Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 40,40 в ум.кад.га, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога», що в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075400 від 19.04.2010 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.11.2011 року за № 180 на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала його мати [PERSON] , [INFO] , і їй на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 40,40 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності СС «Перемога», що в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за житя вона посвідчила на його ім`я заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Він являється єдиним спадкоємцем майна матері, прийняв спадщину і на даний час бажає оформити спадщину на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), так як вищевказаний сертифікат на земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій зменшив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 19,09 в ум.кад.га, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога», що в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Також просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області Зварич Ю.А. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій позов при зменшеному розмірі позовних вимог визнала в повному обсязі, вказала, що заперечень проти позову не має. Просила справу розглянути без участі представника відповідача (а.с. 50,44). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 74 від 02.03.2021 року станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] , стор. 15, тип двору колгоспний) була зареєстрована та проживала [PERSON] (мати позивача), [INFO] , яка була головою двору (а.с. 7). [PERSON] , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075400 від 19.04.2010 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.11.2011 року за № 180, належало право на земельну частку (пай) розміром 40,40 в ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності СС «Перемога», що в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, наділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 (а.с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 01.12.2005 року (а.с. 8) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7082238 від 30.10.2006 року (а.с. 30). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] та 05.12.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, частково успадкувавши спадкове майно, яке складається з житлового цегляного будинку загальною площею 72,8 кв.м., господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с. 30 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 417/2010 від 14.12.2010 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 21-38), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв та частково оформив спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) розміром 40,40 в ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 616/02-31 від 10.11.2020 року (а.с. 10). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі Івано-Франківської області № 29-9-0.30-74/111-21 від 18.05.2021 року при друкуванні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075400 від 19.04.2010 року була допущена помилка з зазначенні розміру земельної частки (паю), а саме вказано 40,40 умовних кадастрових гектарів, в той час як відповідно до списку громадян, що мають право на земельну частку (пай), який є складовою «Проекту роздержавлення і приватизації земель для веденя товарного сільськогосподарського виробництва Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області» розмір земельної чатки [PERSON] становить 19,09 умовних кадастрових гектарів. Отже, правильною слід вважати площу 19,09 умовних кадастрових гектарів (а.с. 49). Дані відомості також підтверджуються Списком пенсіонерів з числа членів спілки пайовиків «Перемога» станом на 01.08.1995 року, які мають право на приватизацію землі (а.с. 43). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивач [PERSON] являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи (копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , а.с. 13) та є звільненим від сплати судового збору, то судовий збір слід покласти на рахунок держави. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved