Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовній заяві посилався на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Відповідач по справі, [PERSON] , є рідним братом [PERSON] та рідним дядьком позивача. Після смерті батька відкрилась спадщина, та позивач є єдиним спадкоємцем першої черги на отримання спадщини. До складу спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м, а також земельна ділянка, що розташована на території Гожулівської сільської ради розміром 3,18 га. Право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори 11 листопада 1998 року зареєстровано на бабусю позивача, матір його батька та дядька - [PERSON] , яка померла [INFO] . Її спадкоємцями були її сини, а саме [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] на час смерті проживала та була зареєстрована разом зі своїми синами за адресою: [ADDRESS] , тому вони фактично прийняли спадщину після своєї матері. Вони не звертались до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини після смерті матері, хоча фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м, а також земельною ділянкою, розташованою на території Гожулівської сільської ради розміром 3,18 га. Оскільки батько позивача та відповідач по справі фактично прийняли спадщину померлої [PERSON] , то вони мають право на спадщину в рівних частках, по 1/2 частці спадщини. Єдиним спадкоємцем першої черги на отримання спадщини після смерті [PERSON] є позивач. Але постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після батька у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (правовстановлюючих документів на будинок, земельну ділянку). Тому позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] літ. А-1 загальною площею 36,9 кв.м, житловою площею 23,5 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: Н - літня кухня, Д, Е - сарай, е - погріб, Г - погріб, Ж - літній душ, №1 - огорожа, К - колодязь. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 34). Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надав, але звернувся до суду з заявою про визнання позову. Третя особа письмових пояснень по суті спору не надала. Інші клопотання та заяви від учасників справи до суду не надходили. Зважаючи на визнання позову відповідачем суд вважає за можливе відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання також не з`явився, звернувшись до суду з заявою. про визнання позову. В заяві зазначив, що повністю визнає позовні вимоги [PERSON] , просить їх задовольнити і розглянути справу з ухваленням рішення у підготовчому судовому засіданні. Третя особа Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дослідивши за клопотанням позивача матеріали цивільної справи №552/1738/21, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 06 липня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 21 березня 2019 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.10). На час смерті [PERSON] його син [PERSON] постійно проживав з ним за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03 червня 2021 року у справі №552/1738/21, яке набрало законної сили 06 липня 2021 року (а.с. 19-21). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2021 року №685/02-31, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65926311 від 09.08.2021 р. Спадщина [PERSON] прийнята згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 03 червня 2021 року. Інформація про інших спадкоємців відсутня (а.с. 18). Спадкування відбувається за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідач [PERSON] є братом померлого [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 20 вересня 1966 року Гожулівською сільрадою Полтавського району Полтавської області, згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 20 вересня 1966 року Гожулівською сільрадою Полтавського району Полтавської області, згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем другої черги, і у зв`язку з тим, що спадкоємець першої черги прийняв спадщину, до спадкування він не закликається. Але постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.18). Таким чином позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину позасудовим порядком. Вирішуючи питання про обсяг майна, на яке відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11 листопада 1998 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] (а.с. 17). Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з жилого будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Таким чином власником жилого будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 червня 2001 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина. Правовідносини спадкування на час смерті [PERSON] регулювалися Цивільним кодексом УРСР 1963 року. Згідно ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ч. 1 ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як передбачено ст. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно даних домової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] [PERSON] та її сини - [PERSON] та [PERSON] на час її смерті були зареєстровані (прописані) у будинку [ADDRESS] (а.с. 29-31). Таким чином відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР вони є такими, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, а тому прийняли спадщину. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Крім [PERSON] та [PERSON] інші спадкоємці [PERSON] інші спадкоємці відсутні. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частині спадкового майна після смерті [PERSON] , у тому числі житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки [PERSON] не одержано свідоцтво про право на спадщину на його 1/2 частку вказаного житлового будинку, позивач, який прийняв спадщину, позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки, як вже встановив суд, спадщину після [PERSON] за законом прийняв його син - [PERSON] , позасудовим порядком позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у видачі зазначеного свідоцтва нотаріусом йому відмовлено, суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved