Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2007 року. На даний час у Хустському районному суді перебуває на розгляді справи про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча постійно виїжджає за кордон на заробітки і на сьогоднішній день, покинувши дітей, теж знаходиться за кордоном. Добровільно досягнути домовленості щодо матеріального утримання дітей у них не вдалося. У позові позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його кристь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги зменшує, просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 гривень , щомісячно на кожну дитину до досягнення ним повноліття. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 19 березня 2007 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району за актовим записом № 7. У шлюбі в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на його повному утриманні та вихованні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Вишківської селищної ради від 29.07.2019 року № 2167. Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх доньки та сина добровільно не надає. Враховуючи, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідачки слід вирішувати за правилами ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум: для дитини віком до 6 років з 01 липня пo 30 листопада складає 1699 грн.; для дитини віком від 6 до 18 років складає 2118 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що із [PERSON] слід стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved