Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 18 листопада 2011 року. Заява обґрунтована тим, що 18 листопада 2011 року в с. Беседівка Приазовського району Запорізької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 15,04 га на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку померлої було посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 063508, виданим Приазовською районною радою Запорізької області 12 червня 2003 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла зазначену вище земельну ділянку позивачу. Після смерті [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори не звертався, оскільки не знав про смерть [PERSON] та про існування заповіту. Про смерть [PERSON] він дізнався випадково у листопаді 2017 року, оскільки мешкає в іншій області і останні декілька років з померлою не спілкувався. Після зазначених подій позивач зібрав всі необхідні для звернення до нотаріальної контори документи та 24 грудня 2017 року звернувся до нотаріуса. Однак, 15 січня 2018 року отримав лист від нотаріуса про відому йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки ним пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] сільська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив на позовну заяву не надіслала. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 220686 від 22 листопада 2011 року. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 12.02.2010 року і посвідченого секретарем Беседівської сільської ради [PERSON], спадкоємцем земельної ділянки площею 15,04 гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після її смерті є позивач [PERSON], [INFO]. Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 229/2017 відкритої 28.12.2017 року Приазовською районною державною нотаріальною конторою, 28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звертався до Приазовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В заяві позивач зазначив, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина і він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Спадкоємцем, який мав право на обов'язкову частку у спадщині був чоловік померлої [PERSON], що помер 08.02.2015 року. Письмовим поясненням нотаріуса від 05.01.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який був пропущений позивачем. Згідно з довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 08.12.2017 року, [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] з дня одруження - 06.02.1963 року і по день смерті дружини - 18.11.2011 року та вів спільне домогосподарство за адресою: с. Беседівка, вул. Беседівська, 35 Приазовського району Запорізької області. Згідно заповіту, складеного у [PERSON] сільській раді Приазовського району Запорізької області за № 02 від 12.02.2010 року спадкоємцем є гр. [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Приазовського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 13.03.2018 року, [PERSON] помер 08.02.2015 року. Як свідчать зазначені позивачем дані і копія паспорту, він мешкає в с. Новосілка Тернопільської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Беручи до уваги те, що позивач не знав про смерть спадкодавця і про наявність на його користь заповіту, оскільки мешкає зовсім у іншій місцевості, а отже не був обізнаний про наявність підстав для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Оскільки виникнення даного спору не повязано з діями відповідача, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який хоча і з поважних причин, але все ж таки не прийняв спадщину у встановлений строк, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на нього судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved