений за участю УзПН-ПД ГУ МНС України в Закарпатській обл. (висн. №04/17/1092-д від 15.11.07 р.); ЗЕТЦ (висновок №2097.07.21-45.21.1 від 23.10.07 р.); ТУ ДІзЕ по Закарпатській обл. (висн. №07 В0900250000081 від 22.11.07 р.); ДСЕС м. Ужгород (висновок № 127/3 від 04.06.08 р.). Згідно з Висновком комплексної державної експертизи, робочий проект рекомендується до затвердження в установленому порядку. В той же час, як випливає з Висновку №127/03 на проект будівництва від 04.06.2008 року, наданого Державною санітарно-епідеміологічною службою міста Ужгород такий був відхилений від погодження. Судом також встановлено, що 27.06.2008 року [PERSON] Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області відповідачу [PERSON] було видано Дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгород відповідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої наказом забудовника, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗК №044578 та погодженої головним архітектором м. Ужгорода від 10.09.07 р. Факт видачі вказаного дозволу також підтверджується наявним в матеріалах справи листом [PERSON] Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області за вих. № 7/7-980 від 24.05.13. Після отримання Дозволу на виконання будівельних робіт, відповідачем розпочато будівництво торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгород. Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі: проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством; документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову; рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування; документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Як випливає з [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Закарпатської області за №924 від 14.11.2008 року, при проведенні інспекцією за зверненням [PERSON] перевірки правомірності будівництва і відповідності проектної документації на обєкті будівництва, що ведеться за адресою вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді, з виїздом на місце, порушення будівельних норм та відхилень від проектної документації виявлено не було. Стосовно укріплення фундаменту будинку № 51 по вул. Перемоги будівельні роботи частково виконані і будуть завершені до кінця листопада 2008 р. Проектною документацією передбачено відвід стічних та дощових вод у два нахили від стін вищевказаного будинку. Як випливає з [PERSON] архітектури та містобудування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради за вих. № 502/01-9 від 02.12.2008 року, при проектуванні торгового центру по вул. Перемоги, 53 вимога п. 3.25* абз. 3 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яка передбачає для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відступ від межі не менше 1 м не дотримана. Це повязано з наданням можливості в майбутньому блокування до торгового центру таких же будівель з боку сусідніх ділянок. Як випливає з Висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 66 від 19 березня 2010 року (далі Висновок № 66) експерта [PERSON], відповідно до наданих матеріалів справи та проведених досліджень виявлено, що незавершена будівництвом будівля торгово-офісного комплексу відповідає проектній документації, яка погоджена головним архітектором 10.09.2007 р. та державному акту від 04.05.2006 р. При спорудженні торгово-офісного центру по вул. перемоги № 53 не дотримані вимоги ДБН 360-92**, при будівництві житлового будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгород щодо відступу від межі не менше 1 м. Як випливає з Висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 77 від 14 вересня 2010 року (далі Висновок № 77) експерта [PERSON], при проведенні дослідження будинковолодіння № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгород виявлено, що відстань від межі земельної ділянки № 53 до житлового будинку № 51 становить 0,2 м, чим не дотримані вимоги ДБН 360-92** (для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відступ від межі не менше 1 м). Як випливає з Висновку судової будівельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за № 2698 від 18 лютого 2013 року (далі - Висновок № 2698), незавершена будівництвом будівля торгово-офісного центру зведена з порушенням будівельних норм і правил України, а саме: п.3.25ДБН 360-92** та пп. 4.64; 6.18; 6.20 ДБН В.2.5-20-2001 (порушено мінімальну протипожежну відстань між житловими, громадськими забудовами, адміністративно-побутовими будинками яка повинна складати 6 метрів - дана відстань складає 0,4 м.; крім того відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш відступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м, а фактично ця відстань складає 0,2 м; зведено стіну впритул до існуючого газового відводу, який прокладено по стіні будинку, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги 51). Решту порушень якщо такі є, не встановлено по причині непредставлення об'єкту будівництва по вул. Перемоги, 53, в м. Ужгороді. Крім того зазначено, що проектно-кошторисна документація, на підставі якої ведеться зазначене будівництво, не відповідає вимогам пп. 6.2. та 9.19 ДБН А 2.2-3-2004 та П.3.2 ДСТУ Б.А.2.4.4-4-99. Дозвільна документація, на підставі якої ведеться будівництво зазначеного торгово-офісного центру не відповідає статті 24 Закону України від 20 квітня 2000 року за № 1699-ІІІ «Про планування і забудову територій». Питання ущільненої забудови в населеному пункті вирішуються рішеннями органів місцевого самоврядування. Документів, які б вказували на статус ділянки щодо ущільненості (не ущільненості) в матеріалах справи немає. Як випливає з Висновку судової будівельно-технічної експертизи Незалежного інституту судових експертиз за № 8666 від 06 вересня 2016 року, запроектована і частково збудована будівля торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді не відповідає державним будівельним нормам, в тому числі по відношенню до будинковолодіння № 55 по вул. Перемоги в м. Ужгороді. Привести у відповідність до будівельно-технічних норм недобудовану споруду торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53, в м. Ужгороді неможливо, в тому числі і по відношенню до будинковолодіння № 55 по вул. Перемоги в м. Ужгороді. Обовязковим є демонтаж зовнішніх стінових конструкцій і повна зміна обємно-планувального рішення. Для можливості влаштування по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді торгівельно-офісної будівлі необхідно належним чином розробити проектно-технічну документацію без порушення будівельних норм, з дотриманням всіх відповідних вимог і врахування всіх існуючих факторів, що впливають. Абзацом 3 пункту 3.25* Державно-будівельних норм України (ДБН) 360-92** «Містобудування. Планування міських та сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що запроектована і частково збудована будівля торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді не відповідає державним будівельним нормам, зокрема абзацу 3 пункту 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування міських та сільських поселень». Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~386\~ЦК України\~власник,\~який має\~підстави передбачати\~можливість порушення\~свого права\~власності іншою\~особою,\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про заборону\~вчинення нею\~дій,\~які можуть\~порушити його\~право,\~або з\~вимогою про\~вчинення певних\~дій для\~запобігання такому\~порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з пунктами «а», «г», «е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права на володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист права власності можливий шляхом звернення власника з вимогою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження ним своїм майном, що визначено ст. 391 ЦК України. Як випливає з розяснень, викладених у п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року за № 6 (далі Постанова), будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоровю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 17-24 Постанови, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості яка порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за наявності, відсутності проекту), можливе лише за умов, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого обєкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. На підставі вищенаведеного, враховуючи факт невідповідності державним будівельним нормам недобудованої будівлі торгово-офісного центру по вул. Перемоги, 53 в м. Ужгороді, а також визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині демонтажу зовнішніх стінових конструкцій недобудованої споруди за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 53 з боку та по відношенню до будинковолодінь № 51 та № 55 по вул. Перемоги в м. Ужгород, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. В свою чергу, проведення демонтажу зовнішніх стінових конструкцій недобудованої споруди за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги № 53 з боку та по відношенню до будинковолодіння № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгород, зробить можливим огляд, ремонт та технічне обслуговування ділянки газопроводу житлового будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгород. Таким чином, права та законні інтереси позивача [PERSON] будуть відновлені. З огляду на що, позовна вимога в частині зобовязання відповідача [PERSON] провести реконструкцію діючого газопроводу - не підлягає до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині заборони відповідачу [PERSON] подальшого будівництва 4-х поверхової будівлі торгово-офісного центру по вул. Перемоги № 53 в м. Ужгород як такої, що не відповідає державним будівельним нормам України, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду є наслідком правового регулювання чинних відносин, які вже відбулись, відповідно вимоги на майбутнє не можуть бути задоволені судом. Позивачем [PERSON] не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог в цій частині, чим не виконано приписи ч. 1 ст. 81 ЦПК України. В той же час, у випадку задоволення позовної вимоги, можуть бути істотно порушені права та законні інтереси відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди, то суд приходить до висновку що такі підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як випливає з [PERSON] від 02.07.2008 року, складеного членами земельної комісії: депутатом Ужгородської міської ради [PERSON], ПП [PERSON], [PERSON], [PERSON] на сусідньому будинку, що знаходиться в м. Ужгороді по вул. Капушанській (Перемоги) 51 наявна тріщина. Тріщина прямої форми, розміщена вертикально. При візуальному огляді встановлено, що тріщина виникла між старішою частиною будинку № 51, яка була збудована з вальків та новішою цегляною прибудовою. Даний акт складений до початку будівельних робіт, що плануються на земельній ділянці в м. Ужгороді по вул. Капушанській, 53. Як випливає з Висновку № 77, при проведенні дослідження виявлено, що загальний технічний стан будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгород «незадовільний». Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту. При проведенні робіт по будівництву торгово-офісного комплексу № 53 по вул. Перемоги в м. Ужгород виявлено, що під дією динамічних сил, а саме при умові використання механізмів під час влаштування фундаментів могла бути заподіяна шкода житловому будинку № 51. Вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень становить 24525,00 грн. Як випливає з Висновку № 2698, технічний стан будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгороді визначений по технічних нормах. В аварійному чи незадовільному стані цей будинок не перебуває. Технічний стан будинку «задовільний», у відповідності з Таблицею 5.1 СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Експертами на розгляд суду визначається вартість робіт по ліквідації виявлених оглядом пошкоджень, без визначення причини їх виникнення. Вартість ремонтних робіт може становити 40\~270,00 грн. До вказаного Висновку додано: зведений кошторисний розрахунок будівництва (ремонтно-будівельні роботи житлового будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгороді); локальний кошторис №2-1-1; відомість ресурсів до зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва; фото таблиці. З наданих представником позивачів [PERSON] документів, а саме: пояснювальної записки (посилення несучих конструкцій житлового будинку по вул. Перемоги, 51); дефектного акту; зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва; локального кошторису; відомості ресурсів до локального кошторису на загально будівельні роботи, складаних ФОП [PERSON] випливає, що зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва (посилення несучих конструкцій житлового будинку по вул. Перемоги, 51) становить 174\~122,00 грн. [PERSON] цю суму позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача в якості матеріальної шкоди. З наданих: зведеного кошторисного рахунку вартості обєкта будівництва № 2, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, відомості ресурсів до локального кошторису 2-1-1, складеними судовим експертом [PERSON], випливає, що зведений кошторисний розрахунок ремонтно-будівельних робіт житлового будинку № 51 по вул. Перемоги в м. Ужгороді станом цін на 24.01.2019 року складає 95\~997,94 тис грн. Суд критично оцінює розрахунки вартості ремонтно-будівельних робіт, надані представником позивача, та надає перевагу Висновку №2698. За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). На підставі вищенаведеного, суд вважає, що діями відповідача позивачу [PERSON] заподіяно майнову шкоду в розмірі 40\~270,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на її користь. Як випливає з позовної заяви, [PERSON] діями відповідача завдано моральної шкоди, яка полягає у вимушених змінах та погіршенні умов проживання, душевних і моральних стражданнях, постійних нервах та стресах, необхідності відпрошуватися з роботи для участі в розгляді справи в суді, який триває з 2008 року. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 100\~000,00 грн. Як випливає з позовної заяви, [PERSON] діями відповідача завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях у звязку з пошкодженням майна, перебування будинку у аварійному стані, переживаннях щодо необхідності вишукування додаткових коштів для відновлення стану пошкодженого будинку та на юридичний захист своїх прав під час довготривалого судового процесу. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10\~000,00 грн. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачам спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях і хвилюваннях та втрат немайнового характеру, вимушених змін у життєвих і суспільних стосунках, оскільки відповідачем безпідставно було порушено їхнє право власності, через що позивачі змушені були витрачати свій особистий час, кошти та фізичні сили на звернення до відповідних органів за захистом свого порушеного права. Суд враховує, що в результаті дій відповідача протягом тривалого часу (з 2008 року) позивачі позбавлені можливості повноцінно використовувати свою власність. Відповідач, в свою чергу, в добровільному порядку не усунув допущені ним порушення. В той же час, позивачами не доведено належними і допустимими доказами завдання їм моральної шкоди у розмірі 100\~000,00 грн. та 10\~000,00 грн. відповідно. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану позивачам моральну шкоду в 5\~000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду). Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] належним чином підтверджені судові витрати по справі у розмірі 22\~238,25 грн. та на користь [PERSON] - 18\~142,06 грн. На підставі ст. ст. 90, 91, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 23, 29 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. ст. 22, 23, 319, 386, 1166, 1167 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial