Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове нерухоме майно - (одну другу) частку земельної ділянки, площею 0,0395 га, кадастровий номер 3220610100:01:016:0048, цільове призначення, якої - для індивідуального садівництва, що розташована по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак право на спадкове майно у вигляді 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки він не може оформити у нотаріальній конторі тому, що в додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку не визначена частка спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує. Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №141/2019. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 141/2019 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернувся [PERSON] . Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON] , на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 03.07.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за №141/2019. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/674 від 03.07.2020 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею - 0,0395, цільове призначення, якої - для ведення садівництва, що розташована по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю та співвласнику - [PERSON] (померла [INFO] у віці 74 роки ), яка проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , постільки у правовстановлюючому документі, а саме: у державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №585265 не визначена частка спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №585265, який був виданий Богуславською міською радою Київської області вбачається, що спадкодавець [PERSON] та [PERSON] зазначені співвласниками земельної ділянки площею 0,0395га, цільове призначення якої - для ведення садівництва, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3218808272020 від 03.03.2020 року підтверджується факт належності на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,0395, цільове призначення якої - для ведення садівництва, що розташована по [ADDRESS] . У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто, із даної норми Закону вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя мала право на поділ спільного сумісного майна і її частка є рівною з часткою іншого співвласника [PERSON] та становлять по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,0395га, цільове призначення якої - для ведення садівництва, яка розташована по [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на вказану спадкову земельну ділянку не визначено частки співвласників, для захисту його прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved