Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності у звязку з втратою правовстановлюючого документа. В уточненій позовній заяві позивач вказав, що йому на праві приватної власності належить приміщення №1 торгівельно-виставкового центру №6 по вул. Алєксєєва у м. Луганськ. Вказане приміщення було подароване йому [PERSON], про був укладений договір дарування нежитлового приміщення, який був посвідчений 16.10.2007 року приватним нотаріусом Луганської міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2734, оригінал якого втрачено. Отримати дублікат договору у нотаріуса він не має можливості, так як нотаріус, що його посвідчував, вже не здійснює свою нотаріальну діяльність. На свій запит до Головного територіального управління юстиції у Луганській області позивач отримав відповідь про відсутність цього договору в архівах. Зазначаючи, що в такому разі він в порядку ст. 392 ЦПК України має право на звернення до суду із позовом про визнання права власності, [PERSON] змушений був звернутись до суду зі вказаним позовом. Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду та позивачеві відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом пяти днів після отримання відзиву подати відповідь на відзив. Відповідач відзивів на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду був повідомлений належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, тому суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами та з урахуванням думки відповідача. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8\~ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, \~що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 16 жовтня 2007 з однієї сторони [PERSON], з іншої сторони [PERSON] укладено договір дарування нежитлового приміщення №1 торгівельно-виставкового центру №6 по вул. Алєксєєва у м. Луганськ, власником вищевказаного майна - [PERSON], договір був посвідчений був посвідчений 16.10.2007 року приватним нотаріусом Луганської міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2734, про що свідчить наявна в справі копія договору дарування (а.с.35-36) та копія технічного паспорту на громадський будинок, в якому реєстровий номер будинку вказаний № 13/2230 (а.с.38-40). З копії зазначеного Технічного паспорту також вбачається, що частка власності [PERSON] на вказаний громадський будинок складає 1/1. (а.с.38-40). Також, як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення №1 торгівельно-виставкового центру №6 по вул. Алєксєєва у м. Луганськ, належить [PERSON] (а.с.7) Відповіддю начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 03.11.2017 року підтверджується неможливість надання позивачу дублікату зазначеного договору дарування нежитлового приміщення. (а.с.12-13) Відповідно до вимог\~статті 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 Цивільного Кодексу України\~встановлено, що у разі втрати документа, який засвідчує право власності, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Відтак, з огляду на те, що заперечень до позову не надано, суд вважає, що позивач [PERSON] володіє приміщенням №1 торгівельно-виставкового центру №6 по вул. Алєксєєва у м. Луганськ\~\~на законних підставах, таке володіння не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на приміщення №1 торгівельно-виставкового центру№6 по вул. Алєксєєва у м. Луганськ, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. \~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного і ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

Outcome: approved