Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з квітня 2012 року знаходився з відповідачем [PERSON] , у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Через суперечки, різні погляди на життя їх фактичні шлюбні відносини були припинені. У 2017 році відповідач зібрала свої речі та разом з сином переїхала жити за місцем своєї реєстрації. У лютому 2019 року вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, яку було задоволено та 07 березня 2019 року судовим наказом з нього було стягнуто аліменти у розмірі ј частки його заробітку (доходу). Згодом відповідач створила нову сім`ю, народила другу дитину і взагалі перестала приділяти увагу їх спільному сину, не цікавиться його розвитком, не піклується про його фізичний стан. Вважає, що аліменти, які стягуються із його заробітку, відповідач витрачає на власні потреби. У грудні 2019 року дитина виявила бажання проживати з ним, і з того часу вони мешкають разом, син повністю знаходиться на його утриманні, він піклується про сина, створив для нього всі необхідні умови. Зазначив, що він планує влаштувати дитину у спеціалізовану школу, оскільки йому показані заняття с логопедом, і взагалі він має бажання надати сину належне виховання, що не може забезпечити мати, яка зловживає алкогольними напоями. Але оскільки із його заробітку щомісяця відраховується чверть коштів, які відповідач використовує не за призначенням, він вважає, що на цей час є всі підстави для звільнення його від сплати аліментів за рішенням суду. Ухвалою від 05 червня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань від неї не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Позивач та його представник вважають за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин суд вирішив за можливе ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, позивач надав довідку з учбового закладу, де навчається дитина. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Позивач у справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.03.2019 у справі № 213/586/19 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.10/. Постановою державного виконавця Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09.04.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу про стягнення з позивача аліментів /а.с.34/. З довідки, виданої бухгалтерією за місцем роботи позивача, вбачається, що з 01.05.2019 по теперішній час із заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти у розмірі 25 % на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого документа Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу № 213/586/19 від 07 березня 2019 року. Зокрема, за період з 01.11.2019 по 30.04.2020 утримано і перераховано аліментів в сумі 29626,55 грн., тобто у середньому розмірі 4937,75 грн. /а.с.31/. Наданим позивачем актом від 06.05.2020, підписаного мешканцями вул. Ашхабадська і засвідченого головою вуличного комітету, підтверджується, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] з [PERSON] , який мешкає з батьком з грудня 2019 року /а.с.11/. З довідки № 171 від 18.05.2020, виданої адміністрацією Криворізької ЗОШ № 82, видно, що неповнолітня дитина [PERSON] , 2013 року народження, влаштовується до 1 класу цієї школи /а.с.35/. Факт виховання цієї дитини позивачем підтверджено також довідкою Криворізької гімназії № 82 Криворізької міської ради, в якій зазначено про те, що [PERSON] , [INFO] , навчається у першому класі, дитину до навчального закладу було зараховано за заявою батька, який опікується шкільним життям сина, мати дитини [PERSON] участі у вихованні сина та його освіті не приймає, одноразово 31.08.2020 відвідала класного керівника, пояснила, що вона живе від дитини окремо, має ще одну маленьку дитину, і опікуватися сином їй важко /а.с.65/. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що неповнолітній [PERSON] , 2013 року народження, проживає з ним, знаходиться на його утриманні, позивач належно виконує свої батьківські обов`язки у відношенні неповнолітнього сина. Водночас, встановлено, що мати дитини - відповідач у справі [PERSON] з дитиною не проживає, не піклується про сина, участі у його вихованні не приймає. Іншого відповідач не довела. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та випливають з обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та можливістю їх звільнення від обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). За змістом цієї статті аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного із батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Отже, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів, чи з їх платником. Таким чином, суд вважає, що підстави для стягнення аліментів з [PERSON] відсутні, оскільки фактично дитина проживає з ним та перебуває на утриманні останнього. За приписами ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком - позивачем у справі [PERSON] і перебування на його повному утриманні - свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача, оскільки змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, з якою дитина не проживає. Таким чином,

Outcome: approved