Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які уточнив у порядку ст. 31 ЦПК України та остаточно просив суд, з підстав ст. ст. 534,541 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 1216, 1220, 1233, 1235, 1236, 1247, 12873, 1270, 203, 215, 216, 225 ЦК України: визнати недійсним, укладений 09 квітня 2010 року між [PERSON] і [PERSON], договір довічного утримання, номер за реєстром 1-421, посвідчений державним нотаріусом Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори Дображанським А.В.; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що він є племінником [PERSON], [INFO], померлого [INFO]. Як випливає зі Свідоцтва про смерть, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції 12.07.2012р. - [PERSON], помер [INFO], у віці 93 років, про що 28.02.2012 р. складений відповідний актовий запис № 812. 04 жовтня 1999 року дядько позивача - [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, яке до дня його смерті опиниться йому належним, де б воно не знаходилося і в чому б воно не полягало, він заповідав йому - [PERSON] і його рідному брату - [PERSON]. Даний заповіт посвідчений Казаковою Л.А., державним нотаріусом 2-ої Сімферопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-1789. Померлий [PERSON] і мати позивача - [PERSON], яка померла [INFO] - рідні брат і сестра, інших родичів першій і другій черзі спадкоємців на момент смерті померлий не мав. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1262 ЦК України встановлює другу чергу спадкоємців - в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його бабуся і дід, як з боку батька, так і з боку матері. А частиною 3 ст. 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця успадковують ту частку спадку, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини - спадкування за правом представлення. Таким чином, відповідно до положень Цивільного кодексу, на момент відкриття спадку позивач [PERSON] і його рідний брат [PERSON] - є спадкоємцями як за законом (спадкування за правом представлення), так і по заповіту. Після смерті спадкодавця відкрився спадок на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира в цілому належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження органу приватизації № 11 від 26.04.1993р., зареєстрованого в БТІ м. Сімферополя 09.07.1993р. за № 696, і Свідоцтва про право на спадкування за законом від 22.07.1996р., посвідченого Корженевською М.А державним нотаріусом 2-ої Сімферопольської державної нотаріальної контори (номер спадкової справи 358), зареєстровано в реєстрі за № 3-2197, зареєстрованого в БТІ м. Сімферополя 16.09.96 р. за № 696. Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). Згідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець по заповіту чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1273 ЦК України регламентується, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлений строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою, частина 3 статті 46 цього Кодексу, ст. 1220 ГК України. Положеннями ст. 1223 ЦК встановлено, що право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповіту, а також у випадку, якщо заповіт не охоплює всієї спадщини, право на спадкоємство згідно із законом, отримують особи, визначені в статтях 1261-1265 ЦК України.

Outcome: approved