Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати особою такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: . Київ, [ADDRESS] гр-на [PERSON]; зобов'язати ВГІРФО Дніпровського району м. Києва зняти гр-на [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: 02147, [ADDRESS] на підставі права на спадщину за законом, р. № 3-898 від 05 жовтня 2016 року. Разом з ним в квартирі зареєстрований гр-н [PERSON], колишній чоловік його матері [PERSON] (шлюб розірвано рішенням Дніпровського р-ного суду м. Києва від 08 липня 2013 року), яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25 серпня 2014 року) Однак впродовж тривалого часу (понад три роки) він не проживає у квартирі, не сплачує комунальні послуги та не приймає участь в її утриманні. Три роки тому [PERSON] вибув у невідомому йому напрямку. З того моменту ніяких відомостей про його місце перебування чи проживання він не отримував. [PERSON] не проживає з ним і не допомагає утримувати господарство, а його реєстрація у його квартирі заважає йому розпорядитися майном на власний розсуд і значно обмежує його законні права. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, представника третьої особи та за згодою позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 09 січня 2014 року за р. № 4-18. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2016 року, виданого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON], 1960 року народження, яка померла [INFO] року, є її син [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05 жовтня 2016 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки форми 3 № 59 від 18 жовтня 2016 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «ТЕМП», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] - з 24 грудня 1991 року, [PERSON], [INFO] - з 24 червня 2003 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2000 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2013 року, шлюб між ними було розірвано. Згідно акту про не проживання, складеного сусідами будинку [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та затвердженого головою правління ЖБК «ТЕМП» [PERSON], останні підтвердили те, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2013 року. Теперішнє місце його знаходження та проживання невідоме. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившим право користування квартирою № 29 в будинку [ADDRESS] [PERSON] Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання ВГІРФО Дніпровського району м Києва зняти відповідача з реєстраційного обліку квартири, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи викладене вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. На підставі викладеного та

Outcome: partial