Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] 3-ті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зобовязання відповідача не обмежувати у праві користування квартирою та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач аргументує тим, що в 1988 році на його сімю з трьох осіб по місцю роботи він отримав квартиру [ADDRESS]. Згодом квартира була приватизована. Позивач являється власником 1/5 частини даного житлового приміщення. Спільне життя з відповідачкою не склалося, і в 1998 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Однак, в звязку з відсутністю іншого житла, позивач та відповідач з дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] прожують проживати в спільній квартирі. З серпня 2008 року по лютий 2009 року відповідач в спільній квартирі не проживала, а проживала в квартирі, котру на думку позивача винаймав її співмешканець. Повернувшись проживати у спільну квартиру відповідач всілякими засобами створює для позивача неможливі умови для проживання, всіляко виганяючи його з квартири. Так, позивач стверджує, що відповідач постійно викрадає у нього особисті речі, одяг, документи, в тому числі паспорт, трудову книжку,документи на квартиру. В звязку з даними крадіжками позивач змушений був звертатися в Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Крім того позивач зазначає, що відповідач підсипає в його їжу сіль,з засоби для миття посуду, ліки, такі, як «карбовал» і він не має можливості в своїй квартирі приймати їжу. Вночі безпідставно викликає міліцію, буває, що міліцію вона викликає зразу ж після мого приходу ввечері додому. Позивач неодноразово звертався з даного приводу в Шевченківський райвідділ міліції. Вважає, що відповідач [PERSON] 1.1. постійно чинить перешкоди в користуванні житлом. В судовому засіданні позивач подав доповнення до позовної заяви. Доповнивши позов вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Так у доповнення позивач зазначив, що відповідач викрала його особисті речі на суму в розмірі 7470 гривень а саме: золоту обручка - вартістю 700 грн., мобільний телефон «Нокія» - вартістю 1500 грн., джинси - 5 пар вартістю - 1000 грн., сорочки -10 шт. вартістю -250 грн., годинник вартістю - 40 грн., брюки від костюмів - 2 шт., вартістю - 500 грн., постіль - 3 комплекти вартістю - 250 грн., взуття вартістю - 260 грн., плащ осінній вартістю - 600 грн., тестер вартістю - 15 грн., ножиці 3 шт. вартістю - 15 грн., інструменти різні, викрутки, ключі та інш. загальною вартістю - 250 грн., ліки, продукти загальною вартістю - 300 грн., мило, пральний порошок, хімія, паста для взуття вартістю - 50 грн. та гроші в сумі - 1060 грн. Крім того, позивач зазначив, що відповідач викрала його особисті документи, а саме: паспорт, військовий квиток, трудову книжку, свідоцтво по право власності на квартиру, домову книгу, квитанції про оплату комунальних послуг та аліментів, талон техогляду автомашини вартістю 500 грн. та талон страхування на автомашину «Москвич-412» вартістю 180 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача йому, [PERSON] завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. Просить винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні ним житловим приміщенням, яке знаходиться в м. Львові по вул..Шевченка,320/37, та вселити його туди. Зобов»язати [PERSON] 1.1. не обмежувати його у праві користування даною квартирою. Зобовязати Шевченківський РВВС України у Львівській області забезпечити безперешкодне його проживання в [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення, котрі аналогічні викладеному у позовній заяві та додатку до позовної заяви. Крім того позивач пояснив, що у нього є ключі від квартири, відповідач не міняла замки, однак, нею створені умови, які перешкоджають йому, [PERSON] проживати в квартирі. Позивач вказав, що звертався з приводу усунення перешкод в користуванні житлом в Шевченківський райвідділ міліції, однак, відповідач заперечує сам факт чинення нею перешкод в користуванні житлом. Від позовної вимоги до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про зобовязання забезпечити безперешкодне проживання в квартирі позивач відмовився про, що подав відповідну заяву. Ухвалою судового засідання від 08.06. 2010 року провадження по цивільній справі в частині позовної вимоги [PERSON] до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про зобовязання забезпечити безперешкодне проживання в квартирі - закрито. Інші позовні вимоги підтримав просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вважає вимоги позивача безпідставними, а викладені в позовній заяві факти такими, що не відповідають дійсності. Зазначила, що жодним чином не чинить перешкод позивачеві у користуванні квартирою, однак між ними часто виникають конфлікти через зловживання позивачем алкоголем і внаслідок перебування останнього у стані спяніння їй доводиться викликати міліцію, так як позивач її ображає та наносить побої. Позивач має свої ключі від спірної квартири може приходити додому в будь- який час, ніхто йому перешкод в користуванні житловим приміщенням не чинить. Позивач один займає цілу кімнату де зберігає свої особисті речі. Повністю у своїх поясненнях заперечила, що викрадала речі котрі б належали позивачу, а також те, що псує його їжу чи будь-яким іншим способом перешкоджає існуванню в спільній квартирі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Третя особа по справі [PERSON] пояснив, що сторони у справі є його батьками. Усі вони та ще два його брати [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [INFO]. Між його батьком - позивачем [PERSON] та його матірю - відповідачем [PERSON] виникають конфлікти ініціатором яких є позивач. Дійсно матері доводиться інколи викликати міліцію тому, що коли батько перебуває у стані спяніння то може вчиняти бійки. Зазначив, що позивач має вільний доступ до їхньої спільної квартири, у нього є свої ключі, ніхто йому перешкод у користуванні житлом не чинить. Про будь-які крадіжку чи пропажу у квартирі речей позивача йому не відомо. Вважає, що позивач звернувся в суд з даним позовом виключно через особисті неприязні відносини з відповідачем. Зазначив, що вважає позовні вимоги [PERSON] надуманими. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились про причину неявки суд не повідомили. Позивач та відповідач не заперечили проти розгляду справи за їх відсутністю. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності третіх осіб. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у неї на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. В ході проведення виконавчих дій відповідач [PERSON] приносила паспорт громадянина України [PERSON] так, як під час проведення виконавчого провадження виникали питання щодо місця реєстрації боржника - [PERSON], під час даного провадження жодних особистих документів [PERSON] не витребовувала та не вилучала, будь-які інші обставини повязані зі сторонами свідок не памятає, оскільки пройшов великий проміжок часу. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, заслухавши покази свідка, дослідивши зібрані по справі письмові докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав та мотивів. Згідно з ч.З ст.10 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи, в судових засіданнях встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] володіють на праві спільної власності квартирою № 37 в будинку № 320 по вул. Шевченка в м. Львові. Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Сторони проживають у спільній квартирі. Позивач має вільний доступ до спільної квартири, користується власними ключами від квартири, перешкод у доступі до приміщень спільної квартири немає, що останній і підтвердив під час розгляду справи у судових засіданнях. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач створює неприйнятні для проживання у квартирі умови позивач не надав. Поясненнями відповідача та третьої особи спростовуються лише усні доводи позивача про неможливість проживання у квартирі через поведінку відповідача. Крім того позивач жодним доказом не підтвердив, що у нього було викрадено його особисті речі, котрі зазначені у додатку до позовної заяви та їх вартість. З даного приводу з відповідною заявою позивач до правоохоронних органів не звертався. Покликання позивача у позовній заяві на норми статей Житлового кодексу України, суд вважає неправильним, оскільки позивач являється співвласником спільної квартири і його права та інтереси врегульовано Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.І ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.І ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України Власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчиненім певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Однак позивачем не доведено під час розгляду справи порушення його прав чи інтересів повязаних з реалізацією його права власності на 1/5 частини квартири № 37 буд № 320 по вул Шевченка у м. Львові. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі не правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки під час розгляду справи доводи позивача про заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди відповідачем [PERSON] не знайшли свого підтвердження належними доказами, тому покликання позивача [PERSON] на мотиви та підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди сприймаються судом, як безпідставні та надумані. На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов [PERSON] є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed