Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми вартості ремонту автомобіля у розмірі, з урахуванням уточнень та одержаного страхового відшкодування,-40 138,33 грн., дефектування транспортного засобу після ДТП-403,92 грн., проведення експертно-оціночних послуг-1500, банківських послуг-10,50 грн, а всього 42052,75 грн. Позовна заява мотивована тим, що 07.10.2017 на вул.Карачівське шосе, 40 в м.Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини водія [PERSON] , який керуючи автомобілем DODGE NEON , державний номер [NUMBER] , не впевнившись під час обгону у вільній зустрічній смузі на достатній відстані, скоїв зіткнення с автомобілем LAND ROWER, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. Позивач стверджує, що йому було завдано майнової шкоди в результаті ремонту автомобіля, який проведено ТОВ «Авто Граф М», вартістю 142 672,48 грн. ( у первісній редакції), включаючи дефектування, витрати на проведення експертно-оціночних послуг, хоча згідно звіту № 0251/17 ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» величина матеріального збитку станом на час проведення огляду 05.02.2018 становила 55897,47 грн. ( а.с. 84-87,95-97). В остаточній редакції позовних вимог позивач просив стягнути з ТДВ «Страхової компанії «Альфа-Гарант» суму вартості ремонту автомобіля- 40 138,33 коп., з [PERSON] вартість дефектування транспортного засобу, розвал-сходження, експертні і банківські послуги у загальній сумі -1914,42 грн.( а.с. 108-111). Відповідач [PERSON] , не погоджуючись з позовом, надав відзив, в якому стверджує, що ним 18.02.2017 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності зі страховою компанією «Альфа-Гарант» та встановленим страховим лімітом-50 000 грн. Страхова компанія виплатила позивачеві компенсацію у сумі 17 000 грн. Відшкодування потерпілому страхової суми здійснюється в межах страхового ліміту страховою компанією, тому у задоволенні позову просить відмовити ( а.с. 54-55). За клопотанням відповідача,ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.12.2020 залучена до участі у справі в якості співвідповідача-ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» ( а.с.52-53,75-77). Від співвідповідача-ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення вимог [PERSON] , посилаючись на те, що 12.10.2017 [PERSON] надав повідомлення про ДТП до страхової компанії, а 22.11.2017- заяву про страхове відшкодування.Уповноваженою особою здійснено огляд пошкодженого автомобіля LAND ROWER, державний номер [NUMBER] .Аварійним комісаром 10.12.2020 складено розрахунок вартості матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу запчастин ( 50,9%), який дорівнює 19 13,02 грн. без ПДВ. Отже розмір страхового відшкодування, обрахований за мінусом 2000 грн. франшизи, а саме 17 413,85 грн. перераховано позивачеві 09.01.2018. Відповідач зазначає, що належним чином виконало свої зобов`язання за полісом № АК/2419789, оцінка майна ( шкоди) проводилась суб`єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна, у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру своїх вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» ( а.с. 119-122). В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник співвідповідача підтримав свої заперечення і просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.04.2021, за клопотанням позивача, витребувані зі Страхової компанії експертне дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, що належить [PERSON] , страховий акт, розрахунок страхового відшкодування ( а.с. 115-116). Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного . 07.10.2017, близько 09 год. 09 хв. у м.Харкові, по вул. Карачівське шосе, 40, водій [PERSON] , керуючи автомобілем DODGE NEON , державний номер [NUMBER] , під час обгону, не впевнився в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від автомобілів на достатній для обгону відстані, скоїв зіткнення з автомобілем LAND ROWER, державний номер [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.10.2017 ( т. 1 а.с. 7). Автомобіль DODGE NEON , державний номер [NUMBER] , на час ДТП був застрахований у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» полісом № АК/2419789 від 18.02.2017, строком дії з 19.02.2017 до 18.02.2018. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн; за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн; франшиза 2000 грн.( а.с. 56). 12.10.2017 [PERSON] звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням № ЦВ/17/3589 про страховий випадок, 22.11.2017 -із заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с. 127, 128). Транспортний засіб-автомобіль LAND ROWER, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , оглянуто 18.10.2017 експертом оцінювачем ( аварійний комісар) та складено розрахунок вартості матеріального збитку, що склав 23 295,62 грн. з урахуванням ПДВ, 19 413,02 грн. без урахування ПДВ ( а.с. 132-139). На підставі розрахунку страхового відшкодування [PERSON] перераховано 17 413,85 грн. ( з урахуванням франшизи 2 000 грн.) 09.01.2018 ( а.с. 63). Одночасно із зверненням до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», позивач 13.10.2017 замовив експертно-оціночні послуги щодо визначення величини матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП 07.10.2017. Згідно звіту ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» № 0251/17 від 05.02.2018, матеріальна шкода з урахуванням коефіцієнту зносу становить на час ДТП-47 911,78 грн., а на день складання звіту -55 897,47 грн. ( а.с. 13-32). Експертно-оціночні послуги оплачені у розмірі 1500 грн. за відповідною квитанцією 27.11.2017 ( а.с. 8-9). Позивач [PERSON] замовив відновлювальні роботи автомобіля у ТОВ «Авто Граф М» та відповідно до акту виконаних робіт № ЛЯ80005883 від 02.07.2018 оплатив вартість послуг, матеріали 57 896,33 грн. ( а.с. 59-62).Крім того, проведено роботи з дефектування транспортного засобу після ДТП, розвал-сходження, за шо оплачено по квитанціі, на підставі виконаних робіт-403,92 грн. ( а.с. 30,36-73). Таким чином, позивач поніс реальні витрати на ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля у загальній сумі 58 300,25 грн., з яких 17 413,85 грн. виплачено ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За положеннями статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закону). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону ). Згідно зі статтею 6 Законустраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України- відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. ТДВ « Страхова компанія «Альфа-Гарант» відшкодувало позивачу матеріальну шкоду у розмірі 17 413,85грн.Розрахунок страхового відшкодування здійснено,виходячи з вартості ремонтно-відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу ( 0,509), вартості матеріалів ( замінених складових), ремонтних робіт. Оскільки страховою компанією проведені виплати відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , при недостатності суми для повного відшкодування шкоди ДТП внаслідок страхової виплати, різниця підлягає відшкодуванню особою, цивільно -правова відповідальність якої застрахована, тобто [PERSON] у розмірі 42042,25 (57 896,33+403,92+1500-17 413,85= 42 386,40 грн.), тобто в межах позовних вимог. За нормами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.Отже, банківські послуги , які просить стягнути позивач, не входять до таких витрат та не підлягають відшкодуванню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial