Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №92 в будинку №21 по вулиці Рубана у місті Запоріжжя. В обґрунтування позову зазначила, що у належній їй квартирі зареєстрований її колишній чоловік, який не проживає за вказаною адресою з липня 2010 року. При цьому, реєстрація відповідача порушує її конституційні права власника, створює незручності в користуванні квартирою, та додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. В судове засідання позивач [PERSON] надала клопотання (а.с.45) про задоволення позову, розгляд справи за її відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих причин. Про розгляд справи був повідомлені належним чином, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.26, 35). Суд розцінює його неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали письмові заяви (а.с.28, 29, 30), в яких підтримують викладені [PERSON] обставини, та просять задовольнити позов в повному обсязі, розглянувши справу за їх відсутності. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4, 5-6, 46). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідки ЦОА №7 МКП «Основаніє» ЗМР (а.с.7), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана, буд.№21, кв.№92, зареєстровані [PERSON] (позивачка), [PERSON] (її донька), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (мати), а також [PERSON], який перебував у шлюбі з позивачкою в період з 19 квітня 2002 року по 14 червня 2011 року (а.с.11). При цьому, як вказує позивач у позові, що підтверджено поясненнями третіх осіб (а.с.28, 29, 30), свідків [PERSON] (а.с.36, 37-38), [PERSON] (а.с.39, 40), актами про не проживання від 26 червня 2012 року (а.с.9) і від 09 червня 2016 року (а.с.10), та проти чого не надано заперечень відповідачем [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], кв.№92, понад один рік. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача в квартирі понад 1 рік, а також фактів чинення йому перешкод зі сторони позивача чи інших осіб щодо користування квартирою, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позові не заявлено, у звязку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved