Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] вказуючи, що судовим наказом Володарського районного суду Донецької області від 30.03.2021 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Крім того, судовим наказом Володарського районного суду Донецької області від 20.05.2021 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки аліментів на утримання двох дітей складає Ѕ частку його доходу. З урахуванням того, що він не має постійного місця роботи, стягувані з нього аліменти на обох дітей в розмірі Ѕ частці доходу розраховується виходячи з середнього заробітку для даної місцевості та дорівнюють більш ніж 8000,00 грн на місяць, що не відповідає його матеріальному становищу. Просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей з Ѕ частки до 1/3 частки його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. 09.11.2021 року від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона заперечуючи позовні вимоги посилалась, що позовна заява не обґрунтована скрутним матеріальним становищем позивача, а навпроти, позивач з квітня 2019 року по жовтень 2020 року справно сплачував аліменти шляхом переказу на банківську картку відповідачки та готівкою особисто. Також зазначила, що позивач в 2021 році закінчив ремонт в будинку де зараз проживає, придбав меблі та побутову техніку. Крім того, зазначила, що законодавством не заборонено отримувати аліменти в розмірі Ѕ частини від заробітку, а розмір частки 1/3 є рекомендованим розміром. Позивач не обґрунтував погіршення свого матеріального стану, а лише посилається на незгоду із розміром аліментів. Також відповідачка посилалась на те, що неповнолітня [PERSON] часто хворіє, потребує витрат на лікування. Крім того, необхідно нести витрати на одяг, їжу, послуги зв`язку, канцелярські приладдя, харчування в школі, екскурсії, оздоровлення влітку, відвідування кружків, спортивних секції, тощо. Додала, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала. Ухвалою суду від 02.12.2021 року відповідачці відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовими записами про народження №93 від 28.12.2010 року та №62 від 29.07.2014 року, вчиненими відділом ДРАЦС Володарського РУЮ Донецької області. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.1, 3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1, 5 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.160 ЦПК України , судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Пунктом 4 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; Судовим наказом Володарського районного суду Донецької області від 30.03.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Судовим наказом Володарського районного суду Донецької області від 20.05.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Таким чином, загальний розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , за судовими наказами від 30.03.2021 року, 20.05.2021 року становить Ѕ частку доходу [PERSON] , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття. Дана обставина суперечить положенням ч.5 ст.183 СК України, ч.4 ст.161 ЦПК України, оскільки аліменти за судовим наказом стягнуто на двох неповнолітніх дітей в частці, що відповідає частці, яка припадає на утримання трьох і більше неповнолітніх дітей. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України). Стаття 182 СК України зобов`язує суд при визначенні розмірі аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може становити розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 вищевказаної статті). Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч.3 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.09.2021 року, у [PERSON] , ІН [NUMBER] , відсутні доходи в 1-2 кварталі 2021 року. За довідками Нікольського ВДВС у Маріупольському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) від 29.10.2021 року, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2-н/222/17/2021 від 07.04.2021 року за період з 22.03.2021 року по 28.10.2021 року складає 25118,00 грн з урахуванням сплачених 3500,00 грн; заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №222/635/21 від 01.06.2021 року за період з 18.05.2021 року по 28.10.2021 року складає 19081,00 грн з урахуванням сплачених 5000,00 грн. Обставин, передбачених абз.2, 3 ч.2 ст.181 СК України, щодо достатності заробітку (доходу) платника аліментів, наявності у нього витрат, що перевищують заробіток (дохід), які мають враховуватися при визначені розміру аліментів судом не встановлено. Таким чином, встановивши під час розгляду справи що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто в рівній мірі несуть обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що судовими наказами, всупереч положенням ст.ст.183 СК України, 161 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в загальному розмірі що відповідає Ѕ частці його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, і [PERSON] вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, суд, з урахуванням матеріального стану платника аліментів, який не працює та не має доходу, що, в свою чергу, не звільняє його від обов`язку сплачувати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але має враховуватися при визначенні розміру аліментів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими. Враховуючи, що на виконані у Нікольського ВДВС у Маріупольському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) перебувають два виконавчі листи про стягнення аліментів на №2-н/222/17/2021 від 07.04.2021 року та №222/635/21 від 01.06.2021, кожен з яких виконується самостійно, суд зменшує не загальний розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] , а розмір аліментів за кожними виконавчим листом, тобто на кожну неповнолітню дитину. Вважаючи позовні вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтованими, суд, виходячи з матеріального стану платника аліментів, солідарного обов`язку матері утримувати дітей на рівні з батьком, виходячи з інтересів дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, за що саме батьки несуть відповідальність, вважає що необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку будуть аліменти в розмірі 1/6 частки доходу [PERSON] , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а отже позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково шляхом зменшення розміру аліментів, стягуваних за судовим наказом №2-н/222/17/2021 від 30.03.2021 року з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за судовим наказом №2-н/222/26/2021 від 20.05.2021 року з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів, всупереч доводам відповідачки, буде перевищувати мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, навіть з урахуванням відсутності у платника постійного доходу. В той же час, це не звільняє [PERSON] , як особу з якої присуджено стягнення аліментів на дітей, від участі у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком їх здібностей, хворобою тощо), а також не позбавляє [PERSON] , як одержувача аліментів, згодом збільшити розмір аліментів у разі зміни матеріального стану, та в інших випадках, передбачених законом. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: partial