Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 березня 2004 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, який зареєстровано у Помічнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами останнім часом не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин протягом останніх 4 роки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2018 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 02.08.2018 року. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що шлюб між ними носить лише формальний характер. Примирення не можливе. Заперечував, щодо залишення його прізвища відповідачці після розірвання шлюбу, пояснивши, що протягом чотирьох років спільно не проживають. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення, пояснивши, що протягом чотирьох років спільно не прживають, примирення неможливе, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про одруження Серії I-ОЛ № 060702, виданого 19 березня 2004 року, між [PERSON] та [PERSON] 19 березня 2004 року було зареєстровано шлюб у Помічнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на «Щербина» (а.с. 7). \~Шлюб укладено сторонами вперше. Від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], 03 серпня 2004, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин протягом останніх чотирьої років. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими.\~\~\~\~\~\~\~ Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище шлюбне - [PERSON], тому суд вважає за необхідне дане волевиявлення задовольнити, незважаючи що позивач заперечує, так як особа яка змінила прізвище під час теєстрації шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище і волевиявлення іншого подружжя, який не змінював прізвище,в даному випадку позивача, суд не може враховувати, так як це не є порушенням його прав. Крім того, приймаючи до уваги те, що під час підготовчого судового засідання позивач просив залишити за ним сплачені судові витрати, суд вважає, що судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved