Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя про зняття арешту з нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна серії ВП №27247128, виданий 21 червня 2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суми заборгованості в розмірі 26\~611,00 грн. У позові зазначено, що в рамках виконавчого провадження, державним виконавцем Перевєденцевим Д.О., постановою від 16.11.2009 №15969870 був накладений арешт на майно боржника, в тому числі і ? частку нежитлового приміщення площею 50,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, 64. 17 лютого 2015 року державним виконавцем Ленінського ([PERSON]) ВДВС ЗМУЮ накладено арешт та заборону відчуження на все належне йому майно, а саме, 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS], що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 грудня 2011 року, зареєстрованого за №1504, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та свідоцтва про право власності 1672, від 12 вересня 2007 року виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. На теперішній час судове рішення було виконане у повному обсязі, у звязку з чим, державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.05.2012 №27247128, припинено чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Він звернувся 30.008.2016 до [PERSON] ВДВС м. Запоріжжя із заявою про зняття арешту з належного йому майна, що був накладений ще під час примусового виконання виконавчого листа №2-67 виданого 21.06.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя. У судовому засіданні представник позивача, Позивач у судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти.\~\~\~\~ [PERSON] є власником ? частини нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, 64, що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 22 лютого 2013 року, зареєстрованого за №695194, посвідченого реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області державним реєстратором [PERSON] Це підтверджується свідоцтвом про право на власність. 03 травня 2012 року державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №27247128. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути\~\~протиправно\~\~позбавлений\~\~права власності.\~\~Право\~\~приватної власності є непорушним. \~\~\~\~Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу\~\~в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. \~\~\~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо\~\~задоволення позову повністю, оскільки у позивача відсутня заборгованість про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №27247128. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved