Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення в квартиру, в якому просить вселити його в квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом надання позивачу ключів від вищевказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проживав разом з відповідачкою однією сім'єю з 2004 року за адресою: [ADDRESS]. У березні 2005 року позивач та відповідач на спільні кошти купили квартиру [ADDRESS]. Позивач за власні кошти зробив ремонт у придбаній квартирі, закупив за свої кошти побутову техніку. Починаючи з травня 2005 року він разом з відповідачем почав проживати у вищевказаній квартирі. 17.06.2006 року вони зареєстрували шлюб. 29.12.2010 року позивач був прописаний в квартирі. З моменту вселення в квартиру та по даний час в квартирі знаходяться особисті речі позивача. 20.05.2009 року з позивачем стався інфаркт міокарду, була зроблена складна операція та він став інвалідом другої групи. У липні 2012 року позивач знаходився на черговому лікуванні в 17 лікарні м. Харкова. Під час виписки з лікарні відповідач сказала, що квартиру [ADDRESS] вона здала в оренду. Позивач позбавлений можливості користуватися квартирою з вини відповідача, тому змушений звернутись до суду. 11.11.2013 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилалась на те, що спірна квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за №1-290. Вказана квартира була придбана нею за власні кошти від продажу квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.11.2004 року. З [PERSON] проживають однією сім'єю з лютого 2006 року. 17.06.2006 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №247. З 29.12.2010 року [PERSON] дійсно зареєстрований у її квартирі [ADDRESS]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Восени 2011 року позивач разом з відповідачем переїхала мешкати у квартиру [ADDRESS]. З цього часу відповідач в спірній квартирі не з'являється, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Ніхто не чинив перешкод проживанню відповідачу у квартирі, житлову площу він залишив добровільно. Посилання відповідача на те, що йому нема де жити не відповідають дійсності. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права на користування, володіння та розпорядження майном, що належить позивачу [PERSON] на праві власності, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 11.11.2013 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення в квартиру, об'єднавши їх в одне провадження. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 17.06.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова (а.с.6) та який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року розірвано (а.с.70). Крім того в судовому засіданні під час розгляду справи про розірвання шлюбу було встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки у січні 2013 року. Згідно довідки дільниці №25 КП «Жилкомсервіс» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Позивач [PERSON] зареєстрований в квартирі з 29.12.2010 року. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 12.11.2004 року відповідач [PERSON] продала квартиру [ADDRESS] за 71820,00 грн. (а.с.11) Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 25.01.2005 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] за 70200,00 грн. (а.с.43). Посилання відповідача на те, що йому нема де жити не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1999 року та технічного паспорту на квартиру, відповідачу на праві власності належить 26/100 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 47-50). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Непроживання [PERSON] [ADDRESS] понад один рік в судовому засіданні підтвердив сам [PERSON], а також допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, посилання позивача [PERSON] на ч.4 ст.156 ЖК України, яка передбачає, що припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє їх право користування займаним приміщенням, не засновані на законі виходячи з наступного. В судовому засіданні, як позивач [PERSON] так і його представник надавали пояснення, що [PERSON] не мешкає, а значить і не користується [ADDRESS] з літа 2012 року. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, ніяких доказів про порушення з боку відповідача [PERSON] прав позивача щодо користування спірною квартирою до суду надано не було. Таким чином, [PERSON] не довів, що його право на користування квартирою порушено з боку відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved