Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про продовження строку прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1984 року, він [PERSON] , являється рідним сином [PERSON] . Також вказує, що мати тривалий час проживала за кордоном, а саме в Лівії м.Звара, з іншим чоловіком - [PERSON] . Спілкувалися переважно в телефонному режимі та через мережу Інтернет. В зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час був в неприязнених стосунках з чоловіком матері, останній не повідомив про її смерть. [INFO] 2018 року від рідного брата, материного чоловіка, дізнався, що мати померла. 23 січня 2019 року звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А., 26 січня 2019 року отримав постанову про відмову у відкритті спадкової справи з підстави закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 31 січня 2019 року ухвалою суду позов залишено без руху. Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06 березня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. інформацію щодо наявності/відсутності спадкової справи після смерті [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Заруба С.О. підтримали позовні вимоги посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. та просили задовольнити вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради за довіреністю Слинько М.Г. заперечував проти задоволення позову. Повністю підтримав заперечення викладенні у відзиві на позовну заяву від 18.02.2019 року. Зазначив, що пропуск спадкодавцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Заслухавши доводи позивача, враховуючи думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином покійної [PERSON] , 1964 року народження, що підтверджується даними свідоцтва про його народження (серія [NUMBER] , актовий запис № 973 від 20 червня 1984 року). Відповідно до Реєстру іноземних громадян Бюро реєстрації актів громадянського стану /Звара, реєстраційний номер за реєстром 27-2018 Свідоцтва про смерть № [NUMBER] - [INFO] померла [PERSON] , у віці 54 роки. Також, судом встановлено, що [PERSON] , тобто, рідний син померлої, являється єдиним спадкоємцем першої черги всього майна померлої [PERSON] . За даними інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 54837347 від 23 січня 2019 року та відомостями, наданими приватним нотаріусом Черкаської міського нотаріального округу вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалась. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Способи захисту визначені ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). При цьому за ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3\~ст. 46 цього Кодексу). Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Така ж позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04 листопада 2015 року та при розгляді справи № 6-85цс12 у постанові від 26 вересня 2012 року. Таким чином, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За викладеною позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України не застосовуються. Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, враховуючи факт відсутності інших спадкоємців. Що стосується додаткового строку, який може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення такого строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для подання відповідної заяви. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed