Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в місті Біляївка Одеської області по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності [PERSON] на зазначене спадкове майно, у зв'язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право забудовника на 1/2 частину спадкового майна, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.10.2009 року визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, за кожним в рівних частках права забудовника житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] Одеської області (а.с.15-16). В свою чергу, 19.10.2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами (а.с.20), яке було видано на підставі рішення виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеської області від 31.08.2010 року № 223 (а.с.19). Разом з тим, [PERSON] через хворобу не встиг отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями за законом першої черги. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутній документ, який підтверджує право власності [PERSON] на зазначене спадкове майно (а.с.13). В свою чергу, відповідачка [PERSON] відмовилась від права на спадкування. Як роз'яснив ВСУ в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна). Отже, враховуючи зазначену норму Закону, успадкуватись може лише об'єкт цивільного права, оскільки у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то він не набув статусу об'єкта цивільного права, що з огляду на положення ст. 178 ЦК України є правовою перешкодою для його вільного обігу у цивільному обороті. Відповідно до правової позиції ВСУ, оскільки житловий будинок не прийнято до експлуатації, право власності на нього не зареєстровано, то він не може бути об'єктом спадкування, оскільки у спадщину переходять тільки права та обов'язки як забудовника цього будинку, а також право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі його будівництва. Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до п. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати із рішення суду. Відповідно до правової позиції ВССУ, викладеної в п. 9 Інформаційного листа ВССУ від 04.07.2011 року, якщо будинок будувався згідно із законом, то до спадкоємця як до складу спадщини переходять обов'язки забудовника (отримати узгодження, здати в експлуатацію тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає їх достовірними, а надаючи правову оцінку правовідносинам, які складають предмет позову в даній справі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем [PERSON] права на спадкування прав і обов'язків забудовника [PERSON], щоб на підставі рішення суду, ухваленого за такими вимогами, звернутися за оформленням права власності на об'єкт нерухомого майна з видачею йому свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади.

Outcome: approved