overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, подала суду заяву, у якій зазначає про визнання позову в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у її відсутності, зазначає про своє бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 2003 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 10.08.03 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.06.11 р., та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.08.05 р. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім'ї відсутнє порозуміння, збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив, що з 1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем, незважаючи на спільне проживання, сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та зазначила, що згідна на розірвання шлюбу та примирення не бажає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 02 червня 1990 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане Рафалівською селищною радою Володимирецького району Рівненської області. Від шлюбу подружжя має дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 09.04.91 р. відділом ЗАГС Кузнецовського міськвиконкому, який на даний час досяг повноліття, а також неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21.01.99 р. відділом РАГС м.Кузнецовська. З пояснень учасників процесу судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін на даний час проживає разом з ними обома, спору про місце її проживання між сторонами немає. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, подала суду заяву, у якій зазначає про визнання позову та просить суд провести розгляд справи у її відсутності, заявляє про бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 вересня 2015 року перебувають у шлюбі, про що свідчить повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 126563, видане 26.04.17 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №271743, виданим 26.04.17 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, подала суду заяву, у якій зазначає про визнання позову в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у її відсутності, заявляє про бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 березня 2013 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 084970, видане 09.03.13 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 194194, виданим 20.08.13 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалось, між сторонами на даний час існують напружені стосунки, шлюб фактично припинено. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що близько одного року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, від шлюбу подружжя має дитину, спір про місце проживання якої між сторонами відсутній. Дочка проживає разом з матір»ю, проти цього [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 серпня 2008 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 031094, видане 26.08.08 р. відділом РАЦС по м.Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області. Від шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 189979, виданим 18.06.15 р. відділом РАЦС по м.Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що через взаємні непорозуміння подружні відносини припинили, проживають окремо і примирення не бажають. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2004 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка ззалишається на утриманні відповідачки, оскільки через взаємні непорозуміння вони подружні відносини припинили, проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалась, примирення не можливе тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] позов визнала і згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому з 19.09.2004 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні відповідачки, оскільки сторони через взаємні непорозуміння подружні відносини припинили і проживають окремо. Даючи оцінку обставинам справи, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини, що є підставою для розірвання шлюбу суд вважає, що дана сім'я фактично розпалась і зберегти в майбутньому її неможливо, оскільки позивач примирення не бажає і наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не зацікавлена у збереженні сім'ї і згідна на розірвання шлюбу тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі наведеного, ст.ст.110- 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 04 серпня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Торчинській селищній раді, актовий запис № 15. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідач в добровільному порядку відмовилася розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, досить тривалий час проживають окремо, шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, попередньо подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Протягом розгляду справи судом встановлені наступні обставини. З 04 серпня 2002 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Торчинській селищній раді, актовий запис № 15 (а.с. 3). Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, у подружжя припинили існувати почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу Свій позов мотивує тим, що між ними було зареєстровано шлюб 14.09.1996 року. Від шлюбу вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, виникнення суперечок. Фактично шлюбні відносини ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 14 вересня 1996 року у відділі реєстрації актів громадського стану Канівського міськвиконкому, Черкаської області, про що в низі реєстрації актів про одруження 14 вересня 1996 року зроблено відповідний актовий запис № 137. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Канівського міськвиконкому Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 137 (а.с.4). Суд встановив що сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. ( а.с.11-12) Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони як одна сім'я не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 лютого 2003 року. Шлюб був зареєстрований Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 04. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб, укладений 21 лютого 2003 року, між ним та відповідачем [PERSON] До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 лютого 2003 року. Шлюб був зареєстрований Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 04 (а.с.5). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач припинили шлюбно-сімейні стосунки, протягом тривалого часу проживають окремо і не ведуть спільного господарства,. Шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 01 липня 2005 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 661. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства подружнє життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Шлюб на даний час існує формально. Переконаний, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а тому, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 661 (а.с. 5). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження. З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, сторони дійшли спільної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.06.2004. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 381. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що протягом 8 років разом не проживають, спільного побуту не ведуть, подружніх відносин не підтримують. На даний час шлюб існує формально. Переконаний, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 074471 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 381 (а.с. 5). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, протягом тривалого часу разом не проживають, позивач настоює на розірванні шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved