Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Топільненської сільської ради Рожищенського району про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], який належав його бабі [PERSON] на праві власності. На даний час він не має можливості оформити право власності на будинок з господарсько-побутовими спорудами як спадкоємець, в зв'язку з тим, що ці приміщення не були своєчасно зареєстровані спадкодавцем у встановленому законом порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на зазначене спадкове нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Топільненської сільської ради Рожищенського району в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, зокрема витягу з погосподарської книги №2 за 2015 рік Топільненської сільської ради, судом встановлено, що будинок [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4, 7). Згідно заповіту від 11 травня 2010 року спадкодавець [PERSON] заповіла все належне їй майно своєму сину [PERSON] та онуку [PERSON] в рівних частках (а.с.5). Позивач спадщину прийняв відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №114/2016 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], розпочатої 13.10.2016 року приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Павлюк Р.П., судом встановлено, що позивач [PERSON] 13.10.2016 року звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від своєї частки в спадковому майні (а.с.31, 32-50). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлої [PERSON] на спадкове нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2016 року (а.с.11). Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] становить 17721,00 грн. (а.с.8, 9). На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на будинковолодіння в [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті баби [PERSON]. На підставі ст.ст.1217, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved