Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 08 листопада 2003 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . На даний час вони фактично не проживають з відповідачем разом однією сім`єю близько двох років. Спільного господарства не ведуть, не допомагають один одному, не цікавляться один одним. Спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, не співпадіння поглядів на ті чи інші життєві ситуації. За весь час окремого проживання вони не вживали жодних реальних заходів до примирення. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а також інтересам відповідача. Тому позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.12). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 листопада 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 08 листопада 2003 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 листопада 2005 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов визнає, на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляла, тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved