Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2006 року. Під час перебування у шлюбі у них народились двоє дітей, а саме [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На початку лютого 2009 року відповідачка забрала свої особисті речі, а також дочку [PERSON] і виїхала з житлового будинку в якому вони проживали в смт. Козова, Тернопільської області в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 13.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, з позивачкою він не проживає близько 4-ох років, при цьому сплачує аліменти на дітей. В квітні 2013 року він дізнався, що відповідачка [PERSON] звернулась із заявою про позбавлення його батьківських прав, оскільки він не сплачує аліменти та не цікавитися дітьми. Позивач вважає, що такий вчинок відповідачки принижує його чоловічу і людську гідність, а отже він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки у нього виникли сумніви, що він являється біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] і хоче припинити сплачувати аліменти на дітей. А тому, позивач просить: виключити з актових записів про народження: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], відомості про [PERSON] як батька дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, і не заявила клопотання про відкладення розгляду справи. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.08.2013 року було призначено судово-медичну генетично-ідентифікаційну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON], [INFO], біологічним батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]? Здійснення експертизи було доручено провести КУ Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Валіховський, 4. При цьому експертам Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи було доручено відібрати зразки для проведення експертизи та зобов'язано сторін за клопотанням експертів надати необхідні зразки. 10.12.2013 року КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи повернуло на адресу суду копію ухвали від 23.08.2013 року разом з матеріалами справи без виконання. Причиною повернення ухвали суду без виконання, стало те, що відповідачка [PERSON] двічі не з'являлась з дітьми на виклики до Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи для відібрання зразків для проведення експертизи. Згідно ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливим розглянути справу на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні від них, засвідченому державним органом РАЦС у встановленому порядку. Дитина, яка народилась у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилась від подружжя, дружини записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини, що зазначено в ст.133 СК України. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 20 жовтня 2006 року, а рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2011 року шлюб між ними був розірваний. В період їх зареєстрованого шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. У цих свідоцтвах батьком дітей записаний позивач [PERSON]. Згідно до ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач скориставшись цим правом та пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дітей, не навів жодних переконливих доводів про те, що він не є батьком дітей, які народились під час його шлюбу з відповідачкою. При цьому, свої вимоги позивач мотивував тільки тим, що відповідачка своїм зверненням про позбавлення його батьківських прав, принизила його чоловічу та людську гідність, і після цього у нього виникли сумніви, що він являється біологічним батьком дітей, а тому він хоче припинити сплачувати аліменти на дітей. Разом з тим, невмотивовані сумніви відповідача щодо його батьківства, є явно недостатнім для задоволення позовних вимог, враховуючи при цьому той факт що діти народились під час шлюбу, і після розірвання шлюбу позивач сплачував аліменти на дітей. Таким чином, незважаючи на те, що експертизу для встановлення батьківства по справі не було проведено, позивач не навів суду інших переконливих доводів, на підтвердження свої позовних вимог .Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed