Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16.03.2015 року з нього, на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] . Починаючи з березня 2015 року позивач сумлінно та без затримок сплачує аліменти на утримання свого сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] у вересні 2016 року одружився в друге. В новому шлюбі у нього народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Але незважаючи на факт народження дітей, він продовжував сплачувати аліменти у тому розмірі, що було встановлено судом. На теперішній час його життя змінилося, а з ним і обставини, які надають йому законне та моральне право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, оскільки у нього на утриманні перебувають двоє дітей, які потребують досить значних фінансових витрат, а також на даний час з ним проживає його батько [PERSON] , який зараз хворіє та потребує фінансової допомоги. На підставі викладеного просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та зменшити розмір аліментів з ј частки до 1/7 частки з всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати виконавчий лист. Також,\~суд враховує,\~що \~постановою\~ Кабінету\~Міністрів України\~№211\~від 11.03.2020\~року «Про\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постановою КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України\~Про захист населення від інфекційних хвороб\~з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року по сьогоднішній день на усій території України карантин, а тому розгляд справи неодноразово відкладався. В судове засідання 24.09.2020 року позивач не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання 24.09.2020 року також не з`явилася, її представником на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки позовні вимоги не визнає та просить залишити їх без задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16.03.2015 року ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі - 1/4\~\~частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~\~04 березня 2015 року і до досягнення\~\~дитиною повноліття. Вказане підтверджується виконавчим листом від 25.03.2015 року. \~Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». З довідки Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.01.2020 року вбачається заборгованість по сплаті аліментів батьком дитини - відсутня. Довідкою №05/03-45/72, виданої 20.01.2020 року Березівською міською радою Одеської області вбачається, що [PERSON] працює в Березівській міській раді Одеської області на посаді головного спеціаліста юридичного відділу. Судом також встановлено, що позивач 09 вересня 2016 року одружився повторно, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] та від шлюбу народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, судом встановлено, що батько позивача перебуває не реабілітації у зв`язку із заламанням стегнової кістки, та проживав станом на 17.01.2020 року разом із позивачем, що підтверджується Випискою №29996 та актом обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської міської ради ОТГ від 17.01.2020 року. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.\~181\~,\~192 СК України,\~\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Суд , також враховує висновки Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2018 року по справі №678/13/17 по аналогічній справі. Отже, з урахуванням тієї обставини, що відповідач позовні вимоги не визнала, а позивач має ще на утриманні двох неповнолітніх дітей та хворого батька, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення від 16.03.2015 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів, однак до 1/6 частини. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітнього сина. Водночас, 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни його матеріального (сімейного) становища в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України\~є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судового збору, сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає можливим залишити судовий збір за його рахунок.

Outcome: partial