Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Коли він вирішив його продати до нього звернулись відповідачі, які просили продати їм будинок з поступовою виплатою суми, скаржились, що у них 5 дітей, що їм ніде проживати і нема грошей, просили їм повірити. Вони домовилися про продаж зазначеного житлового будинку за 20 000 гривень в розстрочку. 12.09.2012 року відповідач [PERSON] передала йому в рахунок вартості будинку 1500 гривень, 12.10.2012 року - 1500 гривень. 19.10.2012 року було укладено договір купівлі-продажу в першій Артемівській державній нотаріальній конторі, на ім'я [PERSON], за письмової згоди [PERSON] При передачі відповідачами коштів в рахунок вартості будинку 12 вересня 2012 року [PERSON] надала розписку про зобов'язання погашати частинами вартість придбаного житлового будинку до листопада 2013 року. Відповідачі проживають у зазначеному будинку і частково виплатили йому гроші в рахунок вартості житлового будинку : 14.12.2012 року [PERSON] передала йому 1000 гривень, 17.01.2013 року - 1000 гривень, 09.02.2013 року - 1000 гривень, 12.04.2013 року - 1000 гривень, 11.06.2013 року - 1000 гривень, 11.09.2013 року - 900 гривень, 13.03.2014 року - 1500 гривень, 18.05.2014 року - 3000 гривень, 13.09.2014 року - 1000 гривень, а всього - 14 700 гривень. Залишок складає 5300 гривень. Час виплати коштів закінчився в листопаді 2013 року. На неодноразові звернення до відповідачів, вони не повертають залишок коштів, тому позивач просить солідарно стягнути з відповідачів 5 300 грн. Крім того, позивач вважає, що діями відповідачів, які його фактично ввели в оману, йому спричинено моральну шкоду, він хвилювався, оскільки внаслідок інфляції сума боргу зменшилася. Позивач просив в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачів на його користь 5 000 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання жодного разу не з`явились, були належним чином повідомлені про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зокрема п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] та [PERSON] 19.10.2012 року був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до п. 3 зазначеного договору продаж вчинено за суму двадцять тисяч гривень, із яких гроші в сумі три тисячі гривень [PERSON] одержав до підписання договору, а гроші в сумі 17000 гривень покупець [PERSON] зобов'язується сплатити в строк до 01.12.2013 року. Відповідно до п. 6 договору придбання жилого будинку за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця [PERSON], викладеної у вигляді заяви. Крім того, з розписки [PERSON] від 12.09.2012 року вбачається, що вона зобов'язується віддати частинами 20000 гривень до листопада 2013 року за придбання зазначеного спірного будинку (а.с.7). В даній розписці маються відмітки про періодичну виплату суми 14700 гривень, які завірені підписом [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, судом враховано, що солідарна відповідальність боржників виникає лише у разі, якщо вона встановлена нормами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 541, відповідно до якої солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення боргу з відповідачів у розмірі 5300 гривень солідарно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з посиланням на ст. 23 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі. На виниклі між сторонами правовідносини внаслідок укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, відшкодування моральної шкоди не розповсюджується Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Outcome: partial