Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 24 лютого 2002 року у Шепетинській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 3. Від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя, що було причиною постійних конфліктів у сім`ї. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено. Шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 24 лютого 2002 року у Шепетинській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 3. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, просила розірвати шлюб між нею та позивачем. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 24 лютого 2002 року у Шепетинській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 3 (а.с. 8). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10, 11). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Спорів між сторонами про визначення місця проживання дітей, на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. просив не стягувати з відповідача процесуальні витрати на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з цим, суд понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 гривень залишає за позивачем. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 113 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved