Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON]\~селищної ради про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~в якому\~просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, на майно, що належало померлій, 12.12.2013 року [PERSON]. Строк пропустив з поважних причин, оскільки ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача йому не було відомо про існування вказаного заповіту. Був впевнений, що спадщину прийняв його батько. Крім того не був обізнаний з діючим законодавством та тривалий час перебував на роботі в іншій місцевості. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, просить їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та додатково пояснила, що спадкодавець [PERSON] є її матірю. За життя вона говорила, що складе заповіт на онука [PERSON], однак після її смерті вони заповіту не знайшли і тільки 22.08.2018 року [PERSON] селищна рада повідомила, що в документах архіву є заповіт від 24.09.2002 року, а через декілька днів вони проводили ремонт в будинку матері і серед інших документів знайшли заповіт. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в зал судового засідання не прибув, в поданій заяві просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. 12 грудня 2013 року в с.Дзвенигород Борщівського району Тернопільської області померла бабця позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №164112, видане 12 грудня 2013 року Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Судом встановлено, що [PERSON]П окрім іншого, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,87 га., розташована на території Урожайнівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія IV-TP №006038 виданого Урожайнівською сільською радою 30.05.2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і право на спадкування виникло в її онука [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 24.09.2002 року секретарем виконавчого комітету Урожайнівської сільської ради народних депутатів і зареєстрованого в реєстрі за №156. Однак заяв про прийняття спадщини в установленому законом порядку останній до органів нотаріату не подав. З архівної довідки, яка видана [PERSON] [PERSON] селищною радою 22.08.2018 року, слідує, що в документах архіву знаходиться заповіт від імені [PERSON] посвідчений Урожайнівською сільською радою 24.09.2002 року. Згідно довідки №636 від 23.08.2018 року виданої [PERSON] селищною радою, [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в [INFO], їй на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Дзвенигород по вул.Ринкова, 11 Борщівського району та земельна ділянка площею 0,87 га, розташована на території [PERSON] селищної ради в с.Дзвенигород. На день смерті [PERSON] проживала одна. 30 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON], однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущенням строку прийняття спадщини (відмова №640/02-31 від 30.08.2018 року видана приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON]М.). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що [PERSON] пропустив строк з поважних причин, а саме не був обізнаний з діючим законодавством про порядок прийняття спадщини, про зміст заповіту і про своє право спадкувати він дізнався тільки в серпні 2018 року. Відповідач [PERSON] селищна рада позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Інших спадкоємців немає. За таких обставин позивачу слід визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved