Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення,\~яким\~визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його бабці [PERSON], яка померла 10 березня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що 10 березня 2012 року померла його бабця [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка (пай) площею 1,72 га, для ведення товарного сільськогосподрського виробництва, розташована на території Любшанської сільської ради, яка належана померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077397 та право користування на земельну ділянку, надану для забудови житлового садибного індивідуального житлового будинку в с. Мазурівка на вул. Стрийській Жидачівського району Львівської області. Ще за життя [PERSON] розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 02 березня 2012 року, згідно якого все її майно заповіла йому. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] отримав відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати волу спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, оскільки позовні вимоги він визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~ у\~випадку визнання\~позову відповідачем\~суд ухвалює\~рішення за\~результатами підготовчого\~провадження.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 10 березня 2012 року, у віці 80 років, в смт. Журавно Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що 10 березня 2012 року складено відповідний актовий запис №12 та Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 10 березня 2012 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №277010 /а.с. 11/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: земельна ділянка (пай) площею 1,72 га, для ведення товарного сільськогосподрського виробництва, розташована на території Любшанської сільської ради, яка належана померлій померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №077397 та право користування на земельну ділянку, надану для забудови житлового садибного індивідуального житлового будинку в с. Мазурівка на вул. Стрийській Жидачівського району Львівської області /а.с. 7-10/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 02 березня 2012 року, вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «план по вул.. Стрийській квартал забудови та державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №077397 заповідаю своєму внукові [PERSON], [INFO]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 5/. В судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, із долученої довідки виданої виконкомом Любшанської сільської ради за №54 від 21 січня 2018 року, вбачається, що спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала до дня своєї смерті за адресою: с. Мазурівка Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець за заповітом же проживав(на час відкриття спадщини) за адресою: с. Любша Жидачівського району Львівської області, що підтверджується долученими ним паспортними даними /а.с. 12, 14/. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 85/02-31 від 02 лютого 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що позивач пропустив піврічний термін, визначений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 11 вересня 2012 року /а.с. 4/. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Також, вищевказаними правовими висновками розяснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що [PERSON], яка померла 10 березня 2012 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила позивача по справі. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Позивач до дня смерті [PERSON] з останньою не проживав. Крім того, як вбачається з долученої до матеріалів справи копії наказу №8 виданого СФГ «Любша» від 21 лютого 2012 року, [PERSON] був відряджений на завод сільгоспмашин «Червона Зірка» м. Кіровоград до серпня 2012 року, а тому пропустив законодавчо визначений строк для прийняття спадщини, але від неї не відмовлявся та бажає прийняти. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці\~для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Outcome: approved