Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відділу освіти Сквирської районної державної адміністрації Київської області матеріальну шкоду у розмірі 4\~023, 14 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 48\~000 грн. посилаючись на те, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 30.11.2015 року було встановлено, що 25 березня 2015 року, о 12 годині [PERSON], будучи призначений наказом № 120-К від 28.09.2007 року, який виданий відділом освіти Сквирської районної державної адміністрації Київської області на посаду вчителя фізичної культури та курсу «Захист Вітчизни» в Сквирській ЗОШ I III ступенів № 2, згідно розкладу занять, в підвальному приміщені школи (тир) проводив урок «Захист Вітчизни» в 11-А класі, зазначеної вище школи, за темою «Прикладна фізична підготовка» розділ 2 «Прийоми самозахисту», в ході якого, ігноруючи правила безпеки для учнів для показу прийому «звільнення від захвату противника шиї ззаду» викликав до себе учня [INFO], не маючи наміру спричинити тілесних ушкоджень учню, під час відпрацювання прийому рукопашного бою, допустив падіння [PERSON] на підлогу, в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому червоно подібної кістки лівої кисті, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 30/Д від 26 травня 2015 року належить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому більше 21-го дня. В подальшому, після отримання травми [PERSON], [PERSON], вчасно не повідомив медичного працівника та адміністрацію закладу. Також згідно зазначеного вироку, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. У результаті злочинних дій [PERSON] йому було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 5\~023, 14 грн. з яких : 3\~103,12 грн. витрати на придбання необхідних медичних документів, що підтверджується товарними чеками, 1\~920, 02 грн. витрати на пальне та проїзд на автобусі до лікувального закладу. Крім матеріальної шкоди, йому було завдано і моральної шкоди, яка виразилась в перенесенні сильних душевних страждань, порушенні звичного ритму життя (часті поїздки до лікувальних закладів, перенесенні операцій), відсутність можливості займатись спортом та крім того в майбутньому, потрібно перенести, ще ряд складних операцій, що може вплинути на навчальний процес, тощо. Представник позивача у судому, засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі на обставинах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що матеріальна шкода не підтверджується належними доказами, а саме : позивачем не надано медичних документів (довідок, виписок із історії хвороби, рецепти, тощо) про призначення та ведення [PERSON] медичних препаратів, наявні товарні чеки не відповідають вимогам закону, наявність фіскального чеку на придбання пального не свідчить про використання саме цього пального для поїздок у медичні заклади, долучені квитки на проїзд також не відповідають вимогам закону, а вимога відшкодувати добровільні внески до медичних закладів не ґрунтується на вимогах закону, оскільки була здійсненна добровільно, тощо. Моральна шкода не підлягає задоволенню оскільки позивачем не надано доказів про пережиті моральні страждання (висновки спеціалістів, звернення до лікарів тощо), не надано та не зазначено про вимушеність змін у звичайному ритмі життя. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, зазначаючи, що травму неповнолітньому [PERSON] він завдав з необережності. Під час досудового слідства він в добровільному порядку відшкодував потерпілому 1\~000 грн. за завдані матеріальні збитки та 2\~000 грн. за завдану моральну (немайнову) шкоду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права (ст. ст. 3, 4, 11 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивачеві належить й право визначення предмета і підстав позову. Судом встановлено що, згідно вироку Сквирського району Київської області від 30.11.2015 року [PERSON] був засуджений за ст. 128 КК України та йому було призначене відповідне покарання за те, що 25 березня 2015 року, о 12 годині [PERSON], будучи призначений наказом № 120-К від 28.09.2007 року, який виданий відділом освіти Сквирської районної державної адміністрації Київської області на посаду вчителя фізичної культури та курсу «Захист Вітчизни» в Сквирській ЗОШ I III ступенів № 2, згідно розкладу занять, в підвальному приміщені школи (тир) проводив урок «Захист Вітчизни» в 11-А класі, зазначеної вище школи, за темою «Прикладна фізична підготовка» розділ 2 «Прийоми самозахисту», в ході якого, ігноруючи правила безпеки для учнів для показу прийому «звільнення від захвату противника шиї ззаду» викликав до себе учня [INFO], не маючи наміру спричинити тілесних ушкоджень учню, під час відпрацювання прийому рукопашного бою, допустив падіння [PERSON] на підлогу, в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому червоно подібної кістки лівої кисті, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 30/Д від 26 травня 2015 року належить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому більше 21-го дня. В подальшому, після отримання травми [PERSON], [PERSON], вчасно не повідомив медичного працівника та адміністрацію закладу. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями неповнолітній [PERSON] з 06 квітня 2015 року по 09 квітня 2015 року проходив обстеження та лікування у травматологічному відділені Ірпінського військового госпіталю з діагнозом закритий перелом човноподібної кісті зі зміщенням уламків і ним були понесені витрати на придбання ліків, які він вважає на суму 3\~103, 12 грн. Відповідально до ч. ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, як зазначено у частині першій статті 57 ЦПК України, частині першій статті 58 ЦПК України. Позивачем, після виконання судом вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України представником позивача не було надано жодного доказу, на підтвердження заявленої вимоги, що відшкодування шкоди (збитків) на придбання медичних препаратів (ліків), а саме суду не було надано виписок з історії хвороби у яких би було б зазначено, які саме медичні препарати застосовувались для лікування неповнолітнього [PERSON], тривалість їх приймання та обсяги застосування і таким чином, суд,

Outcome: partial