Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,38 га, яка знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області для оформлення своїх спадкових прав, але йому було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, тому він змушений звернутися до суду і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини обумовлений тим, що на час смерті спадкодавця його співмешканка [PERSON], з якою він проживає у фактичному шлюбі протягом 12 років перебувала на лікуванні із захворюванням серця, їй була надана група інвалідності. Після виписки з лікарні вона потребувала стороннього догляду, і у зв'язку з чим він не міг своєчасно звернутися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю та пояснив, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку із хворобою його співмешканки, крім того зазначив, що позивач є спадкоємцем першої черги і він має право на спадкування. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач не з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки приїздив на помини до спадкодавця. Крім того посилання позивача на хворобу співмешканки та її сторонній догляд за нею не є слушним, оскільки в неї є син, який міг замінити позивача на декілька часів, тому у позивача було достатньо часу написати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Судом встановлено, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть від 28.12.2015 року, виданого Відділом ДРАЦС Лохвицького управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №37 - мати позивача [PERSON], що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження від 28.12.2015 року, виданого виконкомом Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №31 (а.с.5,8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,38 га, яка знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земель, серії [NUMBER], виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2001 року [NUMBER], зареєстрованого 27.09.2001 року у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №833 (а.с.7). Як встановлено у судовому засіданні позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, про що надав суду відмову в оформленні спадщини від 01.12.2017 року №721/02-14 Другої Лохвицької державної нотаріальної контори, на підставі якої позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач до нотаріальної контори протягом шести місяців заяву про відмову від спадщини чи про прийняття спадщини не подавав, що підтверджується відповіддю від 15.11.2017 року №673/01-16 Другої Лохвицької державної нотаріальної контори, із якої зазначено, що спадкова справа заводилася [INFO] року за №77/2015 після смерті [INFO] року [PERSON]. Від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися. Відповідно до ст.1270 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] [INFO] року прийняв [PERSON], внук спадкодавця, що підтверджується заявою. Інших спадкоємців не має та убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49887696. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач не надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку. Посилання позивача про те, що він здійснював догляд за своєю співмешканкою не є поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини, який сплив 28.10.2015 року, доказів на підтвердження того, що його співмешканка не може самостійно пересуватися, чи має такий незадовільний стан здоров'я, що створювало б складнощі для вчасного, як то передбачено ч.1, 2 ст.1270 ЦК України, строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] позивач суду не надав та той факт що він звертався до нотаріальної контори своєчасно спростовується показаннями у судовому засіданні сторонами та письмовими матеріалами справи. Крім того з письмових матеріалів справи убачається, що згідно довідки, виданої Заводською міською радою від 19.08.2016 року за вихідним №3131, встановлений факт відсутності постійного проживання позивача [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і це не заперечувалося у судовому засіданні сторонами. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 Пленум Верховного Суду України вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Отже, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення його до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Outcome: dismissed