Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 16.05.2017 року з позовною заявою в якій зазначив наступне: 29.04.1985 року на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 98 позивач отримав трьох кімнатну квартиру на сімю з пяти осіб: [PERSON]- чоловік, дружина - [PERSON], син - [PERSON], донька - [PERSON] та донька - [PERSON] Після отримання ордеру сторони по справі всією сімєю вселились до зазначеної квартиру та зареєструвались в ній. На сьогоднішній день дана квартира має статус неприватизованого житлового приміщення. В зазначеній квартирі на даний час зареєстровані лише позивач та відповідач. Доньки виписалися з квартири після закінчення навчання, дружина 21 квітня 2017 року померла, син впродовж майже 10 років у квартирі не проживає. Усі витрати по обслуговуванню та утримуванню квартири несе позивач, відповідач втратив до квартири будь який інтерес, більш десяти років жодного разу не зявляється, навіть на поховання матері не прийшов. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили визнати [PERSON] таким що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою N174 в буд. N 6 по вул. Лісовій у м. Енергодарі Запорізької області у звязку з відсутністю в ній понад шість місяців без поважних причин, справу розглянути за останнім відомим місцем проживання відповідача. Треті особи: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізькій області, КП «ПКВ» в судове засідання не зявились, представники надали клопотання про розгляд справи у відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будь-яких заяв або клопотань до суду не надав, повідомлявся судом за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання зазначеною в інформаційному листі з сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.22), яка співпадає з останньою відомою позивачу адресою зазначеною у позовній заяві, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт на імя відповідача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.26). Відповідно до ч.1 ст.77\~ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України\~- відповідач повідомлений\~ про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, відповідно до вимог ст.ст.169, 224\~ЦПК України, за згодою позивача та його представника, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. В судовому засіданні встановлено наступне: 29.04.1985 року на сімю з пяти осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано ордер № 2410 на житлове приміщення, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Енергодар. [ADDRESS] (а.с.17). На даний час у квартирі зареєстровані відповідач та позивач по справі, з позивачем укладено Договір про надання комплексних послуг, які входять до тарифу (послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення) (а.с.6-7), факт того, що відповідач в квартирі за місцем реєстрації не проживає більше шести місяців, підтверджено актами про встановлення даного факту від 15.10.2016 р., 18.11.2016 р., 12.12.2016р., 13.04.2017 р., 12.05.2017 р., 20.01.2017 р., 03.03.2017 р., 06.02.2017 р., складеними відповідною комісією (а.с.9-12зворот). Крім того, в судовому засіданні свідок: [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], пояснила, що проживає в будинку більше десяти років, знає родину [PERSON], відносини с позивачем та відповідачем дружні, відповідача тривалий час не бачить, також їй не відомі випадки щоби відповідача не пускали до дому. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що проживає у будинку 6 в квартирі 171 з народження, знає відповідача, вони друзі, більш ніж десять років не бачив щоби відповідач приходив до дому, де він мешкає не відомо, знає що у нього були проблеми з наркотиками. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки судом. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтованими, підтверджені наданими доказами, у звязку з чим підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved