Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі ДП «Красноармійськвугілля») про спонукання до видачі акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він перебував в трудових відносинах із ДП «Красноармійськвугілля» з 14.05.2013 р. по 17.02.2014 р. Працював за фахом гірник очисного вибою. Був звільнений за наказом №84о/к від 27.12.2014 р. з 17.02.2014 за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за наслідками стана здоров'я. Під час роботи на підприємстві він був травмований під час виконання змінного завдання. А саме, у липні-серпні, імовірно 21 липня, 2013 р. він працював в 2 зміну на північній лаві пл. Л1. Йому, та іншим працівникам, був виданий наряд на виїмку вугілля на паю № 5. Приблизно о 17.00-18.00 годин по лаві проводили доставку дерев'яних стійок 1,5 м за допомогою скребкового конвеєра з низу на верх. Під час роботи він помітив, що за 1-1,5 м. від нього дерев'яна стійка змістилася з конвеєрного ставу (з причини його нерівності) і одним кінцем вперлася в перешкоду. Трохи вище його, в лаві працював електрослюсар їх дільниці [PERSON], який проводив ремонт селекторного зв'язку. По причині виниклої перешкоди в роботі конвеєра, він дав світловий сигнал про зупинку конвеєра. Цей сигнал був дубльований робітниками, які працювали нижче нього і після цього конвеєр зупинився. Все це побачив робочий дільниці [PERSON], який до цього працював на паї № 6 в лаві. Він, [PERSON], спільно з [PERSON] поправили дерев'яну стійку і переконавшись, що стійка лежить на ставі конвеєра і її можна транспортувати далі, він подав світловий сигнал про пуск конвеєра. Сигнал продублювали робочі знизу, і конвеєр був включений. Стійка поїхала по конвеєру, але на наступному рештаку, тому що і там малося викривлення унаслідок нерівності ставу, раптово піднялася. Задній кінець стійки був упертим в скребок, який продовжував рух, а передній кінець стійки змістився від поздовжньої осі конвеєра і вдарив його, [PERSON] в праве плече, коли стійка порівнялася з ним. Під час удару стійкою він перебував на пів обороту поверненим корпусом до забою, а на половину до конвеєра. Цього удару він не очікував, тому отримав його дуже сильним, не встигнувши що-небудь зробити. У нього виникла сильна біль у правому плечі та спині. Момент удару і його наслідки бачили робочі дільниці - свідки [PERSON] і [PERSON]. Від першої допомоги він вирішив відмовитися, так як відчув, що перелому кісток немає і не було видимих великих зовнішніх пошкоджень. Вирішив, що це просто забій, який з часом пройде, а тому загрози його здоров'ю немає. Зайнятий робочим процесом, він болю не відчував і тому по закінченню зміни до медичного підземного та поверхнього пункту вирішив не звертатися. Робочим [PERSON] та [PERSON] він повідомив, що нічого страшного з ним не трапилось і тому реєструвати факт травмування не має сенсу. Прийшовши додому після вказаної зміни і тривалий час після цієї події він відчував біль у місці удару але самостійно лікувався вдома і приймав біль як звичайний забій, який лікував самостійно мазями, розтирками, знеболюючими. Після травмування, у роботі він використовував переважно ліву руку. Коли біль став нестерпним він зрозумів, що його самолікування не давало результату. 13.11.2013 р. він звернувся за медичною допомогою до Димитровської міської лікарні але й багатомісячне лікування не дало результату. На час направлення позову до суду наслідки після травми продовжують прогресувати: у нього спостерігається слабкість в правій руці, оніміння пальців та «стріляючий» біль у правій руці. Його захворювання підтверджується дослідженнями лабораторії біомеханіки Обласної травматологічної лікарні, де вказано на обмеженість рухів у році та слабкість руки. Тривалий час він продовжував лікування, але воно не надало результату. Хвороба продовжувала прогресувати про що вказують протоколи ЛКК від 10.12.2013 р., 19.12.2013 р., 26.12.2013 р., 18.02.2014 р, 28.02.2014 р. В них вказано діагноз: правостороння цеврикобрахіалгія зовнішній епіконделіт ліктьового суглобу. Рекомендовано легкий труд, однак він був звільнений з підприємства відповідача за станом здоров'я без надання легкого труду. 08.02.2014 р. він подав заяву на підприємство відповідача, шахту «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», згідно п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних завоювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 р. № 1232. В заяві він просив провести розслідування нещасного випадку, внаслідок якого втрата працездатності наступила не одразу. На підприємстві було видано наказ від 14.02.2014 р. №6 т/б, яким було призначено комісію по розслідуванню нещасного випадку, який стався з ним у липні 2013 р. За результатами розслідування комісією було складено акт Н-5 від 07.03.2014 р. Висновок комісії - нещасний випадок не був визнаний пов'язаним із виробництвом. 17 березня 2014 року він подав скаргу, на підставі ст. 34 Порядку, до ТУ Держгірпромнагляду в Донецькій області. 25.03.2014 р. головним державним гірничотехнічним інспектором Західної регіональної гірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості [PERSON] було видано припис за формою Н-9 від 25.03.2014 р. №022/1-13-51 директору ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» [PERSON] з пропозицією проведення повторного розслідування нещасного випадку. Про це було повідомлено листом №06-27/2-23/930 від 17.04.2014 р. Згідно цього листа вбачається, що комісія з розслідування не прийняла до відома свідчення свідка [PERSON], який у протоколі опитування показав, що підтверджує його, [PERSON] травмування. Листом від 31.03.2014 р. відповідач повідомив його про то, що наказом від 27.03.2014 р. №13 т/б було створено комісію для повторного розслідування. За результатами розслідування було складено акт Н-5 від 25.04.2014 р. в якому комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, подруге, не був визнаний пов'язаним із виробництвом. Він вважає, що висновки комісії необґрунтовані та суперечать його показанням та показанням свідків [PERSON], [PERSON]. З урахуванням викладеного він просить визнати випадок, що стався з ним 21.07.2013 р. у корінній лаві пласта Л1 гор.622м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», під час якого у нього було травмовано праве плече та ліктьовий суглоб, таким як пов'язаним із виробництвом. Також просить зобов'язати ДП «Красноармійськвугілля» скласти та видати йому акт Н-1 про його травмування правого плеча та ліктьового суглобу на виробництві, що стався у корінній лаві пласта Л1 гор.622м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» Свідок [PERSON] суду пояснив, що у 2013 р. він працював на шахті «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля». Разом з ним, на одній дільниці працював [PERSON] Він пам'ятає, як 21.07.2013 р., в другу зміну, після 17.00 годин, почали доставку дерев'яних стійок по лаві. В той час він ремонтував кабель селекторного зв'язку. Неподалік від нього працював [PERSON], тому він побачив, як його, [PERSON] ударило дерев'яною стійкою по правому плечі, коли той намагався запобігти розклиненню конвеєра. Також допомагав розклинювати конвеєр [PERSON], який працював поруч з [PERSON], на паї. Після удару [PERSON] стійкою він та [PERSON] запитали у [PERSON] про самопочуття на що останній відповів, що нічого серйозного не трапилося у зв'язку з чим подякував за хвилювання. Чи звертався [PERSON] за медичною він не знає, але його після того визивали на комісію, де він свідчив про нещасний випадок. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював на шахті «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля». Разом з ним, на одній дільниці працював [PERSON] Він пам'ятає, як 21.07.2013 р. в 2 зміну він працював на 6 паї. [PERSON] працював на 7 паї. Коли почали скачювать по лаві стійки, то одна з стійок вперлася в край рештака, внаслідок чого заклинило конвеєр. [PERSON] став розклинювати стійку і він став йому на допомогу. Раптово конвеєр включили й стійка вдарила [PERSON] в праве плечі, від чого [PERSON] закричав. Він з [PERSON] підповзли до нього, переконалися, що відсутній перелом та запропонували піти до медичного пункту але [PERSON] відмовився так як вважав що травми немає а ушиб пройде і продовжував працювати. Його двічі викликали на комісію де він говорив, що пам'ятає факт травмування але не пам'ятає обставин заподіяння травми. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитров Донецької області - позов не підтримало, просить у позові відмовити так як позивачем був порушений порядок розслідування нещасного випадку на виробництві затверджений постановою Кабінету міністра України від 30.11.2011 р. № 1232. Вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO], він перебував в трудових відносинах з шахтою «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» з 14.05.2013 р. по 17.02.2014 р. Працював за фахом гірник очисного вибою. Був звільнений за наказом №84о/к від 27.12.2014 р. з 17.02.2014 за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за наслідками стана здоров'я. (а. с. 4-6). Судом встановлено, що [PERSON] під час роботи на шахті «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» був травмований при наступних обставинах, а саме, у липні-серпні, імовірно 21 липня, 2013 р. він працював в 2 зміну на північній лаві пл. Л1. [PERSON], та іншим працівникам, був виданий наряд на виїмку вугілля на паю № 5. Приблизно о 17.00-18.00 годин по лаві проводили доставку дерев'яних стійок 1,5 м за допомогою скребкового конвеєра з низу на верх. Під час роботи [PERSON] помітив, що за 1-1,5 м. від нього дерев'яна стійка змістилася з конвеєрного ставу (з причини його нерівності) і одним кінцем вперлася в перешкоду. Трохи вище [PERSON], в лаві працював електрослюсар їх дільниці [PERSON], який проводив ремонт селекторного зв'язку. По причині виниклої перешкоди в роботі конвеєра, [PERSON] дав світловий сигнал про зупинку конвеєра. Цей сигнал був дубльований робітниками, які працювали нижче [PERSON] і після цього конвеєр зупинився. Все це побачив робочий дільниці [PERSON], який до цього працював на паї № 6 в лаві. [PERSON], спільно з [PERSON] поправили дерев'яну стійку і переконавшись, що стійка лежить на ставі конвеєра і її можна транспортувати далі, [PERSON] подав світловий сигнал про пуск конвеєра. Сигнал продублювали робочі знизу, і конвеєр був включений. Стійка поїхала по конвеєру, але на наступному рештаку, тому що і там малося викривлення унаслідок нерівності ставу, раптово піднялася. Задній кінець стійки був упертим в скребок, який продовжував рух, а передній кінець стійки змістився від поздовжньої осі конвеєра і вдарив [PERSON] в праве плече, коли стійка порівнялася з ним. Під час удару стійкою [PERSON] перебував на пів обороту поверненим корпусом до забою, а на половину до конвеєра. Цього удару [PERSON] не очікував, тому отримав його дуже сильним, не встигнувши що-небудь зробити. У [PERSON] виникла сильна біль у правому плечі та спині. Момент удару і його наслідки бачили робочі дільниці - свідки [PERSON] і [PERSON] Від першої допомоги [PERSON] вирішив відмовитися, так як відчув, що перелому кісток немає і не було видимих великих зовнішніх пошкоджень на його тілі. [PERSON] вирішив, що це просто забій, який з часом пройде, а тому загрози його здоров'ю немає. Зайнятий робочим процесом, [PERSON] болю не відчував і тому по закінченню зміни до медичного підземного та поверхнього пункту вирішив не звертатися. Робочим [PERSON] та [PERSON] він повідомив, що нічого страшного з ним не трапилось і тому реєструвати факт травмування не має сенсу. Прийшовши додому після вказаної зміни і тривалий час після цієї події [PERSON] відчував біль у місці удару але самостійно лікувався вдома і приймав біль як звичайний забій, який лікував самостійно мазями, розтирками, знеболюючими. Після травмування, у роботі він використовував переважно ліву руку. Коли біль став нестерпним він зрозумів, що його самолікування не давало результату. 13.11.2013 р. він звернувся за медичною допомогою до Димитровської міської лікарні але й багатомісячне лікування не дало результату. Про тривалість хвороби свідчать висновки Обласної клінічної травматологічної лікарні № 966 від 20.11.2013 р. (а. с. 7а). [PERSON] неодноразово обстежувався на лікувально - консультативних комісіях, про що свідчать протоколи останніх від 10.12.2013 р., 19.12.2013 р., 26.12.2013 р., 18.02.2014 р, 28.02.2014 р. В них вказано діагноз: правостороння цеврикобрахіалгія зовнішній епіконделіт ліктьового суглобу. Рекомендовано легкий труд, однак він був звільнений з підприємства відповідача за станом здоров'я без надання легкого труду. (а. с. 8-12). 08.02.2014 р. [PERSON] подав заяву на підприємство відповідача, шахту «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», згідно п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних завоювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 р. № 1232. В заяві він просив провести розслідування нещасного випадку, внаслідок якого втрата працездатності наступила не одразу. (а. с. 13). У зв'язку з листом [PERSON] на шахті «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» було видано наказ від 14.02.2014 р. №6 т/б, яким було призначено комісію по розслідуванню нещасного випадку, який стався з ним у липні 2013 р. За результатами розслідування комісією було складено акт Н-5 від 07.03.2014 р. Висновок комісії - нещасний випадок не був визнаний пов'язаним із виробництвом. (а. с. 14-17). Не погодившись з висновками комісії [PERSON] 17.03.2014 р. подав скаргу до ТУ Держгірпромнагляду в Донецькій області, на яку 25.03.2014 р. головним державним гірничотехнічним інспектором Західної регіональної гірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості [PERSON] було видано припис за формою Н-9 від 25.03.2014 р. №022/1-13-51 директору ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» [PERSON] з пропозицією проведення повторного розслідування нещасного випадку. Про це було повідомлено листом №06-27/2-23/930 від 17.04.2014 р. Згідно цього листа вбачається, що комісія з розслідування не прийняла до відома свідчення свідка [PERSON], який у протоколі опитування показав, що підтверджує його, [PERSON] травмування. (а. с. 19) Внаслідок зауважень ТУ Держгірпромнагляду в Донецькій області на «шахті «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» наказом від 27.03.2014 р. №13 т/б було створено комісію для повторного розслідування. За результатами розслідування було складено акт Н-5 від 25.04.2014 р. в якому комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, подруге, не був визнаний пов'язаним із виробництвом. (а. с. 20-23). Статтею 43 Конституції України проголошено право робітників на належні, безпечні і здорові умови праці . Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, яке затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. Відповідно до ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування і вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві у відповідності з порядком, встановленим урядом України. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з позивачем з [PERSON] 21.07.2013 р. о 17.00 годині трапився нещасний випадок при виконанні ним трудових обов'язків у корінній лаві пласта Л1 гор.622 м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» внаслідок чого виникло травмування його правого плеча та ліктьового суглобу. У зв'язку з викладенним суд вважає за необхідне зобов'язати шахту «Центральну» ДП «Красноармійськвугілля» скласти та видати акт Н-1 про травмування правого плеча та ліктьового суглобу [PERSON] пов'язаного із виробництвом, такого що стався 21.07.2013 р. о 17.00 годині у корінній лаві пласта Л1 гор.622м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» На підставі ст. 43 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про охорону праці», ст. 171 КЗпП України, Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджений постановою Кабінету міністра України від 30 листопада 2011 року № 1232,

Outcome: approved