Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не виявляє бажання до цього, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач фактично передала на виховання позивача дитину, сама ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Всі питання, пов'язані з утриманням та вихованням дитини позивач вирішує самостійно і будь-якої участі в житті дитини мати не приймає. Крім того, фактичне місце знаходження відповідача позивачу не відоме. Ніякого зв'язку з позивачем та дитиною вона не підтримує, участі у вихованні доньки не приймає. Виходячи з цих обставин, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно довідки з адресного бюро відповідач зареєстрованою не значиться. Виходячи з цього, відповідач повідомлена про час розгляду справи в порядку, встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 09.07.2015 №54 (1649). Відповідно до даної норми закону з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило ч. 4 цієї статті. Не дивлячись на вжиті судом заходи відповідач в судове засідання не з'явилася. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що дана сім'я з 18.02.2015 знаходиться під супроводом. Жодного разу при відвідуванні сім'ї вона не бачила матір дитини. Дитина доглянута, має іграшки, які відповідають віку. З лютого по червень 2015 року вона була в сім'ї [PERSON] приблизно 6 разів. Позивач працює на шахті. Коли його немає вдома, дитиною займається бабуся та дідусь. Проживають за рахунок батька, стосунки в сім'ї дружні. Останній раз, коли вона відвідувала сім'ю - 30.05.2015 - вдома був позивач з бабусею. Бабуся працює в онкодиспансері, рентгенвідділенні, працює з 08 год. до 14 год. Дідусь працює в механічній майстерні, приходить в обідній час. Соціальну допомогу при народженні дитини переоформили у квітні 2015 року з матері на батька. Щодо розшуку матері до правоохоронних органів не зверталися. Батько дитини: спокійний, активний, допомагає по господарству, немає шкідливих звичок, любить дитину, які і інші члени сім'ї, не має до неї неприязних стосунків. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він є сусідом з [ADDRESS]. Позивача знає з дитинства, а його батьків з 1973 року. Знав відповідача, як безвідповідальну особу, яка неготова бути матір'ю. Із-за цього, побувши трохи в сім'ї, після народження дитини зникла. Жили вони без сварок, сімейні стосунки в цій сім'ї дружні. Відповідача в компанії інших людей та в стані алкогольного сп'яніння не бачив. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він мешкає в [ADDRESS]. Сім'ю позивача знає з дитинства, так як їх батьки товаришували, потім народилися діти і теж почали товаришувати. З [PERSON] просто сусіди, відповідача знає, так як їх познайомив [PERSON] Останній раз її бачив перед новим роком у 2014 році. Зараз в квартирі проживають батько, мати, син та його донька. Відповідача не бачив довготривалий час. Повертаючись з роботи бачить як на вулиці з дитиною гуляють батько або дід, баба, ніколи не бачив, щоб гуляла мати. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі Свідоцтвом про народження дитини її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 15). З Акту, засвідченого головою вуличного комітету вбачається, що відповідач фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS], дитину залишила на позивача та його батьків. До цього неодноразово, без жодних пояснень, йшла з дому і залишала дитину на декілька днів (а.с. 7). З характеристики наданої заступником директора Криворізького професійного гірничо-технологічного ліцею вбачається, що відповідач проявила себе як учениця з низьким рівнем знань, неврівноважена та схильна до нещирості, мала пропуски занять без поважних причин. В сім'ї не проживає (а.с. 8). Позивач за місцем мешкання та роботи характеризується з позитивного сторони (а.с. 12, 18). Згідно інформації наданої директором Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - КМЦСССДМ) щодо сім'ї [PERSON], останній має на вихованні малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходиться під соціальним супроводом. Згідно вихідного листа КУ «ЦПМСД № 4» ДОР» від 19.02.2015 № 251 повідомлено про те, що мати покинула родину, з 05.02.2015 її місце знаходження невідоме, батько - [PERSON], мешкає разом з дитино. 04.03.2015 був здійснений візит в сім'ю . Встановлено, що [PERSON], [INFO], покинула дитину, забрала речі та проживає у своєї тітки в с. Божедарівка. Мати не виявляє зацікавленості у вихованні дитини, за весь час жодного разу не відвідала дитину. З 01.04.2015 допомогу при народженні дитини переоформлено на батька. Зараз вихованням дитини займається батько: [PERSON], [INFO] та сім'я батька дитини. КМЦСССДМ вважає доцільним позбавлення матері батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] (а.с. 25). З листа служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 612 від 17.06.2015 вбачається, що працівниками служби було здійснено вихід за останнім відомим місцем мешкання [PERSON], а саме: [ADDRESS]. Здійснити обстеження умов проживання виявилося неможливим, у зв'язку з тим, що двері ніхто не відчинив. Здійснивши візуальний огляд будинку було встановлено, що тривалий час там ніхто не мешкає. Будинок знаходиться у незадовільному стані. В ході опитування сусідів, спеціалістам служби у справах дітей стало відомо, що в будинку більше двох років ніхто не мешкає, його використовують як дачну ділянку. [PERSON] з'являється там періодично, на телефонні дзвінки вона не відповідає (а.с. 35, 36). Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Встановлено, що відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, не утримує її матеріально в належному обсязі відповідно до віку та потреб дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, про фізичний та духовний розвиток дитини останній також не турбується. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України батьки повинні поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Виходячи з того, що відповідач працездатна, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язана до цього законом, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в цій частині. При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходів). Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved