Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування зазначає, що 13.11.2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої ХДНК. Згідно з цим заповітом вона заповіла йому все майно, що належатиме їй на день смерті. [INFO] , [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, квартира [ADDRESS] , власником якої був її син, [PERSON] , який проживав в [PERSON] , [PERSON] та помер [INFO] , спадщину після якого вона прийняла, але не оформивши своїх спадкових прав, померла. 07.08.2018 року позивач звернувся до П`ятої Харківської Державної Нотаріальної Контори, для прийняття спадщини, після померлої [PERSON] за заповітом. 17.01.2019 року державний нотаріус П`ятої ХДНК видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на наступне. Згідно з матеріалами спадкової справи № 518/2014 року заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подала [PERSON] , мати спадкодавця на спадщину, що складається з квартири в [ADDRESS] , інших заяв про прийняття спадщини в матеріалах цієї спадкової справи, немає, однак, відповідно до наданої нотаріусом Російської Федерації копії спадкової справи №179/2014, що надійшла до П`ятої ХДНК 15.01.2019 року після померлого [PERSON] , що заведена за місцем постійного проживання в Російській Федерації, Республіка Карелія, вбачається, що коло спадкоємців не співпадає з колом спадкоємців за матеріалами спадкової справи, заведеної П`ятою ХДНК, так як в РФ заяву про прийняття спадщини подавав і син померлого [PERSON] . Таким чином, з урахуванням викладеного позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру в [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з наявністю відомостей щодо іншого спадкоємця. Син померлого [PERSON] - [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не претендує, він подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Російської Федерації. В спадковому майні, яке прийняв [PERSON] , квартира вищезазначена, не вказана. Усно він позивачу підтвердив, що на квартиру не претендує, він вважав, що його бабуся, [PERSON] , оформила вже квартиру на себе та отримала свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням викладеного позивач просить визнати за ним право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, доручено компетентному суду Республіки Карелія Російської Федерації: вручити відповідачу [PERSON] копію даної ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів. Повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Допитати [PERSON] , в якості відповідача по справі. Відповідач надіслав до суду заяву, засвідчену 07.08.2019 року [PERSON] , тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу Макарової І.Б. №78/158-н/78-2019-4-888, яка 27.08.2019 року посвідчена та перекладена українською мовою приватним нотаріусом ХМНО Сарапас Н.Б., в якій [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі. Справу просить розглядати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено,\~що 17 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про права на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру , що знаходиться в [ADDRESS] , власником якої був її син [PERSON] , спадщину після якого вона прийняла але не оформивши свої спадкових прав, померла. Постановою державного нотаріуса П`ятої ХДНК Абеленцевою Г.В. від 17.01.2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на всю квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з наявністю відомостей щодо інших спадкоємців. Спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] станом на 27.05.2009 року належало на праві приватної власності [PERSON] згідно Технічного паспорту № П-2-34326 та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 22879708. 03.06.2009 року [PERSON] подарувала вказану квартиру [ADDRESS] сину [PERSON] , який на той час проживав в Республіці Карелії Російської Федерації, відповідно до Договору дарування квартири, посвідченого 03.06.2009 року державним нотаріусом Восьмої ХДНК Абеленцевою Г.В., реєстровий номер 1-1111. В матеріалах Спадкової справи №518/2014, заведеної після смерті [PERSON] [INFO] , яка була витребувана судом з відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, міститься свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18.07.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть 1 Комітету по справах РАЦУ Уряду Санкт-Петербурга Красногвардійського району, відповідно до якого, [PERSON] помер [INFO] в м. Санкт-Петербург Російської Федерації. Заявою від 12.01.2015 року, посвідченою державним нотаріусом П`ятої ХДНК Абеленцевою Г.В., [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , а саме квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 9704, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Заповіту, посвідченого 13.11.2014 року державним нотаріусом П`ятої ХДНК Абеленцевою Г.В. Токар [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідач [PERSON] позовні вимоги, заявлені у позові визнав в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України. Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з цим, в матеріалах справи міститься копія заяви відповідача [PERSON] від 08.12.2018 року, посвідченого Русаковою О.А., тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу Оленьової О.М. та зареєстрованої в реєстрі №78/357-н/78-2018-20-971, в якій він зазначає, що відмовляється від прийняття спадщини. Що також підтверджується оригіналом заяви, засвідченої 07.08.2019 року [PERSON] , тимчасово виконуючої обов`язки нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу Макарової І.Б. №78/158-н/78-2019-4-888, яка 27.08.2019 року посвідчена та перекладена українською мовою приватним нотаріусом ХМНО Сарапас Н.Б., про визнання позовних вимог. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, а також з метою захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved