Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. 28 Червня, 53. З 16.02.1998 року в домоволодінні зареєстрований [PERSON]. Як зазначає позивач, [PERSON] у вищезазначеному будинку не мешкає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей його у будинку немає, домоволодінням він не цікавиться, а його місцеперебування позивачу невідомо. З питання щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, позивач звернувся до сектору ведення Реєстру територіальної громади міста, апарату виконавчого комітету Кілійської міської ради, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. В звязку з вищезазначеним, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. 28 Червня, 53. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.\~ст.\~128-130\~ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання,\~ повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст.\~223, 247, 280 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 10.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 189 встановлено, що [PERSON] продала та передала у власність, а [PERSON] купив та прийняв у власність двадцять три пятдесятих частки житлового будинку під номером пятдесят третім, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. 28 Червня, складений з: А житловий будинок житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею 58, 3 кв. м., Б літня кухня, В лазня, Г убиральня, 1-4 надвірні споруди, /а. с. 8/. Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 11.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 203 встановлено, що [PERSON] продала та передала у власність, а [PERSON] купив та прийняв у власність двадцять сім пятдесятих частки житлового будинку під номером пятдесят третім, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. 28 Червня, складений з: А житловий будинок житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею 58, 3 кв. м., Б літня кухня, В лазня, Г убиральня, 1-4 надвірні споруди, /а. с. 7/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності № 80083288 від 10.02.2017 року та витягу Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності № 80139717 від 11.02.2017 року, а також інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 114665666 від 20.02.2018 року встановлено, що [PERSON] є власником 23/50 та 27/50 частин житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. 28 Червня, 53, /а. с. 9, 10, 24/. Згідно будинкової книги за адресою: м. Кілія Одеської області вул. 28 Червня, 53 встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 16.02.1998 року, по теперішній час, /а. с. 37-39/. Актом обстеження житлово побутових умов від 05.02.2018 року, складеного депутатом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та фактично проживає за адресою: [INFO]. Сімя [PERSON] складається з трьох осіб: [PERSON], 17.02.1986 ркоу народження, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином в будинку № 53 по вул. 28 Червня в м. Кілія Одеської області фактично проживають три особи, /а. с. 15/. Повідомленням Кілійського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 06.03.2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою місця проживання: [INFO], /а. с. 28/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 та ч. 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення,яке набрало законної сили,про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа,що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть,виданого компетентним органом іноземної держави,легалізованого в установленому порядку; інших документів,які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі,закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved