Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір кредиту «Автопакет» № _6/4/33/2007/840-К/84 від 08 червня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» в особі начальника відділення № 33 філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та [PERSON] як позичальником і [PERSON] як поручителем В обґрунтування заявлено позову [PERSON] вказував, що 08 червня 2007 року між ним і ПАТ КБ «Надра» був укладений договір, за яким він отримав кредит на придбання автотранспортного засобу, до якого 10 лютого 2009 року були внесені зміни в частині визначення фіксованого щомісячного платежу. На правовідносини між ним і Банком за цим договором розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Але такий договір, виходячи з його змісту, суперечить вимогам ст. 11 цього Закону, а також вимогами розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, оскільки в ньому відсутні повна інформація про умови кредитування, орієнтовна сукупна вартість кредиту та попередження про валютні ризики, які несе споживач. Представником відповідача ПАТ КБ «Надра» [PERSON] були подані письмові заперечення проти вимог позивача [PERSON], в яких він вказував, що на момент укладання договору позивач мав необхідний обсяг дієздатності та мав усвідомлювати наслідки своїх дій. Безпосередньо перед укладенням договору [PERSON] підтвердив письмово про ознайомлення з умовами кредитування та мав можливість визначити для себе необхідність отримання кредиту. Підписавши договір, позивач [PERSON] і третя особа [PERSON], як поручитель, згодилися виконувати його на визначених умовах. Розцінюючи дія позивача [PERSON] як відмову від взятих на себе зобовязань, відповідач ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] було подано зустрічний позов до відповідачів [PERSON] і [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по договору кредиту «Автопакет» № _6/4/33/2007/840-К/84 від 08 червня 2007 року в розмірі 15195,93 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 13 квітня 2016 року 388303,83 грн., а також стягнути пропорційно з [PERSON] і [PERSON] понесені по справі судові витрати з оплати судового збору в сумі 5824,56 грн. В обґрунтування зустрічного позову представник ПАТ КБ «Надра» [PERSON] вказувала, що між Банком та відповідачем [PERSON], як позичальником, і відповідачем [PERSON], як поручителем, 08 червня 2007 року був укладений Договір «Автопакет» № 6/4/33/2007/840-К/84, за яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 22133,00 доларів США на строк до 20 червня 2017 року за умови сплати відсотків за використання кредитом у розмірі 13,4% річних. Цільове призначення кредиту придбання автотранспортного засобу. За договором [PERSON] зобовязався проводити погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, розмір якого у додатковій угоді № 1 від 10 лютого 2009 року визначений в розмірі 314,80 доларів США. Однак, відповідачем [PERSON]. зобовязання за договором не виконуються, внаслідок чого виникла станом на 13 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 8904,38 доларів США, за відсотками в сумі 1858,12 доларів США. Через прострочення виконання зобовязань [PERSON] також має сплатити пеню в розмірі 2220,13 доларів США і штраф 2213,30 доларів США. Згідно з п. 3.2. Договору поручитель [PERSON] має відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON] З урахуванням встановленої солідарної відповідальної відповідачів за порушення зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «Надра» вимагає повернення всієї суми заборгованості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] первісний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Вимоги за зустрічним позовом представник [PERSON] не визнав і просив в їх задоволенні відмовити. В своїх поясненнях представник позивача посилався на обставини, викладені в первісному позові, наголошуючи на тому, що відсутність в договорі передбаченої законодавством інформації про кредит, а також відсутність обовязкового додатку графіку платежів, призвели до того, що [PERSON] повернув Банку грошові кошти в більшій сумі, ніж отриманий кредит. Повернення кредиту [PERSON] припинив у жовтні 2014 року. До того часу, як пояснив представник [PERSON], позивач вносив готівкові кошти в касу Банку, не маючи інформації про те, як вони будуть обліковані та за яким призначенням зараховані від його імені. Представлений Банком розрахунок заборгованості, на думку [PERSON], складений поверхнево і з порушенням умов кредитного договору. Представник ПАТ КБ «Надра» за довіреністю [PERSON] вимоги за первісним позовом не визнав і просив в їх задоволенні відмовити. Зустрічний позов з вимогами до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором представник [PERSON] підтримав повністю і пояснив, що [PERSON] перед укладанням спірного договору був ознайомлений з умовами кредитування за програмою «Автопакет», що й підтвердив власним підписом в анкеті-заяві від 29 травня 2007 року. Перед підписанням договору [PERSON] мав змогу самостійно, за допомогою калькулятора визначити майбутні витрати по обслуговуванню кредиту в залежності від його розміру. Крім того, за зверненням [PERSON] Банк міг надати йому будь-яку інформацію з проводу виконання укладеного договору, що передбачено в п. 4.11, в тому числі роздрукувати графік погашення кредиту та інформацію про розподіл отриманих від нього платежів. Отриманий [PERSON] кредит є цільовим, тому на укладений договір не може розповсюджувати свою дію Закон України «Про захист прав споживачів». Щодо наявності з боку [PERSON] заборгованості, представник [PERSON] пояснив, що останній, починаючи з березня 2014 року, вносив щомісячні платежі не в повному обсязі, а з листопада 2014 року взагалі припинив повертати кредит. В звязку з виникненням прострочки внесення щомісячних платежів Банком була нарахована пеня за період з 13 квітня 2015 року в сумі 2220,13 доларів США, разом з якою позивач [PERSON] має сплатити ще й штраф в сумі 2213,30 доларів США. Третя особа за первісним позовом і одночасно відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними докази, в судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] звернувся до ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», з анкетою-заявою від 29 травня 2007 року на отримання кредиту в сумі 22133,00 доларів США на купівлю автомобіля за програмою «Автопакет». Згодом, 08 червня 2007 року у відділені ВАТ КБ «Надра» [PERSON] під розпис отримав памятку по умовам оформлення продукту «Автопакет». Згідно з цією памяткою, клієнту пропонується надання кредиту у гривні або доларах США на придбання легкового автомобіля з можливістю погашення кредиту і відсотків рівними платежами у відповідності до графіку у зручний для нього день до 18-го числа місяця за попередній місяць. Того ж дня, між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], як позичальником, і [PERSON], як поручителем, був укладений Договір «Автопакет» № _6/4/33/2007/840-К/84 (далі за текстом Кредитний договір), за яким відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 22133,00 доларів США з оплатою за процентною ставкою 13,40% річних із строком користування до 20 червня 2014 року. Ціль кредиту на придбання автотранспортного засобу. Договір набув чинності з моменту його підписання сторонами та дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Згідно з умовами Кредитного договору (п. 2.2.1., 2.2.3.) [PERSON] зобов'язався сплату кредиту, процентів за користування наданим кредитом здійснювати шляхом внесення мінімально необхідного платежу в розмірі 411,81 доларів США в строк до 18-го числа поточного місяця. В додатковій угоді № 1 від 10 лютого 2009 року до кредитного договору від 08 червня 2007 року, укладеній між ВАТ КБ «Надра», позичальником [PERSON] і поручителем [PERSON], сторони домовилися про встановлення кінцевого терміну погашення кредиту до 20 червня 2017 року та визначення щомісячної суми мінімально необхідного платежу в розмірі 314,80 доларів США. За вказаним договором (п. 3.2.) відповідач за зустрічним позовом [PERSON], як поручитель, зобовязалась відповідати перед Банком за належне виконання [PERSON]. взятих на себе зобовязань у тому ж обємі, що і позичальник. Відповідальність обох відповідачів перед Банком є солідарною. З представленої відповідачем ПАТ КБ «Надра» засвідченої копії заяви на видачу готівки № 1 від 08 червня 2007 року вбачається, що [PERSON] отримав 08 червня 2007 року в касі Банку готівкою 22133,00 доларів США, що еквівалентно 111771,65 грн. Поняття «споживчий кредит» визначено в ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і виконання такого договору. У відповідності з діючим на момент укладання спірного договору положенням ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець перед укладенням договору про надання споживчого кредиту зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх та обсяги; ) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Безпосередньо в кредитному договорі, згідно з вимогами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», повинно зазначатися - сума кредиту; детальний загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, яка набрала чинності 05 червня 2007 року, затверджено Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Згідно з п. 1.1., 1.3. цих Правил, вони розроблені відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з метою захисту прав споживачів під час укладення договорів про надання споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації; банки зобов'язані забезпечувати виконання цих Правил під час укладення кредитних договорів зі споживачами. Це фактично є закріпленням на нормативному рівні тих вимог, які до цього вже були визначені в законі. Відповідно до вимог п. 2.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно з п.п. 3.1., 3.2. Правил Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг; кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Іншим обовязком Банку, визначеним у п. 3.8. Правил, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, є необхідність попередити споживача під час укладення кредитного договору, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач, у разі надання кредиту в іноземній валюті. Аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між [PERSON] і ВАТ КБ «Надра», в сукупності з іншими документами, наданими представником Банку в судовому засіданні, суд приходить висновку про порушення відповідачем за первісним позовом вимог діючого законодавства, яке було обовязковим для виконання під час укладення кредитних договорів зі споживачем, що призвело до порушення прав [PERSON] як споживача. Доводи представника ПАТ КБ «Надра» [PERSON] про відповідність кредитного договору вимогам законодавства суд відхиляє з наступних підстав. По-перше, умови надання кредиту, з якими 08 червня 2007 року ознайомився [PERSON] у виді памятки, не містять в собі інформації, яку Банк повинен був довести до відома споживача перед укладенням кредитного договору згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Більш того, умови сплати заборгованості, визначені для [PERSON] в п. 2.2.3. кредитного договору, записані в протиріч умовам погашення кредиту та відсотків, запропонованих споживачу в памятці від 08 червня 2007 року. Це, на думку суду, погіршує положення споживача за кредитним договором. По-друге, кредитний договір не містить обовязкового додатку графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом. Під час дослідження судом розрахунку заборгованості, представленого до зустрічного позову, представник [PERSON] висловив припущення, що такий розрахунок фактично відображає графік платежів, які повинен був здійснювати [PERSON]. Але цей розрахунок лише відображає розподіл Банком щомісяця грошових коштів, отриманих від [PERSON] в розмірі, який перевищує мінімально необхідних платіж по договору. Крім того, доказування у цивільних справах не може ґрунтуватися на припущеннях або підміні одних документів іншими. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, а також будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. При таких обставинах, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а кредитний договір визнанню недійсним, так як під час його укладення ВАТ КБ «Надра» відступив від принципу рівності сторін і не надав позивачу необхідну і достовірну інформацію про свої послуги. Згідно зі ч. 1 ст. 1057-1 ЦК України, у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Але подібної вимоги жодна зі сторін не заявила, а самостійно зробити це суд не має права. Одночасно з задоволенням первісного позову, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Надра» в зв'язку з визнанням кредитного договору недійсним. Крім того, суд стягує з відповідача ПАТ КБ «Надра» на користь держави судовий збір 551,20 грн., від сплати якого [PERSON] у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений за позовами, що пов'язані з порушенням його прав. В той же час, сплачений [PERSON] судовий збір 551,20 грн. при зверненні до суду з позовом, слід повернути позивачу як помилково сплачений.

Outcome: approved