Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] обєднаної громади Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 82 по вул. Ясенева в с. Полупанівка Підволочиського районуТернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 18 лютого 2017 року, та [PERSON], померлої 05 травня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 04 вересня 2017 року № 805 зазначене будинковолодіння належить колгоспному двору , що складався з двох членів, головою якого був його батько [PERSON], членом двору [PERSON] Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, після смерті батьків спадщину прийняв, проте при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність частки спадкового майна спадкодавцям,чим порушено його права, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] незявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] обєднаної громади Підволочиського району Тернопільської областів судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 19 вересня 2017 року № 106, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 10 по вул.Л.Українки в с.Полупанівка Підволочиського району належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого згідно рішення виконкому [PERSON] сільської ради 26 листопада 1991 року № 55. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого [PERSON] сільською радою 30 листопада 1991 року, на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради №55 від 26 листопада 1991 року жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Полупанівка по вул. Л.Українки, 10, належить колгоспному двору, що складається з 2 х членів, головою якого є [PERSON] Юридичну адресу житлового будинку з належними будівлями та спорудами, що належить [PERSON], померлому 18 лютого 2017 року в с.Полупанівка по вул. Л.Українки, 10, присвоєно вул. Ясенева, 82 в с. Полупанівка Підволочиського району рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 17 жовтня 2017 року № 115. З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 04 вересня 2017 року № 805, вбачається, що у по-господарській книзі с. Полупанівка за 1991 рік значиться господарство [PERSON], [INFO],- голови двору, з яким проживали: дружина [PERSON], [INFO] Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON], [PERSON] належало по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 82 по вул. Ясенева в с. Полупанівка Підволочиського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть І-ИД № 201123, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Підволочиського району [PERSON] померла 05 травня 2016 року. [PERSON] помер 18 лютого 2017 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 222522, виданим виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Підволочиського району. У відповідності до довідки, виданої виконкомом [PERSON] міської ради № 5-342 від 15 серпня 2017 року на час смерті [PERSON] разом із ним в житловому будинку № 82 по вул. Ясенева в с. Полупанівка Підволочиського району зареєстрованих осіб не було. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження І-УР № 888672. Спадщину після смерті батьків прийняв, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 504/02-31 від 05 жовтня 2017 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 76/2017. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ясенева,82, в с. Полупанівка Підволочиського району, що залишився після смерті [PERSON], спадкоємцю відмовлено у звязку із наявністю неналежного правовстановлюючого документу. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батьків [PERSON], померлого 18 лютого 2017 року, та [PERSON], померлої 05 травня 2016 року, спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавців на належні їм частки у спадковому майні не може у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, чим порушено його права. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом . Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 82 по вул. Ясенева в с. Полупанівка Підволочиського районуТернопільської області, зокрема на ? частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 18 лютого 2017 року, та на ? частку - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 05 травня 2016 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved