Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № 37782146 від 31 січня 2015 року, об'єкт нерухомого майна: нежилі приміщення (в літ.А) заг. площею 306,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер майна за Реєстром прав власності на нерухоме майно 32266956; скасувати заборону відчуження майна боржника, накладену постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № 37782146 від 31 січня 2015 pоку, щодо об'єкта нерухомого майна: нежилі приміщення (в літ.А) заг. площею 306,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер майна за Реєстром прав власності на нерухоме майно 32266956. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2010 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОН ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір комісії. На виконання взятих зобов'язань він перерахував відповідачу 400 000 доларів США. 09 березня 2011 року між ним та відповідачем укладено Додаткову угоду про повернення йому коштів в розмірі 400 000 доларів США в строк до 27 жовтня 2011 року. Зобов'язання з повернення коштів не були виконанні у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним Договором комісії та Додатковою угодою до нього, між ним та відповідачем 26 жовтня 2011 року було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрований за № 2373. За даним Договором іпотеки відповідач надав йому в іпотеку нерухоме майно - нежилі приміщення (в літ. А), що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Даний предмет іпотеки належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. 15 грудня 2010 року за реєстровим № 2784. 31 січня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О. прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 37782146. Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна щодо суб'єкта № 66811288 від 29 серпня 2016 року. 05 серпня 2016 року він звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про зняття арешту з майна боржника та заборони його відчуження. Листом від 22 серпня 2016 р. вих. № 2904/03-03-25/4 державний виконавець Ченківський О.О. відмовив у задоволенні даної заяви та роз'яснив порядок зняття обтяжень з майна в судовому порядку. Внаслідок накладення арешту та заборони відчуження майна відповідача, він не має можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами, що порушує його права як іпотекодержателя. У зв'язку з цим, предмет іпотеки підлягає звільненню з-під арешту та заборони відчуження. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні на позов, долученого до матеріалів справи. Пояснив суду, що позивач не являється власником майна, на яке накладено арешт, отже немає підстав для звернення з вимого. про зняття арешту з вказаного майна. Крім того, вказані вимоги мають розглядатися в порядку Кодексу адміністративного судочинства України. Представник відповідача - Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «МОН Інвестмент» було укладено договір комісії, за умовами якого комітент [PERSON] доручив, а комісіонер ТОВ «МОН Інвестмент» прийняв на себе зобов'язання виконати від свого імені і за рахунок комітента певні юридичні дії - провести перемовини, отримати всі необхідні погодження та рішення, укласти і здійснити договір/договори купівлі-продажу об'єктів нерухомості: нежитлове приміщення площею 249,3 кв.м., за адресою: Київ, вул. Перова, 22; нежиле приміщення площею 241,7 кв.м., за адресою: Київ, вул. Русанівська набережна, 10 самостійно або за допомогою залучених підрядників провести ремонтні роботи на придбаних об'єктах нерухомості та передати по цьому договору відремонтовані об'єкти комітенту (а.с.5-8). 09 березня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «МОН Інвестмент» було укладено було укладено додаткову угоду до договору комісії від 22 жовтня 2010 року, відповідно до якої всі зобов'язання комісіонера по придбанню, проведенню ремонту в об'єктах нерухомості та передача їх комітенту припиняються, всі зобов'язання комітенту по прийняттю об'єктів нерухомості та оплаті винагороди комісіонеру припиняються, при цьому комісіонер зобов'язується повернути отримані грошові кошти 400 000 доларів США на розрахунковий рахунок комітента до 27 жовтня 2011 року (а.с.9). В забезпечення виконання вказаних вище боргових зобов'язань, 26 жовтня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «МОН ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець ТОВ «МОН ІНВЕСТМЕНТ» надав іпотекодержателю [PERSON] в іпотеку нерухоме майно: нежилі приміщення (в літ. А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13). Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами у справі, на сьогодні боргові зобов'язання з повернення відповідачем на користь позивача 400 000 доларів США не виконані. При цьому, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 37782146 по виконанню постанови № 34156884, виданого 17 квітня 2013 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про стягнення з ТОВ «МОН Інвестмент» на користь ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві виконавчого збору у розмірі 5654,30 гривень. В рамках вказаного виконавчого провадження, 31 січня 2015 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «МОН Інвестмент» у межах суми звернення стягнення: 11576,87 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ТОВ «МОН ІНВЕСТМЕНТ» лише в межах суми боргу (а.с.54). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 29 серпня 2016 року, на виконання вказаної постанови державного виконавця на нежилі приміщення (в літ. А) заг. площею 306,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS], які належать на праві приватної власності ТОВ «Мон Інвестмент» було накладено арешт (а.с.14-16). 05 серпня 2016 року позивач звернувся до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту з майна боржника (заборони відчуження майна боржника) (а.с.17-18). Згідно відповіді Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 22 серпня 2016 року, позивачу було роз'яснено його право звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.19). За умовами п. 6.2. статті 6 договору іпотеки, іпотекодержатель, в даному випадку позивача, наділений правом задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, накладення арешту на нежитлові приміщення, які були передані у встановленому порядку в іпотеку, унеможливлює право позивача в частині реалізації своїх прав як іпотекодержателя, визначених ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку», порушує його право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що арешт на предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя в частині задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про зняття з-під арешту об'єкту нерухомого майна: нежитлові приміщення (в літ. А) заг. площею 306,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] та скасування заборони відчуження майна боржника, накладеною постановою державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві № 37782146 від 31 січня 2015 року. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОН Інвестмент», Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення нерухомого майна з-під арешту та зняття заборони відчуження. На підставі викладеного та

Outcome: approved