Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2017 відповідача було засуджено за ст.121 ч.1 КК України до пяти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки. Даний вирок було скасовано за вироком апеляційного суду Донецької області від 16.08.2017 та відповідачу було призначено пять років позбавлення волі. Він є потерпілим від вказаного злочину, а тому вважає, що протиправними діями відповідача йому було завдано матеріальну та моральну шкоду. Так, 17.01.2017 близько 18.30 год. [PERSON], перебуваючи у його автомобілі, навмисно наніс йому удар ножем в область щиї справа, також під час самооборони від нападу відповідача він отримав травму руки. Після отриманого ножового поранення він з 17.01.2017 по 24.01.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні у Мирноградській центральній міській лікарні з діагнозом: колото-різане поранення бокової поверхні шії справа з ушкодженням внутрішньої яремної вени, різані рани 1-2-3 пальців лівої кісті, геморагічний шок 1 ступеню. Після стаціонарного лікування він проходив амбулаторне лікування з 25.01.2017 по 06.02.2017. Під час лікування вказаних травм він потратив понад 2000 грн на придбання медичних ліків та медпрепаратів. Куртка та светр, в які він був вдягнений під час злочинного нападу прийшли в негідність, оскільки були обільно вимазані кровю, з них були вирізані шматки з плямами крові для експертного дослідження. Ціна куртки складала 2500 грн, светра - 400 грн. Отже, загальна сума матеріальної шкоди складає 4900 грн. Оскільки фіскальні чеки аптек були втрачені в міській лікарні та на час вчинення злочину вказані речі були не новими, то позов про відшкодування матеріальної шкоди він не заявляє. Проте, витрати, які були понесені ним від злочинних дій відповідача, впливають на його психічний стан, що завдає йому моральних страждань. Крім того, поранення шиї відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Отримані ним травми шиї та руки супроводжувалися та супроводжуються фізичними болями. Він є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного гірничого університету, щоб не пропускати заняття, він не звертається за медичною допомогою, терплячи болі. Після травми шиї та проведеної первинної хірургічної обробки рани на ній залишився слід рани, що спонукає його носити одежу, яка прикриває шию. Шрами також залишилися і на руці. Операція на шиї проходила під загальним наркозом. Зі слів лікарів зміщення ранового каналу на три міліметра привело б до повного розриву яремної вени, що при несвоєчасному надані медичної допомоги обовязково привело б до його смерті. На його щастя, після нанесення йому тілесного ушкодження його товариш одразу ж відвіз його до лікарні, що спасло йому життя. Він є кандидатом у майстри спорту з пауерліфтингу, який базується на тренуванні мязів рук. Отримавши травму руки від дій відповідача, він майже півроку не мав можливості третируватися в повній мірі. Більше того, після тренування в нього стала боліти шия в області рани, тому, щоб не допустити розрив зшитої вени, він взагалі перестав тренуватися. Після вчинення злочину відповідач представляв його перед їх спільним друзями та знайомими, а так само і в суді, що саме він напав на відповідача, нібито вдарив його та душив, а останній був вимушений захищатися від його нападу. Таким чином, відповідач вдався до відкритого наклепу на нього, представивши його перед сторонніми людьми негідником-нападником. Виходячи з викладеного, причинену йому моральну шкоду він оцінюю у 50000 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність та про підтримку позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, у тому числі кримінального провадження № 1-кп/226/100/2017, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2017 [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.121 ч.1 КК України за фактом спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, з призначенням покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки (а.с.15-23). Відповідно до вироку апеляційного суду Донецької області від 16.08.2017 вирок Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2017 в частині призначення покарання скасовано, [PERSON] визначено покарання у вигляді пяти років позбавлення воли (а.с.13-14). Цивільний позов [PERSON] у кримінальному провадженні не розглядався. З обставин злочину вбачається, що [PERSON] 17.01.2017 близько 18:30, перебуваючи у належному [PERSON] автомобілю, в ході сварки умисно завдав [PERSON] ножем одного удару в область шиї з правої сторони, після чого залишив місце вчинення злочину. За висновком експерта № 20 від 27.01.2017 встановлено, що наявне у [PERSON] колото-різане поранення в області шиї справа на рівні підборіддя в проекції кивального мяза з ушкодженням мязів, передньої стінки правої внутрішньої яремної вени, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею та розвитком геморагічного шоку І ступеню, віднесене до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Крім того, наявні у [PERSON] по одній різаній рані великого піднесення 1 пальця лівої кісті з переходом на долонну поверхню основної та нігтьової фаланги пальця, долонної поверхні нігтьових фаланг 2, 3 пальців лівої кісті з частковим ушкодженням нігтьової пластини 2 пальця віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. Протоколом огляду від 17.01.2017 слідчим вилучався одяг [PERSON] светр та куртка, на яких маються плями речовини бурого кольору. З наданих позивачем фотографій вбачається, що вказані речі обільно залиті кровю та з них вирізано декілька шматків з плямами крові для експертного дослідження. Після отриманого ножового поранення [PERSON] з 17.01.2017 по 24.01.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні у Мирноградській центральній міській лікарні з діагнозом: колото-різане поранення бокової поверхні шії справа з ушкодженням внутрішньої яремної вени, різані рани 1-2-3 пальців лівої кісті, геморагічний шок 1 ступеню. В ургентному порядку йому була зроблена операція рани шиї з накладенням судинного шва, а також рани лівої кісті. Після стаціонарного лікування він продовжив амбулаторне лікування у травматолога з 25.01.2017 по 06.02.2017. Дані обставини підтверджені картою стаціонарного хворого № 655/94, картою амбулаторного хворого б/н, у яких окрім наведеного зафіксовані тяжкий стан потерпілого після поранення протягом трьох діб, кровотеча з ран, скарги хворого на біль у ранах, слабкість, головокружіння, почуття оніміння обличчя. [PERSON] з вересня 2017 року є студентом Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», денної форми навчання, що підтверджується студентським квитком позивача. Згідно з характеристиками за попереднім місцем навчання Селидівського гірничого технікума та за місцем проживання позивач [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони. Відповідно до витягу з наказу Управління з питань фізичної культури та спорту від 25.10.2013 № 01-05/120 [PERSON] присвоєно спортивний розряд «Кандидат у майстри спорту України» з пауерліфтингу. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у звязку з протиправною поведінкою щодо неї, у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. За приписами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України судом не враховується матеріальне становище відповідальної фізичної особи, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно за ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вироком суду доведено скоєння злочину відповідачем, суд вважає, що між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою, наведеною у позові, існує причинний звязок, тому [PERSON] повинен нести відповідальність перед позивачем за спричинену моральну шкоду відповідно до ст.1167 ЦК України. Позивач через протиправну поведінку відповідача тривалий час зазнавав і зазнає психічні страждання внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень, пошкодження майна, що безперечно зруйнувало його звичайний уклад життя і потребували від нього додаткових зусиль для організації нормальних життєвих звязків, враховуючи зайнятість позивача у навчальному процесі та його професійне захоплення спортом. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд виходить з характеру правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, обставин його вчинення, ступеню тяжкості завданих позивачу тілесних ушкоджень, серед яких такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, повязаних з отриманими травмами, тривалістю лікування, його наслідків, з репутацією позивача серед товаришів та знайомих, а тому, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити позивачу розмір моральної шкоди у 50000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн за вимоги нематеріального характеру. На підставі ст.ст.23, 1167, 1193 ЦК України,

Outcome: approved