Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з зустрічною позовною заявою до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеса від 09.10.2018 року по справі № 521/7478/18 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства і об`єднання її в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства передано для автоматичного розподілу, відповідно до ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30.10.2018 року по справі № 521/17241/18 цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства передано на розгляд до Кілійського районного суду Одеської області. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 29.12.2018 року позивач вказує, що 19 вересня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] . Шлюб було зареєстровано в прискореному варіанті, у зв`язку з тим, що майбутня дружина вже була вагітна. [INFO] , тобто через 3,5 місяці шлюбних відносин відповідача народила дочку [PERSON] , а 22 січня 2015 року донька була зареєстрована у відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 660. Сумісно з [PERSON] позивач почав проживати за місяць до реєстрації шлюбу. Батьком народженої дитини, згідно з ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, було записано позивача. Однак він з цим не згодний, у позивача є сумніви, що це не його донька з наступних підстав. Так зване спільне життя зі [PERSON] позивач почав проживати з 2 травня 2014 року, до цієї дати ніяких близьких відносин між ними не було. Тобто донька мала народитися на початку лютого 2015 року, проте дитина народилась на 8-му місяці, а можливо навіть на 9-му, досить нормальною дитиною, та не можна було сказати по її вигляду, що вона недоношена. В соціальних мережах, позивач випадково переписувався з чоловіком на ім`я [PERSON] , так він представився, який повідомив, що живе недалеко від Нового ринку, в м. Одесі, а в сусідньому під`їзді відповідач знімала квартиру, разом із своєю подругою, до їхнього з ним шлюбного життя. Далі відповідач перейшла жити до гуртожитку, на [ADDRESS] , а відносини з тим чоловіком продовжувались за його словами до квітня 2014 року. Також відповідач казала тому чоловіку, що хоче народити дитину «для себе», аналогічне вона казала і позивачу на початку травня 2014 року. Позивачем було прийнято рішення, що у разі розлучення, він буде вимагати призначення експертизи ДНК, щоб впевнитись, що він дійсно є біологічним батьком, записаної на нього доньки [PERSON] . Як зазначає позивач, з листопада 2015 року по серпень 2017 року позивачем пересилались відповідачу кошти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, на утримання доньки. Окрім того позивачем, під час окремого проживання, велась з відповідачем переписка в соціальних мережах. З серпня 2017 року ним було призупинено перерахування коштів на утримання доньки, а також відправлення їй подарунків на день народження, Новий рік, до проведення експертизи на батьківство, щоб він впевнився, що це дійсно його дитина та він не перераховує кошти на утримання чужої дитини. Як в усній бесіді, так і в переписці в соціальних мережах позивачем було з`ясовано, що відповідач проти проведення генетичної експертизи ДНК, та не допустить її проведення ні в якому разі. В жовтні 2017 року, коли відповідач мала приїхати в м. Одесу з м. Кілія, сторони мали подати на розлучення, однак будь-яких позовних заяв про розірвання шлюбу не надходило. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд, виключити [PERSON] з актового запису № 660, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 22.01.2015 р. про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] в місті Одесі Одеської області, Україна та зобов`язати посадових осіб органів державної реєстрації актів цивільного стану виключити відомості про позивача як батька дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо визнання [PERSON] не батьком дитини [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставин та зміст спірних правовідносин: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 19.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.09.2014 року, актовий запис № 1255 від 19.09.2014 року, /а. с. 5/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Одесі, батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 660 від 22.01.2015 року, /а. с. 6/. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 04.03.2020 року по справі № 521/17241/18 призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, /а. с. 86-87/. Згідно супровідних листів від 13.03.2020 року копію зазначеної ухвали направлено сторонам по справі за адресою їх місця проживання та комунальній установі «Одеське обласне бюро судово - медичної експертизи» для виконання, /а. с. 88-89/. Відповідно до листа за вих. № 926-02 від 06.04.2020 року направленого Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації на адресу суду встановлено, що зазначена експертиза може бути проведена закладом при одночасному прибутті (обов`язково) [PERSON] , [PERSON] та дитини [PERSON] для відбору біологічних зразків, /а. с. 90/. Згідно листа за вих. № 1392-02 від 26.05.2020 року направленого Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації на адресу суду встановлено, що зазначена експертиза може бути проведена закладом при одночасному прибутті (обов`язково) [PERSON] , [PERSON] та дитини [PERSON] з 10:00 до 14:00 години 09.06.2020 року для відбору біологічних зразків, /а. с. 92/. Відповідно до супровідних листів направлених сторонам 03.06.2020 року за адресою їх місця проживання, позивачу та відповідачу повідомлено про виклик на проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої відбудеться 09.06.2020 року о 10:00 годині, /а. с. 94/. Згідно листа за вих. № 1609-02 від 16.06.2020 року направленого Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації на адресу суду встановлено, що 09.06.2020 року відбір біологічних зразків не проводився у зв`язку з неприбуттям [PERSON] та дитини [PERSON] до Одеського обласного бюро СМЕ. [PERSON] в призначений день прибув до експертної установи та зазначено, що експертиза може бути проведена закладом при одночасному прибутті (обов`язково) [PERSON] , [PERSON] та дитини [PERSON] 08.07.2020 року об 11:00 годині для відбору біологічних зразків, /а. с. 95/. Відповідно до супровідних листів від 02.07.2020 року, які були направлені сторонам за адресою їх місця проживання, сторонам було повідомлено про виклик на проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої відбудеться 08.07.2020 року об 11:00 годині, /а. с. 97-98/. Згідно листа за вих. № 1870-02 від 15.07.2020 року направленого Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації на адресу суду встановлено, що повернуто без виконання ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 04.03.2020 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства по цивільній справі № 521/17241/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, у зв`язку з неприбуттям 09.06.2020 року та 08.07.2020 року [PERSON] та дитини [PERSON] до Одеського обласного бюро СМЕ для одночасного відбору біологічних зразків та неможливістю виконання експертизи, /а. с. 101/. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом даного позову являється вирішення питання про визначення батьківства дитини, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснюється, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122,124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті126,127 СК). Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач, [PERSON] ухилилась від проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, а також враховуючи, що відповідач не заперечує щодо оспорювання позивачем свого батьківства, суд на підставі ст. 109 ЦПК України визнає факт того, що позивач по справі не є біологічним батьком дитини та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо зобов`язання посадових осіб органів державної реєстрації актів цивільного стану виключити відомості про позивача як батька дитини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином позовну вимогу щодо зобов`язання посадових осіб органів державної реєстрації актів цивільного стану виключити відомості про позивача як батька дитини, суд вважає такою, що заявлена передчасно та є необґрунтованою, оскільки виключення відомостей з актового запису покладено законодавством на відповідні державні органи та підставою для вчинення відповідних дій є рішення суду про виключення відомостей про батька дитини у відповідному актовому записі, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 122, 136 СК України,

Outcome: partial