Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що він за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2017 року сплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу стягнення аліментів змінився його сімейний та матеріальний стан, він одружився і в нього [INFO] народився син [PERSON] . Дружина в даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Він єдиний, хто має заробіток, а тому немає змоги сплачувати аліменти в розмірі ј частки від заробітку. Просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/10 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав частково, просив зменшити розмір аліментів на утримання сина до 18 відсотків всіх видів доходу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до 18 відсотків від доходу платника аліментів. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 22 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 жовтня 2020 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.2021 року. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили Отже, підставами для зменшення розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів. Частина 1 статті 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , його сімейний та матеріальний стан змінився, він одружився і в нього на утриманні перебувають дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і, що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання про зменшення розміру аліментів. Суд вбачає зміну матеріального та сімейного стану у платника аліментів, в порівнянні з його матеріальним та сімейним станом на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) усіх видів його заробітку (доходу), оскільки після цього від одружився і у нього на утриманні перебувають дружина та син [PERSON] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Враховуючи, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальний і сімейний стан позивача, як платника аліментів, змінився в силу того, що він утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, та сина [PERSON] , [INFO] , які нарівні з сином [PERSON] , [INFO] , потребують належного матеріального забезпечення, а також приймаючи до уваги, що сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги, про зменшення розміру стягнення аліментів з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача до 1/5 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частки всіх видів доходу до 1/5 частки заробітку (доходу) є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав малолітньої дитини в даному випадку.

Outcome: partial