Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він працював на ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» з 17 жовтня 1988 року по 09 липня 2012 року. За період часу з 01.07.2002 року по 30.09.2012 року роботи виникла заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 30708,55 грн., яку йому не сплатили, тому звернувся до суду. До суду позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, а саме розміру заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 12730,61 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали змінені позовні вимоги про стягнення з ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» на користь [PERSON] нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 12730,61 грн. Представника відповідача ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» [PERSON] у судовому засіданні розмір заборгованості ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» по виплаті заробітної плати [PERSON] у розмірі 12730,61 грн. визнав, надавши відповідний розрахунок. Вислухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] згідно копії трудової книжки працював на ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» з 17 жовтня 1988 року по 09 липня 2012 року. Відповідно до акту ревізії від 22.04.2013 року, складеного бухгалтером-ревізором [PERSON] на підставі адвокатського запиту від 12.04.2013 року, заборгованість ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» по нарахованій але не виплаченій заробітній платі перед [PERSON] за період часу з 01.07.2002 року по 30.09.2012 року, складає 30708,55 грн. Згідно пояснень представника відповідача, наданої ним довідки та пояснень позивача та його представника, разом з поданою заявою про зменшення позовних вимог, при складанні акту ревізії не було враховано обовязкові відрахування, а тому загальний розмір нарахованої та не виплаченої заробітної плати ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» [PERSON], складає 12730,61 грн. Таким чином, враховуючи, що позивачу за період роботи на ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» було нараховано але не виплачено заробітну плату у розмірі 12730,61 грн., а тому позивач має право на її отримання, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «Сєвєродонецьке АТП-10920» про стягнення заробітної плати у розмірі 12730,61 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 79 ЦК України судові витрати складаються з судового збору. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» під час звернення до суду, а відомостей про понесення інших судових витрат сторонами суду не надано.

Outcome: approved