Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування», 9 720,00 грн. невиплаченої страхової виплати, 176,25 грн. пені по заборгованості із невиплаченої страхової виплати, 100,00 грн. втрат від інфляції, та 72,43 грн. - 3% річних за користування чужими коштами та 50 000 грн. компенсації за понесенні моральні страждання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 березня 2011 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування», був укладений договір добровільного страхування життя № 0023/0311-4. На підставі п. 1.1 відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір. Згідно п. 2.1 об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям страхувальника або застрахованої особи відповідно до умов, зазначених у Правилах добровільного страхування життя, що затверджені Головою Правління страховика 22.06.2004 року, а також положенням чинного законодавства України. Нетто-тариф (вказаний у долях від страхової суми) складає 0,836506. Гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Згідно пункту 6.1 договору та страхового полісу, страховими випадками згідно укладеного договору є досягнення застрахованою особою визначеного (пенсійного) віку, а також смерть застрахованої особи в період очікування У зв'язку із досягненням позивачем пенсійного віку, передбаченого договором страхування, 22 березня 2018 року позивачем було подано заяву про здійснення страхової виплати. Відповідач не заперечував проти здійснення страхової виплати та було підписано страховий акт від 04 квітня 2018 року. Відповідно до зазначеного акту, у зв'язку із досягненням застрахованою особою пенсійного віку, відповідач зобов'язався сплачувати позивачу річну пенсію в розмірі 19 440 гривень. Згідно додатку до зазначеного страхового акту, виплата позивачу має здійснюватися відповідачем протягом 5 років за наведеним графіком. Відповідно до вказаного графіку розмір щомісячного платежу починаючи з квітня 2018 року складає 1620 гривень. Проте, відповідачем не було здійснено жодного платежу на користь позивача. Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням пені, інфляційних витрат та 3% річних, які підлягають сплаті внаслідок порушення позивачем своїх зобов'язань, складає 10 068,68 гривень. Розмір компенсації моральних страждань становить 50000,00 гривень, внаслідок порушення позивача обов'язків та нездійснення страхової виплати, останньому було понесено душевні страждання, погіршилося самопочуття, як особа пенсійного віку втратив в майбутньому матеріальному забезпеченні, що вкрай негативно вплинуло на стан здоров'я та нервової системи. 27 листопада 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано особисто 30 листопада 2018 року. Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження було отримано 11 грудня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 18 березня 2018 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «СК «Планета Страхування», був укладений Договір добровільного страхування життя з умовою виплати страхової ренти, додаткової пенсії № 0023/0311-4. На підставі п. 1.1 відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір. Згідно п. 2.1 об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям страхувальника або застрахованої особи відповідно до умов, зазначених у Правилах добровільного страхування життя, що затверджені Головою Правління страховика 22 червня2004 року, а також положенням чинного законодавства України. Пунктом 5.1 договору визначено, що страхова сума та страхові платежі визначені у валюті України - у гривнях. Пунктом 6.1.1 договору визначено, що страховим випадком за основним страхуванням життя є дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту. Згідно п. 7.1 страхова сума за страховими випадками, що вказані в п. 6.1.2., дорівнює фактично сплаченим страховим внескам. Нетто-тариф (вказаний у долях від страхової суми) складає 0,836506. Гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Гарантована сума ануїтету розраховується шляхом множення кількості років строку виплати ануїтету на суму річної плати. Річна страхова виплата становить 12000,00 гривень. Згідно п. 10.1 договору виплати страховик проводить на підставі письмової заяви, яка надається протягом 3 днів з дня настання страхового випадку. Пунктом 10.5 договору визначено, що страхова виплата здійснюється щомісячними ануїтетом постнумерандо (у кінці місяця) у розмірі річної виплати поділеної на 12 місяців. Згідно п. 12.2 договору, строком його дії є 17 років. Будь-які зміни до договору здійснюються за взаємною згодою сторін на підставі заяви ініціатора, що подається не пізніше ніж 30 календарних днів до запропонованої дати внесення змін, шляхом підписання додаткової угоди (п. 15.1). В подальшому 19 жовтня 2015 року, між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «СК «Планета Страхування», укладено Додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 2608/12-03 від 23 грудня 2010 року, якою внесено наступні зміни: У розділі 2. Об'єкт страхування змінити пункт 2.4.: Вигодонабувачем у випадку смерті застрахованої особи є: [PERSON]; розділ 8. Викупна сума доповнити наступними пунктами: 8.3. Відповідно до правил страхування, у випадку сплати страхових платежів одноразово або періодичності сплати із щорічних сплат на договір, що важатиметься як одноразово сплачений, викупна сума не виплачується. В порядку виключення страховик може прийняти рішення про дострокове припинення такого договору та виплати викупної суми, за Правилами виплати викупної суми, як за Договором, що сплачувався щорічно; 8.4. Сторони погоджуються з тим, що виплата викупної суми здійснюється страховиком у межах свої зобов'язань, та у період, що не може бути більш ніж 6 місяців, з дня дострокового припинення Договору. У випадку затримки у виплаті викупної суми більш ніж на шість місяців, страховик сплачує пеню з розрахунку 0,02 відсотків за кожен день затримки виплати від несплаченої своєчасної суми, що сталася з вини страховика. Будь-яка інша відповідальність за порушення даного зобов'язання не передбачена; 8.5 У випадку невірно вказаних реквізитів для перерахування викупної суми страховик відповідальності не несе. У розділі 10. Страхові виплати. Порядок та умови виплати страховим сум викласти у новій редакції пункт 10.6.: За несвоєчасне здійснення страхової виплати заданим договором страховик сплачує страхувальнику пеню у розмірі 0,02 відсотків за кожен день затримки виплати від несплаченої суми, що сталася з вини страховика. Будь-яка інша відповідальність за порушення даного зобов'язання не передбачена: Розділ 14. Порядок внесення змін та припинення дії договору страхування доповнити пунктом 14.3: Дострокове припинення дії договору можливе лише за згодою сторін. 18 березня 2016 року, між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «СК «Планета Страхування», укладено Додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 0023/0311-4 від 18 березня 2011 року, якою внесено наступні зміни: У розділі 7. Страхові суми. Страхові тарифи. Страхові платежі та терміни їх сплати викладено у новій редакції: 7.1.1. Річна страхова виплата становить 19 310,56 гривень; 7.1.2. Строк виплати ануїтету становить 5 років; 7.1.3. Період очікування становить 7 років; Розділ 12 викладено як 12. Строк дії договору та змінити пункт 12.2: Строк дії договору страхування складається з періоду очікування та строк виплати ануїтету і складає 12 років. Договір дії до 17 березня 2023 року. Встановлено, що 22 березня 2018 року [PERSON] подав заяву про здійснення страхової виплати у зв'язку з настанням страхового випадку за Договором добровільного страхування життя № 0023/0311-4 від 18 березня 2011 року. 04 квітня 2018 року складено Страховий акт до Договору добровільного страхування життя з умовою виплати страхової ренти, додаткової пенсії № 0023/0311-4 від 18 березня 2011 року, де вказана сума до виплати -19 440,00 грн. Згідно п. 10.5 Договору, страхова виплата здійснюється щомісячним ануїтетом постнумеран до (у кінці місяця) у розмірі виплати поділеної на 12 місяців. Згідно п. 10.6 Договору, кількість років виплати ануїтету не може бути меншим ніж 5 років. Відповідно до розрахунку річної виплати згідно Договору добровільного страхування життя № 0023/0311-4 від 18 березня 2011 року, страхова виплата здійснюється щомісячним ануїтетом постнумерандо у розмірі 1620,00 гривень протягом п'яти років за графіком: 31 травня - 1620,00 гривень; 30 червня - 1620,00 гривень; 30 липня - 1620,00 гривень; 30 серпня - 1620,00 гривень; 30 вересня - 1620,00 гривень; 31 жовтня - 1620,00 гривень; 30 листопада - 1620,00 гривень; 31 грудня - 1620,00 гривень; 31 січня - 1620,00 гривень; 28 лютого - 1620,00 гривень; 31 березня - 1620,00 гривень; 30 квітня - 1620,00 гривень; Проте, кошти позивачу до цього часу не виплачені починаючи з 31 травня 2018 року Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»). Згідно ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя. Статтею 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування. Протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. При настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що страховий акт складено 04 квітня 2018 року. Враховуючи умови договору, кошти мали бути виплачені з 31 травня 2018 року. У страховому акті вказана сума до виплати - 19 440,00 грн., а щомісячний ануїтет постнумерандо становить 1620,00 гривень. Дані кошти мали бути виплачені позивачу щомісячно відповідно до графіку в сумі 1620,00 починаючи з 31 травня 2018 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач має сплати позивачу пеню, інфляцію та 3 % річних за період з 31 травня 2018 року по 09 жовтня 2018 року, період прострочки в сумі 348,68 гривень з яких: 176,25 грн. пені по заборгованості із невиплаченої страхової виплати, 100,00 грн. витрат від інфляції, та 72,43 грн. 3% річних за користування коштами. Що стосується стягнення моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень), то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, як безпідставні з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної (не майнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що позивачем не надано жодного доказу спричинення йому відповідачем моральної шкоди, яку позивач просить відшкодувати на його користь. На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази суд прийшов до висновку про не доведення вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» про стягнення невиплаченої страхової виплати. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду, відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial