Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 22 349,20 грн. (двадцять дві тисячі триста сорок дев'ять гривень 20 копійки), з яких: 21 134,40 грн. індекс інфляції та 1 214.80 грн. три проценти річних. В обгрунтування позову зазначають, що між позивачем та [PERSON], [PERSON] 30.04.2011 року укладено Договір позики, і на забезпечення його виконання був укладений Договір іпотеки, але внаслідок невиконання Відповідачами зобов'язання за Договором позики позивач звернувся до суду та було ухвалено Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок №36-а з господарсько-побутовими будівлями, що розташований у м. Бобринець по вул. Тельмана. Вказане рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки набрало законної сили. Разом з тим договір позики від 30 квітня 2011 року є таким, що не припинив своєї дії, а відповідні зобовязання [PERSON], [PERSON] не є припиненими. На момент ухвалення судового рішення заборгованість [PERSON], [PERSON] перед [PERSON] складала 74400,00 грн. - основного боргу, 2380,00 грн. - індексу інфляції, та 5020.47 грн. - трьох відсотків річних від простроченої суми. При цьому, індекс інфляції нараховано за період з січня 2012 року по лютий 2014 року включно, а три проценти річних - за період 01.01.2012 року по 31.03.2014 року включно. Рішенням суду від 22.04.2015 року стягнуто з відповідачів по справі на користь позивача [PERSON] суму боргу у розмірі 20444,71 грн. (двадцять тисяч чотириста сорок чотири гривні 71 копійки), з яких 18451,20 грн. індекс інфляції та 1993,51 грн. трьох відсотків річних, з яких сума боргу була розрахована за період з березня 2014 року по січень 2015 року включно та три проценти річних ? за період з 01.04.2014 року по 20.02.2015 року, з підстав, що договір позики від 30 квітня 2011 року не припинив своєї дії. Відповідачі здійснювали часткові погашення заборгованості перед позивачем, і остаточна сума заборгованості склала 37 471,43 грн., але на теперішній час заборгованість збільшилась, в звязку з нарахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних починаючи з 21.02.2015 року по 21.10.2015 рік у розмірі 22 349,20 грн. (двадцять дві тисячі триста сорок дев'ять гривень 20 копійки), з яких: 21 134,40 грн. індекс інфляції та 1 214.80 грн. три проценти річних, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі 1 [PERSON], відповідач 2 [PERSON] в судове засідання не зявились, по невідомій суду причині. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Бобринецького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зобовязання вчинити дії задоволено частково. Згідно ч.2 резолютивної частини даного рішення вирішено: звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 36-а з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться у м. Бобринець Кіровоградської області по вул.Тельмана, загальною площею 77, 5 кв.м, житловою площею 47,8 кв. м, позначений на плані літерою А,а,а1,а2,кр, літня кухня Б, погріб Б1, прибудова - Б2, сарай б, гараж-літня кухня В, сарай в, басейн Г, огорожа N1N2N3, водопровід +вк та земельну ділянку загальною площею 0,0968 га, кадастровий номер -3520810100:50:157:0003, на якій розташований вказаний будинок в рахунок погашення позикової заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] у загальній сумі 81801,27 грн., що складається з суми простроченої заборгованості 74 400,00 грн., індексу інфляції -2 380,00 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми 5020,47 грн. Дане рішення набрало законної сили 17 грудня 2014 року, після перегляду його судом касаційної інстанції. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.04.2015 року по справі №383/178/15-ц провадження №2/383/118/15 стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу у розмірі 20444,71 грн. (двадцять тисяч чотириста сорок чотири гривні 71 копійки), з яких 18451,20 грн. індекс інфляції та 1993,51 грн. трьох відсотків річних, слід зазначити, що індекс інфляції розрахований за період з березня 2014 року по січень 2015 року включно, а три проценти річних -за період з 01.04.2014 року по 20.02.2015 року включно. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 28.05.2015 року дане рішення суду залишено без змін. На теперішній час договір позики від 30 квітня 2011 року є таким, що не припинив своєї дії, а відповідні зобовязання [PERSON]. [PERSON], у відповідності до положень глави 50 ЦК України, - є не припиненими. Сума основного боргу відповідачів згідно рішення суду (без врахування індексу інфляції та трьох процентів річних) встановлено під час розгляду цивільної справи №383/931/13-ц та складає 74400.00 грн. Слід зазначити, що відповідачами здійснювались кількаразові часткові погашення заборгованості перед позивачем, а саме: -10.03.2015 року - в сумі 3 000,00 грн.; -22.06.2015 року - в сумі 6 800,00 грн.; -21.07.2015 року - в сумі 6 428.57 грн.; -04.08.2015 року - в сумі 7 200.00 грн.; -14.08.2015 року - в сумі 4 500.00 грн.; -25.09.2015 року - в сумі 9 000,00 грн. Остаточна сума простроченої заборгованості склала 37 471.43 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачеми (а.с.20), вбачається, що даний розрахунок з індексу інфляції та трьох процентів річних здійснено починаючи з 21.02.2015 року тобто, - з наступного дня після кінцевої дати розрахунку заборгованості, яка була предметом спору у цивільній справі №383/178/15-ц. При цьому, в звязку з частковим погашенням заборгованості, нарахування індексу інфляції та трьох процентів річних здійснено по окремим періодам з урахуванням простроченої суми: -з 21.02.2015 року по 09.03.2015 року - сума боргу 74 400,00 грн. (заборгованість встановлена під час розгляду цивільної справи №383/931/13-ц); -з 10.03.2015 року по 21.06.2015 року - сума боргу 71 400,00 грн. (заборгованість після часткового погашення 10.03.2015 року в сумі 3 000,00 грн.); -з 22.06.2015 року по 20.07.2015 року - сума боргу 64 600,00 грн. (заборгованість після часткового погашення 22.06.2015 року в сумі 6 800,00 грн.); -з 21.07.2015 року по 03.08.2015 року - сума боргу 58 171,43 грн. (заборгованість після часткового погашення 21.07.201 5 року в сумі 6 428,57 грн.); -з 04.08.2015 року по 13.08.2015 року - сума боргу 50 971,43 грн. (заборгованість після часткового погашення 04.08.2015 року в сумі 7 200,00 грн.); -з 14.08.2015 року по 24.09.2015 року - сума боргу 46 471,43 грн. (заборгованість після часткового погашення 14.08.2015 року в сумі 4 500,00 грн.); -з 25.09.2015 року по 21.10.2015 року - сума боргу 37 471,43 грн. (заборгованість після часткового погашення 25.09.2015 року в сумі 9 000,00 грн.). Всього, відповідно до проведеного розрахунку загальна сума заборгованості складає 22349,20 грн., з яких: 21134,40 грн. індекс інфляції та 1214,80 грн. три проценти річних. За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст. 612 цього Кодексу передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно договору позики від 30.04.2011 року, а саме п.2.1 вбачається, що договір позики є безпроцентним. Отже дія даних договірних відносин узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України, і відповідачі мають сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved