Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області, з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що у звязку з необхідністю працевлаштуватися закордоном, він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальності «Персонал-Сервіс». 13 листопада 2017 року між ними був укладений договір № 38/13.11.2017 про надання послуг з працевлаштування, за умовами якого відповідач зобовязувався надати послуги з його працевлаштування до країни Данія у максимальний строк до 13.02.2018. Позивачем були виконанні усі умови договору, а саме вніс на рахунок відповідача грошові кошти у вигляді попередньої оплати у розмірі повної вартості надання послуг у сумі 11875 грн. Після спливу граничного строку виконання Договору представники відповідача у телефонних розмовах обіцяли повернути сплачені ним кошти, проте обіцяне не виконувалося, тому 21.12.2017 та 14.02.2018 він звертався до відповідача з претензією та вимогою повернути йому сплачені кошти. Відповідач ігнорує вимоги позивача у звязку з чим останній просить стягнути з відповідача сплачені ним кошти у сумі 11875грн та 3% пені від вартості послуги за кожен день прострочення. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 11 вересня 2018 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що 13 листопада 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Персонал-Сервіс» було укладено договір про надання послуг з працевлаштування № 38 (а.с. 3-5). Пунктом 1 Договору передбачено, що Посередник бере на себе обовязки з надання послуг посередництва у працевлаштуванні на роботу м. Тострип, Данія, сприяння Замовнику в укладенні трудового договору між ним та роботодавцем та сприяння в оформленні необхідних документів. Термін виконання послуги посередників встановлюється від 3 до 90 календарних днів з моменту підписання договору (а.с. 3). Відповідно до п. 4.1 Договору замовник приймає на себе зобовязання сплатити Посереднику винагороду за послуги, передбачені договором в розмірі 11875,00 грн (а.с. 4). Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 13\~листопада 2017\~року [PERSON]\~сплатив 11875,00\~грн,\~що підтверджується\~квитанцією прибуткового\~касового ордера\~№49 від 13.11.2017 ТОВ «Персонал-Сервіс» (а.с. 12). Відповідач свої обовязки за умовами договору не виконало, сплачені позивачем кошти не повернуло, чим порушило умови укладеного договору. Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 21 грудня 2017 року та 14 лютого 2018 року (а.с.7,8) звертався до відповідача з проханням виконати взяті на себе зобовязання по договору № 38 про надання послуг з працевлаштування, проте відповіді на запити позивач не отримав. В такому випадку вимога позивача про відшкодування завданих йому збитків підлягає до задоволення. Згідно ч.\~5\~ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. В даній справі судом з'ясовано, що позивачем вживалися заходи для усунення недоліків у виконанні договору зі сторони відповідача, однак відповідач ігнорує звернення позивача та ухиляється від виконання своїх зобовязань. За цих обставин, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги за кожний день прострочення. Девяностий день після укладення договору останній день для виконання відповідачем своїх зобовязань, припадає на 10 лютого 2018 року. У відповідності до ч. 3 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Оскільки 10 лютого 2018 року є вихідним днем суботою, то останній день для виконання відповідачем своїх обовязком вважається перший після нього робочий день 12 лютого 2018 року. Тобто на час подачі даного позову до суду кількість днів прострочення виконання умов договору становить 90 днів. Отже пеня за прострочення виконання умов договору обчислюється наступним чином: 11875,00 грн х 3% = 356,25 х 90 = 32062,50 грн. Враховуючи зазначене, а також те, що як встановлено, сторони домовились про місце працевлаштування та умови праці, відповідачем не спростовано факту отримання від позивача за послуги з працевлаштування, грошових коштів у розмірі 11875,00 грн, позивачем доведено факт невиконання відповідачем своїх зобовязань з працевлаштування позивача за місцем та умовами праці про які сторони дійшли домовленості, при цьому позивач обрав належний спосіб захисту своїх прав, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь сплачених них грошових коштів та 3% пені за кожен день прострочення виконання договору підлягають задоволенню у звязку з невиконанням стороною відповідача своїх зобовязань. Крім того, як встановлено, позивачем не було сплачено при зверненні до суду розмір судового збору. Так як\~позивач у\~відповідності до\~ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» звільняється від сплати судового збору за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved