Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], уточнивши який просить визначити за співвласниками: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 ідеальних часток за кожним у праві власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що зареєстрована та проживає у приватизованій квартирі [ADDRESS] разом з неповнолітньою дочкою - [PERSON], 2000 року народження та братом - [PERSON] Всі троє є співвласниками цієї квартири. Крім них, співвласниками квартири також є: а [PERSON], котрий помер [INFO] та [PERSON], котра померла [INFO]. Стверджує, що в відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед Львівською філією АТ «Сведбанк» на суму 55885,07 грн. Довідалась, що за заявою ЛФ АТ «Сведбанк» 09.10.2009 року Галицьким районним судом м.Львова видано судовий наказ у справі №2-1178/09. На підставі даного судового наказу Галицьким ВДВС Львівського МУЮ відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню суми цієї заборгованості. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], на квартиру, що перебуває у спільній сумісній власності накладено арешт, який чинить перешкоди їй, як спадкоємцю після смерті батьків у праві спадкування часток квартири. Запевнила, що ця обставина порушує як її права так і права її неповнолітньої дочки, оскільки вони не є сторонами виконавчого провадження. Відтак, оскільки у свідоцтві про право власності немає чітко визначених часток кожного співвласника квартири та відсутня домовленість про це між самими співвласниками, просить суд визначити кожному з них по 1/5 ідеальних часток на спірну квартиру. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов та уточнення до нього підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області, які були належним чином повідомленими пр час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, заяви про розгляд справи у їх відсутності не направили, відтак суд вважає за можливе розглянути спрву у його відсутності на підставі наявнх у справі доказів, із постановленням заочного рішення, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, проте у відповідності до ч.2 ст. 169 ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що позов належить задовольнити, з наступних мотивів. Відповідно до ст. 368 ч.1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, для права спільної сумнісної власності, як зазначено в ч.1 ст. 368 ЦК України, характерно, що розмір частки в праві власності кожного зі співвласників не визначений. Розмір частки права власності на спільне майно встановлюється тільки у випадку поділу спільної сумнісної власності чи виділу з неї. Це безчасткове право спільної власності. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у приватизованій квартирі [ADDRESS] разом з неповнолітньою дочкою - [PERSON], 2000 року народження та братом - [PERSON] Всі троє є співвласниками цієї квартири. Крім них, співвласниками квартири також є її покійні батьки: [PERSON], котрий помер [INFO] та [PERSON], котра померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, серії № Г-27454, виданого 25 грудня 2006 року згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації від 25.12.2006 року №2016, квартира [ADDRESS], загальною площею 78,1 кв.м., з коморою у підвалі площею 1,7 кв.м. дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 28.08.2012 року, судом встановлено, що батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] (а.с.8) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.11.2008 року, встановлено, що матір позивача - [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 9). З наданої позивачем [PERSON] у підтверження своїх доводів щодо її права спадкування - копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04.03.2013 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Сулима Н.Б., судом встановлено що позивач є спадкоємцем свого покійного батька. (а.с. 10). Статтею 370 ЦК України встановлено, що співласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній вланості, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на те, що при праві спільної сумісної власності розмір частки кожного із співласників не визначений, а кожен із співвласників має право на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у натурі, відтак, виходячи із правил ст. 370 ЦК України, що частки кожного із співласників є рівними, тому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить визначити їх рівні частки у праві спільної сумісної власності у вигляді по 1/5 ідеальної частини квартири [ADDRESS], кожному.

Outcome: approved