Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила прав користування житловим будинком, обґрунтовуючи його тим, що з 01.03.2015 року вона не проживає в будинку, який йому належить на праві власності. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, придбаного в шлюбі. В позові зазначила, що за період шлюбу з 18 жовтня 1986 року до 11 квітня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- ОЛ № 408970. Шлюб між ними розірвано 11 квітня 2015 року. В період спільного проживання вони придбали автомобіль Mitsubishi Lancer 2.0 Invite 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 254\~250 грн., холодильник «LG», 2010 року випуску на 4\~000 грн., пральну машину «BOSCH» 2012 року випуску на 3800 грн., кондиціонер побутовий, 2009 року випуску на 3\~000 грн., пилосос «LG», 2009 року випуску на 900 грн., праску «PHILIPS» на 300 грн., мікрохвильову піч «LG» на 2\~300 грн., газову плиту, 2008 року на 2200 грн., водонагрівач газовий (колонка), 2010 року на 2000 грн., витяжку кухонну на 800 грн., телевізор «СОНІ» - 2005 року на 1100 грн., котел газовий опалювальний «Рось», 2010 року на 2100 грн. Крім того, проживаючи протягом 28-ми років в житловому будинку № 2 по вул. Г. Калашника, що належить на праві особистої приватної власності [PERSON], вони спільно провели такі роботи: в 1987 році переобладнали пічне опалення на парове і зробили косметичний ремонт будинку; в 1989 році побудували капітальний автомобільний гараж. в 1990 році побудували вхідний погріб; в 1991 році замінили паркан з трьох сторін з дерев?яного на шиферну плиту; в 1993 році прибудували кухню і ванну кімнату; в 1994 році виконали будівельні роботи щодо природного газопостачання будинку як для опалення, так і для приготування їжі; в 1996 році зробили капітальний ремонт в житловому будинку (замінили міжкімнатні двері, гіпсова стяжка стелі, пофарбували, поклеїли шпалери; у ванній кімнаті, в туалеті і на кухні поклали на підлогу і на стіни керамічну плитку; замінили газовий котел; встановили металопластикові двері у ванній і туалеті); в 2001 році замінили фасадний паркан з деревяного на цегляний з металевими конструкціями; в 2003 році добудували літній душ і туалет із цегли; в 2004 році введено водопостачання в 6 (шести) місцях; в 2004 році встановили в житловому будинку газову колонку і кондиціонер; в 2008 році повністю зробили капітальний ремонт дахові та добудували арки з фасадної частини будинку; в 2010 році виклали подвір?я керамічною плиткою; виготовили та встановили паркан в квітнику з металевих конструкцій; виконали роботи по благоустрою криниці; в 2012 році замінили вікна в будинку на металопластикові, а вхідні двері замінили на металеві з елементами кування; в 2014 році проведені роботи по утепленню стін будинку зовні та покриті стіни штукатуркою. На всі ці роботи витрачено великі грошові кошти. Добровільно поділити майно, придбане у шлюбі, [PERSON] відмовився. Просить визнати спільною сумісною власністю як її - [PERSON], так і [PERSON] набуте майно, а саме: житловий будинок №2 по вулиці Г. Калашника в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, автомобіль MITSUBISHI Lancer 2.0 Invite, 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER] та побутова техніка, яка перелічена у висновку товарознавчого дослідження. Виділити їй [PERSON] 1/2 частину житлового будинку № 2 по вулиці Г.Калашника в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, Холодильник «LG» на 4000 грн., пральну машину «BOSCH» на 3800 грн., пилосос «LG» на 900 грн., праску «PHILIPS» на 300 грн., мікрохвильову піч «LG» на 2300 грн., а автомобіль MITSUBISHI Lancer залишити у власності [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] 127\~125 гривень(сто двадцять сім тисяч сто двадцять п?ять) гривень. В судовому засіданні [PERSON] та його представник свій позов підтримали, просили його задовольнити. Суду пояснили, що позивач є набувачем житлового будинку, а відповідач тривалий час в ньому не проживає, хоча й зареєстрована, що перешкоджає йому вільно володіти вказаним будинком. Позовні вимоги [PERSON] не визнав. Підтвердили той факт, що спірний автомобіль і побутова техніка придбані у шлюбі, однак за кошти позивача, оскільки він працював і отримував велику заробітну плату. Підтвердив [PERSON] і те, що будівельні і будівельно-ремонтні роботи, що зазначені в позовній заяві дійсно проведені в будинку в період спільного проживання в шлюбі з [PERSON], однак також за його особисті кошти. Щодо перебування у власності спірного будинку № 2 по вулиці Генерала Калашника в смт. Павлиш [PERSON] пояснив, що він не є власником будинку, а є лише ?набувачем? цього будинку. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Позов про поділ майна подружжя підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Крім того в судовому засіданні надали пояснення згідно поданого до суду позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її троюрідною сестрою й вона до неї дуже часто приходила. Коли подружжя переїхало до спірного будинку була звичайна цегляна хата та літня кухня, згодом сторонами було збудовано забір, погріб, добудували кухню, виклали в дворі плитку, все було зроблено дуже гарно. Також додала, що батьки [PERSON] дуже їм допомагали в будівництві. Сторони по справі знає років тридцять, в них двоє дорослих дітей, а не проживають вони разом років два. Свідок [PERSON] показала, що в 1990 році вона зі сторонами по справі стали кумами. Дуже часто були в них в гостях. Огородом і кухнею займалась [PERSON], особисто [PERSON] приймала участь в поклейці шпалерів, кухню, яку добудували сторони вони з [PERSON] планували разом. Підтвердила, що за час спільного проживання сторони перекрили дах, збудували новий забір. Свідок [PERSON] пояснив, що пристройку будували [PERSON] та батько [PERSON], дах шифером накладав він. Також пояснив, що кошти на сім»ю заробляв [PERSON] а [PERSON] ніде не працювала та займалась домашнім господарством, коли в домоволодінні проводились ремонтні роботи відповідач готувала їжу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає сторони з дитинства. [PERSON] працював, а [PERSON] не працювала ніде. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що виросли з [PERSON] через одну хату, їх батьки товаришували. Позивач [PERSON] чесна та працьовита людина, кошти в сім»ю заробляв він, а відповідач працювала по дому. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житлом слід відмовити, а позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому в органах РАГСу шлюбі з 18 жовтня 1986 року до 11 квітня 2015 року. Шлюб між ними розірвано 11 квітня 2015 року /а. с. 10, 47/. За період спільного проживання подружжя придбали автомобіль автомобіль Mitsubishi Lancer 2.0 Invite 2008 року випуску, вартість якого згідно висновку № 9-17 від 30.01.2017 року становить 254250 грн.. /а. с. 180/, та побутову техніку, вартість якої встановлена експертним товарознавчим дослідженням № П-1 від 5 січня 2017 року, а саме: холодильник «LG», 2010 року випуску, згідно висновку № П-1 експертного товарознавчого дослідження вартістю - 4\~000 грн.(чотири тисячі грн.); пральна машина «BOSCH» 2012 року випуску 3800 грн. (три тисячі вісімсот грн.); кондиціонер побутовий, 2009 року випуску, вартістю 3\~000 грн.(три тисячі грн.); пилосос «LG», 2009 року випуску - 900 грн.(дев?ятсот грн.); праска «PHILIPS» - 300 грн. (триста гривень); мікрохвильова піч «LG» - 2\~300 грн.(дві тисячі триста грн.); газова плита, 2008 року, - 2200 грн.(дві тисячі двісті гривень); водонагрівач газовий(колонка), 2010 року, - 2000 грн.(одна тисяча вісімсот гривень); витяжка кухонна 800 грн.(вісімсот гривень); телевізор «СОНІ» -2005 року 1100 грн. (одна тисяча сто гривень); котел газовий опалювальний «Рось», 2010 року 2100 грн. (дві тисячі сто гривень) /а. с. 151/. Згідно звіту № 49 про оцінку автотранспортного засобу марки Mitsubishi Lancer 2.0 Invite наданого [PERSON] який було досліджено безпосередньо його вартість становить 203999 гривень /а.с. 229-234/. Ухвалою суду від 15.08.2016 року призначалася судова будівельно-технічна експертиза за клопотанням [PERSON] та її представника, яка необхідна була для встановлення об?єму виконаних робіт та кількості витрачених подружжям грошових коштів для капітального ремонту спірного будинку і на скільки капітальний ремонт і облаштування спірного будинку вплинуло на його цінність. Проведення експертизи [PERSON] оплатила, що підтверджується відповідною квитанцією. Оскільки позивач [PERSON] відмовився надати документи, що підтверджують технічний стан будинку і не допустив експертів, які б зробили дослідження на поставлені питання, експертиза не проведена. Разом з тим, цінність житлового будинку № 2 по вул. Генерала Калашника в селищі Павлиш після проведеного капітального ремонту та після добудованих приміщень за період спільного проживання подружжя істотно збільшилася, що підтверджується фототаблицями, наданими [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до вимог частини першої статті 146 Цивільного процесуального кодексу України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з?ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім?ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частина четверта статті 368 ЦК). Надаючи судам роз?яснення з метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства, яке регулює правовідносини щодо укладення, припинення шлюбу, визнання його недійсним та майнових прав подружжя Пленум Верховного Суду України в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 ?Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя? зазначив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з?ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14), ч.3 ст.368 ЦК(435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім?я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть, бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов?язальними правовідносинами, тощо(частина друга пункту 23). Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох ( частина третя пункту 23). Оскільки [PERSON] разом з [PERSON] за 28, 5 років спільного проживання внаслідок трудових і грошових затрат істотно збільшили цінність спірного житлового будинку, то суд прийшов до висновкув, що є всі підстави визнати житловий будинок №2 по вулиці Г. Калашника в селищі Павлиш спільною сумісною власністю і визначити за [PERSON] і [PERSON] право власності по 1/2 частині житлового будинку-кожному. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу)(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо). Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на законі і в їх задоволенні слід відмовити. Позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. За викладених обставин слід визнати спільною сумісною власністю як [PERSON], так і [PERSON] набуте майно, а саме: житловий будинок №2 по вулиці Г. Калашника в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, автомобіль Mitsubishi Lancer 2.0 Invite, 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER] та побутову техніку, яка перелічена у висновку товарознавчого дослідження. Суд вважає, що [PERSON] слід виділити 1/2 частину житлового будинку № 2 по вулиці Г.Калашника в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, Холодильник «LG» на 4000 грн., пральну машину «BOSCH» на 3800 грн., пилосос «LG» на 900 грн., праску «PHILIPS» на 300 грн., мікрохвильову піч «LG» на 2300 грн., а автомобіль MITSUBISHI Lancer залишити у власності [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] 101999 гривень [PERSON] слід виділити 1/2 частину житлового будинку №2 по вулиці Г.Калашника в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, кондиціонер побутовий на 3\~000 грн., газову плиту на 2200 грн., водонагрівач газовий(колонка) на 2000 грн., витяжку кухонну на 800 грн., телевізор «СОНІ» на 1100 грн., котел газовий опалювальний «Рось» на 2100 грн. (дві тисячі сто гривень). Автомобіль MITSUBISHI Lancer залишити у власності [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] 101999 гривень. Стягуючи компенсаціа вартості ? частини спірного автомобіля суд виходить з оцінки його вартості наданої [PERSON], оскільки автомобіль досліджувався експертом безпосередньо. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50 грн. (п?ятдесят гривень) в рахунок компенсації.

Outcome: approved