Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог якого зазначив, що 16 березня 2018 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого позичальник [PERSON] отримала у нього грошові кошти в розмірі 1800 доларів США та зобов'язалась повернути отриману позику до 16 травня 2018 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її особистою розпискою від 16 березня 2018 року. У встановлений строк позичальник умови договору не виконала, у зв'язку з чим станом на 20 червня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 93 921,31 грн або 3 564 дол США, яка складається з: 47 290 68, грн. - сума позики (еквівалент 1800,00 дол США), 5691,60 грн - винагорода за користування позикою (еквівалент 216,00 дол США), 23 801,76 грн - штраф за порушення строків (еквівалент 900 дол США), 17 137,27 грн - пеня (еквівалент 648,00 дол США). Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також просить покласти на неї судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі. Відповідач причину неявки суду не повідомила, про судові засіданні повідомлялась належним чином. Письмових заперечень на позов не направила, заяв про відкладення судових засідань та про розгляд справи за її відсутності нею надано не було. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 16 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів за умовами якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 1800,00 дол США та зобов'язалась повернути грошові кошти до 16 травня 2018 року (а.с.32). За умовами укладеного договору позичальник зобов'язалась виплачувати щомісячно грошову винагороду в сумі 216,00 дол США, а в разі порушення строків виплати суми боргу штраф у розмірі 50% суми боргу, та пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення до повного виконання всіх обов'язків. Відповідно до копії розписки від 16.03.2018 року, [PERSON] підтвердила, що отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 1800,00 доларів США, які зобов'язалась повернути до 16 травня 2018 року згідно договору від 16 березня 2018 року (а.с.13). Як вбачається з повідомлення про витребування суми позики від 12.06.2018 року, [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою про повернення грошових коштів згідно договору від 16 березня 2018 року в сумі 1800,00 грн, а також грошової винагороди за користування позикою в сумі 216,00 доларів США, штрафу в розмірі 900,00 дол США, пені в розмірі 1% суми боргу за кожен день прострочення 18,00 дол США (а.с.7). Зазначене вище повідомлення було направлене позивачем на адресу позичальника, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копіями чеків (а.с.8-9). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за Договором позики від 16 березня 2018 року, заборгованість відповідача за договором позики від 16 березня 2018 року становить 93 921,31 грн (еквівалент - 3564 дол США) . Станом на 16 квітня 2018 року офіційний курс долара становить 26,35 грн за 1 дол США, а станом на 20 червня 2018 року - 26,44 грн за 1 дол США (а.с.14, 16). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, який може бути укладений у письмовій формі , яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Укладений договір позики грошових коштів між позивачем та відповідачем від 16.03.2018 року відповідає вимогам статті 1047 ЦК України. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 1800,00 дол США (еквівалент - 47 290,68 гривень), так як вона не виконала своє зобов'язання за договором позики від 16.03.2018 року, не повернула у зазначений у цьому договорі строк позивачу [PERSON] борг. Розмір боргу в сумі 1800,00 дол США за вказаним договором позики відповідачем [PERSON] не спростований. Крім того, згідно умов договору у зв'язку із несвоєчасним поверненням відповідачем позики, з відповідача також підлягає стягненню винагорода за користування позикою згідно п. 3 Договору від 16 березня 2018 року, яка становить 216,00 дол США (еквівалент 216,00 дол США * 26,35=5691,60 грн); штрафні санкції згідно п. 5 Договору: 1800,00 дол США*50%= 900,00 дол США, що еквівалентно 23 801,76 грн на дату звернення позивача до суду (900,00 дол США*26,4464 грн = 23 801,76 грн); пеня в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення - 18,00 дол США *36 днів = 648,00 дол США (станом на 20.06.208 року еквівалентно 648,00 дол США * 26,4464 грн =17 137,27 грн). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 939,21 грн, що підтверджується оригіналом квитанції про сплату судового збору №31 від 20.06.2018 року (а.с.1). Оскільки позовні вимоги були задоволені в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. На підставі статей 638,1040,1047 ЦК України,

Outcome: approved