Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа [PERSON], посилаючись на наступне: відповідно до договору купівлі-продажу позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], яка є падчеркою позивача, [PERSON], який є її чоловіком та їхня дитина - [PERSON]. [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем, але шлюбних відносин вони не підтримують, оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою з жовтня 2014 року. Оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у вище вказаній квартирі, не несе плату за комунальні послуги, не несе інших витрат що до утримання вказаної квартири просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що відповідач є її чоловіком, але фактично вони разом не проживають та шлюбні відносини не підтримують. Вона подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач фактично проживає у Російській Федерації та був взятий на облік як біженець, також відповідач має іншу родину. Повертатися до України він не збирається, та має намір оформити громадянство Росії. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні позивачу на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). З довідки, виданої відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради вбачається що, в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з свідоцтва про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації [PERSON] був поставлений на облік (а.с. 16-18). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2014 року без поважних причин, більше шести місяців не проживає у вище вказаній квартирі, не несе плату за комунальні послуги, не несе інших витрат що до утримання вказаної квартири, у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved