Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.07.2019 року, присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду - 18.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. В шлюбі у них народилися донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що більше трьох місяців працює водієм автотранспортного засобу, постійно отримує заробітну плату, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1350 грн. на кожну дитину щомісячно на частку від заробітку в розмірі 1/3 частини всіх доходів його заробітку щомісячно починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 05.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дітей», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Звертаючись до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів зі зміною порядку їх стягнення, позивач посилався на зміни в його житті та матеріальному становищі, зокрема: наявності постійного місця роботи, які, на його переконання, в своїй сукупності визначають достатність підстав для зміни попередньо визначеного судом розміру аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.07.2019 року розірвано, присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду - 18.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5,6). В вищевказаному рішенні суду також йдеться про те, що [PERSON] згідно з поданою заявою просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечував, тобто був згідний на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. на кожну дитину щомісячно, хоча з часу винесення рішення до написання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей пройшов невеликий проміжок часу - три місяці. З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що позивач [PERSON] отримує заробітну плату, сума якої за період з 30.07.2019 року по 31.12.2019 року складає 8731,22 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою приватним підприємцем [PERSON] 21.10.2019 року (а.с.9), що вказує на невисокий рівень заробітної плати, а також на нерегулярний мінливий дохід, з врахуванням відсутності доходів за окремі місяці. Достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували обставини, які дають право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів позивачем не надано, чим не виконано обов`язок їх доведення, визначений ч.1 ст.81 ЦПК України. Враховуючи викладене, беручи до уваги потреби дітей та те, що заявлена позивачем вимога про зміну способу їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 1350 грн. на кожну дитину щомісячно на стягнення частки від заробітку в розмірі 1/3 частини всіх доходів його заробітку щомісячно, на переконання суду, призведе до зменшення розміру аліментів та погіршення матеріального становища доньок, порушуватиме принцип розумності та справедливості розміру аліментів та призведе до дисбалансу обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed