Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2011 року проживав з відповідачкою у цивільному шлюбі в м. Москва, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] року у пологовому будинку м. Глухів народився син [PERSON]. Він забирав свою цивільну дружину з сином з пологового будинку. По справах вимушений був повернутися в м. Москва. За його відсутності відповідач зареєструвала їх сина як [PERSON], тобто дані батька в актовий запис були зроблені зі слів матері. Коли він приїхав, щоб забрати відповідачку з сином до м. Москва, то дізнався, що вона самостійно зареєструвала сина на своє прізвище. Став вимагати, щоб син був зареєстрований на нього, щоб він був записаний батьком, на що цивільна дружина відповіла, що так вона буде мати соціальні пільги. В листопаді 2012 року він з дружиною та сином переїхали до м. Москва. Літо 2014 року відповідачка з сином [PERSON] проводила у його батьків в Ставропольському краї. Восени 2014 року він придбав двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], куди переїхали дружина з сином [PERSON] і де проживали всі разом до весни 2015 року. Цивільна дружина з сином навесні 2015 року їздили до м. Глухів до бабусі марка (матері відповідачки). Він відвідував свою цивільну дружину та сина, допомагав матеріально, тобто посилав грошові перекази. На його пропозиції повернутися до м. Москва, відповідачка постійно знаходила відмовки. На його вимоги офіційно оформити своє батьківство та подати відповідну заяву в РАЦС, відповідачка відмовила, мотивуючи тим, що їй заважатиме, якщо він буде мати батьківські права відносно свого сина. Оскільки він любить свого сина, від народження виховує та виконує свої батьківські обов'язки, забезпечуючи його, [PERSON] знає та вважає його своїм батьком, прив'язаний до нього, а він бажає і надалі безпосередньо приймати участь у вихованні сина, допомагати йому, а відповідачка категорично в добровільному порядку відмовляється подати відповідну заяву до РАЦСу про внесення змін в актовий запис про народження сина та вказати його як батька, та змінити прізвище синові, то ж він вимушений звернутися до суду з цим позовом. Просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], внісши відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], а саме: вказати батьком його, [PERSON], та прізвище дитини визначити за прізвищем батька «[INFO]». В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, але надала суд заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення, а також просила суд розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], а також просив суд розглянути справу без його участі. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, то відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії паспорта № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації та народився [INFO] року в Азербайджанській Республіки м. Сумгаит (а.с.6). З квитанції на переказ грошових коштів (на а.с.12-15) вбачається, що позивач [PERSON] здійснював переказ грошових котів на ім'я [PERSON] місто отримання Глухів, на різні суми. З фотокарток (а.с.16-20), приєднаних до матеріалів справи, вбачається, що позивач [PERSON] відпочиває з родиною, тобто з відповідачкою та сином [PERSON], а на а.с.21 [PERSON] з батьками позивача, своїми дідусем та бабусею. Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини» прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах не залежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківства незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ст. 135 СК України - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини, записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Згідно ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу положення ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається з заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, та і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішення суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою ,яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Положення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачає, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, позивач залучив до матеріалів справи спільні фото з відповідачкою та його сином, які на думку суду свідчать про те, що сторони проживали однією сім'єю та разом виховували дитину. Крім того, квитанції грошових переказів на ім'я відповідачки з визначеними датами, свідчать про те, що під час перебування відповідачки з сином у матері в м. Глухів, позивач надсилав на її ім'я на утримання сина грошові кошти, які вона отримувала. Згідно із ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Крім того, позивач бажає визначити прізвище дитини за своїм прізвищем, тобто прізвищем свого батька. Так, батьки є рівними у своїх правах та обов'язках щодо своєї дитини, не має жодних переваг матері перед батьком. Суд впевнений, що визначення синові позивача прізвища за його прізвищем як батька, з відповідним внесенням змін до актового запису про народження відповідає інтересам дитини та національній українській традиції та національних традицій позивача, згідно яким прізвище дитини визначається за прізвищем батька. На підставі ст.ст. 122. 129, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved