Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2007 року між ним, Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АСКО» (Орендарем) було укладено Договір оренди землі. Орендодавцем було надано в строкове платне користування земельну ділянку, площею 1,95 га, яка йому належить на праві приватної власності, згідно державного акта на права приватної власності на землю, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради. [PERSON] з умовами пунктів 1 та 2 даного договору оренди землі Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,95 га., яка належить Орендодавцю на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Пунктом 7 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 1,5% від нормативно-грошової оцінки. У відповідності до умов вищевказаного договору оренди землі (пункт 12) розмір орендної плати переглядається в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; погіршення стану орендованої земельної ділянки, що виникло не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках передбачених законом. За інформацією Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2013 рік становив 100,5 відсотка, а за 2014 рік - 124,9 відсотка, тобто, індекс споживчих цін зріс за рік на 24,4 відсотки. Окрім цього, в 2015 році ціна на газ для населення підвищилася у середньому на 285 відсотків, а мінімальний тариф на газ для населення підвищився 1 квітня 2015 року в 3,3 рази. Девальвація гривні у 2014 році згідно офіційного курсу НБУ склала 97 відсотків, а згідно міжбанківського курсу - 134 відсотки. У зв'язку із вищевикладеним та відповідно до частини 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі», в якій передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін, позивач 14.05.2015 року звернувся із листом від 30.04.2015 року до Відповідача, в якому просив переглянути розмір орендної плати та погодити її на рівні не нижчому ніж 16 (шістнадцять) центнерів зерна, починаючи із 01.01.2015 року або, у разі не згоди із пропозицією, погодитись на розірвання Договору оренди. Дана заява залишена ТОВ «Торговий дім «АСКО» без задоволення. Оскільки в момент укладення Договору оренди сторони не передбачали, та й не могли передбачити, що у 2013-2015 роках відбудеться стрімке зростання індексу споживчих цін, тарифів, девальвація гривні, економічна криза в Україні та не проведення Орендарем індексації орендної плати, а тому виходили із того, що така зміна обставин не настане. Зазначені істотні зміни зумовлені причинами, які від нього не залежали та усунути які він не в змозі. В зв»язку з тим, що подальше виконання зазначеного Договору оренди на існуючих умовах порушує співвідношення майнових інтересів сторін, а саме, позбавляє позивача частини доходу, який він очікував отримати від передання належної на праві власності земельної ділянки в оренду. Так як між сторонами не було досягнуто згоди щодо приведення Договору оренди у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, даний договір повинен бути розірваний судом. Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця, просять розірвати договір оренди землі та зобов»язати повернути земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просить позовні вимоги задоволити та справу слухати без нього та позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заперечення на позов, в якому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки розірвання договору відповідно до статті 652 ЦК України можливе за наявності одночасно усіх умов, передбачених частиною 2 цієї статті, серед яких зазначена і та, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Сторони, виклавши в пункті 12 договору оренди, що розмір орендної плати переглядається, серед іншого, в разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, передбачали ймовірність настання зміни обставин. Крім того, настання фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, у зв»язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін, тому це не може бути підставою для зміни або розірвання договору, про що зазначив в постанові від 20.02.2012 року у справі №6-93цс11 Верховний Суд України, правовий висновок якого має враховуватись іншими судами. Не погоджується із доводами позивача про те, що з моменту укладення договору оренди землі, розмір орендної плати не переглядався та не збільшувався, оскільки за 2014 р. [PERSON] отримав орендну плату в грошовій формі в розмірі 1 260,41 грн., а в 2015 р. отримав орендну плату в натуральній формі у розмірі 530 кг пшениці. З моменту укладення договору оренди землі змінювався і розмір нормативно-грошової оцінки, з якого вираховується 1,5% розміру орендної плати, що передбачений договором. Станом на 01.01.2015 р. нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, розташованої на території Яблунівської сільської ради становить 61\~738,17 грн., 1,5% від нормативно-грошової оцінки, що передбачені договором, становить 926,07 грн., що є значно меншою сумою від фактично отриманої орендної плати у 2015 р. 530 кг пшениці, які отримав позивач, у грошовому еквіваленті становитиме від 1749,00 грн. до 1855,00 грн. (враховуючи ринкову вартість пшениці, що становить 330-350 грн. за 100 кг). Розмір орендної плати, який підлягає до виплати позивачу, обраховується з нормативної грошової оцінки землі, яка вже включає в себе індексацію. Тому, посилання позивача на те. що виплата орендної плати здійснюється відповідачем без врахування індексації не відповідає дійсності. 06.11.2015 року подала заяву, в якій просить в задоволенні позовних вимог відмовити з наведених в запереченні підстав та справу слухати без неї. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини. 30 листопада 2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АСКО» було укладено Договір оренди землі. [PERSON] умов договору в оренду передано земельну ділянку, площею 1,95 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с. Яблунів Гусятинського району на території Яблунівської сільської ради строком на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 344 грн. 79 коп., що становить 1,5 % від нормативно-грошової оцінки. Вноситься як в грошовій, натуральній формі, а також шляхом надання послуг. Розмір орендної плати переглядається в разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємного згодою сторін, а також рішення суду, на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом(а.с. 46-47). Земельна ділянка площею 1,95га, яка розташована на території Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в оренду, належить [PERSON], згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.12.2006 року (а.с.8). 30.04.2015 року позивач письмово звернувся до відповідача [PERSON] «Торговий Дім «Аско» з пропозицією перегляду розміру орендної плати та погодження її в розмірі не нижчому ніж 16 центнерів зерна, починаючи з 01.01.2015 року, посилаючись при цьому на ріст індексу споживчих цін, ріст ціна на газ, девальвації гривні (істотна зміна обставин). У випадку незгоди із запропонованим підвищенням орендної плати просив погодитись на розірвання договору за згодою сторін (а.с.9-10). [PERSON] «Торговий Дім «Аско» на пропозицію відповідді не надавало. Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 626, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 12 договору передбачено умови перегляду орендної плати в разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, в інших випадках, передбачених законом, що свідчить про те, що в момент укладення договору сторони допускали підвищення цін, тарифів, а також інші негативні наслідки. Передбачивши в Договорі пункт 12, орендодавець намагався уникнути ризику, повязаного з можливим підвищенням цін, тарифів, а орендар взяв на себе такий ризик. Позивачем не доведено того, що у звязку з фінансовою кризою виконання спірного договору оренди сторонами призвело до порушення їхніх майнових інтересів, позбавило позивача, який був заінтересований в укладенні цього договору того, на що він розраховував, оскільки п.п.7.8 договору оренди сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 344 грн. 79 коп., що становить 1,5 % від нормативно-грошової оцінки, яка вноситься як в грошовій, натуральній формі, а також шляхом надання послуг. Як слідує із матеріалів справи у 2014 році позивач отримав орендну плату у грошовій формі в розмірі 1 260,41 грн., у 2015 р. [PERSON] отримав орендну плату в натуральній формі у розмірі 530 кг пшениці (а.с.22-25) [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Відділом Держгеокадастру у Гусятинському районі від 29.10.2015 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, розташованої на території Яблунівської сільської ради станом на 01.01.2014 року становила 49 427,61 грн., станом на 01.01.2015 року 61 738,17 грн. (а.с.24,31) Таким чином, розмір орендної плати 1,5% від нормативно грошової оцінки, визначений згідно умов договору, у 2014 році становив 741,41 грн., у 2015 році 926,07 грн., що є меншими сумами від фактично отриманої орендної плати позивачем у 2014 та 2015 роках. Закон повязує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, а тому суд приходить до висновку про те, що стороною позивача не доведено наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України. Обставини, на які посилається сторона позивача-ріст індексу споживчих цін, ріст ціна на газ, девальвація гривні (фінансова криза) не являються істотною зміною обставин в розумінні статті 652 ЦК України. У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6- 93цс11 зазначено, що настання світової фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, у зв'язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін, тому це не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку. Звідси, з наведених вище підстав в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed