Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та, із врахуванням уточненої позовної заяви, просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований по вул. Леніна. 5 в с.\~Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області; визнати незаконним та скасувати рішення виконкому [PERSON] сільської ради № 48 від 05.11.2008, на підставі якого [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок; визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради № 173 від 07.12.2009 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо оформлення на імя [PERSON] державного акта на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Леніна, 5 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.11.2008 видане [PERSON] та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] 08.01.2010. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що саме він на підставі документів, виданих повноважними на той час органами ще у 1990 році, був законним забудовником земельної ділянки по вул. Леніна,5 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району. 18.07.2008 незавершене будівництвом домоволодіння було зареєстроване за ним на праві приватної власності в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації. Однак поза його волею вищевказане нерухоме майно вибуло з його законного володіння та перейшло у власність [PERSON], а тому позивач просить суд застосувати положення ч.1 ст. 388 ЦК України, витребувавши своє майно з незаконного володіння відповідача. Незаконність переходу майна у власність відповідача позивач обґрунтовує, як нікчемністю біржового контракту від 14.03.2008, за яким продавцем цього майна, виступало ТОВ «Племзавод «[PERSON]», так і неправомірними діями виконкому [PERSON] сільської ради Переяслав-Хмельницького району, який без належних на те підстав та без додержання встановленого порядку, передбаченого Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, прийняв рішення від 05.11.2008 № 48, що стало підставою для видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Леніна, 5 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району від 18.11.2008 та реєстрації його прав власності на вказане нерухоме майно в органах БТІ. Позивач вважає, що [PERSON] сільська рада порушила його право власності на нерухоме майно, яке було зареєстроване за ним в місцевих органах БТІ, та незаконним рішенням виконкому передала це майно [PERSON], який не лише не був його забудовником та не мав ніяких прав на земельну ділянку, на якій воно розміщене, а й не набув цих прав за нікчемним правочином. На думку позивача, [PERSON] сільська рада не мала права приймати будь-які рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, на якій розміщене домоволодіння по вул. Леніна, 5 в с. Шевченкове, так як ця земельна ділянка ще у 1990 році була виділена позивачу під забудову та не вилучалась у нього. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та додатково пояснили, що [PERSON] тривалий час пропрацював в колгоспі «Перемога». У 1990 році рішенням зборів колгосп виділив [PERSON] земельну ділянку площею 3000 м.кв. під будівництво житлового будинку в с. Шевченкове. На цій підставі Переяслав-Хмельницька районна рада надала дозвіл [PERSON] на будівництво житлового будинку. Він одразу на підставі будівельного паспорта розпочав будівництво, звозив будівельний матеріал, який купував сам або виписував в колгоспі. У 2000 році [PERSON] захворів, і не міг продовжувати будівництво, а в 2002 році він отримав ІІ групу інвалідності. У 2006 році він вирішив оформити своє право власності на недобудований житловий будинок, сарай, літню кухню та погріб, сільська рада спочатку підтримала його та надала дозвіл на отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, пізніше його відмінила, як згодом виявилось, на користь [PERSON] У липні 2008 року [PERSON] зареєстрував свої права на незавершене будівництво у Переяслав-Хмельницькому БТІ, подавши туди всі документи, які вимагались від забудовника. Пізніше він дізнався, що його майном володіє [PERSON], який його купив на Київській універсальній біржі у ліквідатора сільськогосподарського підприємства ТОВ «Племзавод «Шевченкіський». Також, представником позивача зазначено, що зазначений біржовий контракт є нікчемним, що зокрема підтверджується рішенням Апеляційного суду Київської області від 21.12.2012, яким відмовлено [PERSON] у визнанні цього договору дійсним. Ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.10.2013, якою звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, у звязку із підробкою нею витягу з протоколу 1 зборів уповноважених членів рибгоспу «Перемога» від 24.02.1990, не може свідчити про безпідставність вимог позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради позовні вимоги визнав, що засвідчено відповідною письмовою заявою від 02.12.2015 №\~98. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] правомірно набув право власності на нерухоме майно по вул. Леніна в с. Шевченкове, оскільки житловий будинок, який придбав [PERSON] будувався за рахунок колгоспу та на момент укладення угоди перебував на балансі ТОВ «Племзавод «[PERSON]». ТОВ «Племзавод «[PERSON]» визнано банкрутом та ліквідовано ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2013 (справа №\~110/2б-2006/14). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.04.2012 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.10.2011 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14.12.2011 у цій справі було скасовано та передано справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. (т.1 с.205-207) Мотивом скасування цих рішень, у тому числі, було зазначено, що висновки судів про відсутність у позивача права власності на обєкт незавершеного будівництва за адресою: вул.Леніна, 5 у с.Шевченкове Переяслав-Хмельницького району не ґрунтується на нормах матеріального права, які регулювали порядок виникнення права власності на обєкт незавершеного будівництва станом на 1990 рік. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.05.2014 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23.06.2014 у цій справі було скасовано та заяву [PERSON] про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.02.2013 передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. (т.3 с.57-59) У цій ухвалі вказано, що висновок судів про нікчемність контракту, згідно з яким ТОВ «Племзавод «[PERSON]» продав [PERSON] вищевказаний обєкт незавершеного будівництва, не оспорюється. Свідок [PERSON] повідомив, що працював у колгоспі з 1978 по 1995 роки. Йому було відомо, що позивачу наділили земельну ділянку у «відділку «Шевченкове»» під будівництво будинку нарівні з іншими працівниками. Він, як член правління колгоспу, памятає як на засіданні правління одноголосно було вирішено про виділення позивачу зазначеної земельної ділянки. Зазначене рішення приймали крім нього члени правління: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім позивача землю також виділили громадянам [PERSON] та [PERSON]. Зазначене рішення затверджували загальні збори членів колгоспу. Будинки будували ті особи, яким були виділені земельні ділянки. Для допомоги у будівництві також залучались працівники колгоспу. Будівельні матеріали купувались забудовниками, колгосп допомагав, «виписуючи» деякі матеріали, але не безкоштовно. 31 березня 1987 року виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької районної ради затвердив рішення зборів уповноважених колгоспників про вилучення відділку с.\~Шевченкове зі складу колгоспу «Дружба» та включення його в склад рибоколгоспу «Перемога» (т.1 с.59). У матеріалах справи міститься витяг з протоколу №1 зборів уповноважених членів рибоколгоспу «Перемога» від 24 лютого 1990 року зборами [PERSON] виділено земельну ділянку площею 3000 кв. м. під будівництво житлового будинку в с. Шевченкове. (т.2 с.133) Зважаючи на те, що ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.10.2013 по справі №\~373/3010/13-к встановлено винуватість [PERSON] у підробці зазначеного витягу, суд визнає цій доказ недопустимим. З історичної довідки вбачається, що с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району, яке зараз входить до територіально-адміністративних меж [PERSON] сільської ради, а в період з 1960 р. до 1992 р. входило до Ташанської сільської ради. (т.1 с.160) 05 травня 1990 року виконком Ташанської сільської ради своїм рішенням № 2 ухвалив просити виконком Переяслав-Хмельницької районної Ради дозволити [PERSON] будівництво житлового будинку в с. Шевченкове на земельній ділянці, виділеній рішенням загальних зборів уповноважених колгоспу «Перемога» №1 від 24 лютого1990 р. (т.1 с.147) 05 листопада 1990 року виконком Переяслав-Хмельницької районної ради своїм рішенням № 191, зокрема, затвердив рішення виконкому Ташанської сільської ради від 05.05.1990 р. №2 та надав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в селі Шевченкове гр. [PERSON] по типовому проекту на земельній ділянці загальною площею 3000 кв.м., виділеній рішенням загальних зборів уповноважених рибоколгоспу від 24 лютого1990 року №1. (т.1 с.143-144) Головним архітектором Переяслав-Хмельницького району затверджено та видано на імя [PERSON] будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по вул. Леніна в с. Шевченкове, загальною площею 3000 кв. м., в т.ч. при садибі 1200 кв. м. з відведенням її в натурі, який 05 листопада 1990 року зареєстрований у виконкомі Переяслав-Хмельницької районної ради народних депутатів. (т.1 с.49-52) З матеріалів справи вбачається, що у 1993 році рибоколгосп «Перемога» реорганізовано в колективне сільськогосподарське акціонерне товариство «Агрофірма «[PERSON]», яке у 1996 році змінило назву на ВАТ «Агрофірма Славутич» та на його базі було створено дочірнє агропромислове підприємство «Племзавод « [PERSON]». 12 лютого 2000 року загальні збори членів ВАТ «Агрофірма Славутич» вирішили реорганізувати дочірнє підприємство у товариство з обмеженою відповідальність «Племзавод «[PERSON]» (т.1 с. 103-131). У червні 2007 року за рішенням Господарського суду Київської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Племзавод «[PERSON]» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 22 грудня 2006 року виконавчий комітет [PERSON] сільської ради Переяслав-Хмельницького району прийняв рішення за № 34 про видачу свідоцтва про право власності на будинок [PERSON] по вул. Леніна, 5 в с. Шевченкове, яке 19 лютого 2008 року було відмінено виконкомом тієї ж сільської ради за заявою ліквідатора ТОВ «Племзавод «[PERSON]». (т. с.25) У листопаді 2007року [PERSON] сільська рада клопотала перед ліквідатором ТОВ «Племзавод «[PERSON]» про надання житла громадянам в с. Шевченкове, в тому числі [PERSON] по вул. Леніна, 5. (т.1 с.282) Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 липня 2008 року на підставі рішення органу місцевого самоврядування Переяслав-Хмельницької районної ради № 191 від 05 листопада 1990 року за [PERSON] зареєстровано право власності на обєкт незавершеного будівництва, готовністю 64%, реєстраційний номер обєкта 24009596, який складається з чотирьох споруд та розташований по вул. Леніна, 5, с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області. (т.1 с.5) 14 березня 2008 року між ТОВ «Племзавод «[PERSON]» в особі його ліквідатора та [PERSON] був укладений біржовий контракт, згідно з яким ТОВ «Племзавод «[PERSON]» продав [PERSON] обєкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Шевченкове, вул. Леніна № 5. До складу зазначеного обєкту входять чотири окремо стоячі споруди. (т.1 с.16-17) Вказаний контракт не містить даних, на якій правовій підставі зазначений обєкт належав продавцю ТОВ «Племзавод «[PERSON]» та нотаріально не посвідчений. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення такий договір є нікчемний. Згідно ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів або не випливає з їхньої суті. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, суд доходить висновку, що договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва між ТОВ «Племзавод «[PERSON]» та [PERSON] не може вважатись укладеним. Відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації вищезазначеного біржового контракту від 14 березня 2008 року, а також не зазначення в ньому прав продавця на обєкт продажу вказує на нікчемність договору по переходу прав власності на нерухоме майно від ТОВ «Племзавод «[PERSON]» до [PERSON] Зазначене встановлено й у рішенні Апеляційного суду Київської області від 27.12.2012, яким відмовлено [PERSON] у визнанні дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна обєктів незавершеного будівництва по вул. Леніна, 5 в с.\~Шевченкове Переяслав-Хмельницького району. (т.2 с. 55-58) За правилами ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, біржовий контракт від 14 березня 2008 року не створював для сторін прав та обовязків, а тому і не був підставою для реєстрації права власності [PERSON] в повноважних на той час органах БТІ. Так, відповідно до чинного на час спірних правовідносин Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, зазначеного в Додатку 2 до п. 2.1 Тимчасового положення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, таким документом мав бути договір, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності. За таких умов виконавчий комітет [PERSON] сільської ради, скасувавши своє рішення за № 34 від 22 грудня 2006 про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на будинок за адресою: Переяслав-Хмельницький район, с. Шевченкове, вул.\~Леніна № 5., 05 листопада 2008 року прийняв інше, аналогічне за змістом рішення, але вже на користь [PERSON] (т.1 с.8, 243) 18 листопада 2008 року на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради №48 від 05 листопада 2008 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння 1996 року побудови, розташоване за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Шевченкове, вул. Леніна № 5. (т.1 с.22) Вказане свідоцтво стало єдиною можливою підставою для реєстрації Переяслав-Хмельницьким БТІ прав власності на незавершене будівництвом домоволодіння за [PERSON] Така реєстрація була проведена 18 листопада 2008 року. (т.1 с.21) Відповідно до пункту 6.1 чинного на той час Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування для оформлення права власності на новозбудовані, реконструйовані обєкти нерухомого майна вправі видавати свідоцтво про право власності на нього за наявності у заявника акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію. З порівняльного аналізу технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №5 по вул. Леніна, с. Шевченкове, виготовленого 16 липня 2008 року Переяслав-Хмельницьким БТІ на імя [PERSON] (т.2 с.63-68) та технічного паспорта на цей же житловий будинок, виготовленого 17 листопада 2008 року тим же БТІ на імя [PERSON] (т.1 с.30-37) не вбачається істотних змін, які були б зазначені в характеристиці будинку, господарських будівель та споруд та свідчили б про завершення будівництва. Тим же п. 6.1 вищевказаного Тимчасового положення також була передбачена можливість оформлення прав власності на нерухоме майно за заявою особи з видачею органом місцевого самоврядування свідоцтва про право власності на нього в разі припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи, якщо заявник отримав нерухоме майно юридичної особи, що припиняється у свою власність у встановленому законодавством порядку. Таким чином, [PERSON] за нікчемним правочином у виді біржового контракту, укладеного на Київській універсальній біржі 14 березня 2008 року не набув прав, а отже не отримав у встановленому законом порядку у свою власність домоволодіння, розташоване по вул. Леніна,5 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області. Вирішуючи питання оформлення права власності [PERSON] на зазначене майно на підставі біржового контракту від 14 березня 2008 року [PERSON] сільська рада Переяслав-Хмельницького району не перевірила подані [PERSON] документи, зокрема біржовий контракт, на відповідність вимогам закону. За таких обставин, суд доходить висновку, що спірне домоволодіння незаконно перейшло у власність [PERSON] 27 жовтня 2009 року [PERSON] сільська рада Переяслав-Хмельницького району своїм рішенням №196-49-V надала дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації щодо складання державного акта на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Шевченкове, по вул. Леніна, 5 (а.с.141 т.1). 07 грудня 2009 року [PERSON] сільська рада своїм рішенням № 173-51-V затвердила відповідну технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку (т.1 с. 244). На підставі цього рішення [PERSON] 08.01.2010 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району (т.1 с.23-24). Разом з тим, зазначене ґрунтувалось на тому, що домоволодіння, яке розташовано на цій земельній ділянці, належало на праві власності [PERSON], що, як встановлено судом, не відповідало приписам законодавства. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом. За правилами ч.3 ст. 331 ЦК України, в редакції Закону України № 3201-ІV від 15.12.2005, в необхідних випадках право власності забудовника на обєкт незавершеного будівництва реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Відповідно до п. 4.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, у разі проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на об'єкт незавершеного будівництва до заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку, та дозвіл на виконання будівельних робіт, їх копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав, видачу витягу про державну реєстрацію прав та надання витягу з Реєстру прав, а також інші документи, визначені Положенням. У витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.07.2008 зазначена підстава виникнення у [PERSON] права власності на обєкт незавершеного будівництва рішення органу місцевого самоврядування, а саме: Переяслав-Хмельницької районної ради № 191 від 5 листопада 1990 року. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Скасування органом місцевого самоврядування свого попереднього рішення про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності не припинило права власності позивача на майно, яке вже було зареєстроване органами БТІ у порядку, передбаченому законом. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року, орган місцевого самоврядування є відповідальним за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносячи до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування. Положення ч.3 ст. 331 ЦК України передбачає реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва для можливості укладання щодо нього договору. В розумінні положень цієї норми закону, відповідна реєстрація права власності на обєкт незавершеного будівництва засвідчує наявність у продавця правомочностей на укладання щодо нього договору, як власника майна. ТОВ «Племзавод «[PERSON]» під час укладання з [PERSON] біржового контракту щодо обєкта незавершеного будівництва не мав зареєстрованого в органах БТІ права власності на незавершене будівництво по вул. Леніна,5 в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району, правова підстава володіння цим майном продавцем в біржовому контракті не зазначена. Ця обставина, а також подальші неправомірні дії [PERSON] сільської ради по оформленню прав [PERSON] на незавершене будівництво по вул. Леніна, 5 в с.\~Шевченкове Переяслав-Хмельницького району, призвели до того, що воно вибуло з володіння [PERSON] Пунктом 3 частини 1 статті 388 ЦК України передбачено, що вразі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі, іншим шляхом. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Сторонами не надано доказів того, що правочини, якими підтверджується право власності позивача на обєкт незавершеного будівництва по вул. Леніна, 5. в с.\~Шевченкове Переяслав-Хмельницького району оскаржувались або встановлена їх незаконність. Таким чином суд дійшов висновку, що виконком [PERSON] сільської ради Переяслав-Хмельницького району на підставі нікчемного правочину, укладеного 14 березня 2008 року між ТОВ «Племзавод «[PERSON]» та [PERSON] на Київській універсальній біржі щодо обєкта незавершеного будівництва та в порушення встановленого законом порядку, незаконно прийняв рішення про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Леніна, 5. в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району. Такі дії виконкому сільської ради мали наслідком незаконну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки під цим майном за рішенням [PERSON] сільської ради № 173-51-V від 07 грудня 2009 року та в подальшому отримання ним державного акту на право власності на земельну ділянку. При цьому, із встановлених судом обставин вбачається, що спірний обєкт нерухомого майна по вул. Леніна, 5. в с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району не є житловим будинком, введеним в експлуатацію. За позивачем зареєстровано право власності лише на частину цього обєкту, яка складає 64%. Таким чином може бути витребувано з чужого незаконного володіння лише цю частину спірного обєкту. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановлено, що позов [PERSON] не оплачений судовим збором, так як позивач звільнений від його сплати. В розумінні ч.3 ст. 88 ЦПК, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, які їх стосуються. Суму, яка підлягає стягненню суд визначає, виходячи з розмірів, які визначались чинним на момент предявлення позову Декретом КМ України «Про державне мито». Частина задоволених позовних вимог перевищує максимальний розмір судового збору, який має бути сплачений за розгляд позовних вимог у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial