Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відстрочку сплати заборгованості по аліментах. Мотивує свій позов тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2010 року вирішено стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідно її віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що оскільки не мав постійного місця роботи, утворилась заборгованість по аліментах в розмірі 17047 грн. Разом з тим зазначає, що 06.02.2018 року у нього стався ішемічний інсульт, внаслідок чого значно погіршився стан його здоровя, на даний час повного виздоровлення не наступило і він продовжує лікуватись. З врахуванням вищевикладеного, оскільки в даний час він не може працювати просить суд відстрочити сплату заборгованості аліментів в розмірі 17047 грн., що стягуються з нього в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] на період лікування до 06.02.2019 року. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2010 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідно її віку, щомісячно, починаючи з 19.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.4/. Згідно довідки Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області №200/03-11-23 від 19.02.2018 року заборгованість [PERSON] по виконавчому листі №2-187/10, виданого Ківерцівським районним судом Волинської області по аліментах до повноліття [PERSON], [INFO] становить 17047 грн. /а.с.6/. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 180 СК України встановлено безумовний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання ними цього обов'язку передбачені статтею 181 СК України. Сімейне законодавство також передбачає судове встановлення порядку сплати заборгованості та умови звільнення від її сплати. Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 197 СК України суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості, виходячи з матеріального та сімейного стану платника аліментів, а також може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Закон не містить визначень істотності обставин, а тому це поняття є оціночним і такий характер обставин має визначатись судом в кожній конкретній справі. Способи правового регулювання правовідносин зі сплати заборгованості за частинами 1 та 2 статті 197 СК України, а саме відстрочка, розстрочка, часткове та повне звільнення є водночас окремими та взаємопов'язаними заходами сприяння платнику аліментів щодо виходу із важкого матеріального стану, що виник з поважних причин. Аналіз цих заходів, їх послідовне викладення та ступень об'єктивності дають підстави для висновку, що правила частини 2 статті 197 СК можуть застосовуватись у виняткових випадках, які виходять за межі обставин, зазначених у частині 1 цієї норми (матеріального та сімейного стану). Такими випадками закон визнає тяжку хворобу та чи інші істотні обставини. В судовому засіданні встановлено, що у позивача по справі [PERSON], згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №566 07.02.2018 року трапився ішемічний інсульт в басейні лівої середньо-мозкової та задньомозкової артеріях з помірними атактичними розладами, правобічною пірамідною недостатністю, частковою моторною та амнестичною афазією, частковою зоровою агнозією, алексією, аграфією, акалькулією /а.с.8/. Згідно листка непрацездатності серії АДД №935715 [PERSON] перебував на стаціонарі у Ківерцівському КЗ «РТМО» з 08.02.2018 року по 23.02.2018 року та на даний час продовжує хворіти /а.с.7/. Підставою відстрочки сплати заборгованості за аліментами [PERSON] зазначає свою тяжку хворобу та відсутність заробітку з поважних причин (продовжує лікуватись). Тобто, обставини, зазначені позивачем, стосуються його тяжкою хворобою, що прямо передбачено частиною 1 статті 197 СК та є підставою відстрочки або розстрочки сплати заборгованості. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та відстрочити сплату заборгованості аліментів в розмірі 17047 грн., що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] на період лікування до 06.02.2019 року. [PERSON] та [PERSON] відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти за рахунок держави.

Outcome: approved