Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він 02.08.1999 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис за №8. [INFO] року у них народилася донька [PERSON], а [INFO] року народилася друга донька [PERSON], які на даний час проживають разом з ним. Сімейні відносини між ним та [PERSON] фактично припинені з червня 2015 року. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стають спільні діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім'ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватись про побудову сімейних відносин. Протягом декількох років відповідач неодноразово залишала сім'ю, фактично усуваючись від обов'язків щодо виховання дітей та участі у їх матеріальному забезпеченні, спілкування з дітьми у такі періоди зводилося до кількох телефонних дзвінків на тиждень. Відповідач у черговий раз зібрала особисті речі і пішла з дому, на даний момент її місцезнаходження невідоме. З того часу відповідач з дітьми практично не спілкується, не бере участі у їх утриманні, не робить жодних спроб налагодити сімейні відносини. За його переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідача розвинулась неприязнь та втрачено почуття довіри, любові і поваги один до одного. Вказує на те, що любить своїх дітей і спроможний забезпечити їх всім необхідним, постійно слідкує за їх станом здоров'я та розвитком, виховує та піклується про них. У його власності перебуває житловий будинок, де на даний час діти проживають, вони забезпечені власними кімнатами, речами та харчуванням. Крім зазначеного, між ним та доньками існує міцний емоційно-психологічний зв'язок, взаєморозуміння та повага. Серед дітей він користується достатнім для їх виховання авторитетом. Наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обов'язків щодо дітей не має. Будь-яких заяв від відповідача з приводу бажання проживати спільно з дітьми не надходило, свої батьківські функції відповідач не виконує та не висловлює жодних заперечень проти виконання позивачем таких функцій. Доньки висловлюють бажання проживати із ним. На підставі наведеного позивач просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дітей разом з ним. До початку розгляду справи по суті представник відповідача [PERSON] подав заперечення проти позовної заяви, в якій просив залучити як третю особу без самостійних вимог орган опіки та піклування Глибоцької РДА, також просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини разом з ним. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 серпня 2015 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог - орган опіки і піклування Глибоцької РДА та було доручено їм надати висновок щодо можливості визначення місця проживання дітей із позивачем. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримали, просили суд шлюб розірвати і визначити місце проживання дітей разом з позивачем. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник органу опіки і піклування Глиюоцької РДА Аміхалакіоає М.Ш. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей з позивачем. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та обов'язки інших осіб. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, представника третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та обов'язки інших осіб, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 02.08.1999 року у виконкомі Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №8. Починаючи з червня 2015 року сторони не проживають разом та припинили сімейні відносини, а шлюб набув формального характеру. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди подружжя на сімейне життя, не розуміння проблем, які виникають в сім'ї, внаслідок чого втрачено почуття любові, довіри та поваги між сторонами. Під час судового розгляду справи клопотань про надання часу на примирення суду не було подано, при цьому сторони просили шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сім'я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Судом також встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які народилися під час перебування сторін у шлюбі. На даний час діти проживають разом із позивачем [PERSON] та знаходяться на його утриманні, що вбачається із довідки виданою виконкомом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №1441 від 17.08.2015 року. При цьому відповідно до довідки Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №1466 від 20.08.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 01.01.2006 року, проте на даний час на території села не проживає і іі місце знаходження сільській раді не відоме. Із висновку органу опіки і піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області №01.12-500 від 21.09.20145 року вбачається, що вони вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом із батьком [PERSON], виходячи із того, що він має позитивні характеристики, ним створені відповідні умови для повноцінного розвитку та виховання дітей, умови проживання дітей хороші, діти бажають проживати разом з ним, при цьому мати дітей [PERSON] перебуває за кордон. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини; незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Згідно з вимогами ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Таким чином, з огляду на вищенаведені норми, беручи до уваги, що однією з підстав для звернення до суду був спір про визначення місця проживання дітей, враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON], він створив належні умови для їх повноцінного розвитку та виховання, вони бажають проживати разом з ним, при цьому місце знаходження мати дітей [PERSON], на даний час невідоме, а тому за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114, 141, 161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved