Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості по\~орендній платі,\~у якому\~просив суд\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~договором оренди\~від 28.10.2018\~року в розмірі 1353,43 грн. заборгованість за оренду квартири та 1591,15 грн. заборгованість за спожиті комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2018 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди, відповідно до п.1.1. якого орендар прийняв у платне строкове користування приміщення (квартиру) площею 14 кв.м. для власних потреб за адресою: [ADDRESS] . На підставі п.2.4 вказаного договору [PERSON] зобов`язався сплачувати позивачу щомісячно до 28 числа наступного місяця в повному обсязі орендну плату в розмірі 1400 грн. та комунальні послуги. Відповідачем не\~було виконано\~умови договору\~оренди від\~28.10.2018\~року в\~повному обсязі,\~а саме\~п.п.\~2.4,\~3.3,\~4.4\~вказаного договору,\~внаслідок чого\~у відповідача\~з13.12.2018 року по 11.01.2019 року виникла заборгованість 1353,43 грн. за оренду квартири та 1591,15 грн. заборгованість за спожиті комунальні послуги. Враховуючи, що відповідач обов`язку щодо повернення грошових коштів не виконав, позивач звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і проти такого порядку не заперечував позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно з Витягу з реєстру платників єдиного податку та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №749265 [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с. 59). Позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1994 року (а.с. 61). 28.10.2018 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди, відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне строкове користування приміщення (квартиру) площею 14 кв.м. (спільно ще з одним квартиронаймачем) для власних потреб та загальною площею спільного користування 21,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На підставі п.2.4 вказаного договору орендар зобов`язаний до 28 числа наступного місяця в повному обсязі сплачувати орендну плату в 1400 грн., що еквівалентно базовій 50 доларів США на випадок інфляції та комунальні послуги. Згідно п.3.3 договору оренди в разі дострокового розірвання договору за ініціативою орендаря орендар має сплатити орендодавцю 100% неотриманого прибутку. Задаток орендарю не повертається. Відповідно до п.4.4 договору оренди послуги електронного зв`язку (інтернет) орендар сплачує окремо, а розрахунки за електропостачання та теплопостачання в розмірі 50% газо і водопостачання орендар сплачує в розмірі 30 % за показниками лічильників та нарахувань ЖЕО. Відповідно до розрахунку, відповідачем [PERSON] з 28.11.2018 року по 12.12.2018 року сплачено 2100 грн., однак за період з 13.12.2018 року по 11.01.2019 року відповідачем заборговано кошти за оренду квартири в сумі 1353,43 грн., а саме за 29 днів неотриманого прибутку. Відповідно до розрахунку, з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року нараховано загальну суму за спожиті комунальні послуги 1352,49 грн., з яких 450 грн. сплатив співорендар [PERSON] , тому борг [PERSON] становить за вказаний період 902,49 грн. В період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року нараховано загальну суму за спожиті комунальні послуги 1377,32 грн., з яких 688,66 грн. сплатив співорендар [PERSON] , таким чином борг [PERSON] становить за вказаний період 688,66 грн. Проте відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання, заборгованість ним погашена не була. Відповідно до ст. 51, 52 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Зокрема, відповідно до статей 51, 52, 598609 ЦК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осібпідприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 09.08.2017 у справі № 3-788гс17. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч.\~1,\~5\~ст.\~762\~ЦК України\~за користування\~майном з\~наймача справляється\~плата,\~розмір якої\~встановлюється договором\~найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Згідно до ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як зазначає ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору оренди у повному обсязі, однак відповідач обов`язку\~щодо сплати\~грошових коштів\~за оренду\~квартири та\~комунальних послуг\~не виконав,\~томусуд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за\~договором оренди\~від 28.10.2018\~року в розмірі 2944,58 грн., яка складається з наступного: 1353,43 грн. заборгованість за оренду квартири та 1591,15 грн. заборгованість за спожиті комунальні послуги слід задовольнити в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved