Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 07.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововдолазького районного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 137. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Будь - яке налагодження сімейних стосунків та збереження шлюбу на думку позивача неможливе. Позивач у судове засідання не з'явився, але в наданій до суду позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву, в якій зазначила, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2008 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововдолазького районного управління юстиції Харківській області, було зроблено відповідний актовий запис № 137 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 26.03.2010 року. Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, Вирішуючи даний спір суд виходить з положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] - задовольнити. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved