Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне по вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, після смерті матері [PERSON] В поданому позові покликається на те, що його мати [PERSON] перебувала у шлюбі із його батьком [PERSON]. За час спільного проживання батьками у 1970 році було збудовано житловий будинок в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орилика, 19, Сколівського району Львівської області. Даний будинок належить батькам на праві спільної сумісної власності. 28 березня 2013 року мати [PERSON] померла, відтак після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку розташованого за вищезгаданою адресою. Спадщину після смерті матері він прийняв так як постійно проживав із мамою до дня смерті і продовжує проживати у будинку на даний час. Крім того, 22 січня 2015 року ним подано заяву до Сколівської державної нотаріальної контои про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] та його рідна сестра [PERSON], яка могла б претендувати на частку у спадковому майні, однак у встановлений законом період не прийняла спадщини, а відтак втратила право на частку у спадковому майні. Вважає, що право на частку у майні має він та батько [PERSON]. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічний позов згідно якого просять усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та визнати за ними право власності по ? частині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області. В зустрічному позові покликаються на те, що 28 березня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області. Позивач за первісним позовом [PERSON] постійно вчиняв насильство над матір»ю [PERSON], знущався з неї, вимагав гроші на придбання спиртного, не надавав допомоги матері, відтак вважають, що його слід усунути від права на спадкування. Зазначають також, що постійно проживали разом із спадкодавцем, є зареєстрованими у [INFO] і протягом встановленого законом строку не заявили відмову від прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON] чинив перешкоди у користуванні спадковим майном. Підтвердженням цього є неодноразові звернення до правоохоронних органів з даного приводу. Внаслідок таких обставин подальше проживання в даному будинку разом із [PERSON] стало нестерпним. Крім того, вказують, що [PERSON], потребує постійного стороннього догляду, а тому змушений тимчасово проживати у м. Стрий разом із дочкою [PERSON] Вважають, що вони в порядку ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину у рівних частках, а [PERSON] слід усунути від спадкування після смерті матері, оскільки останній вчиняв насильство над нею, залишав її у безпорадному стані. 05 травня 2015 року ухвалою суду, вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, обєднано в одне провадження за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], з участю третьої особи без самостійних вимог Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові, просить первісний позов задоволити. Зустрічний позов [PERSON], [PERSON] не визнав, просить відмовити позивачам у задоволенні зустрічного позову з підстав наведених у письмових запереченнях, поданих 19 травня 2015 року, вх.№2264. Крім того, зазначив, що не вчиняв жодних протиправних дій по відношенню до матері [PERSON] про які зазначають позивачі у зустрічному позові, які б були підставою для усунення його від права на спадкування, оскільки все це є видуманим та нічим не підтверджується. [PERSON] ніколи не проживала із спадкоємцем у будинку, а тому не має права на спадкування. Твердження того, що він чинив перешкоди їй у користуванні спадковим будинком також не підтверджені жодними доказами, а звернення до правоохоронних органів не доказують, що чинились перешкоди у користуванні будинком, так як відносно нього не порушено жодного кримінального провадження. Представник [PERSON] Михайловача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав, просить задоволити. У задоволені зустрічного позову просить відмовити. Позивач за зустрічним позов [PERSON] та представник позивачів за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнали, просять відмовити у його задоволенні. Поданий ними зустрічний позов підтримали, просять задоволити. Представник Верхньосиньовидненської селищної ради [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову не заперечує, щодо задоволення зустрічного позову покладається на розсуд суду. Додатково пояснила, що після смерті [PERSON], яка померла 28 березня 2013 року, її дочка забрала свого батька [PERSON] проживати в м. Стрий. Вони в спірному будинку не проживають, оскільки у неї із братом [PERSON] виникають постійні сварки щодо користування батьківським будинком. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Сколівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак завідувач Сколівської державної нотаріальної контори [PERSON] надіслав до суду лист за вх. №2361 від 25.05.2015 року згідно якого просить справу розглядати без його участі, при розгляд справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON]З та [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] приїжджала до батьків провідувала їх, був період часу коли вона за довго до смерті матері проживала в будинку батьків. За життя матері [PERSON] приїжджала 1-2 рази на тиждень, були випадки що залишалась ночувати. Чи знаходились у будинку особисті речі [PERSON] їй невідомо. Після смерті вона забрала свого батька і у батьківському будинку не проживає, оскільки між нею і її братом виник конфлікт щодо користування батьківським будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не проживала у будинку батьків. Приїжджала у будинок батьків 1-2 рази на місяць, відвідувала батьків. Вона не бачила того, що [PERSON] там ночувала. Після смерті матері [PERSON] остання забрала свого батька [PERSON] проживати в м. Стрий, оскільки між нею та її братом виник конфлікт щодо користування спірним будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] приїжджала до батьків 1-2 рази на місяць, щоб залишалась ночувати він не бачив. Вказав також, що між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт після смерті мами. [PERSON] забрала свого батька [PERSON] проживати до себе у м. Стрий, оскільки останній похилого віку і потребує догляду. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №261200 виданого (повторно) 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що 23 червня 1950 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №17. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. 21 квітня 1967 року виконавчим комітетом Сколівської районної [PERSON] народних депутатів трудящих прийнято рішення №111 «Про відведення земельної ділянки під житлове будівництво [PERSON] в смт. В. Синьовидне». 15 лютого 1990 року Виконавчим комітетом Сколівської районної ради Львівської області [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок в смт. В. Синьовидне, вул. Набережня, 19, Сколівського району Львівської області. У відповідності до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок в смт. В. Синьовидне по вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, набутий [PERSON] та [PERSON], яка померла 28 березня 2013 року, під час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №308580 виданого 29 березня 2013 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області [PERSON], померла 28 березня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №427420, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні позивачка після одруження змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON], даний факт сторони не заперечували у судовому засіданні. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії II-АВ №400603, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області №421 від 23.02.2015 року, виданої [PERSON], вбачається, що з смерті [PERSON], 28 березня 2013 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] не проживають в житловому будинку за адресою вул. П. Орлика, 19, смт. В. Синьовидне, Сколівського району Львівської області. Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради №1111 від 19.03.2013 року виданої [PERSON], вбачається, що він дійсно проживав спільно із своєю мамою [PERSON] до дня смерті 28.03.2013 року та провів похорони за власні кошти та вели спільне господарство. Дану довідку №1111 від 19.03.2013 року суд не приймає до уваги, оскільки така видана [PERSON] виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради 19.03.2013 року і на день видачі довідки [PERSON] була жива. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] зазначає, що [PERSON] не прийняла спадщини у встановлений строк оскільки не проживала у спадковому будинку, не виявила наміру її прийняти та не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а відтак втратила право на частку у спадковому майні. З даним твердженням позивача за первісним позовом [PERSON] суд не погоджується з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач за зустрічним позов [PERSON] не мала змоги проживати у спірному будинку після смерті матері, оскільки між нею та позивачем за первісним позовом [PERSON] виникали конфлікти з приводу користування спірним будинком, що було підставою для неодноразового звернення [PERSON] до правоохоронних органів. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи зверненнями та висновками по перевірці звернень (а.с. 41-52). Факт неможливості проживання [PERSON] у спірному будинку також підтверджується, як поясненнями представника селищної ради, так і поясненнями свідків, даних під час судового розгляду. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] у спадковому будинку проживав позивач за зустрічним позовом [PERSON], однак у зв»язку із похилим віком, погіршенням стану здоров»я та потребую у сторонньому догляді його забрала в м. Стрий дочка позивач за зустрічним позовом [PERSON]. [PERSON] проживав постійно в даному будинку із спадкодавцем [PERSON], що не заперечують сторони, а відтак вступив в управління та володіння спадковим майном. З наявного в матеріалах справи паспорта громадянина України серії КС 961810 виданого [PERSON], [INFO] вбачається, що така є зареєстрованою [INFO] з 21.07.2006 року по даний час. (вул. Набережна була перейменована на вул. [PERSON]). Встановлено також, що [PERSON] користувалась спадковим майном як до смерті матері, так і після, а саме до моменту, коли забрала батька проживати у м. Стрий. Суд, приходить до висновку, що запис в паспорті спадкоємця [PERSON] свідчить, що вона як спадкоємець була постійно прописана в спаковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця [PERSON], а відтак вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON], після смерті матері [PERSON], підтверджується також її бажанням користуватись спадковим майном, однак таким правом вона скористатись не може у зв»язку із конфліктом із своїм братом [PERSON], який фактично проживає у спірному будинку, з приводу користування спадковим майном - будинком. Також судом встановлено, що [PERSON] постійно проживав у спадковому будинку в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області і проживає в ньому на даний час. 22 січня 2015 року ним подано заяву в Сколівську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], відтак вступив в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], про що свідчать вищенаведені факти, враховуючи, що згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, відтак за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по 1/6 частині житлового будинку загальною площею 100, 3 кв. м, житловою площею 63,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла 28 березня 2013 року. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON], померлої 28 березня 2013 року, судом не встановлено. Щодо вимог позивачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] про усунення позивача за первісним позовом [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] в порядку ч.5 ст. 1224 ЦК України у зв»язку з тим, що він вчиняв насильство над матір»ю, залишав її у безпорадному стані тощо, суд вважає необгрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 1224\~ЦК України\~за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, необхідним є доведення того чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224\~ЦК України\~має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні позивачами за зустрічним позов [PERSON] та [PERSON] не доведено як факту ухилення [PERSON] від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги, так і факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі [PERSON]. Відсутні також докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребувала допомоги позивача за первісним позовом [PERSON], останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання, відтак суд вважає що у цій частині зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed