Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Комарської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій оскільки, в наданому свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутній номер житлового будинку. Також надано технічний паспорт на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та надано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ДН № 180292 виданий 02 лютого 1998 року Комарською сільською радою, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106, в якому зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] ради, виникає непорозуміння щодо адреси житлового будинку та земельної ділянки, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Від представника позивача надійшла заява, в якій вимоги позову, остання підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без її участі та участі позивача. Від позивача надійшла заява, в якій вимоги позову підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позивні вимоги визнав. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] у віці 74 років помер [PERSON] , місцем його смерті є Донецька область Великоновосілківський район село Комар, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.12.2009 року серії [NUMBER] , видане виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] від 27.07.1999 року померлий [PERSON] доводиться батьком [PERSON] (а.с. 26) Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 20.12.1988 року власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7). Згідно постанови державного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Кравець С.В. від 01.11.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що народився [INFO] , та на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , була заведена на підставі заяви про прийняття спадщини, сина померлого [PERSON] , [INFO] за номером 352 спадкова справа № 172 за 2010 рік. До нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] , заява надійшла 30 квітня 2010 року за номером 353. До нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , заява надійшла 30 квітня 2010 року за номером 354. В наданому Свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутній номер житлового будинку. Технічний паспорт на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ДН № 180292 зазначено адресу земельної ділянки [ADDRESS] , [ADDRESS] ради узв`язку з чим виникає непорозуміння щодо адреси житлового будинку та земельної ділянки , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.13-14). Згідно довідки Комарської сільської ради від 11.06.2019 року № 185/02-17 земельна ділянка, яка призначена для обслуговування житлового будинку, що належить померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з перенумерацією будинків у січні місяці 2014 року та перейменуванням назв вулиць у населених пунктах ради згідно рішення сесії № 6/58-566 від 19.06.2015 року, має на теперішній час юридичну адресу: [ADDRESS] номер [ADDRESS] ) (а.с. 30). Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування будинку господарських будівель та споруд. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом пункту 3 частини 1\~статті 129 Конституції України,\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В порядку\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 316 Цивільного кодексу України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України). Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і неприпинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України\~визначено черговість спадкування за законом . Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість виправлення розбіжностей при видачі правовстановлюючих документів на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У той же час, у відповідності до дійсного змісту\~статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності з діючим законодавством, звернувся щодо прийняття спадщини у встановлені законодавством України строки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості, у звя`зку з тим, що незалежно від його волі виникли обставини, які унеможливлюють нотаріально посвідчити процедуру прийняття позивачем спадкового майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved