Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 06.08.2009 вони зареєстрували шлюб у Соснівському районному у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 980. В шлюбі народилась дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір»ю. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, склалися неприязні стосунки між ними, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть з липня 2016 року, разом не проживають. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. Позивач в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка не з»явилася, скерувала заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. У звязку із неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів не проводилося. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони 06.08.2009 зареєстрували шлюб у Соснівському районному у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 980, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СР № 055295 від 06.08.2009. В шлюбі народилась дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 135366. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір»ю. В ході розгляду справи судом з»ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя,разом не проживають, спільне господарство не ведуть з липня 2016 року, збереження сімї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Спору щодо участі у вихованні та спілкуванні дитини не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved