Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , 3-я особа: Державний виконавець Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ Головного Територіального управління юстиції у Харківській області Кардаш Дар`я Миколаївна про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам, повернення сплачених аліментів, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на ко\-ристь [PERSON] на утримання дружини до досягнення дити\-ною - [PERSON] , [INFO] . трьох років, звільнити його від сплати аліментів на ко\-ристь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення повноліття, звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 22081,39 грн., стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно на\-буті аліменти у розмірі 4004,40 грн., стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 70000 грн. та стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.10.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі №628/2559/16-ц з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. 11.11.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі №628/2558/16-ц з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що\-місячно до повноліття дитини. На виконання вищевказаних рішень було видано виконавчі листи, на підставі яких Міжрайонним відділом ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ в Харківській області відкриті виконавчі провадження та здійснюється утримання з нього аліментів. 12.04.2018 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті було задоволено його позовні вимоги, а саме: встановлено факт роздільного проживання подружжя його та відповідачки в період з липня 2014 року по теперішній час; визнано, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] , виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] за №172 від 02 червня 2016 року, укладеного Куп`янським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області. Позивач, посилаючись на вимоги ч.4 ст. 273 ЦПК України та ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України, вважає, що факт того, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] свідчить про суттєву зміну обставин, що були підста\-вою для стягнення аліментів та має тягнути за собою звільнення від сплати як аліментів, так і заборгованості по них. Крім того, позивач, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 1212 та ч.1 ст. 1215 ЦК України, вважає, що відповідачка недобросовісно отримала грошові кошти, оскільки мала інтимні стосунки з іншим чоловіком та приховувала це. Народивши у шлюбі дитину, не повідомила його про той факт, що він не є батьком дитини. Згідно листа Міжрайонного відділу ДВС від 05.02.2019 року ним на утри\-мання сина за весь період стягнення було сплачено 2912,10 грн. та на утримання дружини - 1092,30 грн. Розмір заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина склав 13566,77 грн. та на утримання дружини - 8514,62 грн. Отже, загальний розмір аліментів, які відповідачка повинна йому повернути, як безпідставно та недобросовісно нажите майно складає 4004,40 грн., а загальний розмір заборгованості, від якого він повинен бути звільнений складає 22081,39 грн. Позивач також зазначає, що виникнення такої заборгованості призвело до винесення постанови про арешт майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату у розмірі 50%, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування зброєю. Отже, через недобросовісність відповідачки та порушення його прав, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з такою поведінкою відповідачки щодо нього та членів його сім`ї, близьких родичів та у приниженні його честі та гідності. Все це виражалось в тому, що від\-повідачка перебуваючи з ним у шлюбі, народила дитину від іншого чоловіка та весь цей час приховувала це від нього, вводила в оману на протязі трьох років. Че \-рез її поведінку, він не може виїжджати за межі України, керувати транспортним за\-собом, має наявність арешту на майні, що також порушує його права. Розмір моральної шкоди, який йому було завдано, оцінює в 70000 грн. і яка підлягає стягненню з відповідачки на підставі ст. 23 ЦК України. Ухвалою судді від 08.02.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. 01.04.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що виконавчий лист №628/2558/16-ц від 22.11.2016 року, який видав Куп`янський міськрайонний суд та виконавчий лист №628/2559/16-ц від 15.11.2016 року, який видав Куп`янський міськрайонний суд, знаходяться у неї на руках та заборгованість по ним відсутня. З грудня 2018 року вона отримує допомогу на дитину одиноким матерям. Також заперечує проти стягнення на користь позивача судового збору, так як не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною інвалідом та має статус малозабезпеченої родини, всі її доходи, це допомога держави. Крім цього, заперечує проти стягнення з неї моральної шкоди на користь позивача, так як вважає дії державних виконавців законними та обґрунтованими. Позивач навмисно не працює офіційно, щоб не сплачувати аліменти на дитину [PERSON] , 2007 року народження. Тобто вважає, що права позивача будь-яким чином порушено не було. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з0'явилась, надавши до суду заяву про слухання справи без її участі, проти позову заперечує. 3-я особа: Державний виконавець Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ Головного Територіального управління юстиції у Харківській області Кардаш Дар`я Миколаївна у судове засідання також не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 12 ЦПК суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 25.10.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі №628/2559/16-ц з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. (а.с. 5-6) 11.11.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі № 628/2558/16-ц з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що\-місячно до повноліття дитини. (а.с. 7-8) Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року встановлено факт роздільного проживання подружжя [PERSON] і [PERSON] з липня 2014 року по теперішній час, визнано, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] за №172 від 02 червня 2016 року, укладеного Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області (а.с. 9-13) Як убачається з листа міжрайонного ВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах по місту Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 05.02.2019 року, на виконанні у Куп`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання: - виконавчого листа №628/2558/16-ц виданого 22.11.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття (ВП №52969044). Згідно розрахунку державного виконавця від 04.02.2019 року борг станом на 01.02.2019 року складає 13566,77 грн. Згідно звіту ПФУ про відрахування та виплати по ВП №52969044 за період з 01.01.2018 - 31.12.2018, сума відрахувань склала - 2912,10 грн. - виконавчого листа №628/2559/16-ц виданого 15.11.2016 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів боржника до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, щомісячно, починаючи з 19.07.2016 року (ВП № 52969195). Згідно розрахунку державного виконавця від 04.02.2019 борг станом на 01.02.2019 складає 8514,62 грн. Згідно звіту ІПФУ про відрахування та виплати по ВП №52969044 за період з 01.01.2018 - 31.12.2018, сума відрахувань склала - 1092,30 грн. - виконавчого листа №2023/4961/2012, виданого 17.11.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття (ВП № 49423796). Згідно розрахунку державного виконавця від 04.02.2019 борг станом на 01.02.2019 відсутній. Переплата складає 12413,17 грн. (а.с. 14) Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від сплати аліментів на дружину до досягнення дитиною 3-х років та від сплати аліментів на дитину до досягнення нею повноліття, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному із подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або стягувача. Відповідно до ч.2 ст. 85 Сімейного кодексу України право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.10.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі №628/2559/16-ц з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. 11.11.2016 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської об\-ласті у цивільній справі № 628/2558/16-ц з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що\-місячно до повноліття дитини. Як убачається з листа міжрайонного ВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах по місту Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 05.02.2019 року, на виконанні у Куп`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання: - виконавчого листа №628/2558/16-ц виданого 22.11.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття (ВП №52969044). Згідно розрахунку державного виконавця від 04.02.2019 борг станом на 01.02.2019 року складає 13566,77 грн. Згідно звіту ПФУ про відрахування та виплати по ВП №52969044 за період з 01.01.2018 - 31.12.2018, сума відрахувань склала - 2912,10 грн. - виконавчого листа №628/2559/16-ц виданого 15.11.2016 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів боржника до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, щомісячно, починаючи з 19.07.2016 року (ВП № 52969195). Згідно розрахунку державного виконавця від 04.02.2019 борг станом на 01.02.2019 складає 8514,62 грн. Згідно звіту ІПФУ про відрахування та виплати по ВП №52969044 за період з 01.01.2018 - 31.12.2018, сума відрахувань склала - 1092,30 грн. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року встановлено факт роздільного проживання подружжя [PERSON] і [PERSON] з липня 2014 року по теперішній час, визнано, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] за №172 від 02 червня 2016 року, укладеного Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області. Рішення суду набрало законної сили 08 вересня 2018 року. Згідно вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відомості про [PERSON] як батька неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] виключені із актового запису про її народження на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року і таке рішення набрало законної сили, тобто позивач не будучи біологічним батьком дитини не має обов`язку щодо сплати аліментів на її утримання, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від заборгованості за аліментами на дружину до досягнення дитиною трьох років та заборгованості за аліментами на неповнолітню дитину до досягнення повноліття, суд виходить з такого. Ч. 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що відповідно до рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року встановлено факт роздільного проживання подружжя [PERSON] і [PERSON] з липня 2014 року по теперішній час, визнано, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] за №172 від 02 червня 2016 року, укладеного Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області. Рішення суду набрало законної сили 08 вересня 2018 року. Суд вважає, що зазначене рішення суду є підставою для звільнення позивача [PERSON] від сплати заборгованості за аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини та заборгованості за аліментами на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною 3-х років. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині позову ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача безпідставно набутих аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною 3-х років та безпідставно набутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, обов`язковими умовами, з якими законодавець пов`язує виникнення зобов`язань про повернення аліментів, є відсутність правової підстави для їх набуття однією особою за рахунок іншої особи та недобсовісність набувача. Відсутність правової підстави означає, що кошти (майно), набуті або збережені особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом , іншим правовим актом чи правочином. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного Кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені статтею 11 Цивільного Кодексу України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка отримала від позивача аліменти на дружину та на дитину в сумі 4004,40 грн. на підставі судових рішень, які набрали законної сили і на цей час не скасовані, а тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що ці грошові кошти є безпідставно набутим майном. Тобто ця норма матеріального права не регулює спірні правовідносини, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Що стосується позовних вимог позивача в частині відшкодування на його користь моральної шкоди, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач посилається на те, що він зазнав моральних страждань, через те, що виникнення заборгованості за аліментами призвело до винесення постанови про арешт майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату у розмірі 50%, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування зброєю. Через недобросовісність відповідачки та порушення його прав, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з такою поведінкою відповідачки щодо нього та членів його сім`ї, близьких родичів та у приниженні його честі та гідності. Все це виражалось в тому, що від\-повідачка перебуваючи з ним у шлюбі, народила дитину від іншого чоловіка та весь цей час приховувала це від нього, вводила в оману на протязі трьох років. Че \-рез її поведінку, він не може виїжджати за межі України, керувати транспортним за\-собом, має наявність арешту на майні, що також порушує його права. При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показами свідків, висновками експертів, письмовими доказами (медичною довідкою, висновками). Суд вважає, що позивачем не надано суду жодного письмово чи іншого доказу на підтвердження свої вимоги в частині завдання моральної шкоди, а тому у задоволенні позову в цій частині слід також відмовити, за недоведеністю. Оскільки позивачем [PERSON] при подачі позову до суду не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру - відшкодування моральної шкоди у розмірі 70000 грн., а тому, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, сума судового збору в сумі 768,40 підлягає стягненню з останнього на користь держави. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial