Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 16.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2726, належить житловий будинок, розташований за адресою:Харківська область, Дергачіський район, с.Черкаська Лозова, вул. 1-го Травня, 67. 05.03.2013 року у вказаному житловому будинку з його дозволу була зареєстрована, як його цивільна дружина [PERSON]. З 2014 році відповідач у вказаному вище домоволодінні не проживає. Будь-які речі відповідача у домоволодінні відсутні. Участі в оплаті за користування послугами електро та газопостачання відповідач не приймає. В добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить слухати справу у її відсутність, що суд вважає можливим. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлена з дотриманням ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом оголошення у пресі - в газеті „Урядовий курєр від 01.03.2017 р., однак, в судове засідання не зявилась, відповідні заяви суду не надавала, у звязку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечують. Третя особа - Виконавчий комітет Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без їх участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 16.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2726, позивачу на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачіський район, с.Черкаська Лозова, вул. 1-го Травня, 67. 05.03.2013 року у вказаному житловому будинку з дозволу позивача була зареєстрована [PERSON]. Згідно акта депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 12.09.2016 р. відповідач [PERSON] зареєстрована у жилому будинку за адресою: Харківська область, Дергачіський район, с.Черкаська Лозова, вул. 1-го Травня, 67, у вказаному вище жилому будинку не проживає з 2014 року. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови \~№5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сімї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved