Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства МО України Чернівецький металообробний завод про стягнення коштів. В позові посилається на те, що 27.09.2012 року між позивачами з однієї сторони та відповідачем з іншої, було укладено в усній формі договір купівлі-продажу плит бетонних б/у. На підтвердження якого відповідач виписав рахунок №47 від 27.09.2012 року для здійснення оплати в сумі 63000,00 грн. з ПДВ. Далі, позивачем було оплачено повну вартість бетонних плит в сумі 63000,00 грн. згідно квитанції «Укрексімбанку» №24369113 від 12.10.2012 року. Посилається в позові на те, що відповідачем не було виконано умов договору, а саме: не передано позивачу оплачені ними бетонні плити. 20.07.2016 року позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу виконати зобовязання та в семиденний строк з дати її отримання передати позивачу товар, або повернути кошти. Вказує, що 23.07.2016 року відповідачем було отримано вказану вимогу, однак зобовязання виконане не було. Просить стягнути з відповідача на його користь 63000,00 грн. та 630,00 грн. судових витрат. Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задовольнити Представник відповідача в судове засідання не зявився, не подав до суду заяву про розгляд справу у його відсутності та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та ДП МОУ Чернівецький металообробний завод 27.09.2012 року був укладений договір купівлі-продажу в усній формі, за яким ДП МОУ Чернівецький металообробний завод отримав від позивача 63000,00 грн., за що останній повинен був передати позивачу плити бетонні б/у. Також встановлено, що відповідач на день розгляду справи в суді не виконав умов договору та не передав позивачу плити бетонні б/у. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені норми закону, суд приходить до наступних висновків. Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу. Позивач оплатив товар до його передання йому, однак відповідач так і не передав обумовлений товар, у звязку з чим порушив умови договору. Тому позивач має право вимагати у відповідача повернення суми попередньої оплати. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача 63000,00 грн. Крім того, у відшкодування судових витрат з сплати судового збору, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути відповідача на користь позивача 630,00 грн.

Outcome: approved