Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним і скасувати рішення Лановецької селищної ради № 133 п. 71 від 11 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» гр. [PERSON]; визнати недійсним і скасувати рішення Лановецької селищної ради про приватизацію земельної ділянки по вул..Тернопільська, 42 [PERSON]; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства від 1 серпня 2005 року по вул..Тернопільська,42, що належить [PERSON]. В доповненні до позовної заяви позивач [PERSON] просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення будівництва від 1 серпня 2005 року [PERSON] по вул..Тернопільська,42. Свої вимоги позивач мотивує тим, що при виготовленні технічної документації на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні, виявлено накладку земельної ділянки [PERSON] на його земельну ділянку. Внаслідок цього він позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування належного йому на праві власності жилого будинку. При зверненні в Лановецьку міську раду позивач виявив, що виготовленню Державного акта [PERSON] слугувало рішення Лановецької селищної ради № 133 п. 71 від 11 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» його батькові гр. [PERSON], в якому невірно вказано розміри земельної ділянки., яка передається. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідачів - Лановецької міської ради та Управління Держкомзему в Лановецькому районі, в судове засідання не зявились, а направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, зясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення виконкому Лановецької селищної ради № 281 від 22 серпня 2000 року, [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване в м.Ланівці по вул..Тернопільська, 42 а. Рішенням сесії Лановецької селищної ради народних депутатів № 133 від 11 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» вирішено передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) особистого підсобного господарства в смт.Ланівці, вул..Тернопільська, 40 [PERSON] згідно з додатком (п. 71) в розмірі 0,32 га. Згідно земельно-шнурової книги (1973 року) колгоспу ім..Матросова Лановецького району за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,26 га. Дані обставини стверджуються повідомленням Лановецької міської ради на імя [PERSON] за № 41 від 28.04.2015 року. З Державного акта на право власності на земельну ділянку від 1 серпня 2005 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування ААЕ № 620889 від 07.03.199 року, посвідченого Лановецькою державною нотаріальною конторою за № 345, є власником земельної ділянки площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м.Ланівці, вул..Тернопільська,42. [PERSON] померла 15 січня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 185031, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції в Тернопільській області 20 квітня 2015 року, про що 19 січня 2007 року складено відповідний актовий запис № 7. Пояснення позивача про накладення земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, із суміжною земельною ділянкою стверджується актом, складеним комісією Лановецької міської ради та технічною документацією. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. За змістом ст.. 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.2 ст.118 Земельного кодексу України рішення органу виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до положень ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Підстави припинення права власності на земельну ділянку передбачені ст.140 Земельного кодексу України. Зокрема п.б ст.140 ЗУ України однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В судовому засіданні встановлено, що власник земельної ділянки площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по вул..Тернопільська,42 м.Ланівці, [PERSON] померла. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване в м.Ланівці, вул..Тернопільська, 42 а і в його користуванні знаходиться земельна ділянка. На даний час він обмежений у здійсненні свого права власності на належну йому земельну ділянку, не може належним чином виготовити технічну документацію, оскільки частина належної йому земельної ділянки накладається із земельною ділянкою суміжного землекористувача. Рішенням Лановецької селищної ради № 133 п.71 від 11 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» гр. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,32 га, що суперечить розміру земельної ділянки, який зазначено в земельно-шнуровій книзі. Згідно технічної документації виникла накладка суміжних земельних ділянок. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, рішення Лановецької селищної ради № 133 п.71 від 11 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» гр. [PERSON] та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства від 1 серпня 2005 року по вул..Тернопільська,42 м.Ланівці на імя [PERSON] слід визнати не дійсними і скасувати. Позовні вимоги про визнання недійсним і скасування рішення Лановецької селищної ради про приватизацію земельної ділянки по вул..Тернопільська, 42 [PERSON] та визнання недійсним і скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення будівництва [PERSON] задоволенню не підлягають. В порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позивач не надав на дослідження зазначені документи, чим не довів позовні вимоги.

Outcome: partial