Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Марганецький міський суд з позовом до міського голови м. Марганець Дніпропетровської області Жадько Олени Анатоліївни про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження міського голови про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що розпорядженням міського голови від 30 жовтня 2014 року він був призначений на посаду начальника комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець» та з ним було укладено контракт терміном на один рік. 30 жовтня 2015 року з ним був укладений відповідний контракт терміном до 30 жовтня 2016 року. Розпорядженням міського голови м. Марагнець № 326-р від 26 серпня 2016 року його було звільнено з даної посади у зв'язку із скороченням штату через ліквідацію комунального підприємства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки його не було ознайомлено з наказом голови ліквідаційної комісії від 04 травня 2016 року «Про звільнення працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства», при вивільненні йому не було запропоновано іншу посаду, а тому його звільнення було проведено з порушенням вимог трудового законодавства, а тому він просить суд поновити строк звернення як пропущений з поважних причин, оскільки з даним позовом він звертався до суду в порядку адміністративного судочинства і йому було відмовлено у відкритті провадження та роз'яснено про право звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства, визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови № 326-р від 29 серпня 2016 року про звільнення, поновити його в займаній посаді начальника комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., оскільки в зв'язку із незаконним звільненням він зазнав моральних страждань. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить такий задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача Биструшкіна А.Р. у судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі з тих підстав, що позивача звільнено відповідно до вимог КЗпП України в зв'язку з ліквідацією підприємства, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Розпорядженням міського голови м. Марганець від 30 жовтня 2014 року №372-р [PERSON] призначено на посаду начальника комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець», на підставі чого з позивачем було укладено контракт терміном на 1 рік, що відображено в трудовій книжці позивача. 30 жовтня 2015 року в. о. міського голови м. Марганець Лук»яненком М.В. було укладено контракт з [PERSON] про призначення на посаду керівника комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганця», терміном до 30 жовтня 2016 року. 28 квітня 2016 року Марганецька міська рада Дніпропетровської області прийняла рішення № 269-8/У11 «Про створення комунального підприємства «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця», відповідно до якого визначено створити з 10 травня 2016 року комунальне підприємство «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця» та припинити функціонування юридичної особи комунальне підприємство «Фонд комунального майна м. Марганці» шляхом її ліквідації і створити ліквідаційну комісію, для чого встановити двохмісячний строк. В цей же день було створено ліквідаційну комісію підприємства і 04 травня 2016 року головою ліквідаційної комісії винесено наказ № 15 про звільнення працівників комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганця» після закінчення двохмісячного терміну з моменту одержання попередження у зв'язку із ліквідацією підприємства (а.с. 17). 28.06.2016 року [PERSON] ознайомлений з попередженням про ліквідацію підприємства (а.с. 18). Дане попередження містить підпис позивача та підпис-погодження про вивільнення виборного органу первинної профспілкової організації [PERSON] Також в попередженні зазначено, що скорочення штату здійснюється через ліквідацію підприємства відповідно до рішення міської ради від 28.04.2016 року № 269-8/у11 та наказу комунального підприємства від 04.05.2016 року № 15 «Про звільнення працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства». Враховуючи зазначене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його не було ознайомлено з наказом № 15 від 04.05.2016 року та стосовно непогодження його вивільнення з органом профспілкової організації. Таким чином, позивача було належним чином повідомлено про звільнення через скорочення штатів в зв»язку із ліквідацією підприємства. З 29.08.2016 року по 12.09.2016 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується лікарняним листом (а.с. 25), а тому розірвання трудового договору з позивачем відбулося 13.09.2016 року. Дану обставину позивач підтвердив у судовому засіданні і представник відповідача її не оспорює. В день вивільнення з позивачем проведено повний розрахунок, як стверджують сторони у судовому засіданні. Також позивач пояснив, що його трудова книжка не містить запису про звільнення, оскільки він на той час надав трудову книжку до управління ПФУ в м. Марганці для здійснення перерахунку пенсії. 10.01.2017 року відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи комунального підприємства «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганця». Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, передбачених данною статтею, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до Контракту позивач був найманим працівником і правовою підставою для його звільнення була ліквідація підприємства. Суд вважає необгрунтованими доводи позивача про те, що його не було переведено на іншу посаду в цьому ж підприємстві, оскільки підприємство ліквідовано. Таким чином судом встановлено, що позивача звільнено за розпорядженням міського голови від 29 серпня 2016 року № 326-р у зв'язку із скороченням штату через ліквідацію комунального підприємства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, яке видано на виконання рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 28.04.2016 року №269-8/У11 та наказу КП «Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець» від 04.05.2016 року № 15 «Про звільнення працівників в зв'язку із ліквідацією підприємства». Також судом встановлено, що дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація підприємства, і норми трудового законодавства, що регулюють вивільнення працівника, відповідачем додержано. Обставиною для звільнення позивача стала ліквідація підприємства, а тому розпорядження про звільнення відповідає вимогам КЗпП України і підстав для його скасування не вбачається, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині і відповідно немає підстав для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. З цих підстав суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON], а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed