Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької РДА, в якому просить позбавити відповідача, батьківських прав щодо її дитини [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є батьком [PERSON] , з квітня 2018 дитина постійно проживає з ним та його батьками в с. Желдець. Мати динини [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться його здоров`ям, успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Фактично відповідач вже давно самоусунулась від своїх батьківських обов`язків, тому позивач звернувся з даним позовом. Позивач у судове засідання через канцелярію суду подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, щодо проведення заочного розгляду не заперечує. Представник третьої особи служби у справах дітей Кам`янка -Бузької районної державної адміністрації Дміртрієва О.В. в судове засідання не з`явилась, скерувавши на адресу суду лист, в якому просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданого 19.10.2018 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Дитина проживає з батьком [PERSON] , про що свідчить довідка про склад сім`ї від 21.11.2018. Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, коли той із батьків, з ким за рішенням суду проживає дитина, самостійно вирішує питання щодо тимчасового виїзду дитини за межі України з метою лікування, навчання дитини за кордоном, відпочинку, за наявності довідки, виданої органом державної виконавчої служби, про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України). При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як видно з акту обстеження житлово-побутових умов від 06.11.2018 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в результаті обстеження встановлено, що у будинку проживає син [PERSON] , 2016 року народження. Дитина має окрему кімнату та забезпечена всім необхідним для життя. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 23.01.2019 за №1/2 комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав батьків може бути те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не дбає про фізичний та духовний розвиток свого сина [PERSON] , 20016 р.н., матеріально не забезпечує останнього. Вищенаведеними доказами підтверджується байдуже ставлення матері до сина, її безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, по створенню належних умов проживання, навчання, її розвитку. Будь - яких об`єктивних, незалежних особисто від відповідача, причин такого ставлення до сина, до її виховання, причин, які б виправдовували таку поведінку відповідача, таке ставлення до дитини та її виховання, судом не встановлено. На думку суду, відповідач самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню дитини, без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини материнського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved