Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем 13.07.2002 року укладено шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 13.07.2002 року складено відповідний актовий запис №1196. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Спільне життя подружжя не склалося, протягом останнього року їх відносини погіршувалися, що призвело до зникнення між подружжям взаєморозуміння. Спроби примирення результату не дали, впродовж року шлюбні відносини між подружжям відсутні, спільне проживання, ведення спільного господарства припинено, збереження сім`ї є неможливим, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти заочного розгляду справи позивач не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 13.07.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 13.07.2002 року складено відповідний актовий запис №1196 (а.с.10). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який, згідно довідки ПП «Бокуд» №18 від 03.01.2021 року, проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.37) та перебуває на його утриманні. Шлюбні стосунки між подружжям, спільне проживання та ведення спільного господарства припинено понад рік тому, іншого судом не встановлено. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач підтримує позовні вимоги, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. В задоволенні вимоги про визначення прізвища відповідача після державної реєстрації розірвання шлюбу (п.2 прохальної частини позовної заяви) слід відмовити, оскільки право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (ст.113 Сімейного кодексу України). На підставі викладеного,

Outcome: partial