Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії АА №753692 від 14.11.2006 винесену Київським відділом ДВС Харківського Головного територіального управління юстиції у Харківській області; скасувати арешт на заборону відчуження транспортного засобу Daewoo Lanos TF 69Y 2005 року д.н.з. [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності та зняти вказаний транспортний засіб з єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що в 2017 році йому стало відомо про накладення арешту на його транспортний засіб Daewoo Lanos TF 69Y 2005 року д.н.з. [NUMBER]. На підтвердження він отримав копію постанови державного виконавця від 14.11.2006 серія АА №753692, яка винесена на підставі примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2005 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріального збитку за несплачені комунальні послуги. [PERSON] звернувся до Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де йому надали відповідь, що виконавчий лист №2-4309/06/05 про стягнення боргу за комунальні послуги [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] на виконанні не перебуває. Крім того, при видачі виконавчого листа була допущена помилка, у номері справи №2-1683/05/03, замість вказаного №2-4309/06/05. [PERSON] зазначив, що суму стягнення у розмірі 1304 грн. сплачені, але в архіві виконавчої служби дані документи не збереглися, тому арешт з транспортного засобу знято не було. Таким чином, [PERSON] вважає, що арешт на транспортний засіб Daewoo Lanos TF 69Y 2005 року д.н.з. [NUMBER] накладеним помилково. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панкратова М.А. в судовому засіданні зазначила, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконанні у відділі Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області не перебуває виконавче провадження відносно [PERSON] Крім того, встановлено, що будь-які інші виконавчі документи, де є стороною [PERSON] на примусовому виконанні у відділі Київського ВДВС м. Харкова не перебувають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14.11.2006, на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2005, державним виконавцем Київського ВДВС у Київському районі м. Харкова ПлужникЛ.Г. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 753692. На підставі вищевказаної постанови державним реєстратором було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію обтяжень, а саме: транспортного засобу Daewoo Lanos TF 69Y 2005 року д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до письмових пояснень представника Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панкратової М.А., встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у відділі Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області не перебуває виконавче провадження відносно [PERSON] Крім того, встановлено, що будь-які інші виконавчі документи, де є стороною [PERSON], на примусовому виконанні у відділі Київського ВДВС м. Харкова не перебувають Відповідно до п.8.19 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження 2006 року на стан 2017 рік - знищені та відновлені не підлягають. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Так, ч. 4 вказаної статті Закону встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Водночас, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, судом встановлено, що станом на теперішній час у [PERSON] перед [PERSON], [PERSON] відсутні будь-які зобов'язання, за якими було накладено арешт державним виконавцем. Позивачем [PERSON] надана до суду квитанція про сплату ним державного мита в сумі 51 грн., на користь держави, яке було стягнуте з нього за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2005. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даним арештом порушуються права позивача, як власника майна, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказів щодо порушення прав інших осіб при розгляді даного позову або на спростування доводів позивача суду під час розгляду справи не надано.

Outcome: approved