Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Договору позики від 30.06.2014 року [PERSON] (надалі - Відповідач) отримав у [PERSON] (надалі - Позивач) у борг (безпроцентну строкову позику) грошові кошти у розмірі: 13 000,00 гривень (тринадцять тисяч гривень 00 коп.) за Договором позики від 30.06.2014 року терміном до 30.07.2014 року. Загальна сума коштів, отримана [PERSON] за Договорами позики становила 13 000 ,00 гривень (тринадцять тисяч гривень 00 коп.). На підтвердження отримання в борг коштів, Відповідачем було подано Розписки на ім`я [PERSON] , із зобов`язанням повернення коштів у місячний строк з моменту отримання коштів у борг. Відповідач зобов`язався повернути позику в місячний строк з дня отримання коштів. Однак у вказаний строк Відповідач з невідомих причин не повернув. Лише по завершенню 2 року, 18.04.2016 року Відповідач повернув 2000,00 гривні (дві тисячі гривень), після чого зник із зв`язку, ігноруючи повідомлення про повернення боргу. Лише у січні 2018 року [PERSON] знову з`явився на зв`язку та повідомив про бажання повернути частину боргу. Так 22.01.2018 року було повернуто ще 2 000,00 гривень, з проханням відтермінувати повну сплату боргу. Від того часу Відповідач перестав виходити на зв`язок, залишок боргу, що становить 9 000,00 гривень (дев`ять тисяч гривень). У зв`язку із цим, враховуючи вимоги ст. ст. 599, 625, 1048 Цивільного кодексу України з Відповідача сумарно підлягають до стягнення кошти у сумі 16670,00 гривень (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 00 коп.), що складається з: 9 000,00 гривень - залишок коштів за Договором розписки; 6 500,00 гривень - штраф відповідно до п. 6 Договору позики від 30.06.2014 року; 1170,00 гривень - 3% річних від простроченої суми за період з 30.07.2017 року. Всього за договорами позики - 16670,00 гривень (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 00 коп.). Тому позивач просив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , проживаючого : [ADDRESS] з РНОКПГІ [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти у сумі 16670,00 гривень 16670,00 гривень (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 00 коп.) матеріальної шкоди, у тому числі штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договору позики від 30.06.2014 року. Стягнути суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 15.12.2020 відкрито позовне провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву до суду не подав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач, як позикодавець передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 13\~000 грн. (тринадцять тисяч гривень). Сторони домовилися, що Позичальник повинен повернути Позикодавцю всю Позику до 10 липня 2014 р. В разі прострочення повернення Позики Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 50 % (п`ятдесяти відсотків) від неповерненої суми позики, а також Позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі 1 % (одного відсотка) від сплаченої суми за кожен день прострочення. Підтвердженням отримання коштів в сумі 13 000 гривень є письмова розписка відповідача від 30 червня 2014 року. 18.04.2016 року відповідач повернув позивачу 2000,00 гривні (дві тисячі гривень). 22.01.2018 року відповідач повернув позивачу ще 2000,00 гривні (дві тисячі гривень). Разом з тим, у зазначений у договорі термін відповідач [PERSON] решту боргу не повернув. Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності статті 1048 ЦК України позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи що відповідачем [PERSON] не було вчасно виконано умови договору позики, в зв`язку з чим було порушено права позивача [PERSON] , останній має право на стягнення з відповідача суми боргу за договором з врахуванням штрафу та 3 % річних. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1048 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved