Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 листопада 1996 року [PERSON] житлово-експлуатаційною конторою, його батьки [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS]. 5 травня 2003 року [PERSON] помер, відкрилася спадщина на належне йому майно. Розпорядження на випадок своєї смерті батько не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом був він та його мати (дружина померлого) [PERSON] Спадщину після смерті батька, до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS], прийняла [PERSON], звернувшись до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу №348/2003. Але за свого життя вона не встигла отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. 23 квітня 2015 року [PERSON] померла. Розпорядження на випадок своєї смерті вона також не залишала. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом був він та його брат по лінії матері [PERSON], [INFO]. Він (позивач) в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа № 148/2015. При заведенні спадкової справи нотаріус виявив розбіжності у написанні по батькові батька у документах, а саме: у свідоцтві про смерть вказано «Єгорович», а у свідоцтві про право власності на житло «Ягорович». Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року по справі №579/523/16-ц було встановлено факт належності [PERSON], який помер 5 травня 2003 року в місті Кролевець Сумської області, свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 листопада 1996 року [PERSON] житлово-експлуатаційною конторою на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]. В ході подальшого оформлення спадщини було виявлено, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] не зареєстровано в Конотопському МБТІ відповідно до вимог чинного законодавства, що позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на вказану спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер 5 травня 2003 року, та [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року, квартири [ADDRESS] по 1/2 кожному, та визнати за ним, [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 6). Відповідач [PERSON] міська рада Сумської області до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, позов визнає (а.с. 35). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], не претендує (а.с. 36). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача, відповідача та третьої особи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 листопада 1996 року [PERSON] житлово-експлуатаційною конторою, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року по справі №579/523/16-ц було встановлено факт належності [PERSON], який помер 5 травня 2003 року в місті Кролевець Сумської області, свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 листопада 1996 року [PERSON] житлово-експлуатаційною конторою на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON] (а.с.26-27). [PERSON] та [PERSON] з 12 липня 1961 року перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11). В будинковій книзі для прописки громадян, які проживають [INFO] [PERSON] та [PERSON] зазначені власниками квартири, в розділі ІІІ. Прописка маються відомості про їх реєстрацію у квартирі з 2 липня 1976 року. Окрім [PERSON] та [PERSON] в квартирі більше ніхто зареєстрований не був (а.с.23-25). Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС УРСР (під час дії якого подружжя отримало свідоцтво про право власності на житло) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Судом встановлено, що нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке набуте подружжям [PERSON] за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю і їх частки є рівними. З довідки КП «[PERSON] РБТІ» від 27.05.2017 року №414 вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на квартиру №75 загальною площею 48,2 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м по проспекту Миру, 3 у місті Кролевець Сумської області, в КП «[PERSON] РБТІ» не зареєстровано (а.с.17). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна квартири [ADDRESS] відомості відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.18). [PERSON] РБТІ виготовило технічний паспорт на вказану квартиру (а.с.19-22), однак на сьогодні право власності на квартиру, яка належала померлим [PERSON] та [PERSON] зареєструвати неможливо. Через відсутність державної реєстрації права власності померлих на спірне нерухоме майно, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка входить до складу материної спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності на праві власності вищезазначеної квартири померлим батькам позивачки є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивачки права власності на це майно в порядку спадкування за законом. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] та [PERSON] на законних підставах володіли квартирою №75 в будинку №3 по проспекту Миру в м.Кролевець Сумської області і вказане нерухоме майно фактично їм належало, є підстави встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] вищевказаного нерухомого майна по 1/2 кожному. 5 травня 2003 року в м.Кролевець Сумської області [PERSON] помер, актовий запис №152, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року по справі №579/523/16-ц (а.с.26-27) було встановлено, що розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив; спадщину після його смерті, до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS], прийняла дружина [PERSON], однак не отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. 23 квітня 2015 року в м.Кролевець Сумської області [PERSON] померла, актовий запис №120, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила, що встановлено рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2016 року по справі №579/523/16-ц (а.с.26-27). До складу спадщини, яка відкрилась після її смерті, входить квартира [ADDRESS], 1/2 частиною якої вона володіла, а 1/2 частину успадкувала після смерті чоловіка. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сини -[PERSON] (позивач) та [PERSON] (третя особа), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.10, 39). Після смерті [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року, [PERSON] районною державної нотаріальною конторою заведена спадкова справа №148/2015. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який прийняв спадщину, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідкою приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу округу [PERSON] від 11.07.2014 року (а.с. 14, 15). [PERSON] проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, на спадщину після смерті матері не претендує, про що зазначив у своїй заяві (а.с.36). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], однак він позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], оскільки право власності його померлих батьків на цю нерухомість не зареєстроване і на сьогодні провести таку реєстрацію неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на квартиру №75, загальною площею 48,2 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, яка знаходиться по проспекту Миру, 3 в місті Кролевець Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року в м.Кролевець Сумської області. Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС УРСР, ст. ст. 15, 16, 328, 1261, 1268-1270 ЦК Україн,

Outcome: approved