Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який уточнив 24.02.2016 року, та просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на спадкове майно, а саме: на 1/2 частку трикімнатної квартири, загальною площею 57,36 кв.м, житловою площею 41,70 кв.м, що розташована на четвертому поверсі пятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS]; та на 1/2 частку легкового автомобіля «Москвич М2140, 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого на імя [PERSON], померлого 23 грудня 2008 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 13 серпня 2010 року, та стягнути з відповідача всі судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався до суду, але в судове засідання так і не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Порядок повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України дотриманий. За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та оголосив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав довіреність на представництво своїх інтересів в суді [PERSON]В./а.с.27/. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 24.02.2016 року підтримала, та суду пояснила, що 13 серпня 2010 року померла мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON]. Батько позивача та відповідача [PERSON], який перебував у зареєстрованому шлюбі з їх матірю [PERSON], помер ще 23 грудня 2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №1120 від 30 грудня 2008 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася: - з частки трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка була приватизована батьками сторін у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», і належала батькам позивача та відповідача [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 15 травня 1993 року, що було видано органом приватизації Інгулецького державного гірничо-збагачувального комбінату на підставі розпорядження. Право власності було зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ»; - легкового автомобіля «Москвич М2140», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (попередній знак И4439 ДП), зареєстрованого на імя [PERSON] На день смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS], разом з матірю позивача та відповідача - [PERSON]. Після смерті чоловіка вона продовжувала жити за місцем реєстрації до дня своєї смерті. З будь якими заявами з приводу успадкування майна після смерті чоловіка [PERSON]Д.(відмова чи прийняття), [PERSON] не зверталася, але фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину, хоч юридично не оформила своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]- є рідними братами, та належать до спадкоємців першої черги, інших спадкоємців немає. На протязі встановленого законом шестимісячного строку після смерті матері [PERSON], позивач, як і його брат, звернувся з заявою до Пятої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] Але постановою від 17 вересня 2013 року державним нотаріусом [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надав належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, між спадкоємцями за законом виник спір з приводу спадкування, оскільки відповідач [PERSON] не бажає визнавати право свого брата [PERSON] на спадкування, і саме тому утримує у себе всі правовстановлюючі документи на спадкове майно: і на машину, і на квартиру, та відмовляється звертатися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Рішень судів, які стосуються цієї судової справи, судових справ, які б розглядалися на цей час у судах і рішень, які стосуються спадкування після смерті спадкодавця, немає. Позивачем сплачений судовий збір на загальну суму 1221,89 грн. За проведення автотоварознавчої експертизи позивач сплатив 650,00 грн., та за проведення судово-технічної експертизи 1000 гривень. Представник позивача на відшкодування вищезазначених витрат також просить стягнути з відповідача вищезазначені кошти. Вислухавши представника позивача, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.06.1956 року /а.с.10/. Позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], є - рідними синами [PERSON] та [PERSON] /а.с.198/. Батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] помер ще 23 грудня 2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №1120 від 30 грудня 2008 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області/а.с.7/. Після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася: - з частки трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка була приватизована батьками сторін, та [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 травня 1993 року, яке було видано Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом на підставі розпорядження №1/40 від 15.05.1993 року, та зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі за №ЗПВШ-324-940/а.с.199/; - легкового автомобіля «Москвич М2140», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (попередній знак И4439 ДП), зареєстрований на імя -[PERSON]Д./а.с.200/. Згідно письмової інформації Пятої криворізької державної нотаріальної контори від 30.06.2015 року спадкова справа до майна померлого 23.12.2008 року [PERSON] не заводилася. Але згідно довідки №849, виданої 18.06.2013 року КП «Житлово експлуатаційна організація №20», спадкоємицею, котра прийняла спадщину за фактом проживання зі спадкодавцем за одною адресою на час відкриття спадщини, є дружина спадкодавця - [PERSON]А./а.с.86,194/. 13 серпня 2010 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 626 від 13 серпня 2010 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області/а.с.6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді вищезазначеної квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її померлому чоловікові [PERSON], легковий автомобіль «Москвич М2140», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований на імя -[PERSON]Д./а.с.200/. Згідно архівної довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2015 року №1635, станом на 31.12.2012 року право власності на [ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на імя [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №843, виданого 22.08.1993 року Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом, згідно з розпорядженням від 15.05.1993 року №1/40/а.с.89/. Вищезазначене підтверджується і інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.12.2014 року. Згідно вищезазначеної інформації спадкове майно не знаходиться під арештом, забороною, на нього не накладалися обтяження/ обмеження/а.с.63-64/. Згідно інформації Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Кривий Ріг та Криворізького району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, згідно бази даних АІС «Дніпро-ДАІ» від 17.12.2004 року транспортний засіб «Москвич М2140», 1983 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON] /а.с.53-54/. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. У відповідності до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже мати позивача та відповідача - [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка [PERSON], який помер 23.12.2008 року, та з яким вона проживала на час смерті, але за життя спадщину на себе не переоформила. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] - є спадкоємцями 1-ї черги після смерті своєї матері [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, чи що мали б право на обовязкову частку спадкового майна, немає. Заповіти померлою [PERSON] не складалися, спадкові договори не укладалися. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом після померлого спадкодавця не видавалось. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері, позивач [PERSON] (10.02.2011 року направив поштою) та відповідач [PERSON]М.(04.10.2010 року особисто) звернулися з заявами про прийняття спадщини до Пятої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], а отже спадщину прийняли. Але постановою державного нотаріусу [PERSON] від 17.09.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надав належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, між спадкоємцями за законом виникла суперечка, щодо спадщини, наслідками якої є відсутність правовстановлюючих документів /а.с.12/. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у оформленні спадщини у нотаріальному порядку, не бажає визнавати право позивача - свого брата [PERSON] на спадкування, і саме тому утримує у себе всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, та відмовляється звертатися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позивачем обраний належний спосіб захисту, щодо визнання права на спадкове майно у судовому порядку. Дійсна ринкова вартість спірної квартири на час розгляду справи у суді за висновком судової будівельно-технічної експертизи №21/5 від 25.10.2015 року, складає на 23.10.2015 року 234497 гривен 00 коп./а.с.138-143/. Дійсна ринкова вартість спірного автомобіля на час розгляду справи у суді за висновком судової автотоварознавчої експертизи № 177/15 від 28 серпня 2015 року, проведеної судовим експертом СПД [PERSON], складає 9882 гривни 69 коп./а.с.128-132/. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти. Згідно до приписів ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, і позивач і відповідач вчасно, належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця - матері [PERSON] Оскільки фактично вирішується питання щодо розподілу спадкового майна між спадкоємцями, один з яких (відповідач) перешкоджає іншому (позивачу) здійснити своє право на спадкування, суд враховує норми ст.ст.1267, 1278 ЦК України, які визначають, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тому позивач має право на успадкування ? частки спадкового майна. До того ж відповідач, заперечень, або пропозицій щодо розподілу майна суду не надавав. Також встановлено, що позивач [PERSON] звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тобто наявні перешкоди на реалізацію права на отримання спадщини. Оскільки визнати право власності у інший спосіб не видається можливим, і позивач звернувся за захистом своїх спадкових справ до суду, то вважає за можливе визнати за позивачем право власності на частку спадкового майна, на яку позивач має право за законом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем витрати, щодо сплати судового збору в сумі 1221,89 грн., та щодо оплати проведення судових експертиз, підлягають стягненню з відповідача у сумі 1650 гривень.

Outcome: approved