Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що він та [PERSON] перебувають у шлюбі, що був повторно зареєстрований 05.03.1993 року відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 218. Від шлюбу мають дорослу дочку [PERSON] , 1991 року народження. Водночас зазначає, що наприкінці весни 1997 року відносини знову стали погіршуватися, почуття любові та поваги один до одного втрачене. Майже більше 23 років спільне господарство не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , судові витрати залишити по фактично понесеним. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 25.02.2020 року за вх. № 4984 до суду від позивача надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд розглянути справу за його відсутності. 25.02.2020 року за вх. № 4985 до суду від відповідача надійшла заява, в якійостання визнала позов у повному обсязі, просила його задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні з винесенням рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.03.1993 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, Україна, актовий запис № 218, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу від 05.03.1993 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають повнолітню дочку. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved