Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 27 листопада 1982 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 523. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 22 листопада 1982 року він разом з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №523. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який вже є повнолітнім. У них з відповідачкою різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Він втратив до відповідачки почуття поваги та кохання, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачкою неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилася, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 27 листопада 1982 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що свідчить актовий запис №523. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який вже є повнолітнім. Сім'я позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально. Більше трьох років сторони проживають окремо один від одного. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачкою. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved