Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів: ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» (далі - ДП «ЦСЕНСМ»), КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» (далі - КІРОВОГРАДСЬКА ФІЛІЯ ДП «ЦСЕНСМ»), в якому (позові) просив: - стягнути з ДП «ЦСЕНСМ» на свою користь належні суми до виплати у зв`язку зі звільненням у розмірі 36601,85 грн.; - стягнути з ДП «ЦСЕНСМ» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що він до 01.08.2021 перебував у трудових відносинах з ДП «ЦСЕНСМ» в особі його відокремленого підрозділу КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ». Відповідачем була йому нарахована, але не виплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпусту та вихідна допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, станом на 01.08.2021 у розмірі 36601,85 грн., які залишились не виплаченими після його звільнення. Ухвалою від 08.10.2021 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання. Копія зазначеної ухвали отримана відповідачем ДП «ЦСЕНСМ» засобами поштового зв`язку 23.11.2021, що підтверджується підписом представника останнього у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходив. Позивач звернувся до суду із заявою, зареєстрованою у суді 16.12.2021 за вх. № 7926/21, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач ДП «ЦСЕНСМ», який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника останнього у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, про причини неявки представника суду не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідач КІРОВОГРАДСЬКА ФІЛІЯ ДП «ЦСЕНСМ», який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 24.11.2021, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, про причини неявки представника суду не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «ЦСЕНСМ» в особі його відокремленого підрозділу КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» Наказом КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» від 30.07.2021 № 30-к [PERSON] було звільнено з посади водія з 01.08.2021 у зв`язку із скороченням чисельності та штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до довідки про заборгованість заробітної плати КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» № б/н від 01.08.2021 заборгованість із заробітної плати за період роботи з 16.05.2021 по 01.08.2021 перед [PERSON] станом на 01.08.2021 становить 36601,85 грн., з яких: тарифна ставка - 15942,27 грн., компенсація за відпустку - 14049,54 грн., вихідна допомога при скорочені - 6238,89 грн., індексація зарплати - 246,69 грн., донарахування до мінімальної зарплати - 124,46 грн. Відповідно до довідки про середню заробітну плату КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» № б/н від 01.08.2021 середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 409,91 грн. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КІРОВОГРАДСЬКА ФІЛІЯ ДП «ЦСЕНСМ» є відокремленим підрозділом юридичної особи ДП «ЦСЕНСМ». Зазначені вище встановлені судом обставини справи сторонами не заперечуються. Крім того, відповідачем не повідомлено суду та не надано доказів на підтвердження проведення повного чи часткового розрахунку з позивачем по заробітній платі, належній останньому при звільнені. З огляду на зазначене судом відзначається таке. Згідно з положеннями ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Окрім зазначеного судом відзначається, що згідно з правовим висновком Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (Постанова Верховного Суду України від 03.07.2013 у справі № 6-60цс133), - відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Таким чином, суд констатує наявність заборгованості ДП «ЦСЕНСМ» перед звільненим працівником [PERSON] за період з 16.05.2021 по 01.08.2021 у розмірі 36601,85 грн., з яких: тарифна ставка - 15942,27 грн., компенсація за відпустку - 14049,54 грн., вихідна допомога при скорочені - 6238,89 грн., індексація зарплати - 246,69 грн., донарахування до мінімальної зарплати - 124,46 грн., яка (заборгованість) утворилась з вини відповідача, як роботодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до умов ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, наявність вини роботодавця у невиплаті належних звільненому працівникові - [PERSON] коштів у день його звільнення, свідчить про наявність у відповідача обов`язку по виплаті останньому середнього заробітку за весь час затримки, а саме, враховуючи, що станом на час розгляду справи такі виплати відповідачем не проведено, - до дня ухвалення даного рішення. Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, у редакції постанови КМ України від 09.12.2020 № 1213 (далі - Порядок). Так, абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. За таких, встановлених судом обставин справи, враховуючи, що строк затримки виплати належних [PERSON] при звільненні сум, з урахуванням дати звільнення - 01.08.2021 та не проведення розрахунку на день ухвалення даного рішення 16.12.2021, - становить 97 робочих днів (з урахуванням даних листа Міністерства розвитку економіки торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 № 3501-06/219 у частині визначення кількість робочих днів у 2021), що з урахуванням розміру його середньоденної заробітної плата - 409,91 грн. свідчить про те, що розмір середнього заробітку останнього за вказаний період становить 39761,27 грн. За таких обставин, враховуючи наявність у ДП «ЦСЕНСМ» заборгованості із заробітної плати та належних сум при звільненні 01.08.2021 перед [PERSON] у розмірі 36601,85 грн. за час роботи з 16.05.2021 по 01.08.2021 та не виплата їх при звільненні останнього, а так само і на час ухвалення даного рішення, - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, належних сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення судових витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, - то судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved