Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] з вимогами про визнання дійсним договору купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в м.Зборів по вул.Садова, буд.33, Зборівського району, Тернопільської області, земельної ділянки площею 0,0985га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в м. Зборів, вул.Садова,33, Зборівського району, Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на присадибну ділянку серії САК №173042. Позивач надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі позивача. Відповідачі надали заяви, в яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідачів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [PERSON] належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в м.Зборів по вул.Садова, буд.33, Зборівського району, Тернопільської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24882013 від 23.12.2009 року та [PERSON] належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в м.Зборів по вул.Садова, буд.33, Зборівського району, Тернопільської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24882175 від 23.12.2009 року та земельна ділянка площею 0,0985га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6122610100:02:011:0081, яка розташована за адресою: м. Зборів, вул.Садова,33, Зборівського району, Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 9488364 від 17.09.2013 року. 25 жовтня 2013року між позивачем та відповідачами досягнуто домовленості щодо відчуження житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в м.Зборів по вул.Садова , №33, Зборівського району, Тернопільської області, земельної ділянки площею 0,0985га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в м. Зборі вул..Садова,33, Зборівського району, Тернопільської області, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №173042. Позивачем того ж дня сплачено визначену за домовленістю суму і досягнуті всі істотні умови, позивач безперешкодно користується вказаним приміщенням. Однак, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов'язання виконав, проте в даний час не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved