Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що перебував в реєстрованому шлюбі з Гогуа (дівоче прізвище Пигош) [PERSON] з 16.02.1980 р., зареєстрованому у Саксаганському відділі РАГС м.Кривого Рогу, актовий запис № 107. В 1981 р. разом з дружиною переїхав до республіки Абхазія. Рішенням суду Гулрипшського району республіки Абхазія від 29.04.1985 р. шлюб було розірвано, справа 2/1/-101. Розірвання шлюбу було зареєстровано 18.11.1985 р. Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48. У зв'язку з військовими подіями в Абхазії, в 1993 році він та [PERSON] разом з їх дочкою повернулися до м.Кривого Рогу, мешкають окремо, шлюбні відносини не відновлювали. У зв'язку з тим, що в нього лише залишилися копії рішення та свідоцтва про розірвання шлюбу (архіви на території Абхазії були знищені), він звернувся до районного відділу РАГС, де йому порадили звернутися до суду для встановлення факту розірвання шлюбу. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. по справі № 2-О-261-2009 р. було встановлено юридичний факт розірвання шлюбу 18.11.1985 р. Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48, однак рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.10.2009 р. рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. було скасовано. Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що між [PERSON]М, та [PERSON] шлюб вже був розірваний у встановленому порядку, то підстав для встановлення факту розірвання шлюбу немає. Відповідачкою 11.03.1993 р. було отримано повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії VI КИ № 405592 від 11.03.1993 р., однак вона навмисно від його імені подала заяву про отримання вищевказаного документу, та замість нього розписалась у книзі про отримання повторного свідоцтва про одруження. Вищевказане свідоцтво вона використала при незаконному заволодінні частини домоволодіння, яке належить йому на праві приватної власності та було придбане після розірвання шлюбу. У зв'язку з тим, що [PERSON] від його імені отримала дублікат свідоцтва про укладення шлюбу, він подав заяву до Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області про скоєння кримінального правопорушення. Після розслідування було проведено почеркознавчу експертизу, де встановлено, що йому не належить підпис зроблений в книзі про отримання повторного свідоцтва про укладення шлюбу. В звязку з цим просить визнати недійсним повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії VІ КИ № 405592 від 11.03.1993 р. Саксаганського районного відділу у місті [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Ухвалою суду від 27 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено тертю особу до участі у справі та витребувано за клопотанням позивача копію висновку судово-почеркознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 1206040750003393. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надавши судові рішення, де спір між ними вирішувався в судовому порядку також і з приводу даного предмета позову. Представник третьої особи Саксаганського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, відповідно до тексту рішення Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 17 лютого 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування домоволодіння та земельної ділянки частково недійсним та визнання права власності на 1/2 їх частину, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2009 року заяву [PERSON] задоволено частково. Встановлений факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 18.11.1985 р. Гульрипшським районним відділом ЗАГСу Абхазької АРСР, актовий запис № 48, а в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Дане рішення суду [PERSON] оскаржила в апеляційному порядку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2009 року апеляційна скарга задоволена частково, а саме рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2009 року в частині встановлення юридичного факту розірвання шлюбу 18 листопада 1985 року Гульрипшським районним відділом ЗАГСу Абхазької АРСР, актовий запис № 48 між [PERSON] та [PERSON] скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказане рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області не оскаржувалось та набрало законної сили. На підставі зазначених рішень суд прийшов до висновку, що актовий запис про розірвання шлюбу № 533 від 11.09.2003 р., здійснений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції не анульований, до 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 45-46 копія рішення суду). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2010 року залишено без змін (а.с.47-48 копія ухвали суду). Відповідно до частин 4,5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на висновок почеркознавчої експертизи, складеного в рамках кримінального провадження № 1206040750003393. На виконання ухвали суду слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено копію судової почеркознавчої експертизи за кримінальним провадженням внесеним до ЄДРСР за № 12016040750003393 від 23.11.2016 р., проведеного 07.02.2018 р. за № 29/1.1/74 (а.с. 35-40), відповідно до якого предметом дослідження було вирішення питання, ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від імені «[PERSON]М.», розміщений в книзі обліку приходу і видатку бланків свідоцтв про укладення шлюбу, розпочата 10.01.1992 р. та закінчена 17 липня 1993 р. Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, на сторінці №147 під порядковим номером 294 на проти прізвища [PERSON] За висновками експерта, підпис від імені [PERSON] виконаний не ним, а іншою особою. Тобто, вказаний висновок доводить ту обставину, що [PERSON] фактично не отримував повторне свідоцтво про укладення шлюбу, оскільки підпис в книзі видачі виконаний від його імені іншою особою. Разом з тим, це не доводить факт недійсності повторного свідоцтва про укладення шлюбу. Департаментом юстиції Абхазської автономної республіки за № 94/06-Г від 27 березня 2006 р. підтвердити дійсність свідоцтва про розлучення між [PERSON] та [PERSON] не можливо в звязку з відсутністю запису акту через військові дії (а.с. 49-54 копії запитів, відповідей) Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При ухваленні рішення суд в порядку ст. 82 ЦПК України, бере до уваги обставини, встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 17 лютого 2010 року, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю. Надані суду копія довідки від 11.01.2005 р. за № 3 (а.с. 7) та копія повторного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) спростовуються вказаними судовими рішеннями. Посилання позивача на підстави зміни рішення Жовтневого районого суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської облласті, грунтуються лише на припущеннях позивача та не підтверджені ним в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed