Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, зазначивши про те, що сторони є співвласниками жилого будинку [ADDRESS] . Позивачеві належить 11/20, а відповідачці - 9/20 часток у праві власності на жилий будинок, розташований на земельній ділянці, закріпленій за ним рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 06.01.1955 р., площею 1035 м2. Між сторонами виник спір про порядок користування земельною ділянкою, зокрема, з приводу відповідності площ землекористування кожної зі сторін співвідношенню належних їм часток у праві власності на будинок. Раніше спір розглядався Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району. Комісією, створеною для вирішення земельного спору, встановлено, що незважаючи на відсутність порушень меж земельної ділянки з боку позивача, спір сторін про порядок користування земельною ділянкою не вирішено, з огляду на що позивачеві рекомендовано звернутись до суду. Позивач вважає, що площа землекористування відповідачки перевищує площу, яка відповідає її частці у праві власності на жилий будинок, а площа його землекористування є меншою, хоча плату за землю сторони вносять відповідно до належних їм часток у праві власності на будинок, що свідчить про наявність між сторонами земельного спору, однак факт порушення відповідачкою земельних прав позивача можна встановити лише за результатами експертного дослідження. Позивач просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою, наданою з метою обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток, належних сторонам у праві власності на жилий будинок на момент подання позову. 05.03.2018 р. від відповідачки до суду надійшов відзив, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що між сторонами насправді немає спору про користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок: багато років існує сталий і погоджений порядок користування земельною ділянкою, змінювати який вона не бачить підстав. Межі землекористування кожної зі сторін розділені парканом з шиферу, влаштованим на бетонному фундаменті. Відповідачка зазначає, що такий порядок користування погоджений також позивачем, оскільки він набув частку у праві власності на жилий будинок у 2005 році, при цьому земельна ділянка була розділена ще з 1997 року, що підтверджується матеріалами ЗМБТІ та відображено в технічному паспорті будинку. Тобто, при придбанні частки у праві власності на будинок позивачеві вже було достовірно відомо про порядок користування земельною ділянкою, що склався на той час, і він на нього погодився, придбавши частку у праві власності на будинок. У зв`язку з цим відповідачка вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, який має обчислюватися з моменту придбання позивачем частини будинку. Призначення у справі судової експертизи відповідачка вважає недоцільним. Разом з відзивом відповідачка подала суду заяву про застосування позовної давності. Ухвалою суду від 05.09.2018 року задоволено клопотання представника позивача, у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», та на вирішення якої поставлене питання: які можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою, закріпленою рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради депутатів трудящих від 06.01.1955 р. за житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток, належних [PERSON] та [PERSON] у праві спільної часткової власності на зазначений жилий будинок на момент розгляду справи? Після надходження до суду висновку судового експерта від 08.02.2019 р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій врахував результати експертного дослідження. Просить суд визначити такий порядок користування земельною ділянкою площею 1035 м2 у межах точок з геодезичними (топографічними) координатами: точка 1 (13251,743; 11322,323; 18,37) - точка 2 (13260,928; 11366,540; 31,76) - точка 3 (13238,250; 11370,220; 31,76) - точка 4 (13229,345; 11325,237; 31,76), наданою з метою обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток, належних сторонам у праві спільної часткової власності на жилий будинок: - виділити у користування позивача на належні йому 11/20 часток у праві спільної часткової власності на жилий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку S-1 прощею 566,15 м2 у межах відрізків: точка 3 - точка 4 протяжністю 45,79 м; точка 4 - точка 5 (лежить на прямій між точками 4 і 1 на відстані 11,46 м від точки 4) протяжністю 11,46 м; точка 5 - точка 6 (розташована на зовнішній стіні житлового будинку літ. А посередині між кімнатами 1-4 і 2-3 відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «ЗМБТІ» станом на 09.10.2013 р.) протяжністю 30,82 м; точка 6 - точка 7 (розташована на зовнішній стіні житлового будинку літ. А посередині між кімнатами 1-6 і 2-2) протяжністю 8,82 м; точка 7 - точка 8 (крайня кутова точка гаражу літ. Ж на стіні, що виходить на земельну ділянку [ADDRESS] , з боку житлового будинку літ. А) протяжністю 1,70 м; точка 8 - точка 9 (крайня кутова точка гаражу літ. Ж на прямій між точками 2 і 3 на відстані 12,66 м від точки 3) протяжністю 4,50 м; точка 9 - точка 3 протяжністю 12,66 м; - виділити у користування відповідачки на належні їй 9/20 часток у праві спільної часткової власності на жилий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку S-2 прощею 462,65 м2 у межах відрізків: точка 1 - точка 2 протяжністю 45,16 м; точка 2 - точка 10 (лежить на прямій між точками 2 і 3 на відстані 10,31 м від точки 2) протяжністю 10,31 м; точка 10 - точка 11 (розташована на зовнішній стіні житлового будинку літ. А на відстані 1,00 м від точки 7 з боку земельної ділянки [ADDRESS] протяжністю 6,20 м; точка 11 - точка 7 протяжністю 1,00 м; точка 7 - точка 6 протяжністю 8,82 м; точка 6 - точка 5 протяжністю 30,82 м; точка 5 - точка 1 протяжністю 10,92 м; - залишити у спільному користуванні сторін земельну ділянку S-3 прощею 6,2 м2 у межах відрізків: точка 7 - точка 8 протяжністю 1,7 м; точка 8 - точка 9 протяжністю 4,5 м; точка 9 - точка 10 протяжністю 1,00 м; точка 10 - точка 11 протяжністю 6,20 м; точка 11 - точка 7 протяжністю 1,00 м. Судовий експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що фактичний порядок користування спірною земельною ділянкою, що склався на час проведення дослідження, не відповідає ні часткам сторін у праві власності на будинок, ні державним будівельним нормам, оскільки не забезпечує доступ позивача до однієї зі стін належного йому гаража, а також до запірної арматури газогону, який забезпечує постачання природного газу до квартир як позивача, так і відповідачки. Тому ним запропонований єдиний можливий з технічної точки зору варіант порядку користування, який водночас вирішує питання як відповідності землекористування ідеальним часткам сторін, так і дотримання вимог державних будівельних норм щодо планування і забудови міських і сільських поселень. У судовому засіданні представник позивача повідомив про описку в тексті заяви про уточнення позовних вимог: в описі меж ділянки S-1, яку позивач просить суд виділити у користування позивачеві, для відрізку (прямої) між точками 6 і 7 помилково зазначено, що ця пряма розташована на зовнішній стіні житлового будинку літ. А, тоді як правильно було вказати, що на внутрішній стіні - посередині між кімнатами 1-6 і 2-2. Уточнені позовні вимоги представник позивача підтримав у повному обсязі (з урахуванням виправлення описки), пояснив, що запропонований судовим експертом порядок користування земельною ділянкою відповідає ідеальним часткам сторін у праві власності на жилий будинок, враховує належність надвірних споруд, не порушує прав та законних інтересів сторін та суміжних землекористувачів, відповідає державним будівельним нормам, а отже належним чином вирішує земельний спір, який виник між сторонами. Пояснив суду, що запропонований позивачем опис меж землекористування зроблений в межах чотирикутника, визначеного топографічними координатами точок 1, 2, 3 та 4, наведених в експертному висновку за матеріалами геодезичної зйомки, проведеної на вимогу судового експерта. Всі інші точки позначені на відрізках визначеної довжини (протяжності), прив`язаних до меж ділянки (прямих між точками 1-2-3-4) або до споруд, позначених на плані земельної ділянки в технічному паспорті. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Пояснила, що з висновком експерта не погоджується; вважає, що спільне користування сторонами ділянкою S-3 прощею 6,2 м2 є недоцільним, створює безпідставні переваги позивачеві, оскільки у позивача не існує об`єктивної потреби доступу до стіни гаража та газогону, порушує її інтереси, адже зменшує площу її поточного землекористування, та створює підстави для присвоєння позивачем вказаної ділянки в майбутньому. Пояснила суду, що експертний висновок складений не належним чином, оскільки містить кілька знімків одного і того ж вікна будинку, на планах ділянки не зазначений жилий будинок, натомість позначені невідомі точки, які не вказані в плані земельної ділянки технічного паспорта будинку. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, пояснення експерта на питання учасників справи та суду, дослідивши висновок експерта та інші матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 25.05.2005 р. за реєстровим №1-423, належить 11/20 часток у праві власності на жилий будинок [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстроване Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.05.2005 р. у реєстровій книзі №3/26, номер запису: 661/6264. Відповідачці на підставі свідоцтва про право власності №1270 виданого 23.04.1998 р. виконкомом ЗМР, належить 9/20 часток у праві власності на жилий будинок [ADDRESS] . Право власності відповідачки зареєстроване Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 03.06.1998 р. у реєстровій книзі № 3/26, номер запису:661/6264. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 09.10.2013 р., на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. А, погріб під літ. А літ. пг, житлова прибудова літ. А2, прибудова літ. а1, прибудова літ. а2, ганок до літ. а2, сарай літ. б, літня кухня літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. В, вбиральня літ. Д, гараж літ. Ж, оглядова яма, вольєр літ. З, навіс літ. Н, вбиральня літ. У, замощення І, замощення ІІ, паркан №1, хвіртка №10, ворота №11, паркан №12, паркан №13, зливна яма №14, хвіртка №17, паркан №18, паркан №19. За даними технічного паспорта жилий будинок складається з двох відокремлених квартир з окремими входами: №1 загальною площею 132,4 м2, у т.ч. житлова площа - 42,5 м2, що належить позивачеві, та №2 загальною площею 32,3 м2, у т.ч. житлова площа - 23,8 м2, яка належить відповідачці. Загальна площа будинку - 164,7 м2, у т.ч. житлова площа - 66,3 м2, допоміжна площа - 98,4 м2. Квартири не виділені як окремі об`єкти права власності. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради депутатів трудящих від 06.01.1955 р. за будинком [ADDRESS] закріплено земельну ділянку площею 1035 м2. Судом встановлено, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні сторін як співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; угоди між співвласниками щодо порядку користування нею укладено не було. Як визнали сторони у судовому засіданні, згідно з планом земельної ділянки в технічному паспорті житлового будинку у фактичному користуванні позивача перебуває частина земельної ділянки, закріпленої за житловим будинком, у таких межах: ворота №11 - паркан №8 від межі з земельною ділянкою по [ADDRESS] , по місце його примикання до житлового будинку літ. А - під житловим будинком літ. А - по стіні між фактичними квартирами 1 і 2 (між кімнатами 1-4 і 2-3, 1-5, 1-6 і 2-2) - паркан №9 - по стіні гаражу літ. Ж з боку вул. Райдужної - хвіртка №10 - ворота №11 (частина ділянки ліворуч від паркану №8 на плані земельної ділянки технічного паспорта) і відповідні надвірні споруди в цих межах. У фактичному користуванні відповідачки перебуває решта земельної ділянки (частина ділянки праворуч від паркану №8 на плані земельної ділянки технічного паспорта) і відповідні надвірні споруди в цих межах; самочинно збудовано прибудову літ. а1 до житлового будинку літ. А, в якій розташовано кухню 2-1, що перебуває у фактичному володінні відповідачки. Спору щодо належності сторонам надвірних будівель та споруд не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема, до права користування земельною ділянкою). Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного зі співвласників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Пунктами 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, які пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що належить сторонам на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. У 2013 році позивач звернувся до Запорізького міського голови із заявою про вирішення земельного спору. Розпорядженням Голови Районній адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району від 13.08.2013 р. №356р була створена узгоджувальна комісія щодо розгляду земельного спору. Протоколом засідання комісії з вирішення земельного спору від 20.11.2013 р. встановлено, що спір між сторонами про порядок користування земельною ділянкою не вирішено, позивачеві рекомендовано звернутись до суду щодо порядку користування земельною ділянкою; розподіл земельної ділянки рекомендовано виконати згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України. Для подальшого вирішення спору щодо порядку користування земельною ділянкою позивач звернувся до суду. З метою визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою, закріпленою рішенням Виконкому Запорізької міськради від 06.01.1955 р. за житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток, належних сторонам у праві власності на зазначений жилий будинок, у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручене Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро». 12.10.2018 р. на адресу суду надійшло клопотання експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» Лещенка К.І. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме кадастрової зйомки земельної ділянки, закріпленої рішенням Виконкому Запорізької міськради від 06.01.1955 року за житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , в електронному форматі dmf. Ухвалою від 18.10.2018 р. клопотання судового експерта було задоволене, позивача зобов`язано надати запитані судовим експертом матеріали. 07.12.2018 р. від позивача надійшов топографічний план земельної ділянки на паперовому носії та кадастрова зйомка земельної ділянки в електронному форматі dmf (на носії cd-rw), які були надані судовому експерту. Висновком експерта №2446 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №335/14082/17,провадження №2/335/469/2018, складеним 08.02.2019 р. судовим експертом ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Лещенком К.І., встановлено, що фактично в користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 492,04 м2, що на 77,21 м2 менше, ніж припадає на ідеальну частку 11/20 часток, а в фактичному користуванні відповідачки перебуває ділянка площею 542,96 м2, що на 77,21 м2 більше, ніж припадає на ідеальну частку 9/20 часток. Таким чином, фактичний порядок користування не відповідає ідеальним часткам співвласників та п. 3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», не забезпечено доступ позивача до вводу мережі газопостачання та до стіни гаража літ. Ж для доступу та обслуговування. На розгляд суду запропоновано єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою площею 1035 м2 за адресою: [ADDRESS] , згідно з ідеальними частками співвласників та відповідно до державних будівельних норм. Суттєвих заперечень проти застосування запропонованого судовим експертом порядку користування земельною ділянкою відповідачка не висунула. Саме по собі зменшення площі землекористування одного зі співвласників не може вважатися порушенням його прав та перешкодою для визначення порядку користування земельною ділянкою, якщо такий порядок відповідає часткам сторін у праві власності на розташовану на ділянці нерухомість, адже право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного зі співвласників нерухомості, розташованої на такій земельній ділянці, при цьому експертним дослідженням встановлено, що за фактичного порядку користування, який склався на час розгляду справи, площа землекористування відповідачки значно більше, ніж має припадати на її ідеальну частку у праві власності на будинок, а площа землекористування позивача - відповідно менше. Відповідачка не навела суттєвих аргументів, що запропонований судовим експертом порядок чимось дійсно порушує її права, обмежує її в користуванні будинком чи надвірними спорудами за такого варіанту користування землею. Залишення ділянки S-3 площею 6,2 м2 у спільному користуванні сторін також не порушує прав сторін, оскільки забезпечує передбачену п. 3.25* ДБН 360-92** вимогу щодо можливості догляду за спорудами та здійснення їх поточного ремонту для кожного зі співвласників будинку. Тому суд дійшов висновку, що визначений експертним шляхом порядок користування земельною ділянкою не порушує прав відповідачки. З приводу заяви відповідачки про застосування позовної давності, суд зазначає, що позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування і розпоряджання своїм майном та про визначення порядку користування спільним майном, оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, співвласник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Крім цього, фактична наявність порушення прав позивача знайшла підтвердження лише після експертного дослідження матеріалів геодезичного знімання, проведеного спеціально за клопотанням судового експерта, що у свою чергу потребувало спеціальних знань. Обов`язковою умовою цієї категорії позовів є існування порушення прав співвласника на час пред`явлення такого позову. Зважаючи на все вищенаведене, суд, за результатом аналізу всіх матеріалів справи та встановлених обставин, з урахуванням вимог і заперечень сторін, вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved