Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що йому (позивачу) на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2005 року належить квартира [ADDRESS]. Маючи намір продати вказану квартиру, в жовтні, 2017 року він (позивач) звернувся до приватного нотаріуса за консультацією щодо оформлення документів для продажу квартири, під час якої (консультації) було зясовано, що належна йому (позивачу) квартира має два обтяження у вигляді заборони відчуження (арешту). 24.10.2017 року він (позивач) отримав з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна інформацію згідно якої вбачається, що однією із підстав обтяження квартири є постанова ае 231262 від 21.09.2007 року, винесена Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ, та в Державному нотаріальному архіві йому (позивачу) надали копію зазначеної постанови, з якої вбачається, що арешт на належну йому квартиру був накладений в звязку з тим, що ним (позивачем) не був сплачений на користь держави штраф у розмірі 17 грн. відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда № 3-18585. В той же день, а саме: 24.10.2017 року він (позивач) звернувся до [PERSON] ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області із заявою про зняття арешту з належної йому (позивачу) квартири, однак, 26.10.2017 року отримав від [PERSON] ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області відповідь, якою його було повідомлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень в реєстрі відсутнє виконавче провадження відносно постанови № 3-18585, виданої Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу на користь держави, та за таких умов відсутні підстави для зняття арешту з майна, крім того, йому (позивачу) було рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. Також, позивач зазначив, що на сьогоднішній день будь-якої заборгованості на користь держави він не має, у звязку з чим вказаний арешт є безпідставним, крім того, він (позивач) позбавлений можливості розпоряджатися своєю квартирою, що порушує його права як власника майна. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 319, 321, 391 ЦК України, позивач просив зняти арешт з належної йому на праві власності квартири [ADDRESS], накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № ае 231262 від 21.09.2007 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09.08.2017 року), в судове засідання надала заяву за вх. № 31272 від 20 грудня 2017 року про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги про зняття арешту з майна підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС міста Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце судового розгляду справи, подав до суду заяву за вх. № 30222 від 11.12.2017 року, в якій просив розглянути справу без участі представника [PERSON] ВДВС міста Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області за наявними у справі матеріалами, та якою також повідомив, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень в реєстрі відсутнє виконавче провадження відносно постанови № 3-18585, виданої 19.09.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу на користь держави. В даному випадку зняти арешт, який було накладено на майно [PERSON], відповідно до даних з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у державного виконавця не було підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна є наявною інформація про обтяження нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5760953, зареєстровано: 02.10.2007 11:10:10 за № 5760953 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова, ае 231262, 21.09.2007, Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ, виконавець Макара; обєкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS]; власник [PERSON], заявник: Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ. Крім того, встановлено, що 21.09.2007 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ [PERSON] при примусовому виконанні постанови № 3-18585, винесеної 19.09.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу на користь держави, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ № 231262, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], на суму 17 грн. Згідно з інформацією [PERSON] ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 26.10.2017 року № 25574/13.20-29/2, вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень в реєстрі відсутнє виконавче провадження відносно постанови № 3-18585, виданої 19.09.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу на користь держави, а відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~ ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №606- XIV від 21.04.1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 року) у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець\~ видає\~ йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 1787-19 від 17.02.2017 року, чинній на час звернення позивача з позовом до суду, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що на час\~ судового розгляду справи в [PERSON] ВДВС м. Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області відсутні виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], у звязку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.09.2007 року, винесеної при примусовому виконанні постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда № 3-18585 від 19.09.2006 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача [PERSON] про зняття арешту з майна та їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., понесені позивачем [PERSON] по справі, залишити по фактично понесеним останнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved