Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 листопада 2013 року помер батько заявника, [PERSON]. Заявник, [PERSON], являється спадкоємцем першої черги після [PERSON], який був власником [ADDRESS]. В зазначені строки заявник написав заяву про прийняття спадщини, 15 вересня 2015 року звернувся до другої державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, зіткнувся з неможливістю прийняття спадщини, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за померлим батьком, включаючи і вказану нерухомість. На підтвердження цього заявник отримав Витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Відповідно за даного Витягу - арешт накладено [PERSON] відділом ДВС Харківського міського управління юстиції постановою 10107368 від 14.11.2011 року. Звернувшись до [PERSON] відділу ДВС Харківського міського управління юстиції з адвокатським запитом про стан виконавчого провадження та зняття арешту на квартиру за адресою - місто Харків, вул. Іллінська. [ADDRESS] прийняття спадщини, надійшла відповідь що дійсно виконавчий лист № АЕ -18 виданий 19.01.1999 року Ленінським районним судом міста Харкова про стягнення з [PERSON], (батька заявника) на користь [PERSON]П.( матері заявника) аліменти. У зв'язку з тим, що заявник не є представником сторони виконавчого провадження, [PERSON] відділ державної виконавчої служби змушений повідомити, що заява залишається без розгляду. У звязку з чим, заявник просить суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з майна. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився просив розглядати справу без його участі на розсуд суду, надавши письмові пояснення згідно з якими, у відповідності до даних ЄДРВП виконавче провадження № 10107368, щодо при\-мусового виконання в/л № АЕ -18 виданого 19.01.1999 [PERSON] р/с м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] алімен\-тів було закрито 26.12.2011 року. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 передбачено, що: строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки. Інші інформації у відділі немає. В судове засідання зявилася третя особа, [PERSON], яка просила задовольнити позовні вимоги та надала пояснення суду, згідно з якими, вона ніяких матеріальних претензій до [PERSON] не має, та проти скасування арешту не заперечує. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.\~\~\~\~ В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Виходячи з ч.1\~ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. Як з'ясовано судом, у [PERSON] відділі ДВС ХМУЮ на виконанні знаходилось виконавче провадження № 10107368, щодо при\-мусового виконання в/л № АЕ -18 виданого 19.01.1999 [PERSON] р/с м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] алімен\-тів В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Ленінського Відділу ДВС ХМУЮ було винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за [PERSON]. Зазначене виконавче провадження було закрито 26.12.2011 року, але арешт державним виконавцем знятий не був. 03 листопада 2013 року [PERSON] помер. Заявник, [PERSON], являється спадкоємцем першої черги після [PERSON], який був власником [ADDRESS]. В зазначені строки заявник написав заяву про прийняття спадщини, 15 вересня 2015 року звернувся до другої державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, зіткнувся з неможливістю прийняття спадщини, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за померлим батьком, включаючи і вказану нерухомість. Заявник звернувшись до [PERSON] відділу ДВС Харківського міського управління юстиції з адвокатським запитом про стан виконавчого провадження та зняття арешту на квартиру за адресою - місто Харків, вул. Іллінська. [ADDRESS] для прийняття спадщини, отримав відповідь що дійсно виконавчий лист № АЕ -18 виданий 19.01.1999 року Ленінським районним судом міста Харкова про стягнення з [PERSON], (батька заявника) на користь [PERSON]П.( матері заявника) аліменти. У зв'язку з тим, що заявник не є представником сторони виконавчого провадження, [PERSON] відділ державної виконавчої служби змушений повідомити, що заява залишається без розгляду. У відповідності до ст. 16 1ІК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2\~ст. 386 Цивільного кодексу України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту із майна, а саме: з нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS], зареєстрованого за [PERSON]; реєстраційний номер обтяження - 11838428, підставою для обтяження є постанова про арешт майна боржника, 10107368, 14.11.2011, [PERSON] ВДВС ХМУЮ, ДВ-12. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved