Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Садівничого товариства «НИВА», в якому просить суд визнати таким, що набрав законної сили договір на постачання електричної енергіїї № 1 від 26 червня 2014 року, та зобовязати відповідача підключити електричний струм до належного позивачу садового будинку в садівничому товаристві «НИВА« в смт Велика Березовиця по вул. Виноградовій, 4. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та, обґрунтовуючи їх, пояснив, що за адресою смт. Велика Березовиця вул. Виноградна, 4 Тернопільського району Тернопільської області (інвентарний номер земельної ділянки - 357) знаходиться належний йому дачний будинок. У липні 2014 року, без попередження, було відключено, шляхом відрізання відповідачем електропроводу, струм від його садового будинку; на вимогу позивача в добровільному порядку відповідач заперечує зворотнє підключення струму та відмовляється укладати з позивачем договір на постачання електричної енергії. Представники Садівничого товариства «НИВА» в судовому засіданні позовних вимог не визнали, суду пояснили, що будинок позивача було відключено від постачання електроенергією у зв»язку із наявність заборгованості по членських внесках та запобігання закорочення електроенергії у зв»язку із знаходженням горіха під електропроводами. Крім того пояснили суду, що відсутні підстави визнавати спірний договір таким, що набрав законної сили, оскільки запропонований позивачу відповідачем проект договору не відповідає вимогам закону. Представник третьої особи до суду не зявився, хоча третя особа своєчасно повідомлялася судом про час і місце судового розгляду. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.\~ [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка №357 на якій знаходиться належний йому будинок, розташований на території смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області в дачному кооперативі «Нива». [PERSON] є членом дачного кооперативу «Нива», що визнано відповідачем. Між сторонами спору мало місце судове провадження за № 607\\8986\\15-ц предметом якого було скасування рішення товариства за зобовязання підключення до будинку позивача електричної енергії, яке розглядалося Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з постановленням 06.08.2015 року рішення, котре набрало законної сили. При вирішення даного спору Тернопільським міськрайонним судом було встановлено наступні обставини: «Відповідно до пункту 1 ст.1 Статуту садівницького товариства «Нива», Садівниче товариство «Нива» є громадською організацією спільно об»єднаних громадян на основі членства, для використання земельних ділянок членів товариства. Воно здійснює свою діяльність на земельній ділянці, що надана в постійне користування членам товариства для організації колективного саду розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.03.1987р. №154 та рішенням Тернопільського райвиконкому від 12.10.1987 р. №247, за адресою с. В.Березовиця Тернопільського району в кількості земельних ділянок 404 шт., розміром 600 кв.м. кожна. \~\~\~\~ Рішенням правління садівничого товариства «Нива» (протокол №5 від 10 липня 2014 року) вирішено відключити будинок [PERSON] від електропостачання, підключити тільки після повної сплати членських внесків за ділянки №356, №357 та обрізання гілок горіха. 14 липня 2014 року комісією Садівничого товариства «Нива» в складі голови правління [PERSON], бухгалтера [PERSON] та електрика [PERSON] складено акт про те, що станом на 14.07.2014 року на ділянці №357 по вул. Виноградна, власника [PERSON], росте горіх, гілки якого заплутались в електропроводах. Як вбачається із довідки №32 від 03 серпня 2015 року, виданої СТ «Нива», член садівничого товариства [PERSON], власник ділянки №356 по вул. Виноградна, протягом кількох років не сплачує членські внески. Ним заборговано членські внески в сумі 603 грн.: 134 грн. за 2012 рік, 201,00 грн. за 2013 рік, 268, 00 грн. за 2014 рік. Як вбачається із представлених позивачем квитанцій №№ 490,491 [PERSON] 19 липня 2014 року було оплачено 216 грн. членських внесків за 2013 рік та 288 грн. за 2014 рік. Таким чином станом на даний час у позивача відсутня заборгованість по сплаті членських внесків садівничого товариства «Нива»…… Згідно акту звірки від 26 травня 2014 р., складеним між садово-городнім товариством «Нива» та [PERSON], заборгованість за використану електроенергію у останнього відсутня.» В силу ст.. 61 ЦПК України, дані обставини спору доказування не потребують. Системний аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє суду зробити висновок про наступне. 1)З приводу визнання договору на постачання електричної енергії № 1 від 26.06.2014 року таким, що набрав законної сили В судовому засіданні встановлено, що між садівничим товариством та ВАТ «Тернопільобленерго» існує укладений 26 квітня 2012 року договір за № 189, з угодою до договору на постачання електричної енергії від 01.12.2013 року, згідно предмету якого постачальник (ВАТ Тернопільобленерго) продає споживачу (СТ «НИВА) для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю (згідно додатку №3), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Представник відповідача суду пояснив, що на території товариства є силова підстанція, до якої підведено високовольтний кабель і на якій наявний загальний прилад обліку спожитої електричної енергії. Надалі, за кошти членів товариства, кожен з них від загальної силової підстанції веде електричну лінії до належної йому земельної ділянки та садового будинку як і у випадку з позивачем, котрий має власний прилад обліку спожитої електроенергії. При цьому механізм розрахунків є наступним товариство сплачує РЕМу за спожиту електроенергію згідно показів загального лічильника, а потім збирає в касу товариства кошти за спожиту електроенергію з кожного члена товариства пропорційно спожитої кожним кількості кіловат, згідно показів індивідуальних лічильників. Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною. У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обовязковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» законодавчо встановлена форма Типового договору про користування електричною енергією. За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У звязку з цим укладення договору даного типу надання послуг є обов'язком сторін договору за умови, якщо запропонований договір відповідає типовому договору. Відмова від укладення вищезазначеного договору суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України. У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України споживач послуг або виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обовязок. Разом з тим національне законодавство, зокрема п. 2 Постанови КМУ за № 1357 та Закон України «Про електроенергетику» надають визначення особи електропостачальника, якою зокрема є учасник оптового ринку електричної енергії України, що купує електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам. Більш того діяльність з постачання електричної енергії здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. (ст. 13 ЗУ «Про електроенергетику). Оскільки відповідач є садівничим товариством, яке в силу закону не має статусу електропостачальника в розумінні Постанови КМУ за № 1357 та Закону України «Про електроенергетику», суд зауважує про відсутність правових підстав визнання укладеним договору за зразком Типового договору про користування електричною енергією за №1 від 26 червня 2014 року, за зразком, передбаченим Постановою КМУ № 1357, проект якого позивачем долучено до матеріалів справи. При цьому суд зауважує про відсутність законних перешкод щодо укладання договору користування електричною енергією безпосередньо між позивачем та РЕМом (як електропостачальником), за наявності технічних умов на підєднання належного [PERSON] приладу обліку електричної енергії до мереж ВАТ «Тернопільобленерго». 2)З приводу зобовязання відповідача під єднати електричний струм до садового будинку позивача. Вищезазначено, що липні 2014 року з ініціативи та силами СТ «НИВА» належний позивачу садового будинку в СТ «НИВА» по вул.. Виноградовій, 4 в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, шляхом обрізання лінії подачі електроенергії. Мотивом відключення електроенергії була, на думку суду, наявність боргу позивача перед відповідачем за спожиту електричну енергію. Проте рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607\\8986\\15-ц від 06.08.2015 року встановлений факт відсутності заборгованості за використану електроенергію, що стверджується актом звірки від 26 травня 2014 р., складеним між садово-городнім товариством «Нива» та [PERSON]П . Позивач [PERSON] є членом СТ «НИВА» уже більше 20 років, сплачує членські внески, вартість спожитої електроенергії згідно показів лічильника, та на території кооперативу має у власності з 2008 року садовий будинок по вул. Виноградній, 4, що стверджується Свідоцтвом про право власності від 23.07.2008 року, котрий був підєднаний до електропостачання до липня 2014 року. Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. (ч.1 ст. 7 ЦК України). Окремо суд зазначає, що позивач, як і інші члени кооперативу, до моменту відрізки лінії електромережі користувався електричною енергією в вищезазначений спосіб (сплата вартості електроенергії в касу товариства, з наступним перерахуванням коштів товариством РЕМу) з 90 років минулого століття, що також не потребує доказування оскільки визнано сторонами спору. Відтак суд зазначає, що між сторонами спору склалося звичаєве правило про користування електричною енергією членом кооперативу в описаний вище спосіб, що допустимо за правилами ст. 7 ЦК України. Згідно Закону України «Про кооперацію» метою створення кооперативу є, перш за все, задоволення потреб членів кооперативу. А тому суд зауважує, що за відсутності боргу за спожиту електричну енергію, відключення позивача від електричної мережі з ініціативи та силами відповідача, не відповідає правилам ділового обороту, що склалися тривалий час між сторонами спору, а тому право позивача підлягає поновленню судом шляхом зобовязання відповідача підключити електричний струм до садового будинку [PERSON] за адресою Садівниче товариство «НИВА» вул.. Виноградова, 4 в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області .

Outcome: partial