Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], укладений 20 вересня 2013 року між ним та відповідачами, визнати за ним право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS], посилаючись на те, що 20 вересня 2013 року між ним та відповідачами було укладено попередній договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], за яким позивачем було передано відповідачам грошові кошти в сумі 50000 гривень та сторони домовились про укладення основного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вищезазначеного будинку та земельної ділянки не пізніше 15 березня 2014 року, однак на даний час відповідачі так і не уклали з ним основний договір, посилаючись на те, що документи на будинок ще не приведені в належний стан, в зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON], яка також є представником відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що на даний час не має змоги нотаріально оформити договір купівлі-продажу через неналежним чином оформлені документи. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 20 вересня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом будинку та земельної ділянки, за яким сторони домовились про те, щоб не пізніше 15 березня 2014 року укласти нотаріально посвідчений основний договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися передати у власність [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] за 180000 гривень, та на підтвердження своїх намірів позивач передав відповідачам 20 вересня 2013 року грошові кошти в сумі 50000 гривень, 12 березня 2014 року - грошові кошти в сумі 130 000 гривень. При зверненні до суду з вищезазначеними позовними вимогами позивач посилається на частину 2 ст.220 ЦК України, якою передбачено, що суд може визнати договір дійсним та в цьому разі його наступне нотаріальне посвідчення не вимагається, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, однак в судовому засіданні не було встановлено, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, оскільки відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, а отже спір між сторонами відсутній, неналежним чином оформлені документи не свідчать про намір відповідачів ухилитися від нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу, окрім того позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, який сторонами укладено не було, ними був укладений лише попередній договір, сторони якого відповідно до діючого законодавства зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на встановлених попереднім договором умовах, а тому посилання на частину 2 ст. 220 ЦК України в даному випадку є безпідставними та жодних підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає та вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed