Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON], в якій, з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просив суд: - усунути [PERSON] від спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року; - встановити факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини [PERSON], [INFO], із спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] року; - визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір'ю відповідача та бабусею позивача. Позивач зазначив, що смерть [PERSON] пов'язана зі злочином, який скоїв відносно неї відповідач 20 лютого 2011 року, у зв'язку з чим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2011 року його було засуджено за ст. 116 КК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи положення ст. 1224 ЦК України, якою передбачено, що не мають право на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця, та зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті бабусі, а саме спадкоємцем четвертої черги, так як він проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини, позивач звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача та просив суд задовольнити його позов у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] (позивача), серії [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом РАЦС м. Харкова 24.02.1987 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] (відповідача), серії [NUMBER], виданим Бюро РАЦС Дзержинського району м. Харкова 18.02.1965 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Харківським палацом одруження 26.07.1966 року, між [PERSON], 1931 року народження, та [PERSON], 1932 року народження, був укладений шлюб, про що зроблений актовий запис № 2787. [INFO] року померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 3505 видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2011 року. Як встановлено судовим розглядом, [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON] та бабусею позивача [PERSON] Відповідно до вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2011 року у справі № 1-390/11, [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 116 КК України (навмисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання), у відношенні його матері [PERSON], [INFO], та призначене покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 2007 року Управлінням комунального майна та приватизації, згідно з розпорядженням від 20.02.2007 року за № 3937, реєстраційний номер 8-07-289105. Співвласниками вказаної квартири, по 1/4 частині кожний, крім [PERSON] є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що крім відповідача інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Частиною 1 статті 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Таким чином, суд вважає вимогу позивача про усунення відповідача від спадкування після його померлої матері [PERSON], обґрунтованою, законною та підлягаючою задоволенню. У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1265 ЦК України в п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, виходячи з вимог ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу закликаються до спадкування усі родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, куди підпадають і онуки спадкодавця, оскільки є родичами другого ступеня споріднення. Таким чином, враховуючи, що судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним онукою [PERSON], померлої [INFO] року, та у зв'язку з усуненням від спадкування відповідача, суд вважає, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті бабусі, а саме спадкоємцем п'ятої черги. Разом з цим, суд критично ставиться до посилання позивача у своїй позовній заяві на те, що він є спадкоємцем четвертої черги, так як проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини, оскільки воно ґрунтується на довільному та помилковому тлумаченні норм діючого законодавства. Таким чином, суд вважає позовну вимогу позивача про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] року, - безпідставною, оскільки встановлення такого факту не тягне для позивача жодних правових наслідків. Відповідно до листа Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори (вих. № 2947/01-16 від 24.09.2014 року), після померлої [INFO] року [PERSON], заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками із КП «Жилкомсервіс» дільниця № 56 від 21.03.2014 року за № 852 та від 10.06.2014 року за № 1770, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає позовну вимогу позивача про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial