Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу і моральної шкоди, мотивуючи позов тим, що 10 квітня 2012 року позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 19000 грн. Того ж дня, 10 квітня 2012 року на підтвердження одержання грошових коштів відповідачем була видана позивачу розписка, відповідно до якої відповідач зобов'язувався повернути борг в сумі 19000 грн. до 1 листопада 2013 року. [PERSON] грошових коштів у зазначений строк не повернув, тому позивач звернувся до нього з письмовою вимогою про повернення грошей в добровільному порядку, але відповідач грошові кошти так і не повернув. Враховуючи вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 19000 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, додатково пояснив, що він не оспорює факт написання розписки, але не погоджується із сумою боргу, оскільки насіння соняшника в 2012 році коштувало дешевше ніж у 2013 році. Проти стягнення моральної шкоди заперечує, оскільки позовні вимоги в цій частині є неогрунтованими. Позовні вимоги, щодо судових витрат просить вирішити на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. 10 квітня 2012 року [PERSON] видав позивачу розписку на суму боргу 19000 гривень зі строком погашення до 1 листопада 2013 року, що підтверджується оригіналом відповідної розписки (а.с. 26). Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У зазначений у розписці від 10 квітня 2012 року, виданої відповідачем [PERSON], строк, тобто до 1 листопада 2013 року, зобов'язання з повернення позики відповідачем не виконано. На письмове звернення позивача від 6 листопада 2013 року (а.с. 6), сума боргу відповідачем також не повернута. Доказів виконання зобов'язання по сплаті суми позики за розпискою відповідачем суду не надано. Враховуючи, що сума грошових зобов'язань в розмірі 19000 грн., що визначена у розписці, не сплачена відповідачем у встановлений строк, вона підлягає стягненню з нього в повному обсязі на користь позивача. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. враховуючи наступне. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення позичальником своїх зобов'язань визначені ст.ст. 625, 1050 ЦК України, та не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачено таких наслідків порушення позичальником умов договору і розпискою, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із сплатою ним судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial