Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що [INFO] року помер рідний брат позивача - [PERSON], [INFO]. 18.07.2012 року рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 370 « Про приватизацію квартири [ADDRESS] було передано у власність [PERSON] зазначену квартиру, проте [PERSON] за життя не встиг отримати свідоцтво про право власності, яке було видане 25 липня 2012 року та відповідно право власності на майно не було зареєстровано у КП ДОР « Криворізьке БТІ». Після смерті брата [PERSON], як є його єдиним спадкоємцем звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому квартиру [ADDRESS] 20.05.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, від представника позивача до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та про підтримку позовних вимог. Представник відповідача Виконкому Дзержинської районної у місті ради в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд за його відсутністю. Представник відповідача Виконкому Дзержинської районної у місті ради в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18.07.2012 року рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 370 « Про приватизацію квартири [ADDRESS] було передано у власність [PERSON] зазначену квартиру, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 25 липня 2012 року Виконавчого комітету Дзержинської районної у умісті ради. [PERSON] помер [INFO] року. Єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом є його рідний брат позивач [PERSON], що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за вих. № 263/01-16 від 05.10.2013 року . Після смерті брата [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому квартиру [ADDRESS] 20.05.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначену квартиру. Відповідно до роз'яснень Державного Комітету по житлово-комунальному господарству України від 28.12.1994 року встановлено, що право власності виникає з моменту підписання розпорядження про передачу житла у власність. Виходячи з цього, у разі підписання розпорядження про передачу житла у власність до смерті спадкодавця, квартира після його смерті переходить до спадкоємців за нормами інституту спадкового права. Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зазначеній нормі закріплюється презумпція правомірності набуття права власності. Незаконність набуття права власності має бути встановлено рішенням суду. Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законі. П 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Таким чином, у осіб, які фактично проживають у квартирі (будинку) державного житлового фонду і звернулись із відповідною заявою до органу приватизації, виникає право на приватизацію цього житла. Право власності на приватизоване житло виникає з часу прийняття рішення про приватизацію. Також як роз'яснено у Постанові пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п 13 спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на квартиру ( будинок) яка навіть не була передана у власність наймачеві, але наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений законом строк або в її задоволені було неправомірно відмовлено. Проте як зазначалось раніше, заява [PERSON] була розглянута та за його життя прийняте рішення про приватизацію. Згідно ст. 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державною фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр прав на нерухоме мано та їх обмежень ( далі-Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна, кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, що вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна. Згідно ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленим цим Законом. Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону. Таким чином відсутність державної реєстрації речового права на нерухоме майно лише позбавляє власника прав розпорядження належним йому майном, а не свідчить про відсутність самого права власності, якщо воно набуте на підставах, що не заборонені законом. Зазначена правова позиція також висловлена в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року за наслідками розгляду касаційної скарги за даною справою. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, Яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. До другою черги спадкоємців належать в тому числі рідні брати та сестри спадкодавця. ( ст. 1262 ЦК України). Відповідно до абз. 2,3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України). В силу вимог ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, а тому з огляду на наявність спору та права позивача на спадщину, право власності на спірне спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] може і підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку з наступною державною реєстрацією вказаного права. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р., при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, з урахуванням рішення Криворізької міської ради від 30.03.2011 року № 259 « Про обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів», вважаю, що відповідачами по даній справі повинні бути Криворізька міська рада та виконавчий комітет Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved