Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 120 087,00 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2017 року в с. Ксаверіка, Васильківського району, Київської області, по вул. Київська, 67, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом Pactor, д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулось ДТП та автомобілі отримали механічні пошкодження. Як зазначає позивач, транспортний засіб DAF, д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Альт-Хаус». Вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року, по справі №362/5721/17. Позивач посилається на те, що згідно звіту №1111(1) від 16.11.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , становить 215 087,42 грн. Витрати на оцінку - 1 500,00 грн. Оскільки згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4016164 від 04.06.2017 року, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Альт-Хаус» забезпечена ПАТ «Страхова група «ТАС», остання виконала зобов`язання щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в сумі 95 000,00 грн. З урахуванням цього позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 120 087,00 грн та 15 000,00 грн моральної шкоди. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Ладиченко С.В. від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі. 04.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Альт-Хаус» на позовну заяву у якому представник відповідача зазначає, що у звіті №1111(1) від 16.11.2017 року, наданого позивачем, штучно завищена вартість матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , а також не обґрунтовано розмір моральної шкоди, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 17.09.2018 справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 25.03.2019 року на адресу суду також надійшли письмові пояснення ТОВ «Альт-Хаус» у яких відповідач зазначає, що між ТОВ «Альт-Хаус» та водієм [PERSON] відсутні трудові відносини. Натомість між ними було укладено цивільно-правовий договір №104/17 від 31.10.2017 року, за умовами якого надавались послуги з перевезення вантажу, використовуючи транспортний засіб відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2019 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання. Постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено - ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 03.03.2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом, що належить відповідачу, позивачу були заподіяні збитки в зв`язку з пошкодженням майна, а також завдана моральна шкода. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2017 року в с. Ксаверіка, Васильківського району, Київської області, по вул. Київська, 67, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом Pactor, д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулось ДТП та автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року, по справі №362/5721/17. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 31.10.2017 року, не підлягає доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту №1111(1) від 16.11.2017 року, підготовленого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , становить 215 087,42 грн. Витрати на оцінку відповідно до квитанції №576771 від 15.12.2017 року - 1500,00 грн. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Альт-Хаус» було укладено цивільно-правовий договір №104/17, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення вантажу, використовуючи автомобіль замовника, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Відповідно до п.2.1. договору, виконавець зобов`язується надати послуги за цим договором у термін з 05:00 до 10:00 31.10.2017 року. Згідно з п.2.3. та 2.4. договору, виконавець зобов`язується дотримуватись правил дорожнього руху та безпеки руху та відповідати за наслідки дорожньо-транспортних пригод, що сталися з його вини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). В силу положень ст.1187 ЦК України власник може нести відповідальність за завдані збитки при використанні джерела підвищеної небезпеки у разі, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця). В даному випадку [PERSON] володів на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем DAF, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом Pactor, д.н.з. [NUMBER] правомірно на підставі цивільно-правового договору, а отже відповідальність власника автомобіля за даних обставин не наступає. Крім того, [PERSON] не перебував в ТОВ «Альт-Хаус» в трудових відносинах, а отже і в силу положень ст. 1172 ЦК України на Товариство не може бути покладена відповідальність за завдані збитки. Таким чином, оскільки 31.10.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Альт-Хаус» було укладено цивільно-правовий договір №104/17, відповідно до умов п.2.3. та 2.4. якого, виконавець зобов`язується дотримуватись правил дорожнього руху та безпеки руху та відповідати за наслідки дорожньо-транспортних пригод, що сталися з його вини, у власника транспортного засобу не наступає відповідальність, а тому ТОВ «Альт-Хаус» є неналежним відповідачем. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed