Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON], та складається із 13/25 частки житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкоємців разом із спадкодавцем на день його смерті. У судовому засіданні позивач та його представник збільшили розмір позовних вимог, остаточно просили визнати право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON], та складається із: 13/25 частки житлового будинку [ADDRESS]; грошових внесків, які зберігаються у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0456/050 філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку [NUMBER]. В останнє судове засідання позивач не з'явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідачка позов та обставини позову визнала в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. На додаткове запитання пояснила, що разом із спадкодавцем на момент смерті проживала лише вона; спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту, не має. В останнє судове засідання не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13/25 частки житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.03.1992 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2/817 (а.с.17-18) та листом КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих.№89 від 22.01.2014 (а.с.38). Згідно листа ПАТ територіального відокремленого безбалансового відділення №10015/0456/050 філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 17 від 30.01.2014 року на ім'я [PERSON] відкрито банківський рахунок [NUMBER], залишок коштів на якому складає 19 156 гривень 20 копійок (а.с.45). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Згідно витягу зі Спадкового реєстру №36149235 від 19.12.2013 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області 04.12.1995 року за №2/8013, яким належну йому на праві власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, кв. [ADDRESS], та все майно, яке знаходиться в будинку заповів [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 19.12.2010 року [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.41). На час смерті спадкодавця спільно з ним проживала дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.07.1952 року, виданим Одеським бюро записів актів громадянського стану (а.с.6). У судовому засіданні [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, не встановлено. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 19.12.2013 року за №2828/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що неможливо встановити коло всіх спадкоємців, що проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутня та будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкоємців разом із спадкодавцем на день його смерті (а.с.10). Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідачка, безумовно визнала позов та її визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved