Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 18.06.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 388. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не бажає розуміти сутності родинних проблем, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, лаштувати відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, ініціювала сварки, нерідко у присутності сина, що негативно впливало на його психічний стан, спричиняло дитині йому та душевні страждання. Відповідач ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, не вважає за потрібне змінювати свою поведінку. Не приділяє належної уваги дитині, всі обов»язки по вихованню сина, утриманню родини переклала на нього, не спілкується з ними. З 2011 р. шлюбно-сімейні відносини вони фактично припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим. Надання строку на примирення є недоцільним, до позитивних результатів не призведе, малолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним. Позивач просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явилась, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні п. 5 ст. 74 ЦПК України вона вважаються такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини відповідача, яка, як дружина та мати малолітньої дитини, не переймалась інтересами родини, не докладала зусиль для побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, ініціювала сварки, нерідко у присутності сина, що негативно впливало на його психічний стан, не приділяє належної уваги дитині, всі обов»язки по вихованню сина переклала на чоловіка, не спілкується з ними. З 2011 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб існує лише формально. Суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх малолітнього сина, який після розірвання шлюбу залишається проживати з батьком. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved