Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.08.2017р. з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 03.07.2017 р. і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. На час винесення вказаного вище рішення по аліментам діти дійсно проживали з матір`ю. На теперішній час діти проживають з ним, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 05.11.2019р. Оскільки діти проживають з ним, він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову і досягнення повноліття найстаршою дитиною. В судове засідання позивач не з`явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, без звукозапису судового процесу, позов підтримує повністю. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.08.2017р. з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 03.07.2017 р. і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. На час ухвалення вказаного вище рішення суду діти проживали з матір`ю [PERSON] . На теперішній час діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Солоницівське житлово-експлуатаційне господарство» за № 3165 від 05.11.2019. Відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов від 30.11.2019, наданого старшим інспектором ЮП СППП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області Романюком Д. І. під час обстеження встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] мешкають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved