Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 3200 гривень, в якому зазначив, що 22 липня 2015 року, приблизно о 18 годин 30 хвилин, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ», держномер 59360 НЕ, у дворі будинку № 30 по вул.. Зерновій в м. Запоріжжі, при русі заднім ходом, не впевнився у безпеці та скоїв наїзд на автомобіль «ВАЗ 21013», держномер Н3557ЗП, який належить йому. В наслідок зіткнення, його автомобілю завдані механічні пошкодження, а саме: задня ліва арка, задні ліві двері. Згідно висновку оцінки вартості матеріальної шкоди пошкодженого автомобілю, вартість відновлюваного ремонту складає 2699,75 гривень. Згідно висновків ДАІ та постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON]. У звязку з тим, що вина відповідача доведена постановою суду, а шкода відшкодовується винною особою, позивач просив суд стягнути з [PERSON] 2699,75гривень вартість ремонтних робіт, 500 гривень послуги експерта за проведення калькуляції, 2000 гривень оплати за послуги адвоката та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. У судовому засіданні позивач, наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві та з посиланням на норми Закону, просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно\~із положенням\~статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням\~поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.\~Отже, згідно із вимогами\~ЦПК України\~суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за згодою позивача, суд\~\~\~\~ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держані та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Зі змісту статей 11, 15 ЦК України вбачається, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону, слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. Позивач у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача були порушенні його права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними\~\~є докази,\~\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність\~\~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну юридичної чи фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 22 липня 2015 року, приблизно о 18 годин 30 хвилин, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ», держномер 59360 НЕ, у дворі будинку № 30 по вул.. Зерновій в м. Запоріжжі, при русі заднім ходом, не впевнився у безпеці та скоїв наїзд на автомобіль «ВАЗ 21013», держномер Н3557ЗП, який належить позивачу. В наслідок зіткнення, автомобілю позивача завдані механічні пошкодження, а саме: задня ліва арка, задні ліві двері. Згідно висновку оцінки вартості матеріальної шкоди пошкодженого автомобілю, вартість відновлюваного ремонту складає 2699,75 гривень. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] Його віна у скоєні ДТП встановлена постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року (справа № 334/6240/15-п). Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль «ВАЗ 21013», держномер Н3557ЗП, що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди № 1806 від 24.06.2015 року, вартість матеріальної шкоди завданого позивачу, як власнику автомобілю, на дату оцінки становить 2699,75 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦПК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З оглянутого судом висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку становить 2699,75 гривень, що підлягає відшкодуванню за рахунок [PERSON], як винного у вчиненні ДТП під чиїм керуванням знаходився транспортний засіб яким завдано шкоду позивачу. Крім цього, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають понесені витрати з проведення експертиз в сумі 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру. Відповідно до ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом установлена вина [PERSON] у скоєнні правопорушення, отже саме він має відповідати за шкоду заподіяну у результаті його протиправних дій. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними і ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем при звернені з заявою до суду, а саме судовий збір у розмірі 243,60 гривні. Вимоги щодо стягнення 2000 грн за надання правової допомоги залишені позивачем без розгляду

Outcome: approved