Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до до територіальної громади с. Васловівці в особі Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить земельна ділянка, площею 1,66 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Позивач, є спадкоємцем майна померлого за заповітом. З метою прийняття та оформлення спадщини в лютому 2013 року звернувся в Заставнівську державну нотаріальну контору із заявою, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса, оскільки він юридично необізнаний щодо строків подання заяви про прийняття спадщини та вважав, що він в будь-який час зможе прийняти спадщину після смерті діда. Крім того, протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини оскільки про існування заповіту на його користь йому не було відомо. З цих причин він пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представниця [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Васловівці Заставнівського району\~Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , врахувавши заяву представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2013 (а.с. 7). За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, площею 1,66 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, що вбачається із копії державного акту (а.с. 9). Вказане спадкове майно, як і решту, померлий [PERSON] заповів позивачу, що вбачається із заповіту, який не змінювався і не скасовувався. Наведене підтверджується копіями заповіту та довідки сільської ради (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом із ним не проживав, що видно із довідки сільської ради (а.с. 8), тому з метою прийняття спадщини позивач звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори, в зв`язку із чим була заведена спадкова справа, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33245737 від 12.02.2013 (а.с. 17), змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №314/02-31 від 13.10.2020 (а.с. 18). Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Встановлено, що позивка пропустив строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] через те, що він юридично необізнаний щодо строків подання заяви про прийняття спадщини та вважав, що він в будь-який час зможе прийняти спадщину після смерті діда. Крім того про існування заповіту його користь він дізнався в жовтні 2013 року та одразу звернувся до нотаріуса. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дідусь позивача [PERSON] за життя говорив, що вчинить заповіт на користь своєї доньки матері позивача [PERSON] та дружини бабусі позивача [PERSON] . Про те, що [PERSON] вчинив заповіт на користь позивача останній не знав та дізнався про існування заповіту на його користь лише у лютому 2013 року. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вказані позивачем причина пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1221, 1241, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved