Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 06.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 15087, щодо стягнення грошових коштів у розмірі 102\~288,85 грн. таким, що не підлягає виконанню. Просить закрити виконавче провадження № 55492843 від 10.01.2018 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 102\~288,85 грн., що відкрите на підставі зазначеного виконавчого напису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2018 після того як було відкрите виконавче провадження, йому стало відомо про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 06 жовтня 2017 року вчинено виконавчий напис № 15087 за кредитним договором б/н від 27.12.2010 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 100\~488,85 грн. та 1\~800,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. Вважає що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки подані банком документи нотаріусу не підтверджували безспірність заборгованості, так як кредитний договір банком із ним не укладався, а була видана лише картка, а умови користування карткою не є кредитним договором. Окрім того, нотаріусом було порушено Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004, а саме, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов?язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Проте, банком не було направлено на його адресу письмової вимоги про усунення порушень, що не було перевірено нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. Ухвалою від 14 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 липня 2018 року представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] в електронному вигляді направлено відзив на позовну заяву з документами, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін представником відповідача не подано. Представник відповідача у відзиві на позов вимоги позивача не визнав, просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 27.12.2010 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на отримання ним кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до укладеного договору [PERSON] підписав анкету-заяву, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору позивач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом за даним рахунком. Позивач кредитним лімітом скористався, але своєчасно кошти банку не повертав. В звязку\~з невиконанням зобовязання за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], який відповідно до встановленого чинним законодавством порядку видав виконавчий напис про стягнення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості поданого нотаріусу, погашення заборгованості частково здійснювалось [PERSON] Останнє погашення заборгованості відбулося позивачем 29.12.2014 у розмірі 930,00 грн. Заборгованість, по якій було видано виконавчий напис, виникла за період з 29.12.2014 по 31.08.2017. Виконавчий напис вчинено 06.10.2017, а тому видача виконавчого напису відбулась у відповідності до трьохрічного терміну. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], та представник Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області свої пояснення щодо позову на адресу суду не направили. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 06 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 15087 про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором б/н від 27.12.2010 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9\~738,66 грн.; заборгованості за відсотками 82\~188,82 грн.; заборгованості з пені та комісії 3\~300,00 грн.; заборгованості по штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованості по штрафу (відсоток від суми заборгованості) 4\~761,37 грн., що в загальному розмірі становить 100\~488,85 грн., а також витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, що склали 1\~800,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення 2 439 днів, а саме з 27.12.2010 по 31.08.2017. На підставі зазначеного виконавчого напису, постановою старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] від 10 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55492843 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 102\~288,85 грн. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року, що передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов?язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення\~заборгованості провадиться\~у безспірному\~порядку,\~тобто перевіряє\~щоб документи,\~з яких\~обчислена заборгованість,\~не були\~спірні.\~Сам по\~собі факт\~подання стягувачем\~відповідних документів\~нотаріусу не\~свідчить про\~відсутність спору\~стосовно заборгованості як\~такого,\~що встановлено\~постановою Верховного\~Суду України\~у справі\~№ 6-887цс17 від 05.07.2017. На виконання ухвали суду від 14 червня 2018 року про відкриття провадження у справі, приватним нотаріусом [PERSON] були надані суду копії документів, на підставі яких було вчинено 06 жовтня 2017 року спірний виконавчий напис. Отже, як вбачається з матеріалів справи для вчинення виконавчого напису Банком були надані наступні документи: письмова вимога без зазначення дати про усунення порушень за кредитним договором б/н від 27.12.2010, за якою [PERSON] пропонувалося у пятиденний строк з дати відправлення письмової вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором, яка станом на 31.08.2017 становить 100\~488,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9\~738,66 грн.; заборгованості за відсотками 82\~188,82 грн.; заборгованості з пені та комісії 3\~300,00 грн.; заборгованості по штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованості по штрафу (відсоток від суми заборгованості) 4\~761,37 грн.; список згрупованих поштових відправлень; опис вкладення в цінний лист; анкета-заява [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27.12.2010 про надання зарплатної картки; виписка з рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості за кредитним договором б/н від 27.12.2010 станом на 31 серпня 2017 року. Відповідно до підпункту 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов?язань. Судом встановлено наявність в матеріалах виконавчого напису доказу направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень. Проте, докази отримання позивачем вказаної вимоги відсутні. Відповідачем не надано жодних підтверджень отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Разом з тим, у вимозі про усунення порушень період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за договором станом на 31 серпня 2017 року, тоді як у виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться за період, що становить 2 439 дні, а саме за період з 27.12.2010 по 31.08.2017. Крім цього Банк надав нотаріусу копію анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27.12.2010 про надання зарплатної картки, а не кредитний договір. Відповідно до ч. 1\~ст. 630 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. За умовами ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору\~є умови про предмет договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, що врегульовано положеннями ст.1054 ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27.12.201 [PERSON] було зазначено свої персональні дані, інформацію особистого характеру та бажання оформити на своє імя зарплатну платіжну картку. При цьому надана суду копія даного документа не містить зазначення відомостей щодо бажання отримати кредитну платіжну картку, не містить умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких істотних умов як строк його погашення, розмір відсотків за користування кредитом, наявність штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов?язань та їх розмір. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису до нього включено, окрім заборгованості, також розмір пені, комісії та штрафу. Відповідно до п. 6.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення\~нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012, неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Однак вищевказаною анкетою-заявою, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не передбачено будь-якої неустойки (штрафу, пені). Отже, суд вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми пені, відсотків, зазначені у написі, є безспірними. З огляду\~на вищевикладене,\~суд робить\~висновок про\~відсутність,\~визначених у\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~підстав\~для вчинення\~приватним нотаріусом\~виконавчого напису,\~а тому\~позовні вимоги\~в частинівизнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, що врегульовано п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців), що передбачено ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». А тому, позовні вимоги в частині закриття виконавчого провадження, задоволенню не підлягають. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, та

Outcome: partial