Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 14.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 14.01.2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюб на даний час носить лише формальний характер. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю та проживанням доньки у них не виникає. Позивач у судове засідання не зявився, у позові просиві розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Строк для примирення просив не надавати. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Строк для примирення просила не надавати. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають\~у зареєстрованому шлюбі з\~14.01.2012 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1. (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7, зворот). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер спільне життя між сторонами не склалося, вони проживають окремо, тощо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, у\~ разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини предявлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків. У свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.\~ Судові витрати позивач просив не стягувати з відповідача, а залишити як фактично понесені.

Outcome: approved