Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказуючи на те, що 02.01.2010 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з проханням дати їй в борг кошти в сумі 1690 грн. строком на 2 місяці до 02.03.2010р. із сплатою 30% пені за несвоєчасне повернення боргу. Відповідачка надала розписку про отримання коштів при свідках. Однак [PERSON] до теперішнього часу гроші не повернула, від виконання своїх зобов»язань всіляко ухиляється, в зв»язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач, адвокат, вимоги позовної заяви доповнили вимогою поновити строк позовної давності, пояснивши, що 02.01.10р. позивач надав відповідачці в борг 1690 грн. строком на 2 місяці до 02.03.10р. із сплатою 30% за користування грошима. В зазначений строк відповідачка не повернула грошові кошти, постійно обіцяючи повернути борг, в зв»язку з чим позивач пропустив строк позовної давності, вважає, що пропустив з поважної причини і є підстави для його поновлення. Сума основного боргу складає 1690 грн. Сума відсотків за несвоєчасне повернення коштів складає 25350 грн., однак з урахуванням складного матеріального становища відповідачки вважає за можливе зменшити зазначену суму до 15000 грн. Просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно [PERSON] 02.01.10р. взяла у позивача 1690 грн. строком на 2 місяці. Однак через деякий час здала телицю і повернула йому 2600 грн. - з відсотками, як він і вимагав. Вона просила повернути їй розписку, на що він сказав, що порве її. Після цього жодного разу він не вимагав у неї повернення боргу. Крім того вже після цих подій минуло 4 роки, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом. У розписці не зазначено, що 30% є відсотками за щомісячне користування сумою боргу, як це зазначає позивач. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що був випадок коли вони з позивачем заїздили до гр. [PERSON] і позивач вимагав повернути суму боргу. Остання просилася відстрочити сплату боргу, оскільки не мала коштів, обіцяла повернути як чоловік повернеться із заробіток. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що весною 2010р. вона разом із [PERSON] ходили до гр. [PERSON], якому остання віддала 2600 грн. в рахунок погашення боргу і попросила його порвати її розписку, на що він погодився. Заслухавши сторони, адвоката, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. Відповідно до оригіналу розписки [PERSON] 02.01.10р. отримала в борг від [PERSON]грошову суму в розмірі 1690 грн. строком на 2 місяці, тобто до 02.03.10р. В розписці зазначено, що у випадку неповернення суми боргу в зазначений строк сплачується 30% від суми боргу без призначення відсотку. Суд вважає, що даний відсоток не є тим відсотком, який сплачується боржником за кожен місяць прострочення виплати боргу, як це зазначає позивач у позові та передбачено ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч.2 ст. 1047 ЦК України допускає пред»явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документу, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей чи кількості речей. В даному випадку суду надано борговий документ - розписку, яку як підтвердив відповідач він надав позивачу при отриманні суми позики. Боргова розписка містить відомості про сторони, зобов»язання, грошові суми, які передавались, строк їх повернення, дату складання та підпис боржника. Згідно ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Підтвердження виконання зобов»язання зазначено в ст. 545 ЦК України. Як вбачається з даної справи, боргові документи знаходяться у кредитора (позивача). Доказів на підтвердження повернення суми позики відповідач у судовому засіданні не надав. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні послалися на підставу, з якої слід відмовити в позові, пропуск [PERSON] строку позовної давності. Відповідно до вимог положень ст. 10, 11 ЦПК України суд роз»яснив [PERSON] наслідки застосування строку позовної давності. Позивач поставив питання про поновлення строку позовної давності, поскільки [PERSON] змушувала його переносити строк погашення боргу. В поясненнях [PERSON] зазначив, що неодноразово звертався до [PERSON] з питанням повернення боргу, однак остання посилалася на відсутність грошей. Однак на підтвердження цієї обставини доказів не надав. При цьому суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що не знає, про який саме борг іде мова та коли саме мали місце зазначені події. Таким чином суд вважає, що підстав для поновлення строку позовної давності немає, тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог саме з цієї підстави.

Outcome: dismissed