Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - Ленінський відділ Державної міграційної служби Головного управління України в Харківській області, [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняття їх з реєстрації за цією адресою, посилаючись на те, власниками чотирьохкімнатної ізольованої квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON], в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З січня 2010 року відповідачі виїхали з України на постійне місце проживання до Ізраїлю та з цього моменту квартирою не інтересуються, комунальні послуги не сплачують, мають інше місце проживання за кордоном, у зв'язку з чим просить суд визнати осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та дату слухання справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - Ленінського відділу Державної міграційної служби Головного управління України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] та [PERSON], син [PERSON] не проживає в [ADDRESS], в 2010 році разом із сім'єю виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є її повнолітніми внуками, вони також виїхали до Ізраїлю. З тих пір ніхто не приїжджав, комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у [ADDRESS] приблизно чотири роки, виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, з тих пір ніхто ні разу не приїжджав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони є подругами, познайомились на службі у церкві, неодноразово бувала у [PERSON] вдома, разом з нею ніхто не проживає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони є подругами, познайомились у церкві, постійно буває у [PERSON] вдома, разом з нею ніхто не проживає, знає зі слів [PERSON], що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виїхали чотири роки назад до Ізраїлю, з тих пір ніхто не приїжджав. Суд, вислухавши позивача, пояснення третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частини квартири [ADDRESS], загальної площею 70,0 кв.м. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 26576150 від 01.07.2010 року [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом № АВВ 524899 від 04.08.1999 року [PERSON] є спадкоємцем на ? частину [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» дільниця № 29, від 10.01.2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З договору дарування № ВМТ 075267 від 01.07.2010 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності ? частину [ADDRESS]. Відповідно довідці з адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України від 24.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно квитанції про сплату комунальних послуг від 07.04.2014 року на [ADDRESS], розрахунки за сплату комунальних послуг проводяться на п'ять осіб. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сімґї наймача, що постійно мешкають з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами та несуть всі обов'язки, що витікають з договору найма житлового приміщення. Повнолітні члени сімґї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язанням, що витікають з зазначеного договору. До членів сімґї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сімґї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем та ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права та обов'язки, як наймач та члени його сімґї. Згідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімґї наймача, набувають рівного з іншими членами сімґї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімґї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. В силу ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімґї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сімґї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сімґї наймача. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності членів сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, позиція позивача є доведеною та підлягає задоволенню, оскільки він є співвласником вищезазначеної квартири, відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2010 року, так як виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, їх реєстрація призводить до порушення прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved