Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком. Позовні вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] він перебував в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу було розірвано 17.03.2014 року . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Після розірвання шлюбу у [PERSON] виникли суперечки з питання його участі у вихованні їх малолітнього сина, у зв'язку з чим вони звернулися до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу із заявами щодо визначення йому, як батьку дитини, порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини. Згідно рішення № 50 виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради від 18 лютого 2015 року позивачу було визначена наступна участь у вихованні та спілкуванні з дитиною: двічі на тиждень по 2 години у присутності матері за спільною домовленістю, з урахуванням режиму дня дитини та його робочого графіку. Встановлений порядок спілкування дотримувався сторонами до серпня 2015 року, після чого [PERSON] відмовилась виконувати рішення виконавчого комітету щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною у категоричній формі. Позивач вказав у своїй заяві, що на даний час він працевлаштований, сплачує аліменти на утримання дитини, має своє жито, відчуває до сина глибоке почуття любові та турботи, тому вважає, що його спілкування із сином має для дитини позитивний психологічний та фізичний розвиток. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала в повному обсязі, просила відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - Грабарчук О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, оскільки позивач має права на спілкування з дитиною відповідно до законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що в сім'ї [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.03.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Висновком органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради щодо участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO], встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], має житлову реєстрацію разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (довідка від 18.05.2015р, яка видана КП « ЖЕО № 31» ). Також встановлено, що малолітній [PERSON] не відвідує ніякі навчально-виховні заклади. Згідно з копією довідки від 06.01.2015 року, яка видана КУ « Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 КМР» дитина перебуває на « Д» обліку у невролога з діагнозом : «Наслідки перинатального ураження центральної нервової системи,атонічно-астенічна форма ЗРР» Орган опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради вважає за доцільне визначити [PERSON] наступну участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, [PERSON], [INFO], а саме: 1.Двічі на тиждень по 2 години у присутності матері [PERSON], за спільною домовленістю , з урахуванням режиму дня дитини та робочого графіка батька. 2.Батькам нести відповідальність за життя та здоров'я дитини, не настроювати її один проти одного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, суд проаналізувавши обставини та матеріали справи, надавши оцінку поясненням сторін, встановивши під час судового розгляду, що між сторонами існують неприязні особисті стосунки, [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, дійшов до висновку про можливість частково задовольнити позовні вимоги та встановити спосіб участі батька у вихованні дитини в порядку ст. 159 СК України. Разом з тим, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради щодо участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON]є обґрунтованим, відповідає інтересам дитини, оскільки систематичні побачення батька з дитиною будуть сприяти налагодженню відносин між ними та забезпечать дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. В судовому засіданні позивач підтримав наданий висновок органу опіки та піклування, в зв'язку з хворобою дитини та графіком його роботи. Таким чином, оскільки місце проживання дитини визначено разом з матір'ю (яку суд не вправі обмежити в праві знаходитись за місцем свого мешкання), з огляду на необхідність дотримуватись розпорядку дня та дієти відповідно до встановленого діагнозу, суд вважає за доцільне проводити зустрічі в присутності матері дитини. Суд відкидає доводи відповідача про необхідність відмови в позові через недоцільність через стан здоров'я дитини, відсутність у позивача досвіду догляду за дитиною відповідного віку, відсутністю психологічного контакту, оскільки вони носять характер припущень, викликані неприязними стосунками сторін та не враховують інтереси дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial