Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Органом приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядження № 919 від 16 серпня 2012 року. Квартира складається з двох кімнат житловою площею 29,8 кв.м загальною площею 44,8 кв.м. В даний час він перебуває в шлюбі зареєстрованому 30 березня 2012 р. з [PERSON], з якою разом проживає в належній йому квартирі. В 2013 році він зареєстрував свою дружину на спірній житловій площі, в цьому ж році зареєстрував її неповнолітню дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. [PERSON] - її батько, колишній чоловік його дружини [PERSON] Дочка його дружини [PERSON] [INFO], жодного дня у квартирі не проживала. Вона приїздила тільки один раз отримати паспорт за місцем реєстрації і тут же виїхала до батька. Вона проживає разом зі своїм батьком [PERSON] в м. Конотоп Сумської області. На її утримання його дружина сплачує аліменти згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2015 року. У вказаному рішенні зазначено, що дочка проживає разом з ним, знаходиться на утриманні батька, та на її утримання мати також повинна сплачувати аліменти в розмірі, передбаченому законом. Його дружина проти цього не заперечує. В даний час він не може нести витрати по утриманню житла та комунальним послугам за дочку своєї дружини, вважає це не обгрунтованими витратами, місце проживання дитини, яка проживає та навчається за місцем проживання свого батька повинно визначатись за місцем його знаходження. Вона не проживає у квартирі більше року без поважних причин і він вважає, що вона повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, законний представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, суд про причини не явки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, третьої особи та за згодою позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про право власності від 14 листопада 2002 року, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON] в рівних долях (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 квітня 2013 року, ? частина квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.14). 30 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст. 319 Цільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки форми 3 № 1080 від 18 грудня 2015 року, виданої Комунальним концерном Центром комунального сервісу, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] - з 1989 року, [PERSON], [INFO] - з 2013 року та [PERSON], [INFO] - з 2013 року (а.с.19). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] являється матір'ю неповнолітньої [PERSON], батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.17). Відповідно до довідки № 125 від 09 лютого 2015 року, виданої Житловим ремонтно-експулатаційним підприємством «Житлосервіс», [PERSON] проживає без реєстрації разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно актів від 18 вересня 2015 року, від 23 грудня 2015 року, складеного квартиронаймачами [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та затверджених начальником ЖЕД № 408, останніми було підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] постійно проживає [PERSON], з 2008 року з ним разом мешкає [PERSON], з якою у 2012 році він зареєстрував офіційний шлюб. [PERSON], [INFO] ніколи даній квартирі не проживала, в будинку її ніколи не бачили (а.с.21-23). Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившою право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON] Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], в інтересах якої діє законний представник [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved