Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожищенського районного суду від 17.09.2014 року вирішено стягувати в користь відповідача з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Рожищенського районного суду від 27.07.2015 року вирішено стягувати в користь відповідача з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що його здоровя за останні роки значно погіршилося, оскільки хворіє на псоріатичну артропатію. Визначений розмір стягуваних з нього аліментів є для нього непосильним. Просить стягувати надалі на користь відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила, просила в позові відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що діти проживають разом з матірю, яка здійснює за ними догляд та виховання. Встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду від 17.09.2014 року вирішено стягувати в користь відповідача з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Рожищенського районного суду від 27.07.2015 року вирішено стягувати в користь відповідача з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається з позовних вимог позовної заяви позивача, що він фактично звертається не про зменшення розміру аліментів, а про зміну способу стягнення аліментів. Таким чином, позивач(боржник) не має права ставити питання про зміну способу стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач [PERSON] не є особою, яка має право звертатися до суду з питанням про зміну способу стягнення аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Розяснити позивачу [PERSON], що він має право звернутися до суду про зменшення частки розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed