Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що 07 грудня 2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме земельну частку (пай) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах, який перебуває у колективній власності КСП «Сквирське» [PERSON] міська рада, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0314300, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 02.12.1999 року, яку вона успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON], яка померла 11.04.1999 року, але належним чином не оформила. Мати позивача доглядала свою сестру, поховала її, оскільки вона була одинокою, прийняла спадщину після смерті сестри шляхом вступу у фактичне володіння та управління її майном, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року. Мати позивача залишила заповіт, яким все майно заповідала позивачу [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом строку встановленого законом. Позивач вже частково оформив спадщину після смерті матері, а саме житловий будинок № 12 по вул.. Кірова в м. Сквира Київської області. Земельна частка (пай) залишилася не переоформленою, оскільки була допущена помилка у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), імя тітки вказано Надія», а вона «Анастасія», тому позивачу необхідно встановити факт, що Сертифікат видано 02.12.1999 року на імя [PERSON] дійсно належало [PERSON]. Позивач доглядав матір, похоронив, провів помінальні обіди. Позивач проживав разом ії матірю та тіткою за однією адресою на день їх смерті, що підтверджується копіями будинкової книги. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) зроблено помилку, а також мати позивача належним чином не оформила на себе право власності після смерті сестри (тітки позивача), останній вимушений звернутись до суду з позовом, оскільки захистити свої спадкові права іншим чином не можливо. Позивач просить суд: -встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 02.12.1999 року на імя [PERSON] дійсно належав [PERSON], яка померла 11.04.1999 року; -встановити факт, що [PERSON], яка померла 07.12.2010 року прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла 11.04.1999 року шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном; -визнати в порядку спадкування за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах, який перебуває у колективній власності КСП «Сквирське» [PERSON] міська рада, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0314300, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 02.12.1999 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує (а.с. 29). Представник відповідача [PERSON] міської Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 28 ). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 07 грудня 2010 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серія 1 ОК № 199618 (а.с.10). Родинні відносини позивача з [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивач ІІ-УР № 406691 (а.с.8), в якому вказано, що матірю позивача є [PERSON]. 11.04.1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть № 105059 (а.с. 11). Мати позивача залишила заповіт, яким все майно заповідала позивачу [PERSON] (а. с. 20). Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановлює юридичний факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 02.12.1999 року на імя [PERSON] дійсно належав [PERSON], яка померла 11.04.1999 року, тому що у Свідоцтві про смерть її імя зазначено як «Анастасія », а підставою для реєстрації смерті є : лікарське свідоцтво про смерть та паспорт померлого, а також пільгові документи які орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає. Тобто і на день отримання та зміни паспортів, пенсійних посвідчень, пільгових посвідчень та по день смерті тітка позивача мала імя Анастасія». Також суд встановлює юридичний факт того, що [PERSON], яка померла 07.12.2010 року прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла 11.04.1999 року шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на день її смерті мешкали та зареєстровані за однією адресою (а.с. 22-24). Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернутися до нотаріуса з питанням оформлення земельної частки (паю) не має можливості, оскільки спадкодавець належним чином не оформив правовстановлюючі документи тому, що була допущена помилка у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), імя тітки вказано «Надія». З матеріалів справи вбачається, що позивач вже частково оформив спадщину після смерті матері, а саме на житловий будинок № 12 по вул.. Кірова в м. Сквира Київської області, про що свідчить копія Витягу про державну реєстрацію прав номер 33238776 від 21.02.2012 року (а.с.21). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що позивачкою було зроблено На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] після смерті матері прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved