Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання права особистої приватної власності на майно. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що з 07.07.2001 р. з відповідачкою перебуває в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 374, мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалось. З»ясувалось, що кожен з них має різні погляди на життя та життєві ситуації, по-різному сприймає ті чи інших подій, стали часто виникати непорозуміння, склалося небажання знаходити компроміси та спільні рішення у побутових питаннях тощо, все це впливало на психологічний стан, і не лише їхній, а й малолітнього сина. Поступово віддалились один від одного, неодноразово починали все спочатку, що не призводило до позитивного результату, лише переконало, що подальше спільне життя як подружжя неможливе та неприйнятне, певний час об'єднував лише син. З 21.06.2011 р. шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, з того часу шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, суперечить його інтересам. Після розлучення син залишається проживати з матір»ю, а він прийматиме участь в вихованні та матеріальному утриманні дитини. Придбане у шлюбі майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: холодильник, пральну машинку, мікрохвильову піч, телевізор, комп'ютер, іншу техніку, меблі залишає відповідачці. Автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER 1.5», 2008 р. випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], вартістю 50000 грн., вважає своєю особистою приватною власністю, придбав 27.02.2009 р. за кредит ТОВ «Фінансова компанія «Ніко капітал», використовував виключно для роботи, всі платежі сплатив із запозичених у сестри коштів, з якою розрахувався після припинення шлюбних відносин. Позивач просив шлюб розірвати шлюб і визнати за ним право особистої приватної власності на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER 1.5», 2008 р. випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER]. У судове засідання сторони і представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує з наведених підстав, відповідачка визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України убачає наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу та визнання за позивачем права особистої приватної власності на легковий автомобіль, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ураховуючи наступне. У відповідності з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, та суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до п. 3 ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 61 п. 1 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та визнання за ним права особистої приватної власності на майно правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 250 грн.. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 57, 110, 112 СК України,

Outcome: approved