Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Кольчинська селищна рада Мукачівського району про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]М.) являється основним квартиронаймачем в смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, буд.№43, кв.№4, Мукачівського району. В даній квартирі зареєстрована та більше 13 років не проживає його донька - [PERSON], що стверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Так, у нього з донькою неприязні стосунки, вони не спілкуються, і тому не знає її фактичного місця проживання, а факт реєстрації її у вищевказаному помешканні створює для нього суттєві незручності: нарахування комунальних послуг, які він змушений сплачувати, неможливість отримання субсидій з їх оплати без довідки про доходи всіх зареєстрованих. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить визнати [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], кв.№4, Мукачівського району, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник Кольчинської селищної ради Мукачівського району в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії Рішення № 46 виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 24 травня 2016 року Про укладення договору житлового найму, виконком селищної ради вирішив: Дозволити укласти договір житлового найму між КП Кольчинське ВУЖКГ і [PERSON], мешканцем смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, буд.№43, кв.№4 на квартиру в смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, буд.№43, кв.№4, яка складається з трьох кімнат, житловою площею - 41,9 кв.м., загальною площею - 59,3 кв.м., з вигодами (а.с.4). Згідно Довідки № 2536 від 08 липня 2016 року про склад зареєстрованих і проживаючих в житловому приміщення, за адресою: смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, буд.№43, кв.№4, зареєстровані : -2- [PERSON], [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO], його син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії заяв складених [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], кв.№8, Мукачівського району Закарпатської області, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], кв.№8, Мукачівського району Закарпатської області, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], кв.№10, Мукачівського району Закарпатської області, які посвідчені секретарем виконкому Кольчинської селищної ради [PERSON] вбачається, що [PERSON] за адресою: смт.Кольчино, вул.Фрідяшівська, 43/4, не проживає більше 13 років (а.с.6,7,8). 29 липня 2016 року між Кольчинським ВУЖКГ та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.17-22). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Нормами частин 1,2 статті 61 Житлового кодексу України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до частини 1 статті 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Нормами статтей 71, 72 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладається на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). В пункті 2 статті 8 Конвенції зазначено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Судом встановлено, що підстав для збереження за відповідачем [PERSON] право бути зареєстрованою в квартирі №4, яка знаходиться в будинку №43 по вулиці Фрідяшівська в смт.Кольчино Мукачівського району - не має, оскільки за вищевказаною адресою не проживає більше 13 років, що знайшло своє підтвердження наданими письмовими доказами, і позивачем доведено, а відповідачем не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - підлягають до задоволення. -3- Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved