Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення надміру сплачених коштів до відповідача КП «Чернівціводоканал», посилається на те, що має статус інваліда 2-ї групи. Стверджує, що відповідач незаконно завищує ціни на водопостачання та водовідведення, всупереч вимогам постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Так вказаною постановою КМУ передбачена соціальна норма, а саме 4 куб. м. водопостачання та водовідведення на одну особу на місяць. Таким чином, вказує, що оскільки за місцем проживання позивача зареєстровано двоє осіб, то таким чином у нього наявна пільга у нарахуванні оплати за послуги з водопостачання 8 куб.м. на місяць та за послуги водовідведення 8 куб.м. на місяць. Всупереч цьому відповідач постійно не врахувує вказані норми законодавства, внаслідок чого у [PERSON] утворилась переплата за період з 01.11.2014 року по 01.08.2015 року за надані відповідачем послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 432,54 грн. На основі викладеного просить стягнути з КП «Чернівціводоканал» на його користь надміру сплачені кошти у розмірі 432,54 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Вказав, що 225 літрів води припадає на користування однією особою. При цьому з боку відповідача тарифи змінювались два рази. Також він неодноразово звертався до відповідача з вимогою встановити йому лічильник за надані послуги з водопостачання, однак йому вімовили. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що нарахування позивачу проводились відповідно до тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, при цьому призначення пільг громадянам здійснюється відповідними органами соціального захисту. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії ПОВ №017920 (а.с.5). Згідно із довідкою №43 від 17.07.2015 року, виданною ОСББ «Карітана» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивач - [PERSON] та його дружина [PERSON] Листом від 05.08.2015 року Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради повідомив позивача про те, що після отримання інформації щодо призначення позивачу пільг, йому, у разі потреби буде проведено перерахунок. Також рекомендовано позивачу встановити індивідуальний прилад обліку води (а.с.3). Абзацом 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» установлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: для користування послугами з централізованого постачання холодної води - 2,4 куб.м на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 4 куб. м на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води. У разі відсутності квартирних приладів обліку холодної води нарахування плати за користування послугами з централізованого постачання холодної води інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до законодавства поширюються пільги, здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги згідно із соціальними нормативами встановленими абзацом першим цього підпункту. Вказана Постанова прийнята з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», якою встановлені єдині для всієї України соціальні нормативи споживання холодної і гарячої води, водовідведення, вивезення побутових відходів. Абзац 5 статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачає, що соціальні норми і нормативи - показники необхідного споживання продуктів харчування, непродовольчих товарів і послуг та забезпечення освітніми, медичними, житлово-комунальними, соціально-культурними послугами. Статтею 5 вказаного Закону України передбачено, що державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Так згідно вимог п.17 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Пунктом 20 вказаної постанови КМУ передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Згідно вимог п.21 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Пунктом 22 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року передбачено, що у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що передбачені абзацом 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» пільги повинні встановлюватись у передбаченому Кабміном порядку, а саме на підставі Постанови КМУ №389 від 04.06.2015 р., якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, пунктом 2 якого передбачено, що його дія поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законами України: Про міліцію, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, Про освіту, Основами законодавства України про охорону здоровя, Про бібліотеки і бібліотечну справу, Про захист рослин, Про жертви нацистських переслідувань, Про охорону дитинства, Про соціальний захист дітей війни, Про культуру, Кодексом цивільного захисту України (далі - пільговики). Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що оплата за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення позивачу, повинна нараховуватися у розмірі встановлених соціальних нормативів, визначених згаданою вище Постановою та у відповідності до пункту 6 цієї постанови, де вказано, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) одержують від територіальних органів Пенсійного фонду України за результатами обміну електронними базами даних відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 497 Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду інформацію про суми пенсійних виплат і факт працевлаштування пільговиків та членів їх сімей, відомості про яких містяться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. При цьому позивачем не надано відомостей, які б підтверджували його статус, як інваліда війни, що дає у відповідності до вимог Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Постанови Кабінету міністрів України №409 від 06.08.2014 року право на пільги, передбачені абзацом першим підпункту 2 пункту 3 вказаної постанови Кабінету міністрів України. Таким чином вимоги позивача про стягнення надміру сплачених коштів задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку відповідні пільги та соціальні нормативи призначаються та застосовуються у передбаченому законодавством порядку, а саме структурними підрозділами з питань соціального захисту населення відповідних місцевих рад. При цьомуу ході розгляду судом справи позивачем не наведено доказів неправомірності нарахування оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з боку відповідача.

Outcome: dismissed