Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 29 липня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 641. Від даного шлюбу них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, подружні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не існує, впродовж тривалого часу вони проживають окремо. Вважає, що примирення між ними та подальше подружнє життя є неможливим. Збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. На підставі наведеного, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня скасовано заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року, визначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не з'явилася, хоча була повідомленою належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надала. На адресу суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача. При цьому в даній заяві зазначено, що відповідач позов не визнає, просить суд відмовити в його задоволенні. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №641 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved