overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є членом сім'ї наймача квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі, зареєстровані позивач та відповідач, [PERSON], який понад шість місяців в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] В спірній квартирі проживає позивач та зареєстрована відповідач, [PERSON] - колишня дружина позивача, яка в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, не сплачуює комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме належною йому на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] та стягнути з останнього на його користь 243 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований його син [PERSON], але з січня 2006 року фактично у вказаній квартирі він не проживає. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], який втретє не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Із матеріалів справи видно, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи на даний час відповідач продовжує бути зареєстрованим у квартирі, що належить позивачу (а.с.18), у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Крім того [PERSON] був відсутній більше ніж шість місяців за місцем реєстрації, тобто у належній позивачу квартирі [ADDRESS] , що підтверджується актом підтвердження від 24.02.2015 року, що знаходиться в матеріалах справи. Згідно приписів ст.. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме належним йому на праві приватної власності будинком [ADDRESS] та стягнути з останньої на його користь 243 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку з 24.06.2008 року зареєстрована [PERSON], яка не є членом родини позивача та фактично у вказаному будинку вона не проживала. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], яка втретє не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Із матеріалів справи видно, що позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи на даний час відповідач продовжує бути зареєстрованою будинку, що належить позивачу (а.с.5), у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Крім того [PERSON] була відсутня більше ніж шість місяців за місцем реєстрації, тобто у належному позивачу будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом підтвердження від 03.12.2014 року, що знаходяться в матеріалах справи. Згідно приписів ст.. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], належною йому на праві приватної власності. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована донька позивача [PERSON], але з листопада 2012 року у вказаній квартирі вона не проживає. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], яка вдруге не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Із матеріалів справи видно, що позивач є власником житлової квартири [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи на даний час відповідач продовжує бути зареєстрованою в квартирі позивача (а.с.11), у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Крім того [PERSON] була відсутня більше ніж шість місяців за місцем реєстрації, тобто у належній позивачу квартирі [ADDRESS], що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання, що знаходяться в матеріалах справи. Згідно приписів ст.. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], належною йому на праві приватної власності. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина [PERSON], але з 2000 року у вказаній квартирі вона не проживає. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], яка вдруге не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Із матеріалів справи видно, що позивач є власником житлової квартири [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи на даний час відповідач продовжує бути зареєстрованою в квартирі позивача (а.с.11), у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Крім того [PERSON] була відсутня більше ніж шість місяців за місцем реєстрації, тобто у належній позивачу квартирі [ADDRESS], що підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання, що знаходяться в матеріалах справи. Згідно приписів ст.. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він є власником житлового будинку №9 по вул.1 Травня у м.Старобільськ. В зазначеному будинку зареєстрована і не проживає з 2001р. відповідач [PERSON] та її реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У звязку з чим просив суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житлом. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] у судове засідання не зявились до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала заяву, у якій у повному обсязі визнавала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. У звязку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] у повному обсязі визнала позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги, що відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном та що відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, і відповідач не проживає за адресою реєстрації більше року, що було визнано відповідачем, а оскільки згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом і свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . На даний час у вказаній квартирі зареєстрована також відповідачка по справі [PERSON] , його донька. Відповідачка з 1996 року не проживає у вказаній квартирі, виїхала на постійне місце проживання до Італії, квартирою не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні квартири участі не приймає. А тому, просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 16.06.2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 25.08.2020 року, справа слуханням відкладалася у зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю доказів її належного сповіщення. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Також була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6,7). У вказаній квартирі, крім позивача, також зареєстрована [PERSON] , його донька, що підтверджується довідкою МЄІРЦ (а.с.8). Відповідачка з 1996 року не проживає у вказаній квартирі, виїхали на постійне місце проживання до Італії, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні квартири участі приймає, на підтвердження чого позивачем надано відповідний акт (а.с.9) Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом і свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . У договорі купівлі-продажу вказаної квартири було прописано, що відповідач зобов`язується знатися з реєстрації до 07.12.2013 року. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не знявся з реєстрації, залишається зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 2013 року він у квартирі фактично не проживає. А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 02.07.2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 22.09.2020 року, справа слуханням відкладалася у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.2). Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 29.11.2013 року вказану квартиру позивач придбав у [PERSON] . Відповідно до п. 9 вказаного договору, продавець [PERSON] зобов`язувався в строк до 07.12.2013 року знятися з реєстраційного обліку з квартири. Однак у добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знявся та залишається зареєстрованим у кватирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с.4). Фактично відповідач з 2013 року не проживає у вказаній квартирі. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved