Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати громадянку [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користуванням будинку [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в 5/48 частини будинку [ADDRESS] . Даний будинок належить на праві спільної часткової власності: 5/48 [PERSON] , 5/ 48 [PERSON] , 5/48 [PERSON] . [PERSON] є батьком позивача, який помер [INFO] . Після смерті власником 5/48 частини вищевказаного будинку є [PERSON] . 17 травня 2001 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 02 серпня 2001 року [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . 03 жовтня 2017 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з вересня 2005 року У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрована відповідачка у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів квартплати за відповідача та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійснення свого права при відчуженні нерухомості, так як в квартирі зареєстрована стороння особа. 22 листопада 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 22 грудня 2018 року, третіми особами копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 10 грудня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення електронного листа. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, третіми особами письмових пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності [ADDRESS] . 17 травня 2001 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки, виданої 11 вересня 2018 року Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 414, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно акту від 27 листопада 2013 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] та затвердженого начальником ЖРЕО № 414, останніми було підтверджено факт того, що [PERSON] фактично з вересня 2005 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказані відомості також підтверджуються відповідними актами від 29 березня 2017 року, 19 вересня 2018 року, складених [PERSON] , [PERSON] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] та затвердженого начальником ЖРЕО № 404. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившої право користування житловим будинком [ADDRESS] , [PERSON] . Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 704,80 гривень, від сплати якого було звільнено позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved