Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 2002 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб в Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі актів реєстрації громадянського стану зроблено запис № 925 від 20 липня 2002 року. Крім того, зазначає, що за час перебування в шлюбі у них народилася дитина дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Також вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Останнім часом вони неодноразово намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, вирішувати їх спокійно, але ніяких результатів це не дало. Вважає, що часті сварки негативно впливають на психічний стан дитини. Протягом останніх років сімейне життя між ними суттєво погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. За його глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення неможливе, а тому просить строк для примирення не надавати. Майновий спір між ними відсутній. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 20 березня 2018 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому просила надати сторонам строк на примирення тривалістю 6 (шість) календарних місяців. Позивач, в свою чергу, 26 березня 2018 року надав відповідь на відзив, в якому просив строк для примирення не надавати та розірвати між ними шлюб. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05 квітня 2018 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2018 року, за клопотанням відповідача по справі, сторонам надавався строк - 02 (два) з половиною місяці для примирення та було зупинено провадження по справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2018 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - за довіреністю [PERSON], після сплину строку на примирення зазначила, що позивач не змінив свою думку щодо позову і на розірванні шлюбу наполягав. Вказала, що судові витрати позивач залишає за собою. В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомлений пр. час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], після сплину строку на примирення зазначила, що вона проти розірвання шлюбу, але змінити обставини не може, оскільки позивач [PERSON]. вже переїхав до нової жінки. Враховуючи думку позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об'єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2002 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER]), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 925. Також, встановлено, що від шлюбу сторони мають дитину дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] від 08 січня 2003 року), яка проживає разом з матір'ю. Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування(ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Наданий їм судом строк на примирення бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час, вони не пов'язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved