Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 13 листопада 2008 року ним під розписку надано у позику [PERSON] грошові кошти у сумі 52 020 грн. терміном на 1 рік (до 14 листопада 2009 року). Так як відповідач не виконав своїх зобовязань та не повернув вчасно отриманих у позику коштів, ним подано до суду позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2011 року по справі № 2-1886/11 позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 82 147,07 та судові витрати у сумі 941,47 грн., а всього 83 088,54 грн. Рішення суду набрало законної сили, на виконання судового рішення видано виконавчий документ. Виконавчий лист № 2-1886/11 від 31 травня 2011 Зарічного районного суду м. Суми предявлено позивачем на виконання до державної виконавчої служби. Постановою від 09 червня 2011 року відкрито виконавче провадження № 27048944 з виконання вказаного виконавчого документа. Згідно листа Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 30 травня 2018 року № 27764, залишок суми заборгованості складає 35 334,13 грн. Позивач вважає, відповідач зобовязаний сплатити йому інфляційні за період з 18 травня 2011 року (дата ухвалення судового рішення) по 01 травня 2018 року (на момент подачі позову індекс інфляції за травень 2018 року не визначений), та три проценти річних від простроченої суми за період з 18 травня 2011 року по 15 червня 2018 року, як відповідальність за прострочення виконання договору позики від 13 листопада 2008 року. Відповідно до розрахунку позивача, у звязку з неналежним виконанням договору позики, за період з 18 травня 2011 року по 01 травня 2018 року інфляційні втрати складають 77 100,15 грн., а три проценти річних за період з 18 травня 2011 року по 15 червня 2018 року складають 12 469,77 грн., а всього 89 569,92 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у сумі 77100,15 грн. та три відсотки річних у сумі 12469,77 грн., як відповідальність за прострочення виконання договору позики від 13 листопада 2008 року, а всього 89\~569, 92 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 18 липня 2018 року на 14 год.00 хв. 18 липня 2018 року розгляд підготовчого засідання відкладено на 20 вересня 2018 року, на 13 год. 10 хв. у звязку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2018 року закрито підготовче судового засідання, призначено справу до розгляду на 11 жовтня 2018 року, 13 год. 30 хв. У зазначене судове засідання позивач, представник позивача не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~\~ В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 82\~147 грн. 07 коп. та судові витрати в сумі 941 грн. 47 коп. (а.с.10). Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики від 13 листопада 2008 року, за яким позивач передав відповідачу 52\~020 грн. 00 коп., а відповідач взяв на себе зобовязання повернути таку ж суму протягом року зі сплатою 40% річних. Зазначене заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2011 року набрало законної сили, а тому обставини, встановлені цим рішенням, доказуванню не підлягають. Як вбачається з листа Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного ТУЮ у Сумській області від 30 травня 2018 року, на виконанні у вказаному відділі перебуває виконавчий лист № 2-1886/11, виданий Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 82\~147,07 грн. та судові витрати в сумі 941, 47 грн. Станом на 30 травня 2018 року боржником перераховано загальну заборгованість 24\~302, 34 грн., залишок суми заборгованості 35334,13 грн. (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) \~\~зобов'язана \~\~вчинити \~\~на \~\~користь \~\~другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Ч.ч. 1, 3 ст. 1049 \~ЦК України передбачають, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позивач довів, що боржник порушив зобовязання за договором позики, рішення суду про стягнення з нього \~\~суми боргу не виконав, а тому у нього виникло право на стягнення \~3% річних та інфляційних втрат від несплаченої суми боргу. Відповідач відзиву на позов не надіслав та доводів позивача не спростував. За таких обставин судом встановлено, що право позивача порушене, \~відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути інфляційні витрати за період з 18 травня 2011 року по 01 травня 2018 року у сумі 77\~100 грн. 15 коп., три проценти річних за період з 18 травня 2011 року по 15 червня 2018 року у сумі 12\~469 грн. 77 коп., як відповідальність за прострочення виконання договору позики від 13 листопада 2008 року, а всього 89\~569 грн. 92 коп. згідно наданого позивачем розрахунку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 895 грн. 69 коп.

Outcome: approved