Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №410. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 12 травня 1994 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Між ними втрачено порозуміння, почуття любові та поваги. Тривалий час проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник позивача - адвокат Іщук К.В. в судовому засіданні просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була неодноразово повідомлена, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та розміщення повідомлення на сайті судової влади. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 травня 1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 квітня 2021 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис за №410. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Тривалий час сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Відповідач в судове засідання не з`явилася та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Клопотання про надання строку для примирення сторони не заявляли. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилася та відзив на позов не подала. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 травня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №410.

Outcome: approved