Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 03.03.2017 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Також від спільного проживання однією сім`єю до реєстрації шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ним та відповідачем не склалося через різне розуміння ними мети шлюбу та сімейних цінностей, обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, фінансових питань сімейного бюджету, внаслідок чого між ними постійно виникали конфлікти та сварки, і він з березня 2020 року припинив з відповідачем шлюбні стосунки. За цей час вони повністю втратили почуття любові та поваги одне до одного. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач - що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ухвалою судді від 30.12.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2017 сторони зареєстрували шлюб у Мирноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 50. Від шлюбно-сімейних стосунків сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сумісне проживання сторони припинили з березня 2020 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, заяв сторін (а.с.8-10). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався майже рік тому, сторони наполягають на розірванні шлюбу, примирення вважають неможливим, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дітей та питання їх матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища. Понесені позивачем судові витрати останній просить покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved