Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він з 20.06.1978 по 26.09.1979 року працював підземним електрослюсарем, черговим з ремонту обладнання 4-го розряду у РУ ім.Комінтерну обєднання «Кривбасруда», з 19.12.1980 по 31.01.1981 року та з 24.08.1983 року 04.05.1984 року підземним гірничим робітником 2-го розряду та підземним електрослюсарем черговим з ремонту обладнання 4-го розряду у РУ ім.К.Лібкнехта обєднання «Кривбасруда» шахта Родіна, з 15.09.1984 по 07.06.19995 року у РУ ім.Комінтерну обєднання «Кривбасруда» на шахті Октябрьська. З 05.12.1995 року по 25.08.2015 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Євраз [PERSON]», де працював підземним гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці та у період з 05.03.2015 по 25.08.2015 підсобним робітником. Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 10.02.2015 року було встановлено позивачу професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група «В»., легенева недостатність першого-другого ступеня. За довідкою МСЕК від 23.06.2015 року серії 12 ААА №004983 позивачу встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 15%. У зв'язку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної він оцінює в розмірі 9000 грн., які просить стягнути з відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та 13000 грн., які просить стягнути з ПАТ «Євраз [PERSON]». Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком»-[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки [PERSON] працював у шкідливих умовах праці на підприємствах правонаступником яких є ПАТ «Кривбасзалізрудком» з 24.08.1983 року по 07.06.1995 року, в період праці позивача на зазначених підприємствах не існувало поняття моральна шкода та порядку її відшкодування. Крім того до та після звільнення з підприємства відповідача, позивач працював і на інших підприємствах зі шкідливим умовами праці. Також позивач почав хворіти з 2007 року під час роботи у ПАТ «Євраз [PERSON]» тому ПАТ «Кривбасзалізрудком» не може відповідати за шкоду, яка могла бути заподіяна іншим підприємством. Представник відповідача ПАТ «Євраз [PERSON]» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що крім підприємства ПАТ «Євраз [PERSON]» [PERSON] працював і на інших підприємствах зі шкідливими умовами, тому вважає, що позивачем не доведено, що саме підприємством, яке вона представляє заподіяно моральну шкоду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював у підземних умовах праці на різних підприємствах, з яких у період: з 20.06.1978 по 26.09.1979 року підземним електрослюсарем, черговим з ремонту обладнання 4-го розряду у РУ ім.Комінтерну обєднання «Кривбасруда», з 19.12.1980 по 31.01.1981 року та з 24.08.1983 року 04.05.1984 року підземним гірничим робітником 2-го розряду та підземним електрослюсарем черговим з ремонту обладнання 4-го розряду у РУ ім.К.Лібкнехта обєднання «Кривбасруда» шахта Родіна, з 15.09.1984 по 07.06.19995 року у РУ ім.Комінтерну обєднання «Кривбасруда» на шахті Октябрьська. З 05.12.1995 року по 25.08.2015 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Євраз [PERSON]», де працював підземним гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці, підсобним робітником, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.5-8). 03.04.2015 року на підприємстві ПАТ «Євраз [PERSON]» було проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група «В».Легенева недостатність першого-другого ступеня, установлених Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем м.Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів 08 квітня 2015 року (а.с.9-10). Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання виникло за таких обставин: [PERSON] працюючи в умовах шахти «Ювілейна» внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Крім іншого підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 15.09.1984-07.06.1995 підзмений гірничий майстер, підземний машиніст скреперної лебідки, підземний начальник дільниці, шахта «Октябрьська» ВО «Кривбасруда» (а.с.10). Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 12ААА №004983 від 23.06.2015 [PERSON] при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 15% -ХОЗЛ з 02.06.2015 з переоглядом 01.06.2016 року (а.с.11). Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ВВД ФССНВУ в м.Кривому Розі від 09.07.2015 року №0407/22933/22933.1/3, №0407/22933/22933.1/2 [PERSON] призначені страхові виплати у звязку із встановленням стійкої втрати працездатності (а.с.12). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного [PERSON] №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків на підприємствах відповідачів, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд приходить до висновку, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ПАТ «Євраз [PERSON]» є винними підприємствами у виникненні профзахворювання позивача та повинні нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 15 % втрати працездатності, період його роботи на кожному з підприємств, а саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» загалом 12 років 10 місяців, та ПАТ «Євраз [PERSON]» загалом 19 років 3 місяці, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 4000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та з ПАТ «Євраз [PERSON]» у розмірі 7000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ПАТ «Євраз [PERSON]» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн., з кожного окремо. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial