Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина з 1/4 частини до 1/8 частини заробітку (доходу). Звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що стягуються на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка станом на 28 лютого 2018 року становить 60 870 грн. 46 коп. та відізвати з виконання виконавчий лист за № 2-657 2008 року виданий Томаківським районним судом Дніпропетровської області 08.07.2008 року про стягнення з нього аліментів і виконавче провадження по ньому закрити. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступним. Рішенням суду з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2008 року і до повноліття сина. На підставі судового рішення, Томаківський районний суд Дніпропетровської області за заявою [PERSON] 08.07.2008 року видав виконавчий лист справа № 2-657 2008 року та відкрито виконавче провадження та стягуються аліменти. Станом на 28.02.2018 року позивач має заборгованість за аліментами, яка становить 60\~870 грн.46 копійок, яку обґрунтовує\~тяжким матеріальним\~становищем.\~Оскільки 17.10.2012 року уклав шлюб та проживає з [PERSON] та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. У звязку з чим звернувся до суду з даними позовом В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими. Третя особа Томаківський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились. Проте надіслали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2008 року з [PERSON] П,В. стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів моїх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2008 року і до повноліття сина. На підставі судового рішення, Томаківський районний суд Дніпропетровської області за заявою [PERSON] 08.07.2008 року видав виконавчий лист справа № 2-657 2008 року та відкрито виконавче провадження та стягуються аліменти. У відповідності до розрахунку заборгованості з аліментів від 12.03.2018 року за вих. № 4979/7, наданої державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], заборгованість позивача за аліментами станом на 28.02.2018 року становить 60 870 грн. 46 коп. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 117146 [PERSON] уклав шлюб з гр. [PERSON] 17.10.2012 року. Згідно свідоцтв про народження серії І-ЖС № 301651, І-ЖС № 208913, І-ЖС № 256807, І-КИ № 701979, [PERSON] є батьком чотирьох неповнолітніх дітей. Відповідно до довідки про склад сімї № 02.09/228-ПР від 12.02.2018 року [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми та дружиною в с. Преображенка, вул.. Центральна,130 Вимогами статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Так враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зменшення розміру аліментів які стягуються з позивача у звязку із зміною його майнового стану. Вказаний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та матеріалах справи, оскільки позивач на даний час має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та дружину, його дохід не має стабільного характеру, офіційно ніде не працює, що ставить його в край складне матеріальне становище. Що стосується позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, як на підставу звільнення від сплати аліментів позивач посилається на наступні обставини: наявність у нього чотирьох неповнолітніх дітей та відсутність стабільного доходу З аналізу положень ч. 2 ст. 197 СК України вбачається, що підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами є обставини, які мають істотне значення, у звязку з якими виникла така заборгованість та які перешкоджають платнику погасити таку заборгованість. Такими обставинами, відповідно до положень даної статті є, зокрема, тяжка хвороба та ін. Разом з тим, як встановлено судом, наявність у позивача інших дітей не перешкоджало йому отримувати дохід, а відповідно до розрахунку заборгованості, наданого державною виконавчою службою в період 2015-2017 року сплачував аліменти, тому ті підстави на які посилається позивач як на підставу звільнення від заборгованості, на думку суду, не є істотними обставинами в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України. Від так, у відповідності до ч. 2 ст. 197 СК України, підстави для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial