Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 24.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь в справі на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №179, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС №117225 від 24.07.2004 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №153447 від 05.08.2010 року, актовий запис №789 (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №268402 від 16.09.2014 року, актовий запис №614 (а.с.5). Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини неможливе. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved