Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,третя особа: Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 5 вересня 2009 року він з відповідачем [PERSON] уклав шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 145. [INFO] від шлюбу народилася донька [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 16.06.2010 Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, за актовим записом № 10. З лютого 2012 року, з огляду на певні протиріччя, шлюбні відносини між ними фактично були припинені, і вони стали проживати окремо. У травні 2012 року відповідач навіть подавала до Золочівського районного суду позов про розірвання шлюбу, але у жовтні цього ж року остання від позову відмовилася, в зв`язку з чим позов було залишено без розгляду. Приблизно в 2014 році він знайшов для себе роботу в Росії за спеціальністю, в зв`язку з чим він почав періодично виїжджати за межі України. Особистим життям відповідача він не цікавився, з нею майже не бачився, лише регулярно надавав матеріальну допомогу своїй доньці [PERSON] , та за можливості провідував її. У жовтні 2016 року йому стало відомо, що відповідачка проживаючи у «громадянському шлюбі з незнайомим йому чоловіком, [INFO] народила від нього доньку [PERSON] . Але з огляду на те, що на той час він перебував із останньою в зареєстрованому шлюбі, батьком народженої дитини, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний саме він. Хоча, під час неодноразових розмов з відповідачкою, остання особисто стверджувала, що [PERSON] не є його донькою. У листопаді 2018 року він подав позов до Дергачівського районного суду про розірвання шлюбу. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області (справа №619/4517/18) шлюб між ним та відповідачем було розірвано. 19 лютого 2019 року зазначене рішення суду набрало законної сили. Наразі йому достовірно стало відомо, що відповідач в дійсний час перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. З огляду на вищезазначені обставини він має намір оспорити своє батьківство щодо неповнолітньої [PERSON] , у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду. 11 березня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 травня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01 липня 2019 року на 09 годин 00 хвилин. 01 липня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 26 липня 2019 року на 08 годин 30 хвилин. 11 листопада 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від представника позивача адвоката Смаль В.В. до суду надійшла заява, в якій позов підтримують, просять його задовольнити повністю та справу розглядати по суті за їх відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності. Третя особа представник Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Золочівським РС ГУДМС України в Харківській області 20 серпня 2013 року, народився [INFO] . Сторони з 05 вересня 2009 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 145. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.06.2010 Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, за актовим записом № 10 та доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області 03 жовтня 2016 року. Зі слів позивача з лютого 2012 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Факт того, що позивач дійсно періодично виїжджав на роботу за межі України, підтверджується витягом з Головного центру обробки спеціальної інформації щодо відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України в період з 26.10.2015 по 03.07.2016. У жовтні 2016 року позивачу стало відомо, що відповідач проживаючи у «громадянському шлюбі з незнайомим йому чоловіком, [INFO] народила від нього доньку [PERSON] , але з огляду на те, що на той час він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, батьком народженої дитини, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний саме він. 17 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. З копії актового запису про народження [PERSON] , вбачається, що батьками дитини записаний позивач [PERSON] та [PERSON] . Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати; батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно висновку експерта судової молекулярно-генетичної експертизи № 9/1268СЕ-19 від 13.02.2020 встановлено, що біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] - виключається, отже біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] виключається. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15. 05. 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 122, 124, 126, 127, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved