Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, [PERSON], яка також діє як законний представник неповнолітнього [PERSON], 3-тя особа: Куп'янський районний відділ державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, вказуючи на те, що позивач зареєстрований та проживає в [ADDRESS], який належить йому на праві власності у відповідності до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом від 11.08.2004 року. З відповідачкою по справі, позивач до 2008 року. знаходився в зареєстрованому шлюбі. З 01.09.2006р. відповідачка разом з неповнолітнім сином відповідачем по справі, виїхала з будинку до міста Харкова і до теперішнього часу не повернулася. На неодноразові звернення позивача, в добровільному порядку відповідачка відмовилася знятися з реєстраційного обліку. Враховуючи те, що позивач створив нову сім'ю, яку зареєстрував в будинку який йому належить, не може оформити субсидію, звернувся до суду з наступним позовом, який просить суд задовольнити. Відповідачка, [PERSON], яка також діє як законний представник неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, мотив3ючи свої вимоги тим, що з 2001 року по 2006 рік перебувала з відповідачем у шлюбі. З часу реєстрації шлюбу, проживала а потім зареєструвалася у будинку [ADDRESS] який належить позивачу на праві власності у відповідності до договору дарування з 2004 року. З 01.09.2006 року написавши на роботі заяву на відпустку, разом з дитиною виїхала до міста Харкова, де проживає до теперішнього часу, оскільки, після закінчення двотижневої відпустки, приїхавши, щоб забрати свої особисті та дитячі речі, з'ясувала, що [PERSON] поміняв замки на дверях, перешкоджаючи їй доступу до будинку. Зі згоди [PERSON], забрала свої речі на виїхала до міста Харкова. Вважає, що діями [PERSON], порушені її права та права неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим просить суд поновити їхнє право на користування житлом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав свої позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, які просить суд задовольнити. Не заперечує, проти залишення без задоволення позовних вимог відносно неповнолітнього сина - [PERSON]. Зустрічний позов не визнав, просить суд залишити його без задоволення. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просить суд залишити позов позивача без задоволення, підтримавши свій зустрічний позов, який просить суд задовольнити. Представник 3-ї особи, Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, вважає, що вимоги позивача в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо неповнолітнього [PERSON] , вважають доцільним залишити його на реєстраційному обліку. Зустрічну позовну заяву [PERSON], просить суд залишити без задоволення. Представник 3-ї особи, Куп'янський районний відділ державної міграційної служби України в Харківській області, відповідно до письмової заяви з рішенням суду згодні, просять суд розглянути справу у відсутність представника. Заслухавши сторони, з'ясувавши думку інших учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, сторони з 2001 року по 2008р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони зареєстровані у [ADDRESS], який належить позивачу на праві власності у відповідності до договору дарування з 2004 року. Відповідно акту від 15.06.2014р., відповідачка в спірному домі з 01.09.2006 року не проживає. З 20013 року за зазначеною вище адресою, зареєстровані, друга дружина позивача, її неповнолітня дитина, та їхня спільна дитина (а.с.5-14). Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату відповідачкою права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін її відсутності та поважність причин такої відсутності. Твердження відповідачки [PERSON] стосовно того, колишній чоловік [PERSON] не впускає її до спірного будинку, суд не приймає, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, в тому числі її звернень з цього приводу до правоохоронних органі застосування до позивача якихось мір профілактичного характеру, в том числі попереджень про неправомірну поведінку або звернення до суду з позовом про усунення перешкод та поновлення порушеного права відповідачкою, до часу звернення до суду з наступним позовом позивача, не надано. Вказані обставини розцінено судом, як відсутність її у спірному житловому приміщенні понад шести місяців без поважних причин. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідачких з реєстраційного обліку за спірною адресу, то в даному випадку ці вимоги е передчасними., оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає що позов позивача в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В іншій частині позов залишити без задоволення, у зв'язку з відмовою від них позивачем.. Зустрічний позов [PERSON], з огляду на вище викладене, слід залишити без задоволення.

Outcome: partial