Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 травня 2005 року, виданий на підставі рішення 19 сесії 4 скликання Котелевської селищної ради від 22 грудня 2004 року, [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534500076 та скасувати його державну реєстрацію. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 27.05.2019 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.06.2019 року (а.с.30-31 ). 07.06.2019 року призначено справу до розгляду на 24.06.2019 року (а.с. 41-42). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 03.06.2019 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі , зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву від 03.06.2019 року, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 35-37, 47). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-47), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкова справа 233/544 зареєстровано в реєстрі за № 2811, спадкоємцями на майно померлої [INFO] [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах Спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, місце знаходження [ADDRESS] (а.с. 7). На підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 30 квітня 2003 року № 126 передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,075 га., для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, місце знаходження [ADDRESS] (а.с 15). Відповідно до виписки з рішення від 22 грудня 2004 року внесено зміни у розміри площі земельних ділянок, що передаються у власність. На виконання рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 30 квітня 2003 року № 126 про передачу у власність присадибних ділянок [PERSON] [ADDRESS] , та розглянувши результати обмірів земельних ділянок, виконаних ТОВ «Геосвіт» сесія селищної Ради народних депутатів вирішила затвердити внесення змін у розміри площ земельних ділянок що передано у власність [PERSON] , уточнена площа земельних ділянок - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд - 0,1500 га. (а.с 16-18). Відповідач розробивши технічну документацію та отримав державний акт серії ПЛ № від 19.05.2005 року, земельна ділянка кадастровий № [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею, 0,1500 га.(а.с. 12-26). Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 19.06.2013 року № 6-57цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно вимог ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Вказані законодавчі приписи в імперативній формі передбачають автоматичний перехід права власності на земельну ділянку в разі переходу права власності на будівлю і споруду. Згідно з ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Норми законодавства закріплювали та закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Частиною 2 ст.158 ЗК України передбачено що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Таким чином, діє принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу. Тому , оскільки житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у приватній спільній частковій власності, тому і земельна ділянка площею 0.1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка знаходиться за вище зазначеною адресою також повинна знаходитися у приватній спільній частковій власності. За таких обставин, та враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка яка надана у приватну власність [PERSON] виділена йому у порушення вимог ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України , тому державний акт серії [NUMBER] від 19 травня 2005 року, виданий на підставі рішення 19 сесії 4 скликання Котелевської селищної ради від 22 грудня 2004 року, на ім`я [PERSON] є недійсним, а державна реєстрація підлягає скасуванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування його державної реєстрації, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved