Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу та припинення договору поруки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 19 квітня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON], як представником Компанії «Трансед лімітед» було укладено договір купівлі продажу прав власника приватного підприємства «Руметаль». В цей же день 19.04.2012 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1. За умовами договору купівлі-продажу позивач [PERSON] передав у власність, а відповідач [PERSON], яка представляла інтереси компанії «Трансед лімітед», прийняла права власника на ПП «Руметаль» у розмірі 100% відсотків та повинна була сплатити за них грошову суму в розмірі, порядку та на умовах, викладених у договорі. На виконання вимог даного договору позивачем [PERSON] було належним чином виконано його умови, а саме Компанії «Трансед лімітед» було передано 100% статутного капіталу ПП «Руметаль», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.10.2014року, але відповідач [PERSON], яка представляла інтереси Компанії «Трансед лімітед», не виконала прийняті на себе зобовязання в частині оплати вартості корпоративних прав власника у розмірі 100 000,00 грн. Крім того, позивач посилався не те, що розмір статутного капіталу ПП «Руметаль» згідно статуту становить 5\~750\~000,00 гривень, однак за договором купівлі-продажу вартість підприємства становить 100\~000,00 гривень, що в більш як 50 разів нижче статутного фонду підприємства. Тобто в наявності дві суми, кожну з яких позивач повинен був отримати від відповідача: 100\~000,00 гривень та 5\~750\~000,00 гривень, які йому виплачені не були. Відповідно до п.6 Статуту ПП «Руметаль» підприємство є власником майна, переданого йому у власність власником, продукції, виробленої внаслідок господарської діяльності, а також майна, придбаного їм на інших підставах, незаборонених чинним законодавством. Крім того, в позові зазначено, що майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства, однак, як вбачається з тексту договору купівлі-продажу від 19.04.2012 року, позивач ніяких виробничих та невиробничих фондів, інших цінностей не відчужував. Позивач стверджує, що наявність в оскаржуваному договорі умови про начебто проведений розрахунок, який підтверджується підписами на останній сторінці цього договору, не може свідчити про здійснення оплати, оскільки жодними фактичними даними це не підтверджується. Посилаючись на те, що відповідачами не виконані умови зазначеного договору, правовідносини не врегульовані, тому просив суд розірвати вказаний договір купівлі-продажу, та припинити договір поруки, за яким також не виконані умови стосовно забезпечення зобов'язання за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у свою відсутність. Крім того, представник позивача надав суду письмові пояснення та додаткові обґрунтування позову, відповідно до яких позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заперечення на позовну заяву, згідно з якими не заперечувала проти заочного розгляду справи, підтвердила відсутність будь-якого розрахунку за договором купівлі-продажу та невиконання відповідачами умов договору. Представник третьої ПП «Руметаль» у судове засідання не зявився, однак до суду надано відзив на позовну заяву за підписом директора підприємства [PERSON], де позовні вимоги вказаним підприємством визнано та зазначено, що після укладання оспорюваного договору купівлі-продажу підприємство фактично покинуте та діяльність припинена, існує значна заборгованість по заробітній платі перед працівниками та державними органами по сплаті податків. Просив врахувати інтереси колективу, задовольнити позов та розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутністю. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], як представником Компанії «Трансед лімітед», було укладено договір купівлі продажу прав власника приватного підприємства «Руметаль». Того дня, в якості забезпечення виконання зобовязань за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1. За умовами договору купівлі-продажу позивач [PERSON] передав у власність, а відповідач [PERSON], яка представляла інтереси компанії «Трансед лімітед», прийняла права власника на Приватне підприємство «Руметаль» у розмірі 100% відсотків. На виконання вимог договору купівлі-продажу позивачем [PERSON] було належним чином виконано умови договору та передано 100% статутного капіталу Приватного підприємства «Руметаль». Компанія «Трансед лімітед» не виконала прийняті на себе зобовязання на не сплатила вартість за договором у розмірі 100 000,00 грн. Відповідно до приписів розділу 6 Статуту ПП «Руметаль» підприємство є власником майна, переданого йому у власність власником, продукції, виробленої внаслідок господарської діяльності, а також майна, придбаного їм на інших підставах, не заборонених чинним законодавством. Як вбачається з тексту оспорюваного договору, ніякого майна та продукції позивач не передавав, не продавав, на передавав у дар та жодним передбаченим законом шляхом не відчужував покупцю за даним договором. Окрім цього, відповідно до п.6.2. Статуту майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. По тексту даного договору купівлі-продажу жодні посилання на відчуження позивачем будь-яких виробничих та невиробничих фондів, інших цінностей, відсутні. На думку суду, наявність в оскаржуваному договорі умов про проведений розрахунок, який підтверджується підписами на останній сторінці цього договору, не може свідчити про здійснення оплати, оскільки ніякими фактичними даними це не підтверджується, доказів суду не надано. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що згідно зі Статутом ПП «Руметаль» розмір статутного капіталу підприємства становить 5\~750\~000,00 гривень, що також зазначено і в договорі, однак ці суми розмежовані та за договором відповідач придбав лише корпоративні права за 100\~000,00 гривень, що більш як 50 разів нижче Статутного фонду підприємства. На думку суду, передача корпоративних прав свідчить про передачу підприємства новому власнику для повного володіння в цілому, що є неспіврозмірним вказаній у договорі сумі продажу. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що відповідачем повинні бути сплачені обидві суми вказані в договорі: вартість корпоративних прав у сумі 100\~000,00 гривень та вартість статутного капіталу у сумі 5\~750\~000,00 гривень, однак в тексті договору відсутні будь-які дані стосовно оплати дійсної вартості ПП «Руметаль» позивачу та отримання ним цих коштів. Що стосується договору поруки, то позовні вимоги стосовно його припинення також слід задовольнити виходячи з того, що між сторонами договору купівлі-продажу існували домовленості про повну продажу підприємства «Руметаль» шляхом продажу активів: майна, продукції, фондів, цінностей та інше. Таким чином, окрім оспорюваного договору купівлі-продажу повинні бути укладені ще додаткові договори купівлі-продажу активів підприємства, які б підтверджували перехід права власності на підприємство в цілому. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач фактично відмовився від укладання наступних відповідних договорів, отримавши статутні документі Приватного підприємства «Руметаль» та доступ до підприємства. У подальшому воно було покинуте та діяльність припинена, що свідчить про фактичну відмову покупця від прийняття об'єкту за даним договором та невиконання умов договору в цілому. З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що договір купівлі-продажу було підписано [PERSON] на прохання керівників Компанії «Трансед лімітед», оскільки він мав із останніми дружні стосунки та довіряв їм, знав особисто поручителя, тому не виникло підозри стосовно відмови у проведенні розрахунку. Вищевказане свідчить про те, що через підписання договору купівлі-продажу з ціною договору у 100\~000,00 грн. позивач залишився без права власності на Приватне підприємство «Руметаль», активи підприємства, вироблену внаслідок господарської діяльності продукцію, майно, придбане ним на інших підставах, не заборонених чинним законодавством, на виробничі і невиробничі фонди, інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Згідно з документами, які містяться в матеріалах справи, на теперішній час приватне підприємство «Руметаль» покинуте та фактично не працює, склалася заборгованість по заробітній платі перед працівниками та податків перед державою. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до листа агентів реєстраторів компаній, Компанія «Трансед лімітед» не існує, або знаходиться не в робочому стані, у зв'язку з чим на теперішній час фактичного власника ПП «Руметаль» не існує. Відповідно до положень п.2 ст. 1087 ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.1088 ЦК України, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків (чеків), розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Враховуючи відсутність при укладені оскаржуваного договору купівлі-продажу будь-якого з вищенаведених видів безготівкового розрахунку, а також документів, розписок, заяв та інше, що свідчили б про готівковий розрахунок з відповідачем, вказівка в договорі про здійснення оплати до його укладення є безпідставною. Ст.629 ЦК України\~передбачено, що договір є обовязковий до виконання сторонами. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України\~встановлює правові наслідки порушення зобов'язання, відповідно до якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ч.2\~ст.651 ЦК України\~зазначає,\~що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі продажу прав власника Приватного підприємства ПП «Руметаль» в частині здійснення оплати є істотним порушенням договору купівлі-продажу, оскільки внаслідок цього мене було позбавлено того, на що позивач розраховував при укладенні оскаржуваного договору, а саме отримання грошових коштів. Разом з тим, зважаючи на вимогу про розірвання основного зобовязання, договір поруки також підлягає достроковому припиненню. Пунктом 4.2 договору поруки встановлено, що дострокове розірвання договору поруки може бути здійснено лише в судовому порядку. Положеннями ч.1 ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зважаючи на вимоги ч.1 ст. 651 ЦК України з урахуванням положень укладеного договору поруки, його дострокове припинення, як такого, що забезпечує виконання зобовязання, можливе лише в судовому порядку одночасно з розірванням основного договору. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає розірвати договір купівліпродажу корпоративних прав власника Приватного підприємства «Руметаль», укладений 19.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON], яка представляла інтереси Компанія «Трансед лімітед», та припинити договір поруки №1 від 19 квітня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] по 1827,00 грн. з кожного, судових витрат по справі. На підставі вищевикладеного, куруючись ст.ст. 11, 60, 113, 118-120, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 629, 651, 1087, 1088 ЦК України, суд, -

Outcome: approved