Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29 жовтня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №23, після укладення шлюбу відповідач каобрала його прізвище, її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем, він сплачує аліменти на її утримання. З листопада 2018 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Так, з 27 грудня 2018 року шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинилися через непорозуміння та втрату почуття поваги та любові один до одного, в наслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сім`ю та родину, а також частих сварок в сім`ї на побутовому ґрунті через незадоволення відповідачем його фінансовим становищем та відсутністю в нього власного житла. З вказаного часу вони разом не проживають, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, і примирення між ними вже не можливе. У зв`язку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання відповідачка надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних відносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим повторно Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №23. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, враховуючи бажання відповідача залишити прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1 ст. 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved