Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 грудня 1996 року він з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у нього з відповідачем народилися діти: донька [PERSON], [INFO]; донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, сімя фактично припинила своє існування, з грудня 2015 року відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Він фактично створив іншу сімю, веде спільне господарство з іншою жінкою. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем. Позивач надав суду заяву по слухання справи без його присутності. У заяві зазначив, що строк для примирення подружжя не надавати, оскільки не вбачає сенсу в збереженні сімї. Відповідач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 14 грудня 1996 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 317018, виданого повторно 12.08.2015 року. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO]; донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, з грудня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на спільне життя та сімейні цінності. Сімя розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання неповнолітньої дитини у сторін немає.

Outcome: approved