Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить : визнати за [PERSON] ([INFO], іпн. [NUMBER]), право власності на ? частину домоволодіння №49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області. Ухвалою Каланчацького районного суду від 11.06.2015 року зустрічний позов [PERSON], представник позивача [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? нерухомого майна, об»єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.07.2015 року, окрім забезпечнння позову уточнено позовні вимоги позивача-відповідача [PERSON], що стосуються номеру спірного домоволодіння «№49» по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, а не «№47». Мотивуючи свої вимоги, позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] (діє згідно договору про надання правової допомоги від 08.12.2014 року, ордер ХС №028789 від 08.12.2014 року) заявлені позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідач-позивач у справі [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON], яка померла 25.09.2014 року матері [PERSON], шлюб яких тривав з 1981 року по 1997 рік. За час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] ними був придбаний будинок, згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 10.01.1991 року, укладеного між [PERSON] та Совхозом «Каланчацький» по вул. Каховській № 47 в смт. Каланчак Херсонської області. Згідно свідоцтва про смерть від 26.09.2014 року [PERSON] 1-КГ №188317 -[PERSON] померла 25.09.2014 року. Після її смерті, а саме 06.10.2014 року позивачем-відповідачем у справі [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи. Однак [PERSON], дізнавшись про смерть [PERSON], подав до суду позов про виселення [PERSON], так як останній весь час проживав в даному будинку, тому отримати право власності через нотаріальне оформлення спадщини у позивача-відповідача [PERSON] не було можливості. Зазначені обставини вказують на той факт, що [PERSON] має право на ? частини спірного домоволодіння, а на іншу ? частини спірного домоволодіння має право [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері [PERSON]. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] та його представник [PERSON], ( діє згідно ордеру серії ХС № 014362 від 10.04.2015 року та договору про надання юридичної допомоги по цивільній справі від 10 квітня 2015 року) позовні вимоги по зустрічному позову підтримали та пояснили, що з 1981 року по 1997 [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу 10.01.1991 року совхоз «Каланчацький» продав [PERSON], як молодому спеціалісту, будинок № 49 з присадибними ділянками по вул. Каховській в смт. Каланчак. Оплата будинку повинна була здійснюватись на протязі 25 років. Однак у 1992 році [PERSON] продав будинок матері, який залишився йому у спадщину, доклав власні збереження, які були заощадженні у нього ще до шлюбу і повністю сплатив вартість придбаного будинку. Після розлучення у 1997 році, за усною домовленістю з [PERSON], [PERSON] було надано дозвіл останній, мешкати у будинку до кінця життя. Після смерті [PERSON] , яка померла 25.09.2014 року, позивач [PERSON] намагався, як власник, почати життя у своєму будинку, але відповідач [PERSON] син [PERSON]В, почав створювати йому різні перешкоди у володінні і користуванні будинком. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на ? частини домоволодіння № 49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, за первісним позовом [PERSON], відмовити в задоволені в повному обсязі. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволені про що надали до суду заперечення на зустрічний позов. Відповідач-позивач [PERSON] позовні вимоги, заявлені [PERSON] не визнав та просив відмовити в їх задоволені. Вимоги, заявлені ним при подачі зустрічного позову, підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача-позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, а в первісному позові, заявленому [PERSON] просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, які засвідчують його право власності. За таких обставин захистити своє цивільне право позивач має змогу тільки згідно статті 16 ЦК України. Судом встановлено, що з 1981 року по 1997 [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] ([PERSON]В.) . Під час шлюбу 10.01.1991 року [PERSON] купив у совхоза «Каланчацький», як молодий спеціаліст, будинок № 49 з присадибними ділянками по вул. Каховській в смт. Каланчак. Підтверджень того, що даний будинок [PERSON] придбав за власні кошти, отримані з продажу домоволодіння, яке йому перейшло у власність як спадщина у 1992 році відповідачем-позивачем [PERSON], до суду не надано. Тому слід вважати, згідно виогст. 22 КпШС України, які діяли на момент виникнення правовідносин і які втратили чинність з 01.01.2004 року на підставі Сімейного Кодексу № 2947-III від 10.01.2002 - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми, або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В 1997 році шлюб між [PERSON]М та [PERSON] ([PERSON]В.) було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]В.) не проживали разом та не вели спільне господарство. В будинку № 49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, залишилась проживати [PERSON] ([PERSON]В.) разом зі своїм сином [PERSON]. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в матеріалах справи, підтверджена показами свідків та визнана сторонами по справі. 25.09.2014 року [PERSON] ([PERSON]В.) померла. Позивач-відповідач [PERSON], як син покійної вселився у спірний будинок будучи неповнолітнім, зареєстрований в будинку з 1991 року і проживає в ньому по теперішній час. Зазначені обставини відповідач-позивач [PERSON] визнає та не оспорює. Позивач-відповідач [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті матері, 06.10.2014 року подав заяву про прийняття спадщини, а саме ? домоволодіння № 49 по. вул. Каховській в смт. Каланчак, про що свідчить копія витягу про реєстрацію спадкової справи. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦКУ, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.. 1296 ЦКУ, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Відповідно до вимог ст.. 1217 ЦКУ, спадкування здійснюється за заповітом, або за законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] позивач-відповідач у справі скористався своїм правом спадкоємця в установленому законом порядку. Однак, відповідач-позивач [PERSON] подав до суду позов про виселення [PERSON] фактично оспорюючи його право власності на частину домоволодіння, а тому [PERSON] був змушений звернутись до суду з позовом на захист свого права та своїх 2 дітей (1 дитина неповнолітня), які також зареєстровані та проживають в даному будинку. Допитані в судовому засіданні в якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що вони є сусідами, оскільки проживають [INFO], пояснили наступне: [PERSON] свого часу проживав з матір»ю [PERSON]- [PERSON]В ([PERSON]В.) після розлучення [PERSON] виїхав та не проживав [INFO] років, а догляд за будинком (ремонт, перебудова будинку, добудова веранди, внутрішні ремонти в будинку, побудова сараїв) здійснювала [PERSON] зі своїм сином [PERSON], який змалечку проживав біля матері Свідок [PERSON] В,А. в судовому засіданні пояснив, що в 1991 році придбав у [PERSON] будинок, що розташований в смт. Каланчак по вул.. Сімферопольській за 6000 рублів та згодом віддав [PERSON] 2000 рублів. Чи був [PERSON] одружений йому невідомо, оскільки з ним на дану тему не розмовляв. Відповідач-позивач [PERSON] позовні вимоги за первісною позовною заявою не визнав, та звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на ? нерухомого майна. Проте вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача-відповідача за первісним позовом та відповідача-позивача за зустрічним позовом, стосуються одного предмету спору. На підставі викладеного і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, суд, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, дійшов висновку що вимоги первісного позову підлягають задоволенню в повному обсязі, вимоги зустрічного позову задовольнити частково. Відповідно до ст. 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права… Суд вважає, що позовні вимоги позивача-відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача-позивача [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 2500 гривень (квитанція до прибуткового касового ордера № 0207/15; квитанція до прибуткового касового ордера №0407/15), підлягають також задоволенню.

Outcome: partial