Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що він є співвласником в рівних з відповідачем частках квартири [ADDRESS], але проживати там на даний час не може. Рішенням суду Деснянського району м. Києва від 19.03.2014 року його було вселено до квартири та зобов»язано відповідача не чинити йому перешкод в користуванні ? частиною квартири. На даний час між ними виник спір з приводу оплати комунальних послуг та електроенергії, а також спір щодо порядку користування квартирою. Тому просив суд про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], яким виділити в користування йому житлову кімнату площею 16.0 кв.м., в користування відповідачу виділити житлові кімнати площею 14.0 кв.м. з балконом і 13,9 кв.м. відповідно, коридор, комору, кунню, вбиральню та ванну залишити у спільному користуванні. Позивач в судовому засіданні неодноразово уточнював вимоги свого позову, в останній письмовій заяві про уточнення позовних вимог від 23.06.2017 року просив суд про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], яким виділити в користування йому житлову кімнату площею 16.0 кв.м. з урахуванням його долі - ? частини квартири, в користування відповідачу виділити житлові кімнати площею 14.0 кв.м. з балконом і 13,9 кв.м. відповідно, з урахуванням її долі - ? частини квартири та враховуючи, що у вказаній квартирі має зареєстроване місце проживання третя особа [PERSON], коридор, комору, кунню, вбиральню та ванну залишити у спільному користуванні; розділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг у квартирі [ADDRESS] з урахуванням встановленого порядку користування даною квартирою, а саме [PERSON] виділено у користування житлову кімнату площею 16.0 кв.м., [PERSON] виділено у користування житлові кімнати площею 14.0 кв.м. з балконом та 13,9 кв.м., коридор, комору, кунню, вбиральню та ванну залишено у спільному користуванні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову свого довірителя та просив суд про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнала вимоги позову в частині розподілу особових рахунків, просила відмовити в задоволенні таких вимог, щодо позовних вимог про встановлення порядку користування житловим приміщенням, то не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради» в судове засідання не з»явився, в своїх письмових поясненнях на позов просив проводити судове засідання без його участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1999 року позивач та відповідачка по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.4).. На даний час в квартирі, відповідно до довідки ЖЕК форми 3, зареєстрованими є позивач [PERSON], відповідачка [PERSON] та син відповідачки, 1996 р.н. (а.с. 8). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON]., вселено його в квартиру [ADDRESS], зобов»язано [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні ? частиною спірної квартири (а.с. 5-7). Наполягаючи на задоволенні позовних вимог позивач пояснив, що у них з відповідачем конфліктні стосунки, які склалися на ґрунті того, що самостійно досягти згоди щодо порядку користування жилими приміщеннями у квартирі вони не можуть. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється відповідачкою те, що між ними дійсно існує спір про порядок користування квартирою, самостійно який вони вирішити не можуть. Варіант користування квартирою, який пропонує позивач її влаштовує, проте, вона категорично не згодна з розподілом особових рахунків на житлово-комунальні послуги. За ухвалою суду експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було надано висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2016 року (а.с. 103-108), відповідно до якого технічно можливо встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] з відхиленням від ідеальних часток співвласників ( частка [PERSON] - ? частини квартири, частка [PERSON] - ? частини квартири), та враховуючи, що у вказаній квартирі має зареєстроване місце проживання у встановленому законом порядку, третя особа: [PERSON], наступним чином: виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 16,0 кв.м., виділити в користування [PERSON] житлові кімнати площею 14,0 кв.м. з балконом і житлову кімнату площею 13,9 кв.м. відповідно; коридор, комору, кунню, вбиральню та ванну залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні встановлено, що фактично в спірній квартирі на даний час проживає відповідач по справі та її син - [PERSON], відповідач по справі в квартирі не проживає. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України. Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до частини 3 даної статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожний з учасників спільної часткової власності, згідно із ч.1 ст. 364 ЦК України, має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»:- квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов». В судовому засіданні позивач просив суд виділити йому в користування житлову кімнату в спірній квартирі, розміром 16,0 кв.м., а відповідачу - кімнату, розміром 14,0 кв.м. з балконом та 13, 9 кв.м. відповідно. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення такого порядку користування спірною квартирою. Жила площа квартири [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту на квартиру складає 43,9 кв.м. (а.с. 41-42). Відповідно позивачу та відповідачу на праві власності належить по 21.95 кв.м. жилої площі в спірній квартирі (43.9:2 = 21.95 кв.м.). Такий порядок користування житловими приміщеннями квартири не відповідає ідеальним часткам сторін у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, проте як було встановлено в судовому засіданні та не заперечували сторони по справі, між ними виникають конфлікти з приводу користування спірною квартирою. Враховуючи те, що між сторонами не склався порядок користування жилим приміщенням, виникає спір з цього приводу, а також з приводу оплати комунальних послуг, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і встановлення порядку користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] виділивши позивачу в користування кімнату, розміром 16,0 кв.м., а відповідачу кімнати розміром 14.0 кв.м. з балконом та кімнату 13,9 кв.м.. Суд вважає, що встановлення такого порядку не буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлення порядку користування не порушує і не впливає на право власності ні позивача ні відповідача по справі. Щодо вимог позову про розподіл особових рахунків, то відкриття окремого особового рахунку на частину квартири (розділення особового рахунку у комунальній квартирі) можливо у разі ухвалення рішення суду про визначення порядку користування квартирою з зазначенням жилої площі, яка виділяється позивачу та відповідачам, місця загального користування розподіляються пропорційно житловій площі, що виділена конкретним особам. Задоволення судом вимог позову про встановлення порядку користування спірною квартирою дає підстави сторонам у справі звернутися до компетентних органів з вимогою про розподіл особових рахунків. Аналізуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що порядок користування спірною квартирою, який просить встановити позивач та проти якого не заперечувала відповідач по справі не буде суперечити їх житловим інтересам, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial