Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. В позові вказано, що 15 липня 2016 року померла мати Позивача, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення. До моменту оформлення спадщини Позивач вважав, що до складу спадкового майна входить і квартира №6, яка знаходиться у с. Мартове по вул.Харківській 82. Приймаючи спадщину після смерті матері він дізнався що квартира №6, яка знаходиться у с. Мартове по вул.Харківській 82, яка належала їй на праві приватної власності перейшла у власність Відповідача на підставі Договору дарування від 12 листопада 2015 року. Позивач вважає, що Договір дарування від 12 листопада 2015 року був укладений його матірю помилково, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги в силу свого віку та захворювання, тому вважала, що укладає договір довічного утримання і просить суд визнати Договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений 12 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] - недійсним. Позивач \~[PERSON],\~в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. На попередніх судових засіданнях Представник Позивача позов підтримував, брав участь в допиті свідків, надавав клопотання та письмові пояснення. Окрім, фактів викладених в Позовній заяві, Представник Позивача наголошував на тому, що сукупність наданих доказів підтверджує наявність обставин, які вказують на помилку,\~неправильне сприйняття дарувальником [PERSON] фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення і що такими обставинами є 72-річний вік дарувальника, її стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у дарувальника спірного житла як єдиного; і, насамперед, відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдарованому та продовження дарувальником проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування. Відповідач [PERSON], 28 березня 2018 року в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі. На попередніх судових засіданнях Відповідач надала пояснення та письмові заперечення відносно позову. Категорично не погоджувалася з позовною заявою. Просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі так як викладені в ньому факти не відповідають дійсності і померла на час укладення Договору розуміла значення своїх дій та знала який правочин вчиняє. Крім того, Відповідач брала участь в допиті свідків та надавала клопотання до суду. Третя особа - Приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] - в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заслухавши пояснення Представника Позивача та Відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані Позивачем та Відповідачем докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Згідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає\~\~справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~15 липня 2016 року померла мати Позивача та Відповідача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №547919, виданим 18 липня 2016 року, місце реєстрації Виконавчий комітет Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області № 22.(а.с.9) Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення.(а.с.13) До моменту оформлення спадщини Позивач вважав, що до складу спадкового майна входить і квартира №6, яка знаходиться у с. Мартове по вул.. Харківській 82. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали Позивач та Відповідач, як діти померлої, які входять до першої черги спадкування за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Те, що [PERSON] є матірю Позивача підтверджене в судовому засіданні Свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІІ-ЭВ №324077, де матірю вказана «Кононова Марія Яківна» та Свідоцтвом про укладення шлюбу від 07 січня 1980 року, серії І-ЖТ №386131, де в результаті шлюбу прізвище [PERSON] змінилося на «Умрихіна».(а.с.10-11) Після смерті матері Позивач звернувся за прийняттям спадщини і отримав Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.(а.с12) Приймаючи спадщину після смерті матері Позивач дізнався що квартира №6, яка знаходиться у с. Мартове по вул.Харківській 82, яка належала їй на праві приватної власності перейшла у власність Відповідача на підставі Договору дарування. 12 листопада 2015 року [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру 6, яка знаходиться у с. Мартове по вул.Харківській 82, що підтверджується Договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №934.(а.с.15-16) Суд не бере до уваги доводи Позивача та його Представника, що Договір дарування від 12 листопада 2015 року був укладений [PERSON] помилково, так як допитані в судовому засіданні свідки стверджують, що померла усвідомлювала свої дії і бажала за життя переоформити свою квартиру на дочку, [PERSON]. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки вказували на те, що квартира, в якій проживає Позивач, була йому також подарована матірю та вітчимом. Судом встановлено, що [PERSON] проживала до своєї смерті за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджується довідкою Мартівської сільської ради.(а.с.17) Позивачем не доведено той факт, що при укладенні Договору дарування від 12 листопада 2015 року [PERSON] помилялася щодо природи правочину, який вчиняла. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Суд бере до уваги, Постанову ВСУ у справі 6-372цс16 від 27 квітня 2016р. де розяснено, що помилка при укладанні договору дарування, яка має істотне значення є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Однак, під час розгляду справи судом не було встановлено наявність помилки при укладанні договору дарування, яка мала би істотне значення та була би підставою для визнання Договору дарування від 12 листопада 2015 року недійсним. Відповідно до статей 229-233 Цивільного кодексу України угода, укладена під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини,\~є оспорюваною. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати\~саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання угоди недійсною. Відповідно до статті 717 Цивільного кодексу України за\~договором дарування\~одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом статей 203, 717 Цивільного кодексу України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не тільки про предмет договору, а й досягли згоди з усіх його істотних умов. Суд вважає, що сукупність наданих доказів сторонами не підтверджує наявність обставин, які вказують на помилку,\~неправильне сприйняття дарувальником [PERSON] фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судовий збір покладається на Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed