Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 41/2, на підставі договору купівлі-продажу квартиру від 17.06.2004 р. Разом з ним у вищевказаній квартирі зареєстрована колишній власник квартири [PERSON], але не проживає у цій квартирі і відсутня без поважних причини з 17.06.2004 р. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує його права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та змушує його сплачувати додатково комунальні послуги. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив доводи викладені в позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що [PERSON], не є членом його родини, це стороння особа. Під час укладання договору купівлі-продажу йому гарантували, що відповідач зніметься з реєстраційного обліку. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив доводи викладені в позові, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає і навіть не підтримує ніяких звязків зі своїми родичами. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 26.03.2014 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією, викладено в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.06.2004 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухомо майно від 06.08.2004 р. і копією технічного паспорту від 06.08.2004 р. Відповідно до копії акту КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 10.12.2013 р., при перевірці факту не проживання за адресою: [INFO], встановлено, що окрім [PERSON] в квартирі з 2004 р. ніхто не проживає, що підтверджується опитуванням сусідів. Оскільки відповідач [PERSON] перестала бути власником спірної квартири, то, відповідно, вона втратила право користуватись цією квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved