Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 23.12.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2025. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.12.2006 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали непорозуміння на побутовому ґрунті, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони не можуть будувати сімейні відносини на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вважає, що сім`я розпалася та збереження не підлягає. Вважає, що шлюб є формальним, суперечить його інтересам, тому його необхідно розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Моісеєнко О.О., надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Також просила розглядати справу без її участі та участі позивача. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглядати справу без її участі. Також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 23.12.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2025, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують, мешкають окремо, мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливо, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.

Outcome: approved