Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 127 323,00гривень, що за курсом НБУ доларів США до української гривні станом на 03.03.2017 року складає 4700 американських доларів США. В обґрунтування позову вказав, що 24 липня 2014 року за договором позики, зареєстрованому в реєстрі приватного нотаріуса [PERSON] під № 2297 позивач по справі [PERSON] відповідачу по справі [PERSON], якого знав на протязі одного року, передав у власність строком до 26 травня 2015 року грошові кошти в розмірі 55460,00 грн., що є еквівалентом 4700 доларів США, за встановленим сторонами обмінним курсом 1 USD = 11,80 гривень. На підставі пункту 2 договору, таку саме суму грошових коштів, а саме 55460 грн. 00 коп., що за банківським курсом станом на 24.07.2014 року становить 4700 доларів США (1 американський долар США дорівнює 11 грн. 80 коп., відповідач по справі [PERSON] зобов'язується повернути позивачу по справі [PERSON] не пізніше 26 травня 2015 року з урахуванням інфляції на момент розрахунку. При цьому, сторони домовилися, що борг має бути повернений у доларовому еквіваленті у сумі 4700.00 доларів США. На момент складання позовної заяви, відповідно довідки наданої 03.03.2017 року ПАТ «ПриватБанк» офіційний курс НБУ для UАН за операціями з доларами США на готівковому ринку України становив: 1 американський долар США - 27,09 гривень. Починаючи з травня 2015 року по теперішній час, відповідач усіляко уникає зустрічі з позивачем, на телефоні дзвінкі не відповідає, змінює номера мобільного телефону. У відповідності до ст.ст. 15, 16, 257 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання , шляхом звернення до суду. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України в свою чергу передбачає, що відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, як що інший розмір процентів не встановлений договором або законом, сплатити суму боргу, Станом на момент подання позову до суду, боргові обов'язки відповідача залишилися невиконаними. Таким чином, відповідач [PERSON] заборгував позивачу по справі [PERSON] 4700 американських доларів США 00 центів, що за курсом НБУ доларів США до української гривні станом на 03.03.2017 року складає 127 323,00 гривень. Позивач та його представник, у судовому засіданні, кожен окремо, позов підтримали повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір позики (а.с.4), довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.5). Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, дослідженні наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 24 липня 2014 року сторони по справі уклали договір позики, згідно якого позивач [PERSON] передав у власність відповідача [PERSON] строком до 26 травня 2015 року грошові кошти в розмірі 55460 грн. 00 коп., що є еквівалентом 4700 доларів США за встановленим сторонами обмінним курсом 1 USD = 11,80 гривень. Договір поруки був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно пункту 2 договору, сторони домовились, що борг має бути повернений у доларовому еквіваленті у сумі 4700 доларів США. Починаючи з 26 травня 2015 року та до даного часу, відповідач борг не повернув. Таким чином, відповідач [PERSON] заборгував позивачу [PERSON] 4700 американських доларів США, що за курсом НБУ доларів США до української гривні станом на 03.03.2017 року складає 127 323,00 гривень. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача та його представника, письмових доказів: договору позики (а.с.4), довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.5). Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між сторонами 24 липня 2014 року укладений договір позики, передбачений ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник (відповідач) зобовязаний повернути позикодавцю (позивачу) кошти у такій саме сумі у строк, встановлений договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.162 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Таким чином, відповідач не виконав своїх зобовязань, чим порушує умови договору та права позивача, які належать захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 127\~323 грн. 00 коп., що еквівалентно 4700 доларів США, виходячи з офіційного курсу Національного банку України долара США до гривні станом на 03.03.2017 р. (1USD = - 27,09 UAH). У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази, суд, на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1273 грн. 24 коп.

Outcome: approved