Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 394. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 вересня 1998 року зареєстрував шлюб з відповідачем, в якому мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося: сварки, непорозуміння в сім'ї, різні життєві погляди, відсутність поваги, привели до втрати почуття любові та розуміння в їхній сім'ї та повного відчуження один від одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільне господарство не ведеться з липня 2016 року. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки фактично їхня сім'я вже розпалася. У зв'язку із вищенаведеним, вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 394. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1998 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними виникли непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Протягом тривалого часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А відтак, згідно письмові заяви відповідача, після розірвання шлюбу [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved