Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні секцією сараю. В позові посилається на те, що 26.06.2009 року він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2009 року посвідченого Другою чернівецькою державною нотаріальною конторою, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]. Вказує на те, що 18.12.2017 року на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], квартиру [ADDRESS] ним було подаровано [PERSON]. Крім цього 11.01.2018 року на підставі договору дарування ним та [PERSON] прийнято в дар від [PERSON] квартиру № 3, що знаходиться в будинку за № 2 по вул. Чудейській у м. Чернівці. Крім цього посилається на те, що після придбання квартири він дізнався, що на прибудинковій території будинку № 2 по вул. Чудейській в м. Чернівці знаходиться сарай, що позначений літ. «Г» в матеріалах інвентаризаційної справи зазначеного будинку. Даний сарай складається з чотирьох приміщень і призначений для побутового обслуговування та забезпечення потреб мешканців цього будинку. Вищевказаний сарай перебуває у користуванні мешканців його будинку та для кожної квартири будинку виділено відповідне приміщення з окремим входом. У випадку заперечення даних фактів відповідачами буду клопотати про витребування відповідних підтверджуючих документів. Вказує на те, що одразу після придбання права власності на вищевказану квартиру у нього був доступ до спірного сараю, проте він ним практично не користувався, оскільки фактично за вказаною адресою не проживав. Однак, коли у нього виникла необхідність в користуванні сараєм у звязку з проведенням покращення його житлових умов, то вільно потрапити до його приміщення сараю та користуватися ним у нього не було можливості, оскільки вхід у сарай було замуровано цегляною стіною. Як йому стало відомо пізніше, дані дії вчинені мешканцями квартири № 2 вищезазначеного будинку: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі користуються його секцією сараю та самовільно, всупереч вимог чинного законодавства демонтували стіну, що розподіляла приміщення сараю на окремі секції. Посилається на те, що на його вимоги звільнити приміщення сараю, яке передбачене для користування мешканцями квартири, що належить йому на праві власності, демонтувати цегляну стіну, котрою замуровано до нього вхід, який передбачений для його квартири, відновити стіну, що розподіляла їхні приміщення сараю на окремі секції, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не реагують і продовжують надалі користуватися його приміщенням сараю. Дані дії вищевказані особи пояснюють тим, що у свій час ними було придбано право власності на спірний сарай за пляшку горілки. У звязку з цим з даного приводу у них виникають постійні спори. Просить винести рішення, яким усунути йому перешкоди у володінні та користуванні другою (зліва на право) секцією сараю, розташованого на прибудинковій території багатоквартирного будинку № 2 по вул. Чудейській в м. Чернівці,Чернівецької області, що призначений для забезпечення потреб мешканців вказаного будинку, зобовязавши [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити приміщення даної секції сараю від свого майна, демонтувати цегляну стіну, що перешкоджає другому (зліва на право) входу в сарай, що передбачений для квартири №3, відновити зруйновану перегородку, що відокремлювала одна від одної першу та другу (зліва на право) секції сараю. Крім цього просить визнати що сарай, котрий позначений літ. «Г» в матеріалах інвентаризаційної справи будинку № 2 по вул. Чудейській в м. Чернівці перебуває у спільному користуванні квартир № 1, 2, 3, 4 вищевказаного будинку. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю та надали аналогічні пояснення згідно позовної заяви. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та надав суду пояснення згідно позовних вомог, які підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, та вважає його не обґрунтованим. Просить в позові відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважають його не обґрунтованим та подали до суду відзив на позов в якому посилаються на те, що проживаючи на протязі 8-ми років позивач не користувався сараєм під літ. Г, не звертався до відповідачів, з приводу того, що його право на користування такого сараю якимось чином порушено, оскільки чітко знав про те, що ані він ані попередні власники даної квартири ніколи не користувались даним сараєм. Сарай будувався за кошти власників квартир будинку №2 по вул. Чудейській. Сарай за усною домовленістю між покійним користувачем квартири під № 2 -[PERSON], який помер ще у 1995 році та попереднім користувачем кваргири під № 3 належить їм. А отже вважають що, правом користування сараєм, а саме його частиною було втрачено користувачами, а згодом і власниками ще задовго до отримання у власність квартири під № 3 позивачем. [PERSON] користуються\~ першою та другою секціями сараю, за час їх користування, вони особисто ніяких перепланувань не здійснювали. Хто користується третьою та четвертою секціями сараю вони не знають. Просять в позові відмовити. Відповідачка [PERSON] в сулове засідання не зявилася проте належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Допитана а судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою сторін по справі, проживає також в будинку № 2\~ з 1957 року, пояснила, що у користуванні їх будинку завжди були сараї, в 1991 році після повені сараї були зруйновані і будинок постраждав, за рахунок домоуправління було зроблено капітальний ремонт їх будинку та на цьому ж місці побудовані сараї, ніхто з мешканців будинку ніяких коштів на будівництво сараїв не здавав. Підтвердила той факт що між мешканцями за весь час проживання склався такий порядок користування сараєм: зліва на право першою секцією користувалися мешканці\~ квартири № 2(відповідачі по справі), другою секцією мешканці третьої квартири (колишні власники квартири позивача по справі), третьою секцією мешканці першої квартири, а четвертою секцією користувалися мешканці четвертої квартири. Вважає, що друга секція сараю належить позивачу [PERSON], оскільки він прибав квартиру за якою завжди була закріплена дана секція сараю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою сторін по справі, проживає також в будинку № 2\~ , пояснила, що у користуванні їх будинку завжди були сараї, в 1991 році після повені сараї були зруйновані і будинок постраждав, її мати працювала в ЖРЕПі,\~ за рахунок домоуправління було зроблено капітальний ремонт їх будинку та на цьому ж місці побудовані сараї, ніхто з мешканців будинку ніяких коштів на будівництво сараїв не здавав. Між мешканцями за весь час проживання склався такий порядок користування сараєм: зліва на право першою секцією користувалися мешканці\~ квартири № 2(відповідачі по справі), другою секцією мешканці третьої квартири (колишні власники квартири позивача по справі), третьою секцією мешканці першої квартири, а четвертою секцією користувалися мешканці четвертої квартири. Завжди було 4 секції сараїв, а зараз стало 3 секції, тобто 1,2 секціями користується квартира № 2, третьою секцією квартира № 1, а четвертою квартира № 4. Крім цього підтвердила факт що позивач у 2009 році придбав квартиру № 3 та його секцією сараю користуються власники квартири № 2, які замурували вхід до секції сараю № 2. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона товаришує з відповідачами, вказала на те, що вони переїхали десь у 2000 роках та вже було три секції та три двері до сараїв. Крім цього їй не відомо щоб відповідачі переробляли секції сараю. Допитана а судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є родичкою сім»ї [PERSON], вказала на те, що спірні сараї будували на 4 квартири, взамін тих, що зруйнувалися під час повені в 90 х роках. За чий рахунок вони будувалися, чи надавалися домоуправлінням, вона не знає, проте пам»ятає, що її покійний на даний час батько (на той час власник кварити № 2) здавав кошти, можливо на дошки. Першою секцією користувалися мешканці\~ квартири № 2 (її батько, а пізніше відповідачі по справі), другою секцією мешканці третьої квартири, третьою секцією мешканці першої квартири, а четвертою секцією користувалися мешканці четвертої квартири. Через деякий час мешканці 3 квартири перестали проживати у вказаній квартирі і перестали користуватися своєю секцією сараю, тому її батько [PERSON] за якусь послугу, за погодженням з попереднім користувачем забрав другу секцію сараю, замурував вхід в другу секцію та пробив вхід зі своєї частини секції Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу ВМС/982612 від 24.04.2009 року посвідченого Другою чернівецькою державною нотаріальною конторою позивач [PERSON] [INFO] набув право власності 26.06.2009 року на квартиру [ADDRESS], що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], 18.12.2017 року квартиру [ADDRESS] позивачем було подаровано [PERSON]. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 11.01.2018 року позивачем та [PERSON] прийнято в дар від [PERSON] квартиру № 3, що знаходиться в будинку за № 2 по вул. Чудейській у м. Чернівці Судом встановлено, що факт належності позивачу на праві власності вищевказаного нерухомого майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 110452208 від 12.01.2018 року. Судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.02.2016 року № 65/3 вказаний будинок знято з балансу комунальної власності територіальної громади м. Чернівців та передано у власність мешканців. Судом встановлено, що згідно рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків та окремо приватизації не підлягають. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набуваєгься в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Аналогічна позиція викладена в п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до спільного майна багатоквартирного будинку належать приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у бvдинкy чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Норми права визначені ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» знаходять своє підтвердження у Рішенні Конституційного Суду України № 1-2/2004 від 02 березня 2004 року, в котрому зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадянм одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Згідно аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховоного суду України, враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може. Таким чином суд приходить до висновку, що право власності на сарай, що позначений літ. «Г» в матеріалах інвентаризаційної справи та знаходиться на прибудинковій території будинку № 2 по вул. Чудейській в м. Чернівці, не реєстрували і окремим обєктом приватизації і реєстрації права власності, спірний сарай в даному випадку не може бути, оскільки він не інвентаризувався окремо від будинку і перебуває у спільній власності всіх співвласників будинку та призначений для забезпечення потреб усіх мешканців квартир цього будинку. Судом встановлено, що згідно відповідді Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації Чернівецької обласної ради № 186 від 30.01.2018 року в ескізах від 01.08.2006 року, від 29.07.2011 року, від 16.08.2011 року, від 07.06.2012 року матеріалів інвентаризаційної справи будинку № 2 по вул. Чудейській у м. Чернівці знаходиться інформація про спільне користування сараєм літ. «Г» квартирами №№ 1, 2, 3, 4 цього будинку. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. В судовому засіданні судом встановлено, що з моменту, коли позивач [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS], він відповідно отримав право на частку власності в допоміжному приміщенні. Крім цього в судовому засіданні судом встановлено, що не маючи доступу до приміщення сараю, позивач втратив можливість користуватися своїм майном і відповідно був позбавлений майна, що належить йому. На підставі викладеного, судом встановлено порушення прав та інтересів позивача мешканцями квартири № 2 вищезазначеного будинку: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зобовязані усунути створені ними перешкоди у володінні та користуванні секцією сараю № 2, яка закріплена за квартирою, що належить позивачу [PERSON], що позначений літ. «Г» в матеріалах інвентаризаційної справи та знаходиться на прибудинковій території зазначеного будинку. Крім цього, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини викладені позивачем що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] самовільно здійснили перепланування спірного сараю, дана обставина спростовується показами свідків, що були допитані судом. Отже в даній частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 986,72 грн.

Outcome: approved