Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2013 року помер його батько [PERSON] Мейралієвич. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими спорудами та побудовами за адресою: Донецька обл. м. Покровськ (Красноармійськ), вул.Марка Залізняка (Желєзняка). Земельна ділянка не приватизована. Вказаний будинок належав батькові на підставі договору обміну нерухомого майна. Спадщину він прийняв, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом відкриття Спадкової справи №127 від 05.11.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу, про що було зареєстровано в спадковому реєстрі. Інші спадкоємці першої черги дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилися від спадщини на його користь. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 58 кв. м., житловою 36,5 кв. м., що розташований за адресою: м. Покровськ, вул. Марка Залізняка,18, після смерті його батька [PERSON] Мейралієвича, який помер 01 липня 2013 року. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явились, просили справу слухати у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] Мейралієвича, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 7-8). Згідно договору обміну нерухомого майна, зареєстрованого на Павлоградській філії Придніпровської Товарної біржі, реєстраційний номер 9/16-НДП та зареєстрованого в БТІ м.Красноармійська 20.09.1999 року в реєстрову книгу№ доп.37 за реєстровим номером 3842, житловий будинок №18 по вул.Железняка, м.Красноармійськ Донецької області належить на праві власності [PERSON] Мейралієвичу, житлова площа 26,8кв м. (а.с.9) Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 20.09.1999 року Красноармійським Бюро технічної інвентаризації житловий будинок за адресою: м.Красноармійськ, вул.Железняка,18, зареєстрований на [PERSON] Мейралієвича на праві особистої власності на підставі договору міни, зареєстрованому на Павлоградській філії Придніпровської Товарної біржі, від 17.09.1999 року (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] Мейралієвич помер 01.07.2013 року у віці 67 років (а.с.20). Згідно заяви [PERSON] від 17.01.2017 року, він звернувся до Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.19), та ця заява була зареєстрована 17.01.2017 року в Спадковому реєстрі за № 127/2013, про що свідчить інформаційна довідка (а.с.17) та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35067219 від 10.09.2013 року (а.с.16). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2017 року приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв»язку з недодержанням нотаріальної форми, зареєстрованого 17.09.1999 року на Павлоградській філії Придніпровської Товарної біржі договору обміну нерухомого майна- житловий будинок за адресою: Донецька обл. м. Покровськ (Красноармійськ), вул.Марка Залізняка (Желєзняка),18 (а.с.11). Згідно технічного паспорту на житловий будинок №18 по вул. Марка Залізняка (Желєзняка) м.Покровська, плану будинку та експлікації приміщень до плану будинку, складеного КП «БТІ» Покровського району Донецької області від 26.12.2016 року, загальна площа будинку- 58 кв. м., житлова 36,5 кв. м (а.с.12-15). Згідно заяв про відмову від спадщини із спадкової справи №127/2013 [PERSON] (дружини померлого [PERSON], свідоцтво про шлюб 18.06.1983 року), та [PERSON] (дочка померлого [PERSON]М.), вони відмовилися від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.39,40,46). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є\~\~право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ч.\~\~1 ЦК України власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється\~\~чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, дослідивши матеріали\~\~справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищезазначені норми права, а також обставини справи, зокрема той факт, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON],оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з чим виник спір про право, наявність договору обміну жилого приміщення, зареєстрованого на Павлоградській Філії Придніпровської товарної біржі не позбавляє спадкоємця право на спадщину, оскільки право власності зареєстровано у передбаченому законом порядку , суд приходить до висновку , що заявлені позивачем позовні вимоги доведені належним чином вищевказаними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved