Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він є власником житлового будинку який розташований в [ADDRESS] , в якому окрім нього також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] але не проживають в будинку тривалий час та не мають в ньому особистих речей. Нинішне місце перебування відповідачів йому не відоме. На підставі чого він вимушений звернулась до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] надав до суду заяву якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися повідомлялися судом за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування належить житловий будинок розташований в [ADDRESS] .(а.с.9-10) Згідно довідки №3835 від 26.10.2017 року Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області окрім позивача в належному йому житловому будинку зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6) У відповідності до акту обстеження щодо підтвердження факту непроживання складеного депутатом Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області в присутності громадян, які являються сусідами [PERSON] , [PERSON] проведено обстеження в житловому будинку [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному будинку з 2003 року їх особистого майна в будинку не має.(а.с.05) За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачі в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідачі слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved