Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду з позовом\~до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2831,74 грн. спричиненої матеріальної шкоди та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2200 грн. Позов мотивував наступним: Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2020 року визнано винним та засуджено [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України. Вказав, що Вироком суду встановлено, що відповідач 16.05.2020 року точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , помітила пластикову банківську карту ПАТ КБ Приватбанк № [NUMBER] , випущену на його ім`я, яка перебувала в кишені куртки, що знаходилась в коридорі за місцем проживання, після чого, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала її. В подальшому відповідачка неодноразово розраховувалась за товар, використовуючи вищевказану банківську картку позивача, що в загальному розмірі складає 2831,74 грн., завдавши позивачу матеріальної шкоди на вказану суму. Таким чином, факти спричинення йому матеріальних збитків за вищевказаних обставин встановлені вироком суду та доказуванню не підлягають. При розгляді справи № 712/6202/20 цивільний позов не пред`являвся, відповідно і судом питання про відшкодування збитків не вирішувалося. Також вказав, що ним понесені витрати на правову допомогу, які він просить стягнути з відповідачки на його користь. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2020 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, адвокат позивача скерував до суду заяву про проведення розгляду справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.\~16\~Цивільного Кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [PERSON] 16.05.2020 року точного часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] помітила пластикову банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , випущену на його ім`я, яка перебувала в кишені куртки, що знаходилась в коридорі за місцем проживання, після чого умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала її. Вироком Соснівського районного суд м. Черкаси від 29 липня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України. Вироком Черкаського Апеляційного суду від 23.02.2021 вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.07.2020 року щодо [PERSON] скасований в частині призначеного покарання та постановлено в цій частині новий вирок. Визначено [PERSON] остаточне покарання штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначив [PERSON] , кошти, зняті з його банківської картки, [PERSON] до цього часу не повернула. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 7\~ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вказаних вироків судів від 29 липня 2020 року та від 23 лютого 2021 року вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов потерпілим [PERSON] не пред`являвся. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та\~п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з наведеного, оскільки майнова шкода була спричинена позивачу з вини відповідачки, внаслідок вчинення останньою проступку, передбаченого ч. 1 ст.\~357, ч.1 ст.\~185 КК України, до цього часу завдані позивачу збитки [PERSON] не відшкодовані, жодних заперечень щодо позову останньою суду не надано, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданої майнової шкоди 2831,74 грн. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачки на його користь витрат з надання правничої допомоги. Так, за змістом п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України\~регулює витрати на професійну правничу допомогу, а саме: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] 26 жовтня 2020 року був укладений Договір-доручення № 19/20 а про надання правової допомоги з адвокатом Яременком Володимиром Анатолійовичем. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу від 30.10.2020 року, сума витрат на правничу допомогу складає 1200 грн. (вивчення наявних матеріалів 200 грн., збір матеріалів та підготовка позову 1000 грн.) Згідно з наданої квитанції, 30.10.2020 року [PERSON] сплачено адвокату Яременку В.А. за надані послуги 1200 грн. Відповідно до Додаткового розрахунку витрат на правову допомогу від 02.12.2020 року позивачем додатково сплачено адвокату Яременку В.А. кошти за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн. ( участь у судовому засіданні та підготовка процесуальних документів), що підтверджується копією квитанції № 0.0.1927543893.1 від 02.12.2020 року. Тобто загальний розмір витрат на правничу допомогу складає 2200 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (у даному випадку\~держави). На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved