Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він 03 жовтня 1998 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області за актовим записом № 162. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не проживають разом із травня 2019 року. Сімейне життя сторін не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя. За цих обставин, позивач дійшов висновку, що шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, але звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, де позовні вимоги визнала. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.1998 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області про що складено відповідний актовий запис за № 162, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача\~[PERSON] , яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3-4\~ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Outcome: approved