Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] він перебував в шлюбі з 05 грудня 2003 року до 09 вересня 2010 року. Після розірвання шлюбу їхні діти: син [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO], з 2010 року проживають з ним і знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідач залишила дітей проживати з ним, а сама зайнялась влаштуванням свого життя. На даний час сини, [PERSON] та [PERSON], проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Мати дітей - відповідач [PERSON], на цей час проживає окремо від дітей за адресою: [ADDRESS]. Також, з відповідача [PERSON] на його користь стягнуті аліменти на утримання синів, але аліменти відповідач не сплачує. Крім того, відповідач [PERSON] ніде не працює і має на утриманні двоє малолітніх дітей. Ним створені всі умови для виховання та проживання дітей. Вони мають місця для навчання, відпочинку, ігор. Його мати, [PERSON] допомагає здійснювати догляд за дітьми, коли він знаходиться на роботі. Він працює в СВК «Чумак» водієм, отримує стабільну заробітну плату, та має можливість утримувати дітей. Тому просить визначити місце проживання дітей з ним - батьком за адресою: Київська область, [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей саме судом, щоб відповідач, мати дітей [PERSON], не зривала дітей з місця навчання та проживання. Зазначив, що діти часто хворіють і потребують постійного догляду, а оскільки відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей, яких народила, проживаючи в інших відносинах, то вона ні фізично ні матеріально не має можливості надавати їм належну увагу. Діти вже звикли за цей час проживати з батьком, у них нормальні стосунки, тому він і просить визначити місцем проживання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з ним, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та суду пояснила, що на цей час так склалися її сімейні обставини, що вона не має можливості працювати, оскільки має ще двох малолітніх доньок. Просила суд, визначити місце проживання синів з нею. Рішенням суду з неї стягнуто аліменти на утримання дітей, але вона їх не сплачує, оскільки доглядає новонароджену дитину. Представник третьої особи Служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації Жеба А.В. в судовому засіданні позов підтримав, оскільки проживання дітей з батьком буде відповідати їх інтересам. Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 грудня 2003 року по 09 вересня 2010 року. Від спільного шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області від 11 грудня 2013 року, та сина [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області у Київській області від 06 грудня 2013 року (а.с.8-9). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Судом встановлено, що на цей час сторони проживають окремо, у різних містах. З пояснень сторін також встановлено, що після розірвання шлюбу діти спочатку проживали з матір'ю [PERSON], яка проживає в іншому шлюбі, під час якого народила ще двох дітей. Власного житла не має. Після того, як батько їх забрав до себе погостити, до матері більше не повернулися. На цей час діти проживають з батьком [PERSON]. Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS], умови проживання дітей з батьком задовільні. У дітей є окрема кімната, спальні ліжка, стіл для навчання, меблева стінка, компютер. Стосунки в сімї доброзичливі. Батьком створені умови для проживання та навчання дітей. Судом також встановлено, що позивач працює, отримує стабільну заробітну плату, та має можливість для належного утримання дітей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є бабусею [PERSON] та [PERSON]. Оскільки вона та її син мають всі умови для того, щоб діти проживали, навчалися, розвивалися, тому просить залишити дітей на виховання та проживання її сину [PERSON] Вона завжди поряд, доглядає за дітьми, піклується їх здоров'ям. Відповідач [PERSON] такої можливості на даний час не має. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради на своєму засіданні 17 лютого 2016 року визнала за доцільне місце проживання дітей разом з батьком [PERSON]. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на тому, щоб місце проживання дітей було визначено саме рішенням суду, так як на його думку, це сприятиме закріпленню його права на виховання дітей, та попереджатиме постійній зміні позиції відповідача з цього питання, яка то погоджується з тим, щоб діти проживали за місцем його проживання, то заперечує проти цього, що травмує дітей, суд вважає, що є правові підстави для прийняття відповідного рішення. Позивачем доведено, що ним створені належні умови для проживання, навчання та виховання дітей. Суд також погоджується з тим, що визначення місця проживання дітей рішенням суду, попереджатиме можливі конфлікти між сторонами з приводу цього питання. Відповідно до приписів ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу. Відповідно до ч.3 ст. 157 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню, оскільки відповідають інтересам неповнолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved