Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти передані їй в якості авансу, в розмірі 20 000грн. та стягнути з [PERSON], грошові кошти передані йому в якості авансу, у розмірі 20 000грн. Також просить стягнути на його користь з відповідачів грошові кошти, витрачені на ремонт та облаштування машини у розмірі 37 400грн., та судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 774,00грн., та витрати з надання правової допомоги у сумі 2 000грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] пояснили, що проживають в [INFO], в серпні 2013 року позивач через інтернет знайшов повідомлення, що продається автомобіль «КамАЗ» з причепом, по вказаному телефону звязався з [PERSON], 16.08.2013 р. приїхав у Чернігівку, оглянув автомобіль, багато чого було побито корозією, масло в двигуні було на щупові в нормі, запустив двигун, відповідач [PERSON] запевнив, що двигун в належному стані, що тільки після першого капітального ремонту, домовились, що його вартість становитиме 88 тис грн., 20 тис. грн. заплатив зразу, на 68 тис. грн. написав розписку, термін розрахунку до 31.12.2013 року, планував заробити грошей та розрахуватись повністю, приїхав до м. Оріхів, перевірив рівень масла в двигуні щуп був сухий, долив масла, доїхав додому, знову щуп у двигуні був сухий, його батько, який пропрацював більше 20 років на «КамАЗах» сказав, що «КамАЗ» добитий і щоб він повернув його власникові, він зателефонував [PERSON], той відповів, що грошей уже немає, «КамАЗ» він назад не забиратиме. Позивач з батьком почали ремонт автомобіля: зняли піддон, оглянули поршневу, корінні вкладиші були 7 ремонту, шатунні 6, купили нову всю поршневу групу, розібрали трансмісію знову зношена до неможливості, перебрали ходову частину, замінили крила, у батька було чимало особистих запасних частин, міняли все, що було можна для приведення «КамАЗу» до належного робочого стану, допомагали батько, [PERSON], [PERSON], ремонт зайняв майже три місяці, зателефонував [PERSON], домовились, що ціна зменшиться на 20 тис. грн.., виїхав працювати, почали вистрелювати скати, 31.12.2013 р. привіз 20 тис. грн.., їх прийняла дружина [PERSON] [PERSON], з часом, з кінця 2013 по вересень 2014 року, замінив 10 скатів, приїздив [PERSON] з дружиною, заявили, що курс долара виріс і виросла ціна на автомобіль, він не погодився доплачувати, оскільки домовленість була 88 тис. грн. На початку вересня зателефонувала невідома особа з питання найму на роботу, домовились зустрітись в Оріхові, він приїхав, вийшов з «КамАЗу» підійшли три чоловіки, один з них був [PERSON], він мовчки сів в «КамАЗ» і поїхав, забравши і його особисті речі, двоє інших його притримали, документи були в машині, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідав, він тричі поштовою кореспонденцією направляв [PERSON] пропозиції розрахуватись по совісті, але відповіді так і не отримав, змушений звернутись до суду, просить стягнути з [PERSON] 20 тисяч грн. які їй було сплачено 16.08.2013 р. як перший внесок за автомобіль «КамАЗ» з причепом, з [PERSON] 20 тисяч грн. внесок за автомобіль «КамАЗ» з причепом 31.12.2013 р, 37 тисяч грн. за поставлені на автомобіль «КамАЗ» з причепом запчастини, послуги юридичної допомоги 2 тисячі грн. та судові витрати 774 грн.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснили, що домовленість продажу автомобіля становила 11 тисяч доларів США, на час домовленості курс долару становив 1 до 8, тому і ціна становила 88 тисяч грн., а в 2014 році курс змінився і вважають, що відповідно зросла сума, яку повинен був повернути покупець, [PERSON] пояснив, що вважає свій «КамАЗ» з причепом забрав законно, оскільки покупець не розрахувався в повному обсязі як це вказано в його розписці, [PERSON] купив у нього справний «КамАЗ», як і скільки він на ньому їздив і скільки вантажив його йому невідомо. Представник відповідачів адвокат [PERSON] відповідачів підтримав, пояснив, що сторонами було укладено договір застави, передані 20 тис. грн. вважаються заставою, борг становив 68 тис. грн., його не сплатили у вказаний термін, витрати на запчастини не визнають, в квитанціях не вказано на чиє імя вони купувались, батько позивача вказував, що він ставив в автомобіль і свої власні запчастини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, думку відповідачів та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] з одного боку і [PERSON] та [PERSON] з іншого дійшли згоди купівлі-продажу автомобіля «КамАЗ» з причепом ціною в 88 тис. грн., на що [PERSON] 16.08.2013 року отримує від [PERSON] кошти в сумі 20 тис. грн. і надає йому розписку (а.с.10), написання якої і отримання даної суми вона не оспорює в суді, [PERSON] отримавши автомобіль «КамаАЗ» з причепом в цей же день надає відповідну розписку, що зобовязується протягом 3 місяців виплатити за автомобіль «КамАЗ» з причепом суму в 68 тис. грн. Прибувши додому покупець [PERSON] виявив недоліки придбаного авто намагається повернути його власникові, на що отримує відмову, і цього не оспорюють в суді відповідачі. Позивач займається ремонтом придбаної речі, вкладає в неї свої кошти, сплачує ще 20 тис. грн. 31.12.2013 року, що підтверджується розпискою (а.с. 11) і також не спростовується в суді, потім самі відповідачі, як пояснили в лютому-березні 2014 року приїхали додому до позивача з вимогою збільшення суми заборгованості оскільки виріс курс долара, на що не погоджується позивач, запропонував виплатити 28 тис. грн., на що відповідачі не погодились. Також, судом допитані свідки, які пояснили: - [PERSON], що він сам «камазист» з 20-літнім стажем, в серпні 2013 року син пригнав додому «КамАЗ» з причепом, пояснив, що придбав у борг за домовленістю за 88 тис. грн., оглянувши виявив відсутність масла в піддоні двигуна, ходова та кабіна вимагали серьозного ремонту, наполіг, щоб син повернув авто власникові, після телефонної розмови син пояснив, що власник відмовився приймати назад машину пославшись на те, що грошей у нього вже немає, почали ремонт, все було зношено до неможливості, в роботу машину пускати було не можна, почали з капітального ремонту двигуна, ходової, перебрали трансмісію, провели зварювальні роботи, майже три місяці працювали втрьох, допомагали ще [PERSON] та [PERSON], мав особисті запчастини які поставили, син пояснив, що домовився з хазяїном, що вартість буде дешевшою на 20 тис. грн.., в кінці листопада машина пішла в роботу, почали вистрелювати зношені скати, син замінив 10 скатів, син не просить виплатити йому за втрачений в ремонт час, а просить повернути витрати які підтверджені документально за придбані та вкладені в «КамАЗ» гроші; - [PERSON], що він разом з [PERSON] поїхали в Чернігівку, оглянули «КамАЗ», кабіна була гнила, скати були зношені, [PERSON] повідомив, що двигун в робочому стані, можуть бути певні, [PERSON] завів двигун, домовились за ціну 88 тис. грн., [PERSON] передав 20 тис. грн., «хазяйка» написала розписку, потім привели двох свідків які розписались, приїхали в Оріхів, масла на щупі не було, долили, доїхали в Камишуваху, знову щуп був сухий, батько [PERSON] оглянув машину, [PERSON] зателефонував [PERSON], той відмовився приймати машину назад, взялися за ремонт, двигун був зовсім зношеним, поміняли поршневу повністю, поміняли крила, поварили кабіну, кузов, відремонтували мости, разом з [PERSON] їздили купувати запчастини в Запоріжжя, потім почергово міняли скати по два та по чотири зразу, [PERSON] платив йому за ремонт; - [PERSON], знаховся дома у [PERSON], прийшов [PERSON], попросив бути свідками в передачі грошей за «КамАЗ», при нас домовлялись про ціну в 11 тис. доларів, в розписці розписались; - [PERSON]І, що їх з [PERSON] запросив [PERSON], щоб вони підписались в розписці про отримання грошей, вони розписались, передачу грошей вони не бачили, про ціну при них ніхто не говорив, пізніше приходив [PERSON] і сказав, що продав «КамАЗ» за 11 тис. доларів. Як встановлено в судовому засіданні, в серпні 2013 року між сторонами було досягнуто усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу автомобілю марки «КамАЗ» державний номер [NUMBER] 1988 року випуску разом з причепом марки «СЗАП-8352» державний номер [NUMBER] 1991 року випуску. Згідно наданої позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, розписки 16.08.2013 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 гривень в рахунок вартості автомобілю. Крім того, 31.12.2013 року також в рахунок вартості автомобілю відповідачу [PERSON], [PERSON] передав, ще 20000 грн., про що також надано розписку. Вартість автомобіля була погоджена в розмірі 68000 грн. Залишок суми позивач зобовязався сплатити відповідачу впродовж трьох місяців до 01.12.2013 року. Однак, договір купівлі-продажу автомобілю сторони не укладали, через несправний технічний стан автомобіля та його відібрання відповідачем [PERSON] Нормами до ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу автомобілю. Оскільки договір купівлі-продажу автомобілю, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладено не були, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана [PERSON] грошова сума в розмірі 20000 грн. та грошова сума в розмірі 20000 грн. передана [PERSON] є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Крім того, в наданих поясненнях, які викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 12 вересня 2014 року, яка сторонами не оскаржувалася, зазначено, що [PERSON] визнано факт знаходження автомобілю в неналежному технічному стані, внаслідок чого останнім зменшена сума вартості автомобілю на 20000 грн. Як зазначив відповідач [PERSON]І, він повернув собі автомобіль законно, так як [PERSON] не повернув всю суму вартості автомобіля. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Згідно з частиною 1\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно ч. 1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, доведеним факт витрачених [PERSON] для поліпшення автомобілю коштів в розмірі 37400 грн., які підлягають стягненню. Враховуючи, що позивач сплатив відповідачам аванс в рахунок придбання автомобіля та відремонтував його за свої кошти, так як придбав «КамАЗ» в неналежному технічному стані, вважав, що поліпшує його для себе, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зазначені суми коштів підлягають стягненню в повній мірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 774 грн., а також витрати про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн. Отже, підлягають солідарному стягненню з відповідачів кошти судових витрат на суму 2774, 00 грн.

Outcome: approved