Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Вугледарський міський суд Донецької області з позовом про стягнення сум невиплачених при звільнені працівника, компенсації за порушення строків виплати та стягнення моральної шкоди до відповідача ДП «ДВЕК». Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 14.10.2004 року по 24.10.2014 року працював на Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 3 ім. М.С.Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Звільнився з роботи 24.10 2014 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Згодом після звільнення відповідачем була нарахована заробітна плата в розмірі 3382 гривені 52 копійки які станом на 01.09.2015 року так і не були сплачені. Цими діями відповідач порушив строки розрахунку при звільненні встановлені ст. 116 КЗпП України. На підставі цього позивач вимагає сплати його середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку, що на день подання заяви складає 69969 гривень 51 копійку. Окрім цього, позивач просить врахувати індекс споживчих цін на товари та послуги з грудня 2014 по 01.08.2015 року, яка разом з невиплаченою заробітною платою складає 4882 гривні 70 копійок. Разом з матеріальною шкодою позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилась у порушенні його трудових прав як громадянина, а також моральних стражданнях з приводу невиплати йому коштів яких йому належать. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу довелося докладати додаткові зусилля для організації свого життя, тому що він розраховував на зароблені кошти, але їх не отримав в результаті чого йому довелося брати кошти в борг у всіх родичів. Загально позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», на його користь: заробітну плату з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги - 4882,70 гривень, середній заробіток за весь час затримки 69969,51 гривень, компенсацію за моральну шкоду 10000 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, погодилася з невиплаченою сумою заробітної плати в розмірі 2132,52 гривні, решту вимог позивача не визнає. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні по справі докази, їх належність та допустимість, вважає що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача з 14 жовтня 2004 року по 24 жовтня 2014 року на підставі заяви про звільнення за власним бажанням (а. с. 7, 9). Відповідач станом на 01 вересня 2015 року, відповідно до довідки ВП «Шахти «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 497 від 10.09.2015 року, мав заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 3382,52 гривні (а. с. 8), згідно довідки ВП «Шахти «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» станом на 21 жовтня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 2132,52 гривні. (а. с. 23) Оскільки в судовому засіданні доведено та не оспорюється сторонами, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 вересня 2015 року становить 3382,52 гривні, суд задовольняє прохання позивача про перерахування заборгованості з грудня 2014 року по 01 серпня 2015 року з урахуванням індексу споживч,иіх цін на товари та послуги. Відповідно до даних державної служби статистики України, індекс споживчих цін на товари та послуги становить: 103% в грудні 2014 року, 103,1% в січні 2015 року, 105,3% в лютому 2015 року, 110,8% в березні 2015 року, 114% в квітні 2015 року, 102,2% в травні 2015 року, 100,4% в червні 2015 року, 99% в липні 2015 року. Тому, відповідно індексу (розрахунок додається далі), заборгованість по не виплаченій заробітній платі з урахуванням індексу становить: (3382,52 гривні + 3%) + 3,1%) + 5,3%) + 10,8%) + 14%) + 2,2%) + 0,4%) - 1% = 4853,21 гривні. Також суд враховує, що станом на 21 жовтня 2015 року заборгованість по невиплаченій заробітній платі становить 2132,52 гривні, що на 1250 гривень менше ніж борг станом на 01 вересня 2015 року, та вирішує пропорційно зменшити суму невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги до 3603,21 гривень. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середня заробітна плата, зокрема виплаті вихідної допомоги, оплати вимушеного прогулу та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати, заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці. Спір між сторонами, відповідно до довідки ВП «Шахти «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 497 від 10.09.2015 року, про розмір боргу за заробітною платою та про розмір середньомісячної заробітної плати відсутній. Так вищевказаною довідкою встановлено, що середньомісячний заробіток [PERSON] скаладав 6199,83 гривень або 295,23 гривень середньоденної заробітної плати.(а. с. 8) Згідно з листом Мінсоцполітики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік, кількість днів вимушеного прогулу становить 237 робочих днів, що з урахування 295,23 гривень середньоденної заробітної плати в сумі складає 69969,51 гривень Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. ч. 3 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається з позовної заяви, позивач не обґрунтував належним чином моральну шкоду в сумі 10000 гривень, в той же час, він вказав в поясненнях в судовому засіданні, що моральна шкода від несвоєчасної виплати значної суми грошей потягла для нього негативні наслідки, які викликані необхідністю брати гроші в борг, тобто призвело до моральних страждань і переживань та необхідності додаткових зусиль для організації свого життя. Суд визнає, що порушення його законних та конституційних прав призвели до моральних страждань і змусили до додаткових зусиль для організації свого життя, і тому приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди і стягнення з відповідача 500 гривень, що буде еквівалентним завдавним моральним стражданням. Суд, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішуючи справу згідно із законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виплати позивачу: невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу цін на споживчі товари та послуги в розмірі 3603,21 гривні, компенсації за порушення строків виплати в розмірі 69969,51 гривень, та моральної шкоди в сумі 500 гривень. Судові витрати, в розмірі 735,72 гривень за вимогу майнового характеру та 487,20 за моральну шкоду як вимогу немайнового характеру, відповідно до ЦПК слід покласти на відповідача. На підставі викладеного ст. 43 Конституції України, ст. 23 ЦК України, ст. ст. 34, 47, 83, 94, 95, 97, 115 117, 2371 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 1 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,

Outcome: partial