overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Черкаського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 12.11.2006 року померла [PERSON], яка заповіла все своє майно [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач звертався до суду та встановив факт прийняття спадщини у вигляді домоволодіння за адресою: вул. Савченка, 130, с. Мошни, Черкаського району та області. Однак на сьогоднішній день позивачу стало відомо що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,15 га. та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «ДРУЖБА» в СТОВ «ДРУЖБА», частка якого визначена в розмірі 3559 грн., або 0,000789808 відсотків. На час вирішення попередньої справи позивачу не було відомо про дане майно, і тому він пропустив строк для прийняття спадщини, та просив суд визначити йому строк. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черкаського району в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати без їх участі. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав про наявність у власності [PERSON] земельної ділянки та майнового паю, тому суд визнає дану причину поважною, та визначає йому додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Черкаського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 14.10.2014 року помер його дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку, який знаходиться за адресою: вул. Дзержинського, 75, с. Хацьки, Черкаського району, Черкаської області. [PERSON], заповіту не залишив, позивач є спадкоємцем за законом, також спадкоємцем першої черги є батько позивача [PERSON], але він подав заяву про відмову від спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав діючого законодавства, вважаючи, що в будь-який час зможе оформити спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черкаського району в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати без їх участі. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав діючого законодавства, вважаючи, що в будь-який час зможе оформити спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Черкаського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 16 травня 2015 року помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. [PERSON], залишив заповіт яким все заповів позивачу. [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав діючого законодавства, вважаючи, що в будь-який час зможе оформити спадщину. Тому на даний час позивач вимушений звернутися до суду та просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черкаського району в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати без їх участі. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав діючого законодавства, вважаючи, що в будь-який час зможе оформити спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], співвідповідача ПрАТ «СК»Статус» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя в результаті ДТП. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою у наведенні доказів сторін та їх заперечення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитись 21.08.2015 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] спілки «Землевласник» про стягнення внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та процентів за користування вкладами, у якому просить суд стягнути з [PERSON] спілки «Землевласник» на його користь суму внеску (вкладу) з урахуванням індексу інфляції у розмірі 147 268 грн. 76 коп., внесеного ним відповідно до договору № Д345 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 23 травня 2013 року; суму процентів відповідно до договору № Д345 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 23 травня 2013 року у сумі 14 833 грн. 97 коп., а також судовий збір. В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що 23 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] спілкою «Землевласник» було укладено договір № Д345 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до цього договору, позивач внесла відповідачу грошові кошти в сумі 120 000 грн., а відповідач зобовязався повернути йому ці кошти та сплатити проценти у розмірі 24% річних (п. 2.2.1 Договору) в строк до 23 травня 2014 року (п. 1.2 Договору). Проценти відповідач зобовязався нараховувати і сплачувати щомісяця (п. 2.3 Договору) Після закінчення строку дії договору, він звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів. Спілкою в порушення умов договору гроші не сплачено позивачу до теперішнього часу. Станом на 30 березня 2015 року залишок внеску (вкладу) 120 000 грн., сума нарахованих та невиплачених процентів 14 833 грн. 97 коп. За статистичними даними індекс інфляції за період з травня 2014 року по березень 2015 року становить: 1,010 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 = 1,227. З Урахуванням цього індексу сума основного боргу складає: 120 000 х 1,227 = 147 268 грн. 76 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] спілки «Землевласник» [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від голови правління [PERSON] спілки «Землевласник» [PERSON] надійшла заява, в якій спілка визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі та просить розглянути справу без участі їх представника. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. У зв'язку з чим суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Старобільської міської ради Луганської області, третя особа приватний нотаріус Старобільського РНО Луганської області Ганшин В.О. про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі рішення виконкому Старобільської міськради від 20.08.1970р. його батькові [PERSON] було надано земельну ділянку під будівництво сараю та погребу на кварталі № 100 (на теперішній час кв.Ватутіна) , та у цьому ж році його батько самостійно здійснив будівництво. [INFO] . його батько [PERSON] помер, вона є спадкоємцем за законом першої черги, але у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно він не може оформити спадщину. У зв`язку з чим просив суд винести рішення, яким визнати з ним право власності у поряду спадкування за законом після смерті [PERSON] на сарай літ С площею 14,3 кв.м. та погріб літ п\\г площею 4,7 кв.м., розташовані на [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] , його представник [PERSON] , відповідач [PERSON] , представник відповідача Старобільської міської ради Луганської області, третя особа приватний нотаріус Ганшин В.О. не з`явились, до початку підготовчого судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, відповідачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі, третя особа приватний нотаріус Ганшин В.О. про причини неявки не повідомив, клопотань не надавав. У зв`язку з чим суд на підставі ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, третьої особи. Беручи до уваги, що відповідачі у повному обсязі визнали позовні вимоги позивача і визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та беручи до уваги що відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають у т.ч. діти, і позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що було визнано відповідачами, а згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Старобільської міської ради Луганської області, третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшин В.О. про визнання права власності у порядку спадкування за законом - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цю квартиру. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надали заяву про визнання позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на грудень 2013 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 11.12.2013 року між сторонами була укладена угода купівлі-продажу квартири, позивач передав відповідачам гроші за квартиру в сумі 20000 гривень, вони передали йому ключі та дозволили проживати у квартирі разом із членами його родини. З приводу продажу квартири відповідачі склали та видали позивачу письмову розписку, але у подальшому від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу ухилилися. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на дві земельні ділянки, що раніше належали відповідачам, розташовані на території Павлівської сільради і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не з'явився, але подав заяву, згідно якої просить розглянути позов за своєї відсутності. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] більше 15-ти років тому заволодів двома земельними частками (паями), які згодом були виділені як дві земельні ділянки, площею 6,1527 га та 6,1538 га, розташовані на території Павлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області; право власності земельні ділянки зареєстровано, відповідно, за відповідачками [PERSON] та [PERSON] Увесь цей час позивач постійно обробляє земельні ділянки та користується ними, відкрито володіє ними та відноситься до них як до свого власного майна. Право власності на земельні ділянки зареєстровано за відповідачками, які на захист прав власника не претендували і прав позивача на земельні ділянки не оспорюють. Ці обставини визнані відповідачем, і згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, є такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч.2 тієї ж статті, набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. На даний момент такий спеціальний закон, а так само спеціальні обмеження можливості застосування інституту набувальної давності відносно земельних ділянок, які не перебувають у державній власності, відсутні. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Суд констатує, що на дані правовідносини не поширюється положення п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України щодо заборони відчуження земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки у даній справі мова ведеться про набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 тієї ж статті, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, визнання відповідачками позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на земельну ділянку, що раніше належала відповідачам, розташовану на території Антонівської сільради і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з'явилися, подали до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] більше 15-ти років тому заволодів земельною часткою (паєм), яка згодом була виділена як земельна ділянка площею 7,3202 га, розташована на території Антонівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області; право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачками [PERSON] та [PERSON] Увесь цей час позивач постійно обробляє земельну ділянку та користується нею, відкрито володіє нею та відноситься до неї як до свого власного майна. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачками, які на захист прав власника не претендують і прав позивача на земельну ділянку не оспорюють. Ці обставини визнані відповідачем, і згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, є такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч.2 тієї ж статті, набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. На даний момент такий спеціальний закон, а так само спеціальні обмеження можливості застосування інституту набувальної давності відносно земельних ділянок, які не перебувають у державній власності, відсутні, проте це не може перешкоджати реалізації майнових прав позивача. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Суд констатує, що на дані правовідносини не поширюється положення п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України щодо заборони відчуження земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки у даній справі мова ведеться про набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 тієї ж статті, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, визнання відповідачками позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану в с.Васильківське Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства. Під час судового розгляду справи представник позивача [PERSON] підтримав позов, пояснив суду, що спірна земельна ділянка належала [PERSON] - матері померлого [PERSON], яка померла [INFO] року; після її смерті спадщину прийняли її сини [PERSON] (батько позивача), [PERSON] та [PERSON] При цьому між цими спадкоємцями була досягнута угода про розділ спадкового майна, згідно якої спірна земельна ділянка переходила у власність [PERSON], крім того, була досягнута попередня домовленість про передачу йому й іншого спадкового майна, проте угода у повному обсязі оформлена не була. [INFO] року [PERSON] помер, позивач є його єдиним спадкоємцем, але оформити право власності на земельну ділянку у нотаріальному порядку він не може через зазначені обставини; крім того, [INFO] року помер й [PERSON], що також перешкоджає оформленню спадкових прав позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надали до суду заяви, згідно яких позов визнають повністю, просять слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 0,60 га, розташована по [ADDRESS] цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства. Після її смерті спадщину прийняли її сини як спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] (батько позивача), [PERSON] та [PERSON] При цьому між цими спадкоємцями була досягнута угода про розділ спадкового майна, згідно якої спірна земельна ділянка повністю переходила у власність [PERSON] Така угода в цілому відповідає положенням ст.1267 ЦК України, а тому враховується судом як належна. [INFO] року [PERSON] помер, не встигнувши оформити своїх спадкових прав на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України як його син, та своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved