Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що його матері [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 1,3570 га, що розташовані на території Петрилівської сільської ради, у відповідності з Державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 21.11.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 259. [INFO] [PERSON] померла. Позивач прийняв спадщину за заповітом, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до спливу шестимісячного терміну, та бажає оформити право власності на спадкове майно. Однак, в нотаріальному порядку позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки була проведена реєстрація прав власності та їх обтяжень на вказане майно державним реєстратором Шелюжак В.Я., реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 15.10.2015 року о 10:53:40 год. та о 10:34:36 год., а [PERSON] померла [INFO]. А також згідно згідно витягу наданого заявником з Державного земельного кадастру [NUMBER] площа земельної ділянки 0,4500 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], на майно померлої [PERSON], була проведена реєстрація права власності та їх обтяжень державним реєстратором реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 02.10.2015 року об16:05:18 год, тобто після смерті [PERSON] У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 1,3570 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі рішення 12 сесії 3скл. Петрилівської сільської ради народних депутатів від 27.02.2001 року Петрилівською сільською радою народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області 21.11.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 259, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задоволити. Представник відповідача - Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, однак подав до суду письмову заяву в якій вказав, що заперечень проти позову не має, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], згідно копії державного акту на право власності на землю [NUMBER] від 21.11.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 259, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3570 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 09.07.2007 року (а.с. 26). Згідно довідки на відкриття та оформлення спадщини № 177 від 23.04.2018 року на день смерті [PERSON] у спадковому житловому будинку по [ADDRESS] постійно проживав без реєстрації її син [PERSON] (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], успадкувавши належну йому земельну ділянку, оскільки 07.08.2015 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто в межах шестимісячного строку. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 136/2015, заведеної державним нотаріусом Васильєвою Н.М. Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки загальною площею 1,3570 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі рішення 12 сесії 3скл. Петрилівської сільської ради народних депутатів від 27.02.2001 року Петрилівською сільською радою народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області 21.11.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 259, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельні ділянки у зв'язку з тим, що була проведена реєстрація прав власності та їх обтяжень на вказане майно державним реєстратором Шелюжак В.Я., реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 15.10.2015 року о 10:53:40 год. та о 10:34:36 год., а [PERSON] померла [INFO]. А також згідно згідно витягу наданого заявником з Державного земельного кадастру [NUMBER] площа земельної ділянки 0,4500 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], на майно померлої [PERSON], була проведена реєстрація права власності та їх обтяжень державним реєстратором реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 02.10.2015 року об16:05:18 год, тобто після смерті [PERSON] (а.с. 11). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. На підставі ст.ст. 1268,1269 ЦК України ,

Outcome: approved