Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким\~визначити йому додатковий строк тривалістю 3(три) місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 09 січня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09 січня 2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять: житловий будинок по вул. Садова(стара назва - Горького), 75 в с. Протеси Жидачівського району Львівської області та середня земельна частка(пай), площею 0,49 умовних кадастрових гектари. Ще за життя матір розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 01 лютого 1996 року, згідно якого все належне майно заповіла йому. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері отримав відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~ у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 09 січня 2012 року, у віці 70 років, в м. Жидачів Львівської області, померла [PERSON], про що 10 січня 2012 року складено відповідний актовий запис №3 та Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 10 січня 2012 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №272821 /а.с.7/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: житловий будинок по вул. Садова(стара назва - Горького), 75 в с. Протеси Жидачівського району Львівської області, яких відносився д суспільної групи «колгоспний двір» головою та останнім членом якого була померла та середня земельна частка, площею 0,49 умовних кадастрових гектари. Факт володіння померлою вказаним майном підтверджується долученим копіями правовстановлюючих документів /а.с. 10-11/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 01 лютого 1996 року, вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 9/. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії І-АГ №1161280 вбачається, що [PERSON], яка померла 09 січня 2012 року є матірю [PERSON] позивача по справі. В судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, із долученої довідки №250 від 28 лютого 2018 року, вбачається, що спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала до дня своєї смерті за адресою: с. Протеси вул. Садова(стара назва - Горького), 75 Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець за заповітом же проживав(на час відкриття спадщини) за адресою: м. Калуш вул. Литвина 6/62 Івано-Франківської області, що підтверджується долученими ним паспортними даними /а.с. 4-5, 12/. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 320/02-31 від 26 квітня 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що позивач пропустив піврічний термін, визначений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 10 липня 2012 року. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Також, вищевказаними правовими висновками розяснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що [PERSON], яка померла 09 січня 2012 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила свого сина позивача по справі. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Позивач до дня смерті із матірю не проживав. Проте, в силу пережитого стресу, повязаного із втратою рідної людини, скрутного фінансового становища та юридичної необізнаності, думав що спадщину прийняв автоматично, оскільки від неї не відмовлявся та після смерті матері переїхав в спадковий будинок та проживає в ньому по теперішній час. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; відмову нотаріуса у видачу свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці\~для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Outcome: approved