Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтував наступним. Позивач є власником квартири № 186 у будинку № 36 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.12.1992, виданого на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів за № 118 від 12.04.1985. Перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2004, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, вона була зареєстрована у вказаній квартирі. 29.11.2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. Після припинення шлюбних відносин, в червні 2012 року, відповідач забрала свої речі, добровільно, без стороннього впливу, залишила квартиру. З того часу, відповідач не мешкає в квартирі, жодного разу не зявилася за її адресою, комунальні послуги не сплачує. Позивач змушений сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими вона не користується і не сплачує, проте є зареєстрованою в цій квартирі, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтриманням позову в повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог досудового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Про причину неявки суд не повідомила. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі є власником квартири № 186 у будинку № 36 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.12.1992, виданого на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів за № 118 від 12.04.1985 (а.с.7) Згідно довідки ЖБК «Рассвет-34» у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які є сторонами в даній справі (а.с. 7) . Однак, на сьогоднішній день відповідач за вказаною адресою не проживає, її речей в квартирі немає. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Актом мешканців будинку № 36 на мкрн. Сонячний, в м. Кривому Розі, від 16.04.2015 та засвідченого печаткою ЖБК «Рассвет-34», відповідно до якого відповідач з червня 2012 року виїхала з квартири і по сьогоднішній день в ній не мешкає (а.с. 6), а також рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2012 яким встановлено, що шлюбні відносини подружжя припинені з листопада 2012 року (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно постанови №9 від 01.11.1996 Пленуму Верховного Суду України наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселиласьтуди як член сімї наймача (власника) приміщення. З наведеного вище вбачається, що відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] тривалий час, а саме близько 3 років у спірній квартирі не поживає, своєю реєстрацією у спірній квартирі чинить перешкоди позивачу в здійсненні його права власності на вищевказану квартиру . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Згідно викладеного, ст. ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved