Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог з боку відповідача: садівниче товариство «ХОРТИЦЯ»про визнання договору дійсним та визнання права власності. В обґрунтування позову посилався на те, що 21 березня 2014 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки № [NUMBER], площею 0,0500 га., яка знаходилась у приватній власності [PERSON] згідно Державного акту на земельну ділянку серії І-ЗП № 038637 від 17.05.2000 року, яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, Августинівська сільська рада, садівниче товариство «Хортиця» та використовується для ведення садівництва. Договір був складений у письмовій формі, підписаний між позивачем та [PERSON] 21 березня 2014 року. На дату укладення договору у його сторін не було можливості посвідчити договір у нотаріуса в зв'язку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку. На виконання договору [PERSON] було передано позивачу ключі від хвіртки на паркані, що огороджує ділянку. В свою чергу позивачем було передано [PERSON] в рахунок купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки грошові кошти в сумі 15000,00 грн., про що [PERSON] власноручно написав відповідну розписку. За актом приймання-передачі від 21 березня 2014 року продавець передав, а покупець фактично прийняв вказану земельну ділянку у власність. Таким чином сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу від 21.03.2014 року. За умовами договору, [PERSON] зобов'язався до 01 листопада 2014 року забезпечити нотаріальне посвідчення даного договору, для чого він повинен був провести певні дії, передбачені п. 6 договору. Але, [INFO] [PERSON] помер, правонаступником (спадкоємцем) [PERSON] є його син [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] відмовляється у зв'язку з відсутністю коштів виконувати умови договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.03.2014 року, передбачені п. 6 договору, також він відмовляється оформляти у нотаріуса право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу від 21.03.2014 року дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Просить розглянути справу без його участі та без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі та без фіксації судового процесу. Представник третьої особи - садівниче товариство «ХОРТИЦЯ», в судове засідання не з'явився, надали до суду відзив на позовну заяву. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2014 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки № [NUMBER], площею 0,0500 га., яка знаходилась у приватній власності [PERSON] згідно Державного акту на земельну ділянку серії І-ЗП № 038637 від 17.05.2000 року, яка розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, Августинівська сільська рада, садівниче товариство «Хортиця» та використовується доля ведення садівництва. Договір був складений у письмовій формі, підписаний між позивачем та [PERSON] 21 березня 2014 року. На дату укладення договору у його сторін не було можливості посвідчити договір у нотаріуса в зв'язку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку. На виконання договору [PERSON] було передано позивачу ключі від хвіртки на паркані, що огороджує ділянку. В свою чергу позивачем було передано [PERSON] в рахунок купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки грошові кошти в сумі 15000,00 грн., про що [PERSON] власноручно написав відповідну розписку. За актом приймання-передачі від 21 березня 2014 року продавець передав, а покупець фактично прийняв вказану земельну ділянку у власність. Таким чином сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу від 21.03.2014 року. За умовами договору, [PERSON] зобов'язався до 01 листопада 2014 року забезпечити нотаріальне посвідчення даного договору, для чого він повинен був провести певні дії, передбачені п. 6 договору. Але, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Правонаступником (спадкоємцем) [PERSON] є його син [PERSON], про що свідчить його заява до Запорізької районної державної нотаріальної контори від 16.09.2014 року про прийняття спадщини. В силу положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтею 392 ЦК України встановлено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та постановити рішення

Outcome: approved