Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 22 лютого 2014 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Суперечки про місце проживання неповнолітньої дитини відсутні, по домовленості неповнолітня дитина залишається проживати з [PERSON] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з вересня 2020 року, сторони не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану рнеєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції Луганської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, на позовних вимогах наполягає, строк для примирення просить не надавати (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, строк для примирення просить не надавати (а.с. 19). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 22 лютого 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 21 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З вересня 2020 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа,яка змінила своє прізвищеу зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved