Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим що [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 15 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №88, є власником квартири під номером [ADDRESS] , в житловому будинку за номером [ADDRESS] . Разом із тим, у вказаній квартирі зареєстровано його колишню невістку відповідача у справі. Відповідач у даній квартирі не проживає, оскільки шлюб із його сином розірвала, її речей у даній квартирі також не має. При цьому, відповідач залишається зареєстрованою в належній позивачу квартирі і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації за вказаною адресою. Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача. Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без її фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та не заперечив проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] згідно з договором дарування квартири від 15 січня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №88, є власником квартири під номером [ADDRESS] (а.с.7-8). \~ \~ \~ \~У вказаній квартирі окрім позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] зареєстрована з 02.11.2012 їх колишня невістка [PERSON] згідно з довідкою голови правління ОСББ «Келецька-132А» №33 від 26.01.2021 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 04.02.2021 №8629 (а.с.11, 33). Разом із тим, відповідач з 2019 року у вказаній квартирі фактично не проживає, її речей у даній квартирі також не має, що підтверджується актом про тимчасову відсутність особи від 03.02.2021, складеним мешканцями будинку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , чиї підписи засвідчив голова правління ОСББ «Келецька-132А» [PERSON] (а.с.36). При цьому відповідач залишається зареєстрованою в належній позивачу квартирі і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації місця проживання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2019 року, тоді як остання залишається зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає. Згідно з ч.2\~ст.405\~ЦК України \~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн, який понесено позивачем згідно з квитанцією №32 від 26.01.2021 (а.с.35). На підставі викладеного,

Outcome: approved