Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою, якою просить визнати право власності за [PERSON] на 5/6 частку квартири [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивував тим, що 27.11.2007 року його батько [PERSON], [INFO] заповідав йому, [PERSON] та [PERSON] усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право в рівних частинах кожному, а саме по 1/3 (одній третій) частині. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті залишилась квартири [ADDRESS] та грошові вклади в банківських установах. 03 листопада 2011 року Державний нотаріус Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Бухарова С.К. засвідчила свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], та [PERSON] отримали спадщину яка складається по 1/3 частки вищевказаної квартири. 07.12.2011 року [PERSON] подарував позивачу [PERSON] 1/3 (одну третю) частку квартири [ADDRESS]. Рішеннями Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.04.2013 року визнано недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 03.11.2011 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С.К., згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] належать по 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], померлому [INFO] року. Оскільки постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. № 3578/02-31 від 27.12.2014 року позивачу було відмовлено в переоформленні свідоцтва про право на спадщину, при цьому останній вважає, що має право на 5/6 часток спірної квартири, він був вимушений звернутись до суду з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 9 жовтня 2015 року до участі справі як правонаступника, після померлого 6 січня 2015 року позивача [PERSON], було залучено доньку останнього [PERSON], яка в подальшому уточнила позовні вимоги та просила суд постановити рішення яким визнати за позивачем право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS], яка складається з ? обов'язкової частки у спадщині та 1/6 частки в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив, при цьому завчасно надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник третьої особи - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, при цьому представником третьої особи завчасно до суду була направлена заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову він не заперечував. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2007 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], яким заповідав усе майно, що буде належати йому на день смерті, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, а саме по 1/3 частині. [PERSON] помер [INFO] року. На день смерті [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 03.11.2011 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/3 частині квартири, яка належала [PERSON] На підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину, 08.11.2011 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» за [PERSON] була зареєстрована 1/3 частка квартири [ADDRESS] Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.04.2013 року визнано недійним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані 03.11.2011 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С.К. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому [INFO] року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При ухвалені вищевказаного рішення суду судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.06.1949 року Семенівським бюро ЗАГС у Полтавській області, актовий запис №405. [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджено довідкою [NUMBER], виданої 21.04.2011 року. Таким чином, [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] був непрацездатним за віком і станом здоров'я. Відповідно до вимог ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Вищенаведене узгоджується з рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року по справі №1-1/2014 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 1241 ЦК України, згідно якого Конституційний суд дійшов висновку, що незалежно від змісту заповіту право на обов'язкову частку у спадщині мають повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, які в установленому законодавством порядку визнані інвалідами І, ІІ чи ІІІ групи. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON], як непрацездатна особа, мав право на обов'язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті померлого батька [PERSON], в зв'язку з чим вимоги позивача в частині визнання за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], є законними та підлягають задоволенню. Статтею 1223 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Суд, вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/6 частку квартири на підставі заповіту, приймає до уваги складений 27.11.2007 року його батьком [PERSON] заповіт, за яким останній належне йому майно заповідав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному та приходить до висновку, що позивач в даному випадку, із врахуванням, встановленого судовим рішенням факту недійсності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав неврахування нотаріусом при видачі останнього, обов'язкової частки позивача як непрацездатної особи, має право на 1/6 частину спірного майна.

Outcome: approved