Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в якому просить суд стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], суму боргу за договором купівлі-продажу від 19 лютого 2016 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 478207 (чотириста сімдесят вісім тисяч двісті сім) грн. 80 коп., та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 23084,00 грн. (двадцять три тисячі вісімдесят чотири грн.) 00 коп. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 19.02.2016 року між ним та Відповідачем [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу відповідно до якого Позивач передав Відповідачу: прес екструдер, сушилку АСУ 600, лінію для упаковки, дробилку. Відповідно до умов [PERSON] Відповідач зобовязується сплатити Позивачу за майно 540000,00 грн. частинами, перший внесок у розмірі 162000,00 грн. та 378000,00 грн. повинен був сплачувати частинами по 30000,00 грн. кожні три місяці. Після сплати першого внеску відповідачем у розмірі 162 000 (сто шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. Позивач передав Відповідачу майно визначене в договорі. Натомість Відповідач в порушення умов [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання та не сплатив залишок вартості майна в розмірі 378000 (триста сімдесят вісім тисяч) 00 коп. У звязку з цим позивач змушений був звернутись до суду. Представник Позивача [PERSON], адвокат [PERSON], в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. А також просив суд провести розподіл судових витрат. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилися, відзиву на позовну заяву суду не надали, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 19.02.2016 року між Позивачем [PERSON] та Відповідачем [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу (а.с. 9-10). Факт укладення вказаного договору Відповідачем не оскаржується та не спростовується. Відповідно до п.1.1 вказаного договору Позивач зобовязувався передати у власність Відповідача, а Відповідач зобовязувався прийняти обладнання і сплатити за нього визначену [PERSON] грошову суму. Згідно п. 1.2 [PERSON] передається в такому комплекті: прес екструдер ZBJ-2 2шт; сушилка АСУ 600; лінія для упаковки; дробилка FSJ-2. Відповідно до п 2.1 [PERSON] Відповідач зобовязується сплатити Позивачу за майно 540000 (пятсот сорок тисяч) грн. 00 коп. Згідно п.2.2 [PERSON] відповідач зобовязується сплатити Позивачу за [PERSON] перший внесок у розмірі 162000 (сто шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до п.2.3 [PERSON] залишок вартості майна в розмірі 378000 (триста сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп., сплачується Відповідачем в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. кожні три місяці. Відповідно до п. 3.1, 3.2 [PERSON] Позивач зобовязаний передати Відповідачу майно після сплати першочергового платежу в розмірі, зазначеному в п.2.2 цього [PERSON]. Позивач зобовязаний передати Відповідачу майно у стані, придатному для його використання, в комплектності, зазначеній в п. 1.2. цього договору. Дотримуючись умов [PERSON] від 19.02.2016 року після сплати першого внеску відповідачем у розмірі 162000 (сто шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. Позивач передав Відповідачу майно визначене в договорі, а саме: прес екструдер ZBJ-2 - 2шт; сушилку АСУ 600; лінію для упаковки; дробілку FSJ-2. Натомість Відповідач в порушення умов [PERSON] від 19.02.2016 року не виконав взяті на себе зобовязання та не сплатив залишок вартості майна в розмірі 378000 (триста сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. Позивачу, у зв'язку з чим на час звернення до суду у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість в сумі 378000 (триста сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. За загальним положенням цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Як визначено ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), як визначено положеннями ст.610 ЦПК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене аналізуючи зміст договору, суд приходить до висновку, що Відповідач порушив свої зобов'язання за договором купівлі-продажу від 19.02.2016 р. щодо сплати залишкової вартості майна. Згідно п. 4.1 [PERSON] за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за [PERSON] сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції за час прострочення розраховується за формулою: (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період ( (втрати від інфляції) = (сума боргу)х (індекс інфляції):100% - (сума боргу). Відповідно до розрахунку наданого Позивачем (а.с. 11) індекс інфляції за час прострочення сплати, борг становить 100207,80 (сто тисяч двісті сім грн. 80 коп.). Розрахунок трьох процентів річних проводиться за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів] Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 19.05.2016 року по 01.06.2018 року складає - 23084 грн. (двадцять три тисячі вісімдесят чотири грн.) 00 коп. Таким чином у зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань Відповідач за договором купівлі-продажу від 19 лютого 2016 року заборгував Позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 100207,80 грн., та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 23084,00 грн. Згідно п.5.1, 5.2 [PERSON] усі розбіжності і спори, які можуть виникнути між сторонами у звязку з виконанням [PERSON], вирішуються шляхом переговорів. У разі якщо сторони в результаті переговорів не змогли досягти взаємної згоди щодо розбіжностей, що виникли, а також у разі, якщо одна із сторін ухиляється від проведення переговорів, спір вирішується в судовому порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. У судовому засіданні, до закінчення судових дебатів у справі, представником Позивача зроблено заяву про наявність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами №1 від 31.05.2018 року, № 2 від 31.10.2018 року, №3 від 30.01.2019 року, квитанціями серії 11-СВЛ №382426, серії 11-СВЛ №382437, серії 11-СВЛ №382442. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved