Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 30.08.2003 між сторонами було зареєстровано шлюб.[INFO] народилася донька [PERSON]. 29.06.2010 рішенням Бобровицького районного суду визначено місце проживання дитини за місцем проживання батька в м. Бобровиця. 28.07.2010 рішенням Бобровицького районного суду шлюб між сторонами розірвано.З березня 2010 відповідачка проживає окремо від доньки в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. З березня 2010 року і по даний час, відповідачка лише двічі спілкувалася з дитиною: першого разу в 2011 році відвідала дитину в Бобровицькій гімназії в результаті чого в дитини ледь не стався нервовий зрив; другого разу в вересні 2013 року. На даний час дитина зовсім її не згадує, не бажає спілкуватися і не сприймає відповідачку як матір, духовний зв'язок між ними втрачено. Відповідачка не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу: переживань, хвилювань, мрій, бажань та сподівань дитини, не поздоровляє з днем народження, іншими святами, не купує подарунки та іграшки. Жодним чином не впливає на формування її як особистості та майбутнього повноправного члена суспільства та громадянина. Позивачем та членами його сім'ї не створюється жодних перешкод для спілкування матері з донькою. На даний час відповідачка вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Тому просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Бобровицької міської ради в судове засідання не з»явився , до суду надіслано заяву про слухання справи за відсутністю третьої особи, , позов визнають. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, висновок прокурора , вивчивши матеріали справи, позов знаходить таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 30.08.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народилася донька-[PERSON]. 29.06.2010 рішенням Бобровицького районного суду визначено місце проживання дитини за місцем проживання батька в м. Бобровиця. 28.07.2010 рішенням Бобровицького районного суду шлюб було розірвано. З березня 2010 року відповідачка проживає окремо від доньки в с.Дмитрівка Києво-Святошинського району, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, зокрема: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. що підтверджується письмовим поясненням класовода дитини [PERSON]; Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. 25.07.2013 органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Бобровицької міської ради Чернігівської області надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно доньки- [PERSON] [INFO]. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Всупереч вимогам ст.150 Сімейного Кодексу України відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. 18.10.2013 відповідачкою особисто було написано заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, яка була засвідчена начальником сектору опіки та піклування служби у справах дітей Бобровицької РДА Дейнеко Д.Д. На даний час відповідачка вдруге вийшла заміж. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст..ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved