Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Шепетівської районної державної адміністрації, Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що він з 1988 року по 1991 рік працював в колгоспі «Заповіт Ілліча» який в подальшому було реорганізовано в КСП «Мир», та був прийнятий у його члени. Також він був внесений у список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000008 від 14 лютого 1996 року як такий, що має право на земельну частку (пай) за № 435. З невідомих йому причин сертифікат, який дає право на земельну частку (пай), йому виданий не був. Розмір земельної частки (паю) в КСП «Мир» с.Старі Бейзими Шепетівського району Хмельницької області становить 4,47 в умовних кадастрових гектарах, вартість становить 17944 грн. Оскільки на час затвердження списків він являвся членом КСП «Мир», був включений до нього за № 435, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському товаристві «Мир», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, з підстав викладених у ньому, та суду пояснив, що працював у колгоспі «Заповіт Ілліча» з 01.09.1988 року по 01.03.1991 року та був прийнятий в його члени. 01.03.1989 року отримав посвідчення на право керування трактором, а до цього пів року практикувався на тракторі, був «прицепщиком». Вважає, що сертифікат на земельну частку (пай) не виданий йому безпідставно, оскільки він був членом колгоспу, був включений до списку осіб, які мали право на земельну частку «пай», а тому просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити, оскільки позивач на час видачі КСП «Мир» Державного акта на право колективної власності на землю залишався членом колгоспу, із нього не виключався та був включений в списки осіб - громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мали право на земельну частку (пай). Представник відповідача [PERSON] сільський голова [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що з наданих позивачем документів до позовної заяви вбачається, що він працював у колгоспі з 1988 по 1991 рік, однак не працював на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Мир». Списки громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) переглядались неодноразово спеціально створеною комісією, а тому напевно нею було прийнято рішення не видавати позивачу сертифікат, оскільки він на той час уже в КСП не працював. Представник відповідача Шепетівської районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що у позивача [PERSON] відсутнє право на земельну частку (пай), оскільки на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Мир» 14.02.1996 року він не являвся його членом. Представник відповідача Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у КСП «Мир», посилаючись на те, що позивач був включений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю під № 435, а отже має на неї право. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.1988 року по 01.03.1991 року працював на тракторі «прицепщиком», а згодом шофером та був прийнятий у члени КСП «Заповіт Ілліча» с.Лавринівці Шепетівського району Хмельницької області. 14.02.1996 р. на підставі рішення [PERSON] сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 24.05.1995 р. колективному сільськогосподарському підприємству «Мир» (правонаступнику колгоспу «Заповіт Ілліча») було видано Державний акт серії ХМ №000008 на право колективної власності на землю площею 2702,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Додаток 1 до Державного акта містить список громадян - членів КСП «Мир» с.Старі Бейзими, які мають право на земельну частку (пай). Позивач був включений до цього списку під номером 435, однак відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім'я не видавався. Розмір земельної частки (паю) в КСП «Мир» с.Старі Бейзими Шепетівського району Хмельницької області становить 4,47 в умовних кадастрових гектарах. Вказані обставини підтверджуються копіями державного акту серії ХМ №000008 від 14.02.1996 року, додатку 1 до Державного акта, трудової книжки [PERSON], довідкою Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області від 14.01.2016 року № Л-4/0-5/19-16. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документами, шо посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст. 25 ЗК України\~при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу «Заповіт Ілліча» 01.09.1988 року та пропрацював на даному підприємстві до 01.03.1991 року включно. Після звільнення з роботи з членів колгоспу не виключався, а тому на час видачі КСП «Мир» державного акта на право колективної власності на землю залишалася його членом та був включений в Додаток № 1 до Державного акту під № 435. Суд не погоджується з запереченнями представників відповідачів [PERSON] сільської ради та Шепетівської райдержадміністрації щодо відсутності у позивача права на земельну частку (пай) в КСП «Мир», оскільки він не працював у вказаному підприємстві на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю та не являвся його членом, оскільки відповідно до п. 1.8 статуту КСП «Мир», прийнятого зборами уповноважених колгоспників 30.09.1992 року протокол № 2, зареєстрованого Шепетівською РДА 22.10.1992 року, розпорядження № 189, останнє є правонаступником колгоспу «Заповіт Ілліча». Відомості про вихід позивача [PERSON] із членів колгоспу у матеріалах справи відсутні. Не надано таких і представниками відповідачів. Також не надано представниками відповідачів доказів того, що відомості про період роботи позивача [PERSON] у колгоспі «Заповіт Ілліча» з 01.09.1988 року по 01.03.1991 року, що відображений у трудовій книжці останнього, є недостовірними і що він не працював в той час у колгоспі, не приймався у його члени, не здобуті вони і в ході судового розгляду справи, як і не заявлено зустрічного позову з даного приводу. Записи у вказаній трудовій книжці не визнані недійсними, як і не доведено факту її підробки. Та обставина, що у архівах Шепетівської районної ради та Шепетівської РДА відсутні протоколи правління та загальних зборів членів колгоспу не може свідчити про відсутність або недостовірність певного юридичного факту. Також, суд не приймає до уваги заперечення представника Шепетівської РДА про те, що позивач не міг бути включений у члени колгоспу, оскільки не досяг шістнадцятирічного віку, оскільки статутом правонаступника колгоспу передбачено право підприємства при прийнятті в члени підприємства встановити випробувальний строк. Натомість, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт роботи позивача [PERSON] у колгоспі «Заповіт Ілліча» та прийняття його у члени вказаного колгоспу. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що працювала інспектором по кадрам у колгоспі «Заповіт Ілліча», а згодом у всіх його правонаступників, в тому числі КСП «Мир». Ствердила, що позивач, дійсно, працював у колгоспі «Заповіт Ілліча» і саме вона заповнювала його трудову книжку. Оскільки трудову книжку [PERSON] забирав не одразу, записи у ній були посвідчені печаткою правонаступника колгоспу КСП «Мир» і саме з цих підстав записи про роботу позивача у колгоспі посвідчені печаткою даного підприємства. Крім того, показала, що діти, які працювали у колгоспі «босоноге дитинство» всі були включені до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), в тому числі і позивач [PERSON], оскільки він був членом колгоспу. Вказала, що [PERSON] працював у колгоспі з 01.09.1988 року до того часу поки не пішов в армію. Після армії в колгосп не повертався. Ствердила, що вона особисто їздила у районний трудовий архів, та знайшла всі стажові книжки, табелеграми, а тому запевнила, що час роботи [PERSON] у трудовій книжці вказаний вірно. Всі записи, здійсненні нею до трудової книжки позивача [PERSON], відповідали на той час дійсності, чому в архіві відсутні протоколи правління за той час їй не відомо. Свідок [PERSON] показав, що працював у колгоспі «Заповіт Ілліча» з 1984 року заступником головного бухгалтера, а тому ствердив, що позивач [PERSON] був членом даного колгоспу, памятає, що він працював на жовтому тракторі, потім пішов в армію. Він своїм підписом посвідчував трудову діяльність позивача у колгоспі, оскільки продовжував працювати на даному підприємстві на момент звернення [PERSON] за трудовою книжкою. Оскільки печатки у трудовій книжці не було, а печатка колгоспу «Заповіт Ілліча» вже була здана, записи в трудовій книжці були посвідчені відтиском печатки правонаступника колгоспу КСП «Мир». Вказав, що оскільки в трудовій книжці позивача міститься запис про прийняття його в члени колгоспу, значить, даний запис був внесений до трудової книжки на підставі протоколу правління. Зазначив, що всі члени колгоспу після його реорганізації автоматично ставали членами нового підприємства, писати окрему заяву про це не потрібно було. Ствердив, що [PERSON] був включений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай) за №435, а всього у списку більше пятисот людей. Отже, якщо позивач є в списках, які неодноразово уточнювались спеціально створеною комісією, і залишився у ньому під № 435, це свідчить лише про те, що позивач [PERSON] на момент складання вказаних списків залишався членом колгоспу. Він не памятає, щоб вирішувалось питання про виключення останнього із членів колгоспу. Вважає, що останній мав би отримати сертифікат на земельну частку (пай). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що працював у колгоспі «Заповіт Ілліча» з 1986 року на різних посадах, а тому знає, що позивач працював у колгоспі до армії. Коли [PERSON] звернувся за трудовою книжкою, він працював керівником КСП «Мир». Оскільки в трудовій книжці були записи про його трудову діяльність у колгоспі, він своїм підписом посвідчив дані записи та поставив відтиск печатки КСП «Мир». Всі відомості, внесені до трудової книжки позивача, вносились до неї на підставі наявної на той час документації. Зазначив, що позивач був внесений у список осіб, які мають право на земельну частку (пай) з тих підстав, що на час його складання залишався членом даного колгоспу. Свідок [PERSON] показав, що працював у колгоспі «Заповіт Ілліча» трактористом з 1985 року. Разом із ним на тракторі «прицепщиком» працював позивач [PERSON], літом у полі садили буряки, обробляли їх, а зимою ремонтували трактора. Згодом [PERSON] і сам почав їздити на тракторі. Памятає, що позивач працював із ним до тих пір, поки його не призвали в армію. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю\~позивачу [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім'я безпідставно не видавався. Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому позов належить задовольнити та за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай).

Outcome: approved