Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, вказуючи, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, тому що в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з цим вирішити питання про розірвання шлюбу у досудовому порядку неможливо. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позові наполягає. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст. 76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 29 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області був зареєстрований шлюб між позивачем по справі [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , актовий запис № 44, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги, в результаті чого в родині виникають спори та суперечки. Намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача та відповідача. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ст.\~51,\~ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110\~СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3\~ст. 105 СК України). Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами\~ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за ним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved