Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому просив суд позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та стягнути аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що відповідач, маючи дітей, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на неї ст.150 СК України, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дітей не займається. В судовому засіданні позивач та його адвокат Петрушанко О.Д. підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. У судовому засіданні прокурор позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Представник органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суд вислухавши пояснення позивача, адвоката, представника органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Соколово-Балківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Актом обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають в належному позивачу домоволодінні. Син [PERSON] навчається в Соколово-Балківській ЗОШ І-ІІІ ступенів. Згідно відомостей, що характеризують позивача [PERSON], він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, у власності має нерухоме майно, в якому разом з дітьми і проживає (а.с. 9, 11). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що мати дітей [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми не проживає, не піклується про них, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Частина 2 статті 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вказаних правових норм суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved