Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] «про встановлення факту, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права особистої приватної власності». Свої позовні вимоги мотивує наступним. З 08 вересня 2005 року позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON]. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1355, на ім'я позивача було придбано житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS]. Згідно п. 1 вказаного договору на земельній ділянці площею 0,0509 га, кадастровий номер 1410137100:00:025:0464 розташовано: А-1 житловий будинок, загальною площею 44,2 кв.м., у тому числі житловою площею 22,3 кв.м., з надвірними побудовами Б - літня кухня, * - трубопровід, № 3,4 - огородження, І - тротуар. Житловий будинок та вказані надвірні побудови знесені. За загальним правилом відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної при чини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Однак, позивачем за власні кошти та власними зусиллями було збудовано новий житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зведений згідно повідомлення про початок проведення будівельних робіт від 12 серпня 2012 року, зливна яма літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» № 04-1/1702 від 19 серпня 2013 року обстеженням від 10 липня 2013 року встановлено, що житловий будинок та вказані надвірні побудови знесені. На теперішній час на території земельної ділянки розташовано новий житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зведений згідно повідомлення про початок проведення будівельних робіт від 12 серпня 2012 року, зливна яма літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. Крім того, згідно з договором користування земельною ділянкою № 7/6058 від 23 липня 2013 року позивачу дозволено використовувати земельну ділянку загальною площею 0,0509 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], для експлуатації житлового будинку. Згідно п. 3.1 вказаного договору користування земельною ділянкою його дію обмежено моментом оформлення та державної реєстрації права на земельну ділянку відповідно до діючого законодавства. У відповідності з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, закінчений будівництвом об'єкт - житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., розташований по [ADDRESS], готовий до експлуатації. Вказані будівлі побудовані позивачем за власні кошти, відповідають вимогам будівельних норм і правил, придатні для експлуатації за призначенням. Також позивач звертався до реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку з заявою щодо реєстрації за ним права власності на вказане нерухоме майно. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав № 10649282 від 05 лютого 2014 року відмовлено у державній реєстрації права власноті за позивачем на зазначене нерухоме майно. Незважаючи на ці обставини, відповідач не визнає за позивачем право особистої приватної власності на вказане нерухоме майно. За таких обставин, позивач просить суд встановити факт набуття права спільної сумісної власності на домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] а також визнати за [PERSON] в порядку поділу спільно набутого майна подружжя, право особистої приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зливної ями літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву в якій позов визнала у повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що з 08 вересня 2005 року позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON]. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1355, на ім'я позивача було придбано житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS]. Згідно п. 1 вказаного договору на земельній ділянці площею 0,0509 га, кадастровий номер 1410137100:00:025:0464 розташовано: А-1 житловий будинок, загальною площею 44,2 кв.м., у тому числі житловою площею 22,3 кв.м., з надвірними побудовами Б - літня кухня, * - трубопровід, № 3,4 - огородження, І - тротуар. Житловий будинок та вказані надвірні побудови знесені. Позивачем за власні кошти та власними зусиллями було збудовано новий житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зведений згідно повідомлення про початок проведення будівельних робіт від 12 серпня 2012 року, зливна яма літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. Згідно з ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» № 04-1/1702 від 19 серпня 2013 року обстеженням від 10 липня 2013 року встановлено, що житловий будинок та вказані надвірні побудови знесені. На теперішній час на території земельної ділянки розташовано новий житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зведений згідно повідомлення про початок проведення будівельних робіт від 12 серпня 2012 року, зливна яма літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. Згідно з договором користування земельною ділянкою № 7/6058 від 23 липня 2013 року позивачу дозволено використовувати земельну ділянку загальною площею 0,0509 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], для експлуатації житлового будинку. Згідно п. 3.1 вказаного договору користування земельною ділянкою його дію обмежено моментом оформлення та державної реєстрації права на земельну ділянку відповідно до діючого законодавства. У відповідності з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, закінчений будівництвом об'єкт - житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., розташований по [ADDRESS], готовий до експлуатації. Вказані будівлі побудовані позивачем за власні кошти, відповідають вимогам будівельних норм і правил, придатні для експлуатації за призначенням. Позивач звернувся до реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку з заявою щодо реєстрації за ним права власності на вказане нерухоме майно. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав № 10649282 від 05 лютого 2014 року відмовлено у державній реєстрації права власноті за позивачем на зазначене нерухоме майно. У відповідності зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] спірний будинок був побудований за час шлюбу з відповідачкою, суд вважає за необхідне встановити факт набуття права спільної сумісної власності на домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] а також визнати за [PERSON] в порядку поділу спільно набутого майна подружжя, право особистої приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. Д-1, загальною площею 113,0 кв.м., в тому числі житловою площею 76,1 кв.м., зливної ями літ. Е, огородження № 3,5, замощення ІІ. На підставі викладеного,

Outcome: approved