Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом, який згодом уточнила, до відповідача [PERSON] міської ради, третя особа Перша [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого 12.06.2010 року її чоловіка [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану квартиру і вона є одним із спадкоємців за законом після його смерті, яка прийняла спадщину в строк, встановлений чинним законодавством. Інші спадкоємці за законом син [PERSON] та дочка [PERSON] від своєї частки в квартирі відмовилися на її користь. Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкове майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. В судове засідання позивач та її представник не зявились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. 19.10.1985 року [PERSON] одружилася з [PERSON], і змінила своє прізвище на Кучма, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ИД № 396401, виданим 19.10.1985 року відділом ЗАГСу [PERSON] міськвиконкому. 21.12.1990 року [PERSON] з сімєю в складі 3-х чоловік видано, на підставі рішення загальних зборів житлово-будівельного кооперативу № 80 від 18.08.1990 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів № 435 від 23.10.1990 року, ордер МК № 388 на право заняття житлового приміщення, житловою площею 39,84 кв.м, яке складається з 3-х кімнат, по вул. Енергетичній, 23 б\\38 в м. Тернополі. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 314 від 11.06.1991 року Про перейменування вулиць міста та присвоєння номерів будинкам, вулиця Енергетична перейменована на проспект Злуки, будинку № 23б присвоєно № 35. 12.06.2010 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть І-ИД № 102081, видане 14.06.2010 року відділом РАЦС [PERSON] міського управління юстиції). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - позивач [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 28.05.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-1584, заявлена до спадкування квартира входить до складу належної за законом частки у спадщині позивача [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2015 року за вих. № 1891/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, 12.06.2010 року [PERSON] на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого 12.06.2010 року її чоловіка [PERSON]. У визнанні права власності на цілу квартиру слід відмовити, оскільки 1/2 частина вказаної квартири належить позивачу, відповідно до вимог Сімейного кодексу України, так як спірна квартира набута за час перебування [PERSON] у шлюбі з спадкодавцем [PERSON].

Outcome: partial