Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, який згодом уточнив, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя 12 листопада 2009 року батьком було складено заповіт, яким останній на випадок своєї смерті заповів йому все належне йому майно. Після його смерті відкрилась спадщина. У встановлений законом шестимісячний строк він не прийняв спадщину, оскільки у цей час важко хворіла його донька [PERSON] , у якої лікарі у 2010 році виявили хворобу серця. У зв`язку з сімейними обставинами та важким матеріальним становищем сім`ї він вимушений був на протязі тривалого часу важко працювати. Спадщину після смерті батька прийняли його мати [PERSON] та сестра [PERSON] , які на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, однак спадкових прав не оформляли. [INFO] померла його матір [PERSON] , спадщину після її смерті прийняли він та [PERSON] . Посилаючись на наведене, поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, наявність заповіту в його користь, згоду інших спадкоємців на визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини та не оформлення спадкових прав, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо задоволення уточнених позовних вимог. Представник Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Попередньо подав заяву про слухання справи за їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 1971 року, виданим міським бюро ЗАГС м. Тернополя, про що зроблено актовий запис за №174. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1993 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожному по ј частки. За життя [PERSON] склав заповіт від 12 листопада 2009 року, посвідчений секретарем Курівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №31, яким усе належне йому майно заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2012 року, виданим Курівецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис за №7. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом. У встановлений законом строк позивач як спадкоємець за заповітом спадщини не прийняв. \~ \~ \~ \~ Із довідки ПП «Благоустрій» за №704 від 30 липня 2019 року вбачається, що на час смерті [PERSON] у квартирі разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] 16 березня 2018 року [PERSON] подала до Першої тернопільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру за № 51256495 від 16 березня 2018 року встановлено, що після смерті [PERSON] 16 березня 2018 року заведено спадкову справу за заявою [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались та свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №164/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Згідно листа Першої тернопільської державної нотаріальної контори за №1648/01-16 від 10 квітня 2018 року встановлено, що 10 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до нотконтори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] Останньому роз`яснено його право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 13 березня 2018 року. Спадщину після її смерті прийняла [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи за №165/2018 від 16 березня 2018 року. 28 серпня 2019 року [PERSON] подав до нотконтори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Згідно поданої заяви від 28 серпня 2019 року зареєстрованої у нотконторі за № 1521, [PERSON] надала свою згоду на подачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] від 15 березня 2017 року, виданого УСП Тернопільської міської ради, [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом до 18 років, її законним представником є батько [PERSON] Згідно виписного епікризу з історії хвороби 1083/723М вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: периферичні стенози обох гілок легеневої артерії, помірна тристулкова недостатність, розширення правого шлуночка, гіпертрофія правого шлуночка, загальна скоротливість обох шлуночків добра. Стан після операції «Nikaidoh» з приводу транспозиції великих артерій з дефектом міжшлуночної перегородки та обструкцією вихідного тракту лівого шлуночка 22 вересня 2010 року, після балонної атріосептостомії в 2007 році. Як слідує з консультативного висновку амбулаторного, стаціонарного хворого [PERSON] за №294 від 11 жовтня 2012 року, стан після операції «Nikaidoh» з приводу транспозиції великих артерій з дефектом міжшлуночної перегородки та обструкцією вихідного тракту лівого шлуночка 22 вересня 2010 року, результат операції задовільний, невеликий стеноз легеневої артерії. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач не прийняв спадщини. Заяву про відмову від спадщини не подавав. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину є дружина [PERSON] та донька [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом судом не встановлено. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] померла [INFO] , інший спадкоємець за законом відповідач [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову та надає свою згоду на визначенння позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При цьому, остання зазначила, що їй зрозумілі наслідки допущення до спадкування спадкоємця за заповітом. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що у період з 2010 року по 2018 рік важко хворіла його донька [PERSON] , 2007 року народження, їй встановлено діагноз периферичні стенози обох гілок легеневої артерії, помірна тристулкова недостатність Розширення правого шлуночка. Доньці встановлено інвалідність до 18 років, що підтверджується матеріалами справи. Починаючи з 2012 року по даний час донька проходить тривалий та важкий курс лікування. З врахуванням наведеного, суд вважає, що тяжка хвороба дочки позивача та необхідність її постійного лікування, були об`єктивними обставинами, що створили перешкоди [PERSON] вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому ці обставини слід визнати поважними. Суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] , яка не заперечує щодо визначення [PERSON] додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , відсутність свідоцтв про право на спадщину та інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у зв`язку із рядом поважних на те причин, зокрема, хвороба доньки, постійне лікування та обстеження, в подальшому смерть матері. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] - два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved