Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05 травня 2017 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 64. Позивач посилається на те, що під час їхнього спільного проживання за останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого кожен має різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинилися з квітня 2019 року, спільних дітей не мають. Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, а саме легкового автомобіля марки «Volkswagen» модель «Jettа», рік виробництва 1988, державний номер [NUMBER] , дата реєстрації 19.12.2017 року наступним чином: даний автомобіль залишити у власності відповідача за зустрічним позовом та стягнути на її користь із [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 12 000 грн., що становить 50 % вартості даного автомобіля. Позивач за зустрічним позовом також звернулася із заявою про забезпечення зустрічного позову. Ухвалою суду від 29 липня 2019 року забезпечено позов шляхом заборони відчуження спірного автомобіля. Ухвалою суду від 29 липня 2019 року зустрічним позов об`єднано із первісним позовом в одне провадження, підготовче засідання відкладено. Позивач за зустрічним позовом звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів, яка ухвалою суду від 20 вересня 2019 року задоволена та витребувано з РСЦ МВС в Полтавській області копія договору купівлі-продажу легкового автомобіля марки «Volkswagen» модель «Jettа», рік виробництва 1988, державний номер [NUMBER] . Під час підготовчого провадження позивач за зустрічним позовом подала заяву про збільшення позовних вимог, прохала поділити набуте у шлюбі спільне сумісне майно: легковий автомобіль марки «Volkswagen» модель «Jettа», рік виробництва 1988, державний номер [NUMBER] , дата реєстрації 19.12.2017 року наступним чином: даний автомобіль залишити у власності відповідача за зустрічним позовом та стягнути на її користь із [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 15 000 грн., що становить 50 % вартості даного автомобіля. Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] первісний позов підтримав, зустрічним позов визнав, у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримав, зустрічний на 15 000 грн. визнав (а.с.75). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилася, довірила представництво своїх інтересів представнику [PERSON] . Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення первісних позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечував, зустрічний позов про поділ майна подружжя підтримав, прохав його задовольнити (а.с.72). Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення як первісного позову, так і зустрічного позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони 05 травня 2017 року зареєстрували шлюб, про що видане свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Київським районним у місті Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 64 (а.с.3). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має, сімейно-шлюбних стосунків не підтримує, спільне господарство не ведуть. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що встановлено ст. 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Також суд вважає обґрунтованими і зустрічні позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, з огляду на таке. Встановлено, що 19.12.2017 сторони, перебуваючи у шлюбі з 05 травня 2017 року, придбали легковий автомобіль марки «Volkswagen» модель «Jettа», рік виробництва 1988, номер кузова [NUMBER] , вартістю 30 000 грн., що підтверджується Договором купівлі-продажу № 5341/2017/754227 від 19.12.2017 року укладеним між [PERSON] в особі [PERSON] та [PERSON] (а.с.59). Даний договір оформлений та підписаний сторонами у сервісному центрі 5341 РСЦ МВС в Полтавській області. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, що встановлено ч.1 ст. 61 СК України. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зі змісту ч.1 ст. 70 СК України слідує, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «Volkswagen» модель «Jettа», рік виробництва 1988, номер кузова [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний в період шлюбу, а тому частки кожного з них у квартирі становлять по Ѕ частині. З цих підстав, позовні вимоги [PERSON] в частині поділу спільного сумісного майна подружжя є обгрунтованими та підлягають задоволенню, з врахуванням погодження позивача за зустрічним позовом на отримання грошової компенсації у сумі 15 000 грн., що становить Ѕ частку від вартості спільного майна подружжя. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (а.с.1), а також із відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп., 192 грн. 10 коп. судового збору за подачу заяви про забезпечення зустрічного позову (а.с.26) та 192 грн. 10 коп. судового збору за подачу заяви про забезпечення доказів (а.с. 33) (у відповідності до ст. 142 ЦПК України 50 % від сплаченого судового збору, оскільки [PERSON] визнав зустрічний позов у підготовчому засіданні), що разом становить 768 грн. 40 коп. Також [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (50 % від сплаченого нею судового збору, так як [PERSON] визнав зустрічний позов у підготовчому засіданні.

Outcome: approved