Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувує тим, що 23.08.2014 року приблизно о 15 год. 30 хв. він перебував в господарстві [PERSON] по вул. Титаренка, 14 в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області, де на грунті тривалих неприязних відносин між ними виникла суперечка, яка в подальшому переросла в конфлікт. В результаті даного конфлікту [PERSON] взяла деревяну палицю та нанесла йому удар в область голови та удар в область лівого стегна, від чого він впав на землю. Внаслідок таких дій [PERSON] спричинила йому легкі тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянках правої руки, лівого стегна та забою з травматичним набряком мяких тканин в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу. 30.06.2015 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В результаті неправомірних дій відповідачки йому завдана моральна шкода, оскільки він зазнав фізичного болю, внаслідок завданих тілесних ушкоджень, що потягло за собою порушення нормального способу життя, через погане самопочуття та необхідності відновлення стану здоровя звертався за медичною допомогою, купляв ліки, докладав додаткові зусилля для захисту своїх прав. А тому, просив суд стягнути з відповідачки 10000,0 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати просив стягнути з відповідачки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, причин відсутності в залі судового засідання не повідомила, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 30.06.2015 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області у кримінальному провадженні N 12014090240000212, внесеному до ЄРДР 23.08.2014 року, було винесено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначено покарання 120 годин громадських робіт. Даний вирок суду набрав законної сили 30.09.2015 року. Вказаним вироком також було встановлено, що 23.08.2014 року приблизно о 15 год. 00 хв. [PERSON] перебував в господарстві [PERSON] по вул. Титаренка, 14 в с. Бортники Тлумацького району Івано-Франківської області де на грунті тривалих неприязних відносин між ними виникла суперечка, яка в подальшому переросла в конфлікт. Під час конфлікту [PERSON], діючи умисно та усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, поводячи себе агресивно, взяла в руки деревяну палицю (поліно) та умисно нанесла [PERSON] удар в область голови та удар в область лівого стегна, внаслідок чого останній впав на землю. Внаслідок своїх протиправних дій [PERSON] спричинила [PERSON] легкі тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянках правої руки, лівого стегна та забою з травматичним набряком мяких тканин в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу (а.с. 3-4). Як вбачається з матеріалів кримінального провадження N 12014090240000212 від 23.08.2014 року про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, витребуваних з канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області та оглянутих в судовому засіданні, цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено (справа № 353/104/15-к, а.с. 2-3). За загальним правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленої частиною 2 статті 1167 ЦК України. Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Судом встановлено, що позивач, який є інвалідом з дитинства І-ої групи (посвідчення серії ААБ № 012338 від 25.01.2008 року, а.с. 5), внаслідок неправомірних дій віповідачки [PERSON] зазнав фізичного болю, внаслідок завданих тілесних ушкоджень, що потягло за собою порушення нормального способу життя, через погане самопочуття та необхідності відновлення стану здоровя звертався за медичною допомогою, докладав додаткові зусилля для захисту своїх прав. Отже, внаслідок неправомірних дій відповідачки позивач зазнав моральної шкоди. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки моральної (немайнової) шкоди в розмірі 2000,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст. 79 ЦПК України відносяться витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON], який є інвалідом І-ої групи, звільнений від сплати судового збору, а отже при такому вирішенні позову з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі. На підставі наведеного,

Outcome: partial