Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити факт смерті [PERSON] [INFO]; зобов'язати органи РАЦС зареєструвати смерть [PERSON] в установленому порядку; встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON], померлої [INFO]; встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір»ю [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлого [INFO]; встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а також, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Також просить встановити факт, що позивач є правнуком [PERSON], померлої [INFO], правнуком [PERSON], померлої [INFO] та двоюрідним правнуком [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлого [INFO]; визнати за позивачем право власності за законом на 13/100 частин домоволодіння [ADDRESS] після [PERSON], померлого [INFO] та на 13/100 частин після смерті [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що домоволодіння з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві особистої власності належить: [PERSON] 30/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.06.2011 року Сьомою ХДНК, р. №1-844; [PERSON] - 14/100 частин на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.1974 року 7 ХДНК, р. №1-6850; [PERSON] - 14/100 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.1974 року 7 ХДНК, р. №1-9737; [PERSON] - 16/100 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.07.1976 р. 7 ХДНК, р. №3-2972. Не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення ВК Комінтернівського райради №353 від 17.07.1974 року за [PERSON] - 13/100 частин. [PERSON] - 13/100 частин. [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними дідами позивача. Своє право власності після перерозподіл ідеальних часток вони не зареєстрували, тому що померли. [PERSON] помер в 1937 році в м. Харкові. [PERSON] помер в 1942 році в м. Челябінську, куди був тимчасово евакуйований із заводом ім. Малишева в роки Великої Вітчизняної війни та помер через декілька місяців після цього. Вони були рідними синами [PERSON] та рідними братами прабабці позивача [PERSON], які на час їх смерті були співвласницями домоволодіння та мешкали в ньому. Спадкоємицею померлих братів була їх непрацездатна мати [PERSON] Померлі [PERSON] та [PERSON] у шлюб не вступали, дітей та інших родичів крім матері та сестри не мали. Таким чином [PERSON] прийняла спадок після смерті синів по 1/6 частині домоволодіння кожного. [PERSON] померла [INFO]. Спадок у вигляді 2/6 частин після неї прийняла її дочка, прабабка позивача [PERSON] фактично, бо мешкала у спірному домоволодінні. Однак спадок не оформила, бо втрачені документи про спорідненість. [PERSON] померла [INFO]. Спадщину після неї прийняла та оформила бабуся позивача [PERSON], яка мешкала в зазначеному домоволодінні. Таким чином, прийнявши частину майна, зазначеного в свідоцтві про спадок, вона прийняла все майно, яке належало та могло належати [PERSON], а саме ще 2/6 частин домоволодіння, які після перерозподілу в 1974 році стали складати 26/100 частин. [PERSON] не оформила право власності на майно [PERSON] та [PERSON] із-за відсутності документів, які б підтверджували спорідненість спадкодавців. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцем після неї була її дочка - мати позивача [PERSON] Однак від спадщини вона відмовилась на користь позивача. Спадщину після [PERSON] позивач прийняв та оформив право власності на 30/100 частин домоволодіння. Має намір оформити право власності на частки [PERSON] та [PERSON], однак не має документів на підтвердження споріднення, тому вимушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач та треті особи в судове засідання не з*явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO].(а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO].(а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [PERSON] помер [INFO].(а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серія [NUMBER]) [PERSON] у зв'язку з укладенням шлюбу із [PERSON] набула прізвище [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON].(а.с.14) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу(серія [NUMBER] [PERSON] у зв'язку із розірванням шлюбу із [PERSON] повернула собі прізвище [PERSON] (а.с.15). Згідно повідомлення від 14.08.2014 року № 353 Державного комітету у справах РАГС Челябінської області РФ запис акта про смерть [PERSON] в архіві РАГС Челябінської області по м. Челябінську відсутній. Перевірка була проведена за часовий проміжок з 1942 по 1943 рік. Архівний фонд повністю не зберігся.(а.с.50). Факт того, що [PERSON] виїхав з м. Харкова та був відсутній в окупаційний період з 1941 р.по 1943 рік за місцем свого постійного проживання підтверджується архівною довідкою № 01-28/0-160 від 18.02.2013 р. Державного архіву Харківської області.(а.с.56). Актовий запис про смерть [PERSON] за 1942 р. в архіві органів РАГСу Челябінської області по м. Челябінську не зберігся. Поновити актовий запис про смерть неможливо. Згідно ст.ст.256 п.8, 257 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем його проживання. Відділ РАЦС ХМУЮ не має можливості видати заявнику свідоцтво про смерть [PERSON] та зареєструвати факт смерті у зв'язку з тим, що [PERSON] помер на території Челябінської області в 1942 році. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання спадщини після смерті діда. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник мав підстави для звернення до суду за місцем свого мешкання, бо поза судовим шляхом встановити родинні відносини із померлими бабуся та дідами він не може. Надані заявником письмові докази підтверджують родинний зв'язок, та суд вважає можливим встановити юридичний факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON], померлої [INFO]; встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір»ю [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлого [INFO]; встановити факт, що позивач є правнуком [PERSON], померлої [INFO], правнуком [PERSON], померлої [INFO] та двоюрідним правнуком [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлого [INFO] Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав. Стосовно визнання права власності суд приходить до наступного. Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому суд, при постановленні рішення керується ЦК УРСР 1922 року. Згідно ст. 524 та 525 ЦК УРСР 1922 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК УСР 1922 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні післ його смерті. Згідно ст.ст. 529, 530, 531 ЦК УРСР 1922 року, При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом,якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно з архівною довідкою № 01-28/0-160 від 18.02.2013 року, яка видана Державним архівом Харківської області Харківської обласної державної адміністрації в архівному фонді Харківська міська управа у реєстраційному списку мешканців квартири [ADDRESS] станом на липень 1943 року значаться: [PERSON],[INFO],українка,вдова,уродженка та мешканка м.Харків,попередня адреса: [ADDRESS], мешкає у цьому будинку з 1890 року,інвалід; [PERSON],[INFO],українка,вдова,уродженка та мешканка м.Харків,мешкає в цьому будинку з 1906 року,бухгалтер,не працює,тому що хвора(так у документі); [PERSON],[INFO],українець,уродженець м. Харків,мешкає в цьому будинку з 1930 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане [PERSON], державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна, зазначеного у цьому свідоцтві, а саме 30/100 (тридцяти сотих) частин житлових будинків з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в [ADDRESS],що належало [PERSON],1928 року народження, яка померла [INFO], є її онук [PERSON], [INFO], ідн.[NUMBER], який проживає в [ADDRESS],у зв'язку з відмовою спадкоємиці першої черги доньки [PERSON].(а.с.7). Відповідно до Витягу № 30915676 від 10.08.2011 року про державну реєстрацію прав на житлові будинки з надвірними будівлями (житловий будинок літ. № «Б-1» знесено), що знаходяться за адресою [ADDRESS] (№ запису 934 в книзі 1) право власності на зазначений об'єкт належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину /р. № 1-844/24.06.2011/7 ХДНК (а.с. 7). Згідно довідки № 295 від 31.05.2012 року,що видана Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», домоволодіння /житлова будівля з надвірними будівлями [ADDRESS] по праву власності зареєстроване за: [PERSON] - 30/100 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину,виданого 24.06.2011 року 7-ю ХДНК,р. №1-844, [PERSON] - 14/100 ч. на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.1977 р. 7-ю ХДНК, р. № 1-6850,(дублікат виданий 05.06.2006 р. ДНА,р.№ 1-346) [PERSON]- 14/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 19.11.1974 р. 7-ю ХДНК, р. № 1-9737, [PERSON] - 16/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 28.07.1976 р. 7-ю ХДНК, р.№ 3-2972. Не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення ВК Комінтернівської райради № 353 від 17.07.1974 за -[PERSON]-13/100 ч. -[PERSON]-13/100 ч.(а.с.8). Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS], право власності на 30/100 частин домоволодіння зареєстровано за [PERSON] (а.с.22-25). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 13/100 частинн спірного домоволодіня в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та на 13/100 частин після смерті [PERSON] Суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобов»язання органів РАЦС зареєструвати смерть [PERSON], оскільки суд не може вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. На підставі викладеного та

Outcome: partial