Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 19.12.2016 року з позовом до Криворізького металургійного інституту Національної металургійної академії України про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів. Позовні вимоги було уточнено. В обґрунтування позову зазначив, що він має статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з чим перебував на повному державному забезпеченні. У 2011 році вступив на навчання до Криворізького металургійного інституту Національної металургійної академії України на факультет «Машинобудування» та 30.06.2016 року здобув ступінь бакалавра. З вересня 2016 року він продовжив навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст», однак йому припинено виплату грошових коштів передбаченихст. 8 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» на його утримання за період навчання, та на його звернення до відповідача, роз'яснено, що повне державне забезпечення припинено у зв'язку з закінченням навчання після отримання диплому бакалавра. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний провести розрахунок та виплату грошових коштів, тому просить суд зобов'язати Криворізький металургійний інститут Національної металургійної академії України провести розрахунок та виплату йому коштів, передбаченихст.8 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»на його утримання за період навчання на 5 курсі 2016-2017 навчальний рік у Криворізькому металургійному інституті Національної металургійної академії України. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольни їх, а також просила винести заочне рішення. Представник відповідача про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи, судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогамст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак, розгляд справи продовжено за нормами ЦПК в редакції від 15.12.2017 року. Судом встановлено, що [PERSON], має статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, що вбачається з витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради №18/27-1980 від 11.07.2013 року (а.с.6). Станом на день звернення до суду [PERSON] виповнилося 26 років (а.с.4). Згідно з ст.1 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування; особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 3 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Законом України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року № 2984-ІІІ(втратив чинність на підставіЗакону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VII) статтею 6 було встановлено наступні освітньо-кваліфікаційні рівні, яким відповідають освітні рівні: молодший спеціаліст - «неповна вища освіта», бакалавр - «базова вища освіта», спеціаліст і магістр - «повна вища освіта». Закон України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VII(чинний) не містить термінів «неповна», «базова» чи «повна вища освіта», а запроваджує новий підхід, згідно з яким кожен ступінь вищої освіти (молодший бакалавр, бакалавр, магістр) є самодостатніми і не вважається «неповним» чи «базовим» у порівнянні з «повним» рівнем вищої освіти. Відповідно до ч.1,2ст.5 Закону України «Про вищу освіту»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітньо-професійними, освітньо-науковими, науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий) рівень; науковий рівень. Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою відповідної освітньої (освітньо-професійної чи освітньо-наукової) або наукової програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1 ) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії; 5) доктор наук. Позивач [PERSON] закінчив у 2016 році Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» та здобув ступінь бакалавра за напрямом машинобудування, отримавши диплом бакалавра (а.с.20). Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується вищим навчальним закладом у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Згідно ст.5 Закону України «Про вищу освіту» в редакції чинній на день виникнення правовідносин обсяг освітньо-професійної програми для здобуття ступеня бакалавра на основі ступеня молодшого бакалавра визначається вищим навчальним закладом. Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.Встановлюються такі види документів про вищу освіту (наукові ступені) за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії; диплом доктора наук. Наказом ДВНЗ «Криворізький національний університет» «Про завершення навчання» від 30.06.2016 р. №109с наказано: присудити ступені/ освітньо-кваліфікаційні рівні за спеціальностями/напрямами, спеціалізаціями, професійні кваліфікації, видати документи про вищу освіту особам згідно з додатком та відрахувати їх з числа студентів (слухачів, курсантів) навчального закладу 30.06.2016 р. у зв'язку із завершенням навчання за освітньо-професійними (освітньо-науковими) програмами [PERSON] (а.с.83-84). Отже, особа, яка здобула ступінь бакалавра та отримала відповіднийдокумент про вищу освіту , вважається особою, яка закінчила вищий навчальний заклад. Позивач [PERSON].02.08.2016 року зарахований на навчання до ДВНЗ «Криворізький національний університет» що підтверджується наказом № 920су та додатком до нього, з яких вбачається, що останній зарахований на бюджет (а.с. 86, 87). На підставі наказу «Про продовження навчання студентів у Криворізькому металургійному інституті національної металургійної академії України» №1120 су від 31.08.2016 рокуна виконання пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 січня2016 р. № 51-р «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів», пункту 2 наказу Міністерства освіти і науки України від 22 березня 2016 р. № 298 «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» відраховано студентів денної форми навчання Криворізького металургійного інституту ДВНЗ «КНУ» 01 вересня 2016 року у зв'язку з ліквідацією (реорганізацією) та продовженням навчання у Криворізькому металургійному інституту Національної металургійної академії України, в тому числі [PERSON] (а.с.98-101). З 01.09.2016 року позивач [PERSON] студентом першого курсу освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст», групи МО-16-1с, денної форми навчання факультету металургійних процесів та обладнання Криворізького металургійного інституту Національної металургійної академії України (а.с.17). У зв'язку з тим, що студентам денної форми навчання з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування з 01.09.2016 року припинено соціальні виплати, позивач 11.11.2016 року підписав колективне звернення до адміністрації Національної металургійної академії України (а.с.10-11). Листом в.о. директора КМІ НМетАУ №01/37-91 від 17.11.2016 року роз'яснено, що підставою припинення соціальних виплат, є вік студентів (більше 23 років), отримання кваліфікації «бакалавр» та у зв'язку з відсутністю чіткої відповіді, на якому рівні вважати освіту «повною» у новому Законі України «Про вищу освіту»(а.с.12). Листами Міністерства освіти і науки України роз'яснено, що особи, яким виповнилося 23 роки, уже не відносяться до категорії осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та при вступі на навчання для здобуття ступеня магістра не мають правових підстав для зарахування на повне державне забезпечення, незалежно від того вступають вони на навчання до іншого навчального закладу чи до того, в якому здобули ступінь бакалавра (а.с. 90-92, 93-95, 96-97). Пунктом 7 ч. 1ст.4 Закону України «Про вищу освіту»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) для реалізації права на вищу освіту особами, які потребують соціальної підтримки відповідно до законодавства, здійснюється повне або часткове фінансове забезпечення їх утримання у період здобуття ними вищої освіти за кожним освітнім рівнем. Отже, законодавством передбачено надання повного або часткового фінансового забезпеченняутримання осіб, які потребують соціальної підтримки відповідно до законодавства, у період здобуття ними вищої освіти за кожним освітнім рівнем. Однак, позивачу виповнилося 23 роки, тому він не відноситься до категорії осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, отримав вищу освіту, тому при вступі на навчання для здобуття наступного ступенямагістра (у віці 26 років), не має правових підстав для зарахування на повне державне забезпечення, незалежно від того вступає він до іншого навчального закладу чи до того, в якому здобув ступінь бакалавра. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд відмовляє у задоволенні позову. Ухвалою суду від 12.06.2017 року позивача звільнено від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в розмірі 551,20 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed