Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на їх утримання, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що з 2015 року він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] , шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану зареєстрований не був. Від цього шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дочки [PERSON] та [PERSON] перебувають на його утриманні і проживають разом з ним з вересня місяця 2015 року. При цьому мати його дітей відповідач у справі [PERSON] участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, фізичним, моральним та духовним їх розвитком не займається. Зазначив, що від народження дітей їх вихованням займається він, що може бути підтверджено показами свідків. Вважає, що оскільки відповідачка тривалий час ухиляється від виховання їх дітей та їх утримання, їх долею не цікавиться, уникає спілкування з ними, наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнути з неї на його користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просили задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служба у справах дітей, сім`ї та Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (молоді органу опіки та піклування) в судове засідання не з`явилась, повідомила суд письмовою заявою щодо підтримання позовних вимог [PERSON] , просила їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 8-9). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області, склад сім`ї [PERSON] , [INFO] , становить: [PERSON] - дочка, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З характеристики, виданої Брусилівською селищною радою Житомирської області № 40 від 04.02.2020 року, вбачається, що [PERSON] , проживає разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , за час проживання в с. Карабачин громадянин [PERSON] показав себе з позитивної сторони. З сусідами перебуває в доброзичливих стосунках, скарг та нарікань про порушення громадського порядку на його з боку сусідів та інших жителів села не надходило. Спиртними напоями не зловживає. Здійснює догляд та займається вихованням двох доньок (а.с. 12). Згідно довідки, виданої Брусилівською селищною радою Житомирської області від 24.02.2020 року № 1 про надання інформації, громадянка [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] не зареєстрована та не проживає (а.с. 24). Рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 03.03.2020 року № 1180 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 56). При цьому з висновку виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не проживає разом з дітьми. Діти проживають з батьком [PERSON] , бабусею та дідусем, які займаються їх вихованням та утримують їх (а.с. 57). Також свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] разом з малолітніми дітьми не проживає, їх жодного разу за два роки не відвідала, вказали, що діти мати не згадують, при цьому дуже люблять батька, який їх утримує та дуже добре виховує та піклується ними. При цьому свідки зазначили, що на початку цього року бачили відповідачку у Брусилівському районі, втім, до дітей вона не приїжджала. Таким чином, аналізуючи наведені обставини та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, а також про їх здоров`я, не приймає будь-якої участі в їх утриманні, тобто не виконує покладені на неї сімейним законодавством України обов`язки. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власних малолітніх дітей, позбавлення її батьківських прав, на думку суду, буде відповідати інтересам дітей, з огляду на що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 157 ч. 2, 164 ч. 1 п. 2, 165, 166, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved