Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, та просить суд : визнати його батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості з актового запису про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дітей та внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Адвокат Гафійчук С.Д., який діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явивилася, була повідомлена належним чином судовими повістками, які повернуті до суду з відміткою отримано особисто та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та судовими повістками,причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що починаючи з 2010 року та до теперішнього часу позивач та відповідачка мали стосунки, вони проживали та проживають разом однією сім`єю. Від цих стосунків у них народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент народження дочок [PERSON] та [PERSON] сторони також проживали разом, однак діти були зареєстровані в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто а вказівкою матері. Дочки зареєстровані за по-батькові позивача « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Після народження дітей позивач продовжує проживати разом із своєю дружиною [PERSON] у цивільному шлюбі, приймає участь у утримані дітей та їх вихованні, надавав матеріальну допомогу. Позивач являється батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , має намір і в подальшому їх виховувати, утримувати та хоче, щоб діти були вказані, що вони являються його. Згідно з п. 3 ч.2 ст. 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У відповідності до статті 128 СК України: «1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього одексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують оходження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального ідексу України. 3 Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, 'клувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе атьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька итини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 35 цього Кодексу». У відповідності до п.31 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім`єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. У відповідності до п. 4 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] .

Outcome: approved