Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу) відповідача щомісячно, починаючи з часу подання позову до закінчення навчання, але не більш ніж до 23 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є його батьком. Він є студентом денного відділення Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». Позивач є інвалідом з дитинства третьої групи, щомісячно отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1564 грн. Позивач, з огляду на стан здоров`я, потребує постійного лікування, регулярних реабілітаційних заходів, регулярно несе витрати на проживання, харчування, проїзд до місця навчання. Його мати надає позивачу матеріальну допомогу, однак її недостатньо. У зв`язку з продовженням навчання та необхідністю реабілітаційних заходів позивач потребує матеріальної допомоги від обох батьків. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2019р. було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на період навчання, щомісячно, починаючи з 11.02.2019р. по 01.06.2019р. Позивач вважає, що відповідач офіційно працює, тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу на час навчання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв до суду не надав, письмовий відзив на позовну заяву до матеріалів справи не долучав. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Цих випадків, суд не встановив, а відповідач суду не довів. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача належним чином користуватися своїми процесуальними правами та виконувати свої процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки МСЕК серія [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства. Інвалідність встановлена до 01.07.2022р. Згідно довідки Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 28.10.2019р. № 443 позивач [PERSON] є студентом першого курсу першого факультету денного відділення Національного аерокосмічного університету. Строк закінчення навчання у червні 2022р. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно довідки про доходи позивач [PERSON] перебуває на обліку в Тернівському УПСЗН м. Кривий Ріг та отримує соціальну допомогу як особа з інвалідність з дитинства 3 групи у розмірі 1564 грн. щомісячно. Згідно довідки про доходи [PERSON] перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності за період з 01.06.2019р. по 30.11.2019р. у розмірі 9317,00 грн.(1564грн. щомісяця). Рішення Тернівського районного суду м. Кривий Ріг від 15.10.2019р. стягнуто з [PERSON] на користь та утримання [PERSON] , якій продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку(доходу), починаючи з 11.02.2019р. до 01.06.2019р. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язаною з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідач [PERSON] мешкає окремо, допомогу на утримання сина не надає. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на період навчання [PERSON] , матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісяця, починаючи з 15.11.2019 року до закінчення позивачем навчання, але не більше як до досягнення позивачемдвадцяти трьох років. Суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у відповідності зі ст. 141 ЦПК України. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved