Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовом до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя», третя особа Департамент реєстраційних послуг ЗМР про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування уточненого позову зазначив, що 09.04.2009 року було проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя». З 17.08.2016 р. [PERSON] приступив до виконання обов`язків директора цього товариства. Відомості про [PERSON] як керівника товариства містяться в Єдиному державному рестрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 16.01.2020 р. [PERSON] на адресу ТОВ «ПФК «Запоріжжя» було направлено заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням та ним було припинено виконання обов`язків директора. Звільнення з посади відбулося згідно законодавства та у зв`язку з відсутності особи чи органу, уповноваженого на укладення та розірвання трудового договору, [PERSON] самостійно провів своє звільнення. Вважає, що порушені його права, оскільки не внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань при виключенні відомостей про нього як керівника товариства. Посилаючись на зазначні обставини, просить суд визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «ПФК «Запоріжжя» та директором цього товариства [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; зобов`язати Департамент реєстраційних послуг ЗМР внести зміни до відомостей, що містяться у Єдиному державному рестрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про керівника юридичної особи ТОВ «ПФК «Запоріжжя» шляхом виключення відомостей про [PERSON] , як керівника ТОВ «ПФК «Запоріжжя». Ухвалою від 22.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч .2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають\~частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно з наказом № 06-ОС від 17 серпня 2016 року [PERSON] призначений на посаду директора ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя» на підставі протоколу № 16/1 від 16.08.2016 р. загальних зборів учасників ТОВ «ПФК «Запоріжжя». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя». Загальні збори учасників ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя» на прохання [PERSON] для вирішення питання про його звільнення не зібрались. В матеріалах справи міститься наказ ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя» № 02-ЛС про припинення трудового договору (контракту) від 30.01.2020 року, відповідно до якого [PERSON] звільнено з посади директора з 31.01.2020 р. за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Відповідно ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно до частини першої\~статті 21 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом\~статті 22 КЗпП України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим. Відповідно до п. 4 ч.1\~ст.36 КЗпП України\~підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч. 1ст. 38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у\~\~постанові Верховного Суду від\~\~3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18). Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням порушення права позивача на звільнення у зв`язку з залишення заяви позивача поза увагою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненими трудових відносини між ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя» та директором [PERSON] , у зв`язку зі звільненням останнього з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України\~підлягають задоволенню. Стосовно заявлених позивачем вимог до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР про зобов`язання внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про [PERSON] , як керівника (директора, підписанта) ТОВ «Професійний футбольний клуб «Запоріжжя», суд вважає\~їх такими,\~що задоволенню\~не підлягають,\~з наступних\~підстав. Стаття 19 Конституції\~передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та законами Укарїни. Порядок державної реєстрації змін до відомостей та інших реєстраційних дій про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводиться в порядку встановленому\~ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зокрема пунктом 2 частини 1 передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до\~Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 3 частини 5 зазначеної вище статті передбачено, що суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини 1 цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру. На підставі викладеного, суд приходить до переконання що на підставі судового\~рішення, яке набрало законної сили, суб`єкт державної реєстрації вносить зміни\~відомостей\~в Єдиному\~реєстрі щодо виключення\~запису\~керівника відповідного товариства. Суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру, що буде порушенням дискреційних повноважень цього органу.

Outcome: partial