Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 01.11.2008 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 677. В обґрунтування позову зазначив, що 01 листопада 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 677. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб, сім'ю, виховання дитини, між ними втрачено взаєморозуміння, немає взаємної підтримки, згасло почуття любові, поваги один до одного, у зв'язку з чим шлюбні стосунки між ними були припинені, проживають окремо за різними адресами. За наведених обставин позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, у зв'язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що в період часу, який було надано відповідачу для примирення з ним, примирення не відбулося, при цьому, відповідач навіть не намагалася з ним примиритися. Також вказав, що з відповідачем проживають окремо, він в с. Сонячному Кіровоградського району, близько року проживає з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] позов не визнала, заперечувала щодо розірвання шлюбу, зазначаючи, що мають спільну дитину - малолітнього сина, [INFO], який має виховуватись у повноцінній сім'ї. Зазначила, що причиною для розірвання шлюбу є її небажання проживати в с. Сонячне за місцем проживання позивача. Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.2008 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 677 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2016 р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Крім того, в порядку ст. 11 СК України, судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном один місяць, разом з тим у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. Під час розгляду справи після закінчення призначеного судом строку для примирення, позивач зазначив, що примирення не відбулося та наполягав на розірванні шлюбу. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив відсутність взаєморозуміння, взаємної підтримки, протилежність поглядів на сімейне життя, виховання дитини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. При цьому, судом відзначається, що вказані позивачем причини для розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, відповідачем зазначені позивачем причини для розірвання шлюбу не спростовані. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та з урахуванням позиції позивача, судові витрати по справі залишити по фактично понесеними позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved