Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідаів [PERSON], [PERSON] визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль, що примикає до житлового будинку з безпосереднім виходом на неї площею 394,8 кв.м. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що дана земельна ділянка була виділена у власність його матері [PERSON] рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2012 року. 21.08.2013 року [PERSON] Іванівана склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. 18.12.2016 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина до якої входить 21/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 33, що знаходиться по вул. Чумацька в м. Тернопіль та частина земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності на підставі державного акту серія ЯИ № 573374 від 18.05.2010 р. На 21/50 частини вказаного житлового будинку Державним нотаріусом першої Тернопільської державної нотаріальної контори було видано на його імя свідоцтво від 11.08.2017 р. про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частину земельної ділянки, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль з тих підстав, що [PERSON] не зареєструвала за собою право власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку, яка була виділена їй за рішенням суду. Оскільки він не може отримати правовстановлюючих документів на майно, яке він успадкував після смерті матері просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала суду зяаву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилисяся однак подали суду відзиви на позов, в яких заявили про визнання позову та не заперечили проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 04.11.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 29.10.2008р. Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за [PERSON] зареєстровано право власності на 21/50 частин житлового будину, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернополі. [PERSON] державного акту серія ЯИ № 573374 виданого 18.05.2010 р. Управлінням держкомзему в м. Тернополі, земельна ділянка площею 0,0940 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2012 року вирішено провести поділ земельної ділянки по вул.Чумацька, 33 в м.Тернополі згідно варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №970 від 01 грудня 2011 року, а саме: \~Провести поділ земельної ділянки по вул.Чумацька, 33 в м.Тернополі згідно варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №970 від 01 грудня 2011 року, та в тому числі \~[PERSON] виділено земельна ділянка, що примикає до житлового будинку (квартири) з безпосереднім виходом на неї площею 394,8м2 з накладенням сервітуту на стежку шириною 1,0м. площею 6,7 м.кв., для проходу [PERSON] до належного йому приміщення у цокольному поверсі (фактичне користування). [PERSON] заповіту, складеного 21.08.2013 року та посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим №4-1953, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, яке буде належати йому на день смерті де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те на що за законом він матиме право. [PERSON] померла 18.12.2016 року в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №217550. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. [PERSON] ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). [PERSON] ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За умовами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [PERSON] ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 11.08.2017 р. державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої 18.12.2016 року [PERSON], а саме 21/50 частини житлового будину, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернополі. 27.10.2017 року Держаним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль з тих підстав, що спадкодавець [PERSON] не зареєструвала за собою право власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку, яка була виділена їй за рішенням суду. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 394,8 кв.м., яка знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль, що примикає до житлового будинку з безпосереднім виходом на неї в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.12.2016 року [PERSON].

Outcome: approved