Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Ниврянської сільської ради про визнання за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] загальною вартістю 173939 грн., на суму 86969,5 грн., як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач зазначив, що за життя його батько правовстановлюючі документи на частину домоволодіння не оформив, а тому він не може оформити свої спадкові права. До розгляду справи по суті до суду надійшла заява від позивача [PERSON] в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Ниврянської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього поступила письмова заява в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли письмові заяви в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю та просять їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла телеграма, в якій просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. З доданих до матеріалів справи копій з погосподарських книг Ниврянської сільської ради за 1991 - 1995 р.р. та довідки №73 від 18.02.2014 року виданої тією ж сільською радою видно, що спірне будинковолодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Закону України «Про власність») були [PERSON] - голова двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного двору, а тому являлися власниками кожен 1/4 частини спірного будинковолодіння. Рішенням 15-ї сесії 21-го скликання від 29.12.1993 року Ниврянської сільської ради, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Як вбачається з довідки Ниврянської сільської ради №87 від 05.03.2014 року земельна ділянка, яку безоплатно передано у власність [PERSON] згідно рішення Ниврянської сільської ради від 29.12.1993 року знаходиться в [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виданого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації його інвентаризаційна вартість становить 173939 грн. [INFO] в с.Нивра Борщівського району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Ще за життя, а саме 18.11.2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Ниврянської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №60, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона буде мати право за законом, [PERSON]. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] прийняв спадщину та вступив в управління її спадковим майном, так як проживав разом з нею, однак спадкових прав не себе не оформив. [INFO] в с.Нивра Борщівського району помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Після смерті [PERSON], його син [PERSON] та дружина [PERSON] прийняли спадщину та вступили в управління його спадковим майном, так як проживав разом з ним. Крім позивача, спадкоємцями на майно покійного [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], однак остання спадщину не приймала, із заявою про прийняття спадщини не зверталася. 30.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ спадкового майна, яке належало померлому [INFO] [PERSON] Даний договір посвідчено державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-45. Згідно вказаного договору [PERSON], сину померлого, на праві приватної власності переходить: частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS], земельна ділянка площею 1,83 га, що знаходиться на території Ниврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, право на майновий пай, що знаходиться у колективній власності с/с «Збруч», с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, що належало спадкодавцю особисто, та частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS], земельна ділянка площею 1,83 га, що знаходиться на території Ниврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та право на майновий пай, що знаходиться у колективній власності с/с «Збруч», с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, що належало померлій [INFO] [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом, посвідченим Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 18 листопада 2002 року за Р №60, був [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер, а також житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, що належав померлій [INFO] [PERSON], спадкоємцем якої за законом була її дочка, [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла [INFO], спадкоємцем якої за заповітом, посвідченим Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 18 листопада 2002 року за Р №60, був [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер. [PERSON], дружині померлого, на праві приватної власності переходять грошові вклади, що зберігаються у філії-Тернопільського обласного управління «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10019/036, що належали спадкодавцю особисто. 30 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно померлого [PERSON], однак держнотконторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця (відмова Борщівської держнотконтори №145/02-14 від 30.01.2014 року). Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем, як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Тернопільської області загальною вартістю 173939 грн., на суму 86969,5 грн., як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved