Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним та відповідачкою [PERSON], як за спадкоємцями за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: за кожним право спільної часткової власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку та 1/2 (одну другу) частку господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2008 року його мати [PERSON] заповіла йому та його сестрі [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач зазначає, що він та відповідачка прийняли спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою №75 від 06.02.2018 року, виданою виконкомом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 25 січня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що явилось підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнала та просить його задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач - Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 01.09.2008 року секретарем Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач та відповідачка прийняли спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх заяв до Богуславської районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців у спадкодавця [PERSON], на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 25.01.2018 року, а також матеріалами спадкової справи за №188/2014. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що належав [PERSON], яка померла [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1948 року забудови, загальною площею - 60,80 кв.м., житловою площею - 20,60 кв.м., допоміжною - 34,10 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: два погреби, гараж, сарай, убиральня, 1/2 колодязя питного. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] підтверджується довідкою № 75 виданою 06.02.2018 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі за №№ 22, 19, 22 за 2001-2015 роки, головою двору була [PERSON] та їй дійсно належав вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 06.02.2018 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 2 від 30.01.2018 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний гараж відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком №2 від 31.01.2018 року, складеного експертом з оцінки протипожежного стану об'єктів Пономаренком В.М. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] права спільної часткової власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Згідно заповіту посвідченого 01.09.2008 року секретарем Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] спадкують вказаний будинок в рівних частках. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved