Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просить суд визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, провулок Калиновий, 6. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, провулок Калиновий, 6. Відповідачка є його дочкою та зареєстрована у даному житловому будинку. З 2000 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Утриманням будинку на даний час не займається, за комунальні послуги не сплачує. Фактичне місце проживання відповідача невідоме, оскільки остання виїхала за кордон, а тому є всі підстави визнати відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від представника надійшла до суду заява, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі, просять позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, викликалась шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Третя особа до суду свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити без участі представника, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивачі не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, провулок Калиновий, 6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.08.1995 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-2737. Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 1344/36 від 20.06.2018 року в житловому будинку за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, провулок Калиновий, 6, зареєстровано [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання № б/н від 20.06.2018 року [PERSON] в житловому будинку за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, провулок Калиновий, 6 не проживає з 2000 року по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу, понад 18 років, суд вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним приміщенням.

Outcome: approved