Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну йому злочином матеріальну шкоду у розмірі 864,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.04.2014 року між ним та відповідачем виникла сварка, в ході якої відповідач завдав йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. 29.09.2014 року Решетилівським районним судом Полтавської області відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] було повністю звільнено від відбування покарання. Оскільки під час розгляду судом кримінального провадження матеріальна та моральна шкода, заподіяна злочином, відшкодована не була, вимушений звернутися до суду із відповідними вимогами в порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково. В частині відшкодування матеріальної шкоди повністю погодився із позовними вимогами, в частині відшкодування моральної шкоди заперечував, вказував на те, що сварка між ним та позивачем сталася з вини останнього, який своїми діями спровокував бійку. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на те, що відповідач у судовому засіданні визнав позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає встановленими факт заподіяння такої шкоди позивачу протиправними діями відповідача, а також розмір цієї шкоди у сумі 864,50 грн. та стягує ці кошти з відповідача. Разом з цим, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.09.2014 року, 15.04.2014 року близько 17-00 год. на вулиці Шевченка в селищі Решетилівка Полтавської області між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої [PERSON] рукою, стиснутою в кулак, завдав [PERSON] два удари в обличчя, чим заподіяв останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 521 від 16.04.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: гематоми мяких тканин обличчя зліва та саден шкіри і слизової оболонки нижньої губи справа з екстракцією першого зубу на нижній щелепі справа і які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Дії [PERSON] були кваліфіковані судом за ст. 125 ч. 2 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя. Цим вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді ста пятидесяти годин громадських робіт, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» його повністю звільнено від відбування покарання. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач у судовому засіданні пояснив суду, що після заподіяння йому тілесних ушкоджень вимушений був витрачати кошти на лікування, тиждень через травми не міг їсти. Крім того внаслідок заподіяних йому ушкоджень він втратив зуб і його обличчя набуло естетичного недоліку. Через цей недолік він відчуває сором у громадських місцях та на вулиці. Наведене свідчить про те, що в результаті неправомірних дій відповідача позивач зазнав фізичної болі, душевних страждань, змушений був\~лікуватися від отриманих травм. Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача позивач втратив зуб і, як наслідок, його обличчя набуло неестетичного виразу. При цьому суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що сварку та бійку між ними спровокував позивач, оскільки у ході розгляду справи ці доводи не знайшли свого об'єктивного підтведження. Отже, судом встановлено, що неправомірними діями\~відповідача\~позивачу було завдано маральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено у\~п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням\~\~інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди суд приймає до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, крім того суд також враховує майновий стан відповідача, якому згідно довідки ПП «Декорт-Хайрінг» заробітна плата за 2014 рік не нараховувалася. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. моральної шкоди.

Outcome: partial