Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, спільне сімейне життя не склалося на ґрунті психологічного несумісництва характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактично сім`я припинила своє існування, ведення спільного господарства припинено. Позивач вважає, що спільне життя, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Від позивача, [PERSON] , 16.09.2020 надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує проти винесення рішення не заперечує /а.с. 20/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, поштове відправлення з копіями ухвали, позовної заяви та додатків до неї отримала 08.08.2020 /а.с. 18/, правом подання відзиву не скористалася, інших заяв, клопотань, суду не надала. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.1991, про що зроблено відповідний актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 28.12.1991 Ульянівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області /а.с.6/. В шлюбі сторони мають спільних повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим так як сторони не бажають цього. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема втрату психологічну несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За заявою позивача суд не здійснює розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved