Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи позов тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] Кріштофа Іштвановича, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Позивач зазначив, що починаючи з 2014 року, відповідач почала нехтувати сімейними цінностями, перестала вести спільне сімейне господарство та займатися вихованням дітей, систематично влаштовувала сварки від чого страждали діти. В кінці 2014 року взагалі покинула сімю, і з того часу він сам проживає разом із дітьми та займаюсь їх вихованням, а відповідач проживає з іншим чоловіком. Всі намагання зберегти сімю виявилися безрезультатними. Вищезазначені обставини підтверджують те, що їх сімя фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач просить щомісячно стягувати з неї аліменти в його користь на утримання дітей: сина [PERSON] Кріштофа Іштвановича, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, однак згідно заяви просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ФМ № 168661 від 14.12.2017 року, сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2008 року у виконкомі Дийдянської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 11). Подружжя від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] Кріштофа Іштвановича, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати по справі відповідно до\~ст.141 ЦПК\~слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved