Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 20.09.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач вказує, що 22.07.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] та проживав з нею разом до 04.03.2018 року. Спільних дітей у сторін немає. Як вказує позивач, Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 04.03.2018 року, спільне господарство сторонами не ведеться. Також позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який був зареєстрований 22.07.2014 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила відновити прізвище «[PERSON]». На підставі письмової заяви позивача та відповідача суд ухвалює рішенняв в підготовчому судовому засіданні без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] був зареєстрований 22.07.2014 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 20.09.2018 року, актовий запис № 123 від 22.07.2014 року, /а. с. 3/. Статтею 51 Конституції України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved