Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до\~\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений 25 серпня 2001 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №541. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25 серпня 2001 року укладено шлюб\~між сторонами Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №541. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям сімейні стосунки фактично розірвані, у сторін відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв`язання сімейних та побутових проблем, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Позивач подавдо суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити. Відповідач в судове\~засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 25 серпня 2001 року укладено шлюб\~між сторонами Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №541. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 59. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.\~1\~Сімейного Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 Сімейного Кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного. На підставі викладеного і

Outcome: approved