Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які відповідно до рішення Калінінського районного суду м.Горлівки від 17.06.2014 були ним та відповідачем усиновлені. По січень 2014 року вони всі разом проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. В січні 2014 року через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки між ним та відповідачем сімейні відносини були припинені, у зв'язку з чим остання покинула родину та місце проживання, діти залишилися проживати разом з ним. За рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 10.04.2015 шлюб між ним та відповідачем розірвано. На даний час він з дітьми фактично поживає за адресою: [ADDRESS]. Як йому відомо, відповідач на теперішній час перебуває у повторному шлюбі та працевлаштована у Польщі. Остання відома адреса місця проживання відповідача: [ADDRESS] За весь час поживання дітей разом з ним ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачем не надавалося, будь-якого піклування про їх фізичний та духовний розвиток не здійснювалося, відсутнє взагалі спілкування з дітьми, які не отримують від матері ані жодного привітання, ані жодного подарунку на дні народження або свята. Вказане свідчить про те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Він є інвалідом третьої групи, офіційно не працевлаштований, одержує страхові виплати у зв'язку з трудовим каліцтвом, пенсію по інвалідності, допомогу переміщеним особам та щомісячну допомогу при усиновленні двох дітей. Усі обов'язки щодо виховання та утримання дітей фактично виконуються ним. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON], стягнути з [PERSON] на його користь на утримання дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх її доходів на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття та відшкодувати понесені ним судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про уточнення своїх позовних вимог в частині розміру аліментів, відповідно до якої просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частки всіх її доходів щомісячно. З урахуванням уточнень просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що з відповідачем він прожив сумісно 13 років у його будинку за адресою: [ADDRESS]. Саме за цією адресою відповідач зареєстрована по теперішній час. Сумісних дітей у них не було. У [PERSON] є два сини, які вже досягли повноліття. Усиновити малолітніх [PERSON] та [PERSON] ініціював саме він. Відповідач так і не змогла налагодити з дітьми контакт. Аліменти вона нікому не сплачує, має задовільний стан здоров'я. З 2014 року, коли [PERSON] покинула сім'ю і поїхала працювати до Польщі, відповідач жодного разу не спілкувалася з дітьми і їх не бачила, не цікавилася їх життям. Один раз передала 300 грн. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», вдруге до суду не з'явилася, тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у неї доказів, ухвалюючи заочне рішення. Представник третьої особи орану опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне і в інтересах дітей позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано за рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 10.04.2015, що підтверджується копією відповідного рішення суду (а.с.11). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії рішення Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 17.06.2014 та свідоцтва про народження дітей (а.с.7, 8, 9). Відповідно до записів з домової книги сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з [ADDRESS], до [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 31.03.2015 № 1455016363 (а.с.23). За інформацією Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної держаної адміністрації від 17.05.2017 відповідач [PERSON] в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб не перебуває (а.с.29). Згідно із побутовою характеристикою координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда від 03.05.2017 позивач [PERSON] разом з дітьми: донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO], зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, до дітей відноситься уважно та дбайливо, діти виховані та охайні (а.с.5). Згідно довідок відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Мирнограді Донецької області від 04.05.2017, управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 03.05.2017, управління Пенсійного фонду України у м.Димитрові Донецької області від 05.05.2017, довідок до акту огляду МСЕК позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, у зв'язку з чим щомісячно отримує пенсію в сумі 1247 грн, страхові виплати в сумі 2026 грн 15 коп., взятий на облік як переміщена особа та отримує щомісячну допомогу на проживання у розмірі 2400 грн, крім того йому виплачується щомісячна допомога при усиновленні 2-х дітей у розмірі 1720 грн (а.с.15, 16, 21, 22, 23). У судовому засіданні позивач пояснив, що допомога при усиновленні дітей в останнє буде виплачена за червень 2017, оскільки строки її виплати (три роки) сплинули. Відповідно до довідки та інформації про виконання батьківських обов'язків адміністрації школи № 5 Мирноградської міської ради від 10.05.2017 дитина сторін [PERSON] навчається у третьому класі. Мати [PERSON] з родиною не проживає, до школи не приходила жодного разу. Батько [PERSON] самостійно займається вихованням дитини, відвідує батьківські збори, піклується про стан здоров'я дівчинки, контролює вільний час дитини. Матеріально-побутові умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови дотримуються (а.с.14, 23). Відповідно до довідки та інформації про виконання батьківських обов'язків адміністрації ДНЗ № 16 «Попелюшка» ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 03.05.2017 та від 04.05.2017 дитина сторін [PERSON] з березня 2016 року відвідує дитячий заклад «Попелюшка». Мати [PERSON] з родиною не проживає, у дитячому закладі не з'являлася. Батько [PERSON] самостійно займається вихованням дитини, піклується про стан здоров'я хлопчика, останній доглянутий та охайний (а.с.12, 13). Згідно висновків Мирноградської центральної міської лікарні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], здорові (а.с.17, 18). Родина [PERSON] на обліку в Мирноградському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не перебуває, про що свідчить довідка центру від 03.05.2017 (а.с.20). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 25 від 13.06.2017, позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доцільне та буде відповідати інтересам дітей. У удовому засіданні представник третьої особи пояснила, що обстежити умови проживання відповідача не можливо, через те, що вона зареєстрована в м.Горлівка Донецької області, яка не підконтрольна українській владі. При спілкуванні з [PERSON] 07.06.2017 за телефоном остання повідомила, що вона в м.Горлівка не мешкає, знаходиться вже понад рік на заробітках у Польщі, проти позбавлення її батьківських прав не заперечує. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписами ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено і доведено позивачем, відповідач на протязі останніх трьох років не цікавиться життям дітей, умовами їх проживання, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не приймає участь в утриманні своїх дітей, навіть, не намагається з ними контактувати. Усунувшись у повній мірі від виховання дітей, відповідач фактично переклала свої обов'язки на батька дітей, не здійснила жодного заходу для встановлення способу її участі у вихованні дітей. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про своїх дітей, не проявляє до них належної батьківської турботи. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей свідчить про свідоме нехтування нею цими обов'язками, тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дітей є доцільним та необхідним. Згідно за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Будь-яких договорів між сторонами про утримання судом не встановлено. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідатимуть інтересам дітей, які проживають і виховується у батька, відповідач матеріально не підтримує їх, участі у їх вихованні не приймає, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Вирішуючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідач працездатна, здорова, інших осіб на утриманні не має, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частки її доходу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав в сумі 640 грн (а.с.1). Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ звільнений від вказаних витрат при подачі даного позову до суду. На підставі ст.ст.150, 164, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved