Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» про відшкодування шкоди. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначив, що між сторонами по справі було укладено Типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно п.2.1 вищезазначеного Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Проте, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем у позивача виникла заборгованість по сплаті за послуги ПАТ Тернопільміськгаз у сумі 4 611,11 грн. Відповідно відповідач на звернення позивача повідомив, що його відключили від газопостачання, у зв`язку із заборгованістю. Згодом, 16.11.2018 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 256 Реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ. Згідно умов даного договору позивач взяв на себе зобов`язання щодо погашення виниклої заборгованості у встановлені договором строки. Внаслідок відсутності обігріву, на стінах будинку появилась плісень, утворився на деревинних рамах та підвіконниках конденсат, плями від потоків води на стелі, зокрема: на першому поверсі будинку паркет піднісся і утворились горби, які є візуально помітними; керамічна піднялась від клейкої основи, на якій лежала та внаслідок цього втратила суцільність, утворився на стінах кухні грибок; на другому поверсі появились тріщини на віконних деревинних рамах та потемніння фарби, поява грибка на стінах, пожовтіння стелі та стін. Загалом ремонтні роботи по відновлені інтер`єру будинку становлять 30\~469,8 грн. Таким чином, позивач не був належним чином проінформований про можливе від`єднання його від газопостачання постачальником та не міг вжити заходів щодо усунення даних обставин (запропонувати сплату заборгованості, або реструктуризувати борг) та збереження свого майна. З огляду на наведене, постачальник мав повідомити споживача про від`єднання від постачання. Внаслідок таких неправомірних дій, а саме, відключення позивача від постачання природного газу, без будь якого попереднього інформування, позивач зазнав матеріальних збитків у вигляді псування майна. Отже, між неправомірними діями відповідача та матеріальною шкодою спричиненою такими діями є прямий причино наслідковий зв`язок. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням майна в розмірі 30\~469,8 грн. та моральну шкоду в розмірі 60\~000,00 грн. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між сторонами по справі дійсно був укладений Типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам, згідно якого відповідач, як постачальник, поставив позивачу, як споживачу, обсяги природного газу за адресою: [ADDRESS] , а останній їх фактично прийняв, що не заперечується ним. Споживач зобов`язався оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Крім цього, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу, про що, у зв`язку із не оплатою позивачем фактично спожитого обсягу природного газу, відповідач залучив ПАТ «Тернопільміськгаз», як оператора ГРМ до проведення заходів, спрямованих на припинення газопостачання позивачу, про що свідчить складений ним Акт про порушення № 309 від 06.11.2018 р. Окрім цього, 02 жовтня 2018 року [PERSON] був надісланий лист Повідомленням споживачеві про припинення (обмеження) газопостачання, що підтверджується Списком №79 поштових відправлень рекомендованих листів. Однак, листопада 2018 року вказаний лист повернувся з причиною повернення (досилання): «За закінченням встановленого строку зберігання». Систематичне ухилення позивача від отримання поштової кореспонденції від ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» підтверджують і останні листи, а саме: лист від 29.11.2019 повернувся за терміном зберігання 10.01.2020 р.; лист від 21.01.2020 повернувся за закінченням встановленого строку зберігання 24.02.2020 р. Таким чином, твердження позивача проте, що він не був проінформований про можливе від`єднання його від газопостачання не відповідає дійсності. Щодо відшкодування матеріальної шкоди (збитків) Постачальником, зазначає наступне. У позовній заяві позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій, а саме, відключення позивача від постачання природного газу, без будь якого попереднього інформування, позивач зазнав матеріальних збитків у вигляді псування майна. Окрім цього, повідомив, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема, позивач в усній формі вимагав від відповідача у позасудовому порядку відшкодувати завдані збитки, проте це не дало жодного результату, проте ці заходи були безрезультатними. Відповідач вказує, що для ініціювання процедури відшкодування збитків побутовий споживач складає в довільній формі акт-претензію, в якому зазначає підстави та розмір нарахованих збитків, та надсилає його постачальнику поштовим відправленням з позначкою про вручення, а постачальник зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування постачальника у встановлений строк на звернення або невідшкодування завданих збитків побутовий споживач має право звернутись до суду. Однак ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» не отримувало жодних актів-претензій, скарг чи інших документів з вимогою відшкодування збитків. Доданий до позовної заяви Кошторис ремонтних робіт складений в поточних цінах станом на 02 липня 2019 року тобто через 8 місяців після начебто «неправомірних» дій Відповідача, які тривали виходячи із змісту позовної заяви у період з 06.11.2018 р. по 16.11.2018 р. Вказаний документ не містить дати складення; адреси (місцезнаходження), найменування об`єкту розрахунку; документів про право особи [PERSON] складати даний кошторис, а ФОП [PERSON] перевіряти його. Окрім цього, у матеріалах справи відсутні будь які докази, які б давали змогу встановити причинно наслідковий зв`язок між відключенням газу і наслідками, які описані позивачем. Адже перелічені дефекти могли мати місце ще до примусового припинення постачання газу. Позивач також зазначив, що ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», завдало моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях й оцінив у сумі 60 000,00 гривень. Однак, жодного доказу, який підтверджував би розмір заподіяної позивачу моральної шкоди у зазначеному нею об`ємі не надано, а тому, відповідач вважає, що вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав, що предметом поданого позову є захист прав споживача, відшкодування завданої шкоди (матеріальної та моральної) внаслідок порушення прав споживача та порушення Правил постачання газу споживачам. Питання щодо події, що є предметом розгляду кримінального провадження не є предметом даного позову, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними. Окремо слід зазначити, що матеріалами справи не встановлено факт реструктуризації заборгованості. Однак, доводи про те, що 02 жовтня 2018 року відповідачем було надіслано саме Повідомлення про можливе відключення газу не відповідає дійсності та не підтверджене належними доказами. Так, відповідач сам зазначає, що згідно Правил таке Повідомлення повинно надсилатись листом з повідомленням, однак відповідачем такого поштового надсилання не надано. Більше того, самого повідомлення, вихідного номера та інших реквізитів відповідачем не надано. Отже, слід вважати, що відповідачем було порушено вимог п. 17 Правил постачання природного газу та жодного повідомлення надіслано не було. Крім цього, відповідач у відзиві зазначає, що лист, який ніби то з повідомленням, повернувся до відповідача 05 листопада 2018 року, а вже 06 листопада 2018 року працівниками відповідача, самостійно, без свідків, власника та понятих, без фактичного попередження складено Акт та від`єднано будинок від газопостачання. При цьому, грубо порушено норми Правил постачання газу, де зазначається, що після отримання Повідомлення лише через три дні можуть бути вчиненні дії з обмеження доступу до газопостачання, що в даному випадку могло бути лише 09 листопада 2018 року, однак не 06.11.2018 року. Крім цього, як вбачається з копії Акту № 309 від 06 листопада 2018 року, такий Акт складений у відсутності власника будинку, до нього долучалося Повідомлення про відключення (п. 7), а комісія з даного Акту проводила засідання 07 листопада 2018 року. Тобто даний Акт було складено з повідомленням сплатити борг, а комісія лише 07 листопада 2018 року на засіданні розглядала питання про можливість відключення даного житлового будинку від газопостачання, хоча фактично, що і не заперечує у відзиві відповідач - газопостачання було відключено 06 листопада 2018 року. Такі дії є незаконними та протиправними, суперечать законодавству та Правилам газопостачання природного газу. Щодо повідомлення позивача листом від 02 жовтня 2018 року. Такі доводи спростовуються даними у листі №674 від 13 листопада 2018 року сам відповідач зазначає, 06 листопада 2018 року було припинено газопостачання будинку на підставі листа від 25 жовтня 2018 року, а не від 02 жовтня 2018 року, як вводить суд в оману відповідач. Оскільки позивач неодноразово звертався з питань добровільного відшкодування шкоди в усному порядку, жодних позитивних результатів це не дало, він вирішив звернутись за захистом у судовому порядку. Підставою для звернення до суду з даним позовом є порушення прав позивача шляхом незаконного припинення газопостачання, здійсненого з порушенням процедури та Правил, внаслідок чого завдано шкоди майну позивача, також завдано моральну шкоду. В свою чергу, у відзиві відповідач посилається на великий проміжок часу щодо складання калькуляції завданої шкоди. Такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки калькуляція складалась за цінами станом на момент заподіяння шкоди, тобто листопад 2018 року. Що стосується причинно-наслідкового зв`язку, то слід зазначити, що він повністю прослідковується у Кошторисі, де зазначено підстави та причини пошкодження та руйнування стін та покриття. Що стосується посилання відповідача щодо безпідставності моральної шкоди, вважає такі твердження відповідача голослівними, оскільки не підтверджуються жодним доказом. Однак, просить суд взяти до уваги, що позивач є пенсіонером, особою похилого віку, а саме, такі незаконні дії працівників відповідача у холодну пору року, що залишили позивача фактично на призволяще зимою, без опалення житла, невизначеність у завтрашньому дні, декілька днів позивач змушений був прожити у будинку, що не опалювався взагалі - спричинили моральні страждання позивача, адже такі речі у 21 столітті є «варварськими» та не відповідають загальним правилам поведінки у суспільстві. Крім цього, враховуючи вимоги договору та Правил позивач правомірно розраховував, що у випадку наявності заборгованості він буде мати можливість укласти договір про реструктуризацію заборгованості, а не відключення його від основних засобів існування та життя можливості зігрітись та зготувати собі їжу. Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Щодо не встановленого факту реструктуризації заборгованості матеріалами справи. У графі додатки Позовної заяви від 26.06.2020 під №4 Позивач вказує «Копія Договору №256 від 16.11.2018 року реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ». Наявність реструктуризації підтверджується [PERSON] власного Заявою від 16.11.2018 р. з проханням укласти Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ. Таким чином, реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ мала місце між Сторонами та підтверджена матеріалами справи. Щодо не надсилання Відповідачем 02 жовтня 2018 року Повідомлення про можливе відключення газу. Абзац 2 пункту 17 Постанови Кабінету Міністрів України №2496 від 30.09.2015, якою затверджено Правила постачання природного газу, редакція станом на 01.08.2018 (далі Правила) на Постачальника покладається обов`язок надіслати письмове повідомлення Оператору ГРМ (ПАТ «Тернопільміськгаз») про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, а копію цього письмового повідомлення надіслати споживачу (з позначкою про вручення Оператору ГРМ). 02 жовтня 2018 року [PERSON] був надісланий лист з письмовим повідомленням споживачеві про припинення (обмеження) газопостачання, що підтверджується Списком №79 поштових відправлень рекомендованих листів. Однак, 05 листопада 2018 року вказаний лист повернувся з причиною повернення (досилання) Довідка Ф.20: «За закінченням встановленого строку зберігання». Щодо зазначення відповідачем, що згідно Правил, повідомлення повинно надсилатись листом з повідомлення, однак відповідачем такого поштового надсилання не надано. У відповідності до абзацу 2 пункту 17 Правил інформування споживача зі сторони Постачальника про припинення (обмеження) газопостачання відбувається шляхом надсилання йому копії письмового повідомлення (з позначкою про вручення Оператору ГРМ). Правилами не встановлено вимога, яке саме поштове відправлення (просте, рекомендоване, цінне з описом, з повідомленням про вручення) повинно бути використане Постачальником. У Відзиві на позовну заяву від 20.07.2020 №377 Відповідачем було зазначено, що 02 жовтня 2018 року [PERSON] був надісланий рекомендований лист в якому було Повідомленням споживачеві про припинення (обмеження) газопостачання, що підтверджується Списком №79 поштових відправлень рекомендованих листів. Жодним чином, Відповідач не зазначав, що повідомлення повинно надсилатись листом з повідомленням. Щодо працівників відповідача, які самостійно, без свідків, власника та понятих, без фактичного попередження склали Акт та від`єднали будинок від газопостачання. У своїй позовній заяві позивач згідно вимог ст. 175 ЦПК України відповідачем зазначив Дочірнє підприємство Газпостач Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільміськгаз з ідентифікаційним кодом 39456152, яке на момент підписання з [PERSON] Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам мало найменування Дочірнє підприємство Газпостач ПрАТ «Тернопільміськгаз». Як вбачається з Акту про порушення №309 від 06.11.18 даний документ відповідачем не складався, а був складений ПАТ «Тернопільміськгаз», ідентифікаційний код 21155959 як окремим суб`єктом господарювання. Щодо грубого порушення Правил постачання газу де зазначається, що після отримання Повідомлення лише через три дні можуть бути вчинені дії з обмеження доступу до газопостачання, що в даному випадку могло бути лише 09 листопада 2018 року, однак не 06.11.2018 року. Пунктом 17 Правил визначено, що Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу, двома способами: самостійно (абзац 1 пункту 17) або через залучення до цих робіт Оператора ГРМ тобто ПАТ «Тернопільміськгаз» (абзац 2 пункту 17). Як вбачається з реквізитів та змісту Акту про порушення №309 від 06.11.2018 даний документ складений ПАТ «Тернопільміськгаз» як Оператором ГРМ. Участі у його складанні та оформленні ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» не брало, оскільки припинення постачання природного газу [PERSON] відбувалося згідно абзацу 2 пункту 17 Правил. Щодо комісії з розгляду Акту №309 від 06.11.2018 на засіданні якої розглядалось питання про можливість відключення даного житлового будинку від газопостачання. Пунктом 8 Акту про порушення 309 від 06.11.2018 зазначено: «Комісія Оператора ГРМ тобто ПАТ «Тернопільміськгаз» з розгляду цього Акта буде проводити засідання 07.11.2018 р. На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки на засідання комісії цей Акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Враховуючи зміст вказаного пункту, комісія 07.11.18 на своєму засіданні мала розглянути Акт про порушення 309 від 06.11.2018, а не питання можливості відключення житлового будинку [PERSON] від газопостачання 06.11.2018. як зазначає Позивач. Щодо спростування листом №674 від 13 листопада 2018 року самим відповідачем доводів про повідомлення позивача листом від 02 жовтня 2018 року. Як вбачається з реквізитів Листа №674 від 13 листопада 2018 року вказаний документ був наданий не відповідачем як стверджує позивач, а Оператором ГРМ тобто ПАТ «Тернопільміськгаз», який як самостійний суб`єкт господарювання сам вправі визначати зміст документів, які ним надаються. Щодо складання калькуляції завданої шкоди за цінами станом на момент заподіяння шкоди тобто листопада 2018 року. Позивач в обґрунтування матеріальної шкоди у розмірі 30 469,8 грн. надав ряд документів, а саме: Договірну ціну на будівництво Ремонт будівлі. Внутрішні оздоблювальні роботи, що здійснюється в 2019; Зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта будівництва №; Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1. В кожному з перелічених документів зазначено: «Складено в поточних цінах станом на 02 липня 2019 p.», а не в цінах станом на листопад 2018 року. Щодо прослідковування у Кошторисі підстав та причин пошкодження та руйнування стін та покриття. При аналізі як Зведеного кошторису розрахунку вартості об`єкта будівництва № так і Локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 вбачається відсутність інформації про «начебто» наявність підстав, причин пошкодження та руйнування стін та покриття. Вказані документи містять інформацію про: кошторисну вартість, кошторисну трудомісткість, кошторисну заробітну плату тощо. Щодо вимог договору та правил за якими позивач правомірно розраховував, що у випадку наявності заборгованості він буде мати можливість укласти договір про реструктуризацію заборгованості. 16.11.2018 між [PERSON] та ДП «Газпостач» ПАТ «Тернопільміськгаз» був підписаний Договір №256 реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ». Згідно п. 1 Договору: «Постачальник надав Споживачеві розстрочку зі сплати заборгованості за спожитий природний газ усього на суму 4511,11 грн.», а Споживач починаючи, з 30.11.2018 по 31.10.2019 зобов`язується погашати кожний місяць заборгованість у сумі 384,25 грн. Однак, після укладення вказаного Договору, споживач [PERSON] свої зобов`язання знову не виконав, що підтверджується Оборотно - сальдовою відомістю за період грудень 2017 - липень 2020 року. Представник позивача у судовому засіданні зміст позовних вимог підтримав, з підстав та обґрунтувань, викладених у позові та відповіді на відзив та просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Дочірнє підприємство «Газпостач» Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» (з 05.12.2019 р. Дочірнє підприємство «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз»), як постачальник, на виконання Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам, поставило [PERSON] , як споживачу, за адресою: [ADDRESS] , обсяги природного газу, а останній їх фактично прийняв, що не заперечується ним. Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язуються оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п.1-2 ч.2 ст. 13 цього Закону споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30.09.2015 було затверджено Правила постачання природного газу (далі Правила). Відповідно до п. 3 Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Згідно п. 22 Правил побутовий споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Як вбачається з Оборотно сальдової відомості за період грудень 2017 липень 2020 по абоненту [PERSON] постійно присутній борг по оплаті за газ на початок місяця. Факт наявності заборгованості зі сплати за спожитий природній газ визнаний [PERSON] як у позовній заяві так і у поданій ним заяві від 16.11.2018 р. з проханням укласти Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природній газ та як наслідок підписань Договором № 256 реструктуризації заборгованості за спожитий природній газ від 16.11.2018 р. Відповідно до абз. 1 п. 17 Правил якщо побутовий споживач не здійснив оплату зі спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Згідно абз. 2 п. 17 Правил постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРІ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Враховуючи вищенаведене та не оплату позивачем фактично спожитого обсягу природного газу, відповідач залучив ПАТ «Тернопільміськгаз», як оператора ГРМ до проведення заходів, спрямованих на припинення газопостачання позивачу, про що свідчить складений ним Акт про порушення № 309 від 06.11.2018 р. Окрім цього, 02 жовтня 2018 року [PERSON] був надісланий лист з Повідомленням споживачеві про припинення (обмеження) газопостачання, що підтверджується Списком № 79 поштових відправлень рекомендованих листів. Однак, 05 листопада 2018 року вказаний лист повернувся з причиною повернення (досилання) Довідка Ф.20: «За закінченням встановленого строку зберігання». Систематичне ухилення позивача від отримання поштової кореспонденції від ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» підтверджують і останні листи, а саме: лист від 29.11.2019 р. повернувся за терміном зберігання 10.01.2020 р.; лист від 21.01.2020 р. повернувся за закінченням встановленого строку зберігання 24.02.2020 р. Таким чином, твердження позивача проте, що він не був проінформований про можливе від`єднання його від газопостачання не відповідає дійсності. Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) постачальником, суд зазначає наступне. Правовідносини сторін у справі стосуються забезпечення ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» побутових потреб населення як споживачів природного газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання;\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184. Відповідно до\~постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»\~споживач має право, зокрема, на розірвання договору та/або відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, встановлює механізм відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Дія цього Порядку поширюється на газопостачальні, газорозподільні підприємства та побутових споживачів газу (населення). Підпунктом 6 пункту 2 розділу ІІІ «Розрахунок збитків, які відшкодовуються газопостачальним/газорозподільним підприємством споживачеві» указаного вище Порядку передбачено, що відшкодування збитків здійснюється, зокрема, за таке порушення газопостачальним/газорозподільним підприємством Правил, як безпідставне припинення газопостачання. Положеннями підпункту 6 пункту 3 указаного вище Порядку встановлено, що у разі безпідставного припинення газопостачання газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує споживачеві збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються за проектною номінальною потужністю газових приладів і пристроїв споживача (до яких здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи цих приладів і пристроїв. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує її на підставі рішення суду. Безпідставне припинення газопостачання це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання). У позовній заяві позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій, а саме, відключення його від постачання природного газу, без будь якого попереднього інформування, він зазнав матеріальних збитків у вигляді псування майна. Окрім цього, повідомив, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема, позивач в усній форі вимагав від відповідача у позасудовому порядку відшкодувати завдані збитки, проте це не дало жодного результату, та дані заходи були безрезультатними. Пунктом 8 розділу VI Правил закріплено спеціальні норми зумовлені особливістю правовідносин, які виникають між постачальниками, споживачами та оператором природного газу, якими чітко передбачено випадки відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу, а саме: якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу. У разі якщо постачальник не забезпечив своєчасне включення споживача до власного Реєстру споживачів у погодженому зі споживачем періоді постачання (за умови, що споживачем не порушувались зобов`язання за договором постачання природного газу), що призвело до припинення розподілу природного газу Оператором ГРМ. Для ініціювання процедури відшкодування збитків побутовий споживач складає в довільній формі акт-претензію, в якому зазначає підстави та розмір нарахованих збитків, та надсилає його постачальнику поштовим відправленням з позначкою про вручення, а постачальник зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування постачальника у встановлений строк на звернення або невідшкодування завданих збитків побутовий споживач має право звернутись до суду. Однак, ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» не отримувало жодних актів-претензій, скарг чи інших документів з вимогою відшкодування збитків. Доданий до позовної заяви Кошторис ремонтних робіт, складений в поточних цінах станом на 02 липня 2019 року тобто через 8 місяців після начебто «неправомірних» дій відповідача, які тривали виходячи із змісту позовної заяви у період з 06.11.2018 р. по 16.11.2018 р. Вказаний документ не містить: дати складення; адреси (місцезнаходження), найменування об`єкту розрахунку; документів про право особи [PERSON] складати даний кошторис, а ФОП [PERSON] перевіряти його. Окрім цього, у матеріалах справи відсутні будь які докази, які б давали змогу встановити причинно наслідковий зв`язок між відключенням газу і наслідками, які описані позивачем. Відповідно до ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стаття 1166 ЦК України містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Таким чином, суд вважає, що у діях ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» відсутня будь яка протиправна поведінка, а відтак вимога щодо стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягає. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частин першої та другої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі\~статтею 611 ЦК України\~моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за безпідставне припинення газопостачання. Отже, відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачено нормами законодавства України, яке регулює спірні правовідносини. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються\~Законом України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18). З урахуванням встановлених обставин та на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами неправомірних винних дій відповідача відносно позивача. Встановивши, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявність усіх складових елементів, необхідних для цивільно-правової відповідальності відповідача за наведеними вище статтями закону, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення із відповідача моральної шкоди. Щодо інших аргументів або міркувань позивача та відповідача також не дають підстав для висновку про порушення відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що права та інтереси позивача не були порушенні відповідачем, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Згідно частин 1, 6, 13\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору,\~суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed