Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 квітня 2016 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Романівської сільської ради, та яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 558301, виданого 05.08.2008 року [PERSON] районною державною адміністрацією Житомирської області. Зазначив, що він є спадкоємцем 1 черги щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], інших спадкоємців у померлої не має. Вказав, що в шестимісячний термін до нотаріальної контори не звернувся, так як на день смерті [PERSON] він постійно проживав зі своєю матірю, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Втім, постановою нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, так як він не звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін після смерті спадкодавця. Просив встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на день її смерті та визнати за ним право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 04.04.2016 року. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Просив суд справу розглянути в його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше пяти років до дня смерті [PERSON] однією сімєю, разом вели господарство. Зазначили, що інших спадкоємців у померлої [PERSON] не було. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача за довіреністю [PERSON], свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] померла 04 квітня 2016 року (а.с.5 ). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 558301 від 05.08.2008 року, земельна ділянка площею 3,5922 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 19.06.2008 року № 252), що розташована на території Романівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, належить [PERSON] (а.с. 13). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], тобто спадкоємцем першої черги після її смерті, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 7). При цьому згідно довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Житомирської області № 12/283 від 31 липня 2017 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з сином [PERSON] за адресою: с. Романівка, вул. Центральна, 6, по день смерті, тобто 04 квітня 2016 року (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Житомирської області від 31.10.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті його матері [PERSON], оскільки [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Також з інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 11). Факт сумісного проживання заявника з померлою [PERSON] по день смерті [PERSON], а також відсутність інших спадкоємців у померлої також підтвердили допитані судом в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки встановлення факту сумісного проживання для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави встановити факт сумісного проживання однією сімєю [PERSON], [INFO], з [PERSON] , по день смерті [PERSON], тобто по 04.04.2016 року, та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,5922 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Брусилівскої селищної ради (а межах колишньої Романівської сільської ради) Брусилівського району Житомирської області, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 558301 [PERSON], померлій 04 квітня 2016 року. На підставі ст. 1261, 1268, 1296, ч. 2 ст. 256, ст. 259 ЦПК України та

Outcome: approved