Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує\~ на наступні обставини: 26 червня 2009 року між ЗАТ «Приватбанк» та позивачем було укладено кредитний договір, за умови якого він отримав кредит в розмірі 1398,52 грн. на строк 10 місяців по 26 квітня 2010 року включно. Однак, з неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2014 року з нього на користь банку було стягнуто заборгованість у розмірі 4249 грн.17 коп. 17 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4063, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплаченої в строк за кредитним договором №VOXRFB66320574 від 26.06.2009 року заборгованості у сумі 18325,73 грн. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ [PERSON] від 09 червня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №54104079, на підставі вказаного виконавчого напису. Вважає, що вищезгаданий виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки суперечить цивільному законодавству, згідно з яким нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обовязкові умови вчинення виконавчих написів нотаріусами України згідно з ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», наступні: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організація мине більше одного року. Всупереч вищенаведеним нормам, оспорюваний ним виконавчий напис, вчинений нотаріусом на підставі недостовірних даних стягувача про наявність безспірної заборгованості [PERSON] перед банком. Оскільки банк надав сумнівний розрахунок заборгованості по кредиту, який не відповідає положенням ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тобто не може вважатися первинним документом бухгалтерської звітності. Вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом відбулось з порушенням строку для вчинення такого. Оскільки нотаріус вчиняючи виконавчий напис від 17.11.2016 року не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, строк позовної давності за кредитним договором закінчився 27.04.2013 року. З посиланням на норми ст.257, ст.261 ЦК України, ст.87, ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» прохає визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У ході судового розгляду представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, з підстав, зазначених у ньому та прохає задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений 17.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №4063, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк»\~ заборгованості\~ в розмірі 18325,73 гривень за кредитним договором №VOXRFB66320574 від 26.06.2009 року таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON]позову не визнав, прохає у позові відмовити з підстав зазначених у запереченнях проти позову. Відповідно до яких зазначив, що здійснення виконавчого напису регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. Пунктом 2 Переліку документів за якими стягненя заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172,для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для вчинення виконавчого напису, банк надав нотаріусу вказані документи. Крім цього, жодним нормативно-правовим актом не передбачена, що для вчинення виконавчого напису, нотаріус зобовязаний витребовувати інші документи, зокрема такі як зазначає в позові [PERSON] первинні документи, посилаючись на ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім цього, заперечує щодо застосування строку позовної давності. Зокрема, вказує на те, що відповідно до умов заявки позичальника №VOXRFB66320574 від 26.06.2009 року банк надав позичальнику, строковий кредит в сумі 1398,52 грн. нас трок 10 місяців з 26.06.2009 року по 26.04.2010 року включно. Відповідно до п.5.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які діяли на момент укладення даної заявки позивачем,терміни позовної заяви давності по вимогах про стягнення кредиту,відсотків за користування кредитом,винагороди неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Відтак, строк позовної давності мав сплинути 26.04.2015 року. Також банк звертався з позовом до позивача про стягнення заборгованості за договором №VOXRFB66320574 від 26.06.2009 року у 2014 році, тобто в межах пятирічного строку позовної давності, що підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.02.2014 року,а тому відбулось переривання строку позовної давності. Враховуючи викладене, прохає відмовити в позові. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, прохає у позові відмовити. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що при вчиненні ним оспорюваного виконавчого напису були дотримані вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначив, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові судовою палатою Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі за №6-786цс17 пропущення позовної давності не породжує права боржника вимагати припинення зобовязання в односторонньому порядку (частина друга ст..598 ЦК України),якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.Відповідно до розяснень ВССУ затверджених постановою від 07 лютого 2014 року №2 викладених у листі «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» у пункті 10 зазначено:вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами,які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3425-XXІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів,за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом з тим, у своїх заперечення вказує, що рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» нотаріусу не надавалось. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 червня 2009 року між ЗАТ «Приватбанк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умови якого останній отримав кредит в розмірі 1398,52 грн.на строк 10 місяців по 26 квітня 2010 року включно. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2014 року з [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 4249 грн.17 коп. Рішення набрало законної сили і звернуто до примусового виконання. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ [PERSON] від 04 червня 2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 4249,17 грн. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ [PERSON] від 25 листопада 2015 року повернуто виконавчий документ стягувачеві, в звязку з відсутністю у боржника майна та коштів, на яке може бути звернуто стягнення. 17 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4063, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплаченої в строк за кредитним договором №VOXRFB66320574 від 26.06.2009 року заборгованості у сумі 18325,73 грн., в тому числі: за тілом кредиту - 1250,54 грн.,за відсотками -28,12 грн., з комісії -415,35 грн., з пені -15282,88 грн., по штрафам (фіксована частина) 500 грн., по штрафам (відсоток від суми заборгованості) -848,84 грн. та витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1350,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення\~2649 днів, а саме з 26.06.2009 р. по 26.09.2016 р. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського МРУЮ [PERSON] від 09 червня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №54104079, на підставі виконавчого напису №4063 від 17.11.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 19675,73 грн. Згідно зі ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року\~\~\~№\~1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. У пп. 3.1., 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~\~№ 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У ході розгляду справи встановлено, що на час звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в суді вже розглядалась справа про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 26.06.2009 року. Дана обставина підтверджується, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2014 року. Тоді, як виконавчий напис вчинено нотаріусом 17 листопада 2016 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Крім цього, за виконавчим написом проведено повторне стягнення заборгованості також за період визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.02.2014 року, тобто проведено подвійне стягнення суми заборгованості за вказаний у рішенні суду термін. Із врахуванням підстав викладених вище, суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису як таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved