Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що [INFO] року у нього, [PERSON], і [PERSON] народився син [PERSON], про що Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області складено актовий запис № 67. З огляду на те, що на час народження сина діяв зареєстрований шлюб з [PERSON] та не сплинуло десяти місяців після припинення шлюбу, так як їх шлюб розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області 20.12.2017 року (справа № 195/1754/17), то в Свідоцтві про народження дитини батьком записано саме Відповідача. Проте, даний запис не відповідає дійсності, оскільки з червня 2013 року він, [PERSON] (Позивач) та [PERSON] (Третя особа) постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, пов'язані спільним побутом, спільно ростять сина та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. Відповідач в свою чергу з літа 2013 року не підтримує будь-яких відносин з [PERSON] Позивач зазначає, що відповідно до положень ст.ст. 124, 125, 126 СК України, [PERSON] ухилився подати заяву до Томаківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про походження сина [PERSON] від нього (позивача) та визнання за ним батьківства, тому реєстрація народження сина органом реєстрації була здійснена на підставі положень ч.2 ст. 122 СК України. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в т.ч. шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа - Томаківський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить розглянути справу за відсутності представника відділу, в разі усунення неточностей у позові. Третя особа - [PERSON] також подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у позивача [PERSON], і [PERSON], яка у справі є третьою особою, народився син [PERSON], про що Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області складено актовий запис № 67. Але на час народження сина [PERSON] діяв зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] та не сплинуло десяти місяців після припинення шлюбу, так як їх шлюб розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області 20.12.2017 року (справа № 195/1754/17), то в Свідоцтві про народження дитини батьком записано саме відповідача. Як зазначає позивач, даний запис не відповідає дійсності, оскільки з червня 2013 року він та [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, пов'язані спільним побутом, спільно ростять сина та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. Відповідно до положень ст.ст. 124, 125, 126 СК України [PERSON] ухилився подати заяву до Томаківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про походження сина [PERSON] від позивача та визнання за ним батьківства, тому реєстрація народження сина органом реєстрації була здійснена на підставі положень ч.2 ст. 122 СК України. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження сина [PERSON], серії [NUMBER], рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2017 року (справа № 195/1754/17). У відповідності до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Крім того, згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому позивач просить не стягувати з відповідача на його користь судовий збір. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved