Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON], [PERSON], про зменшення розміру аліментів. Обґрунтував свої вимоги тим, що на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2011 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2013 року, з нього стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що розмір утримуваних з нього аліментів становить 1/2 частини його заробітку, що перевищує встановлену законом частку. Тому, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачів на утримання дітей до 1/3 частини заробітної плати, щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених ним вимогах наполягав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляд справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених [PERSON] вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2011 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року, який було розірвано на підставі даного рішення (а.с.6). Крім того, згідно наведеного судового рішення, під час перебування у шлюбних відносинах, у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - донька [PERSON]. Вказана обставина також підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, ухваленого 15 лютого 2011 року у цивільній справі № 2-647-2011 за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання донька [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2013 року встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час перебування у яких в них народилась спільна дитина - син [PERSON] (а.с. 8). Також, дана обставина підтверджена копіє Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області (а.с. 5). Окрім цього, рішення суду від 01 жовтня 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 22 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Зважаючи на те, що позивач має аліментні зобов'язання перед обома з відповідачів, а загальний розмір утримуваних з нього аліментів складає ? частину його заробітку, суд приходить до висновку щодо можливості зменшення стягуваних аліментів. Так, позивач у своєму позові просить зменшити розмір аліментів з ? частини до 1/3 частини його заробітної плати, щомісячно, проте не зазначає, за яким саме рішенням необхідно зменшити розмір утримуваних аліментів. За таких обставин суд приходить до висновку щодо визначення розміру, на який зменшується розмір аліментів, що стягуються з позивача, за кожним рішенням окремо.

Outcome: approved