Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити юридичний факт родинних відносин між ним, батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Крім того, заявлені позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , а також визнання права на спадкування після смерті батька [PERSON] та визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно - будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її сини - [PERSON] , [INFO] , який не звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак фактично вступив в управління майном, оскільки доглядав за будинком, обробляв город та сплачував комунальні платежі. Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , позивач є його спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса Бобринецької нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, оскільки він не належав до кола спадкоємців після смерті [PERSON] . Позивач вважає, що він набув право на спадкування на майно бабусі, яке увійшло до складу спадщини і яку фактично прийняв його батько, оскільки останній після смерті [PERSON] вступив в управління майном - доглядав за будинком, обробляв город, сплачував комунальні платежі, а також мав у своєму розпорядженні всі правовстановлюючі документи [PERSON] , які позивач виявив у нього дома після смерті. Перешкодою у доведенні права на спадкування позивача є також неможливість підтвердження родинних стосунків з бабусею - [PERSON] , оскільки у книгах реєстрації актів громадянського стану про народження у населених пунктах Бобринецького району Кіровоградської області за 1941 рік актовий запис про народження батька [PERSON] відсутній. Звернення до суду з вказаними позовними вимогами позивач вважає належним способом захисту порушеного права. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.07.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30.09.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Вирішено питання про виклик свідків в судове засідання. Під час судового розгляду позивач позовні вимоги підтримав. Надав пояснення про те, що після смерті бабусі [PERSON] , яка проживала в с.Свердлове (нині Златопілля) його батько [PERSON] (син [PERSON] ) продовжив догляд за будинком, прибирав біля нього, садив та обробляв город, сплачував комунальні платежі. Він був впевнений, що батько оформив спадщину. Коли після смерті батька у домоволодінні виявив документи на будинок бабусі, зрозумів, що батько не звертався до нотаріальної контори. На даний час він (позивач) проживає у вказаному будинку та хоче оформити своє право на спадщину і право власності, тому звернувся до суду з указаним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримала. Зазначила, що викладені у позові обставини підтверджуються наданими письмовими доказами та показаннями свідків. Представник відповідача - Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився. Сільським головою надана заява, в якій не заперечив проти позовних вимог. В ході судового розгляду судом встановлені наступні обставини та правовідносини. З наданих позивачем письмових доказів встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено актовий запис № 11 01.06.1991 року виконкомом Свердловської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та видано свідоцтво [NUMBER] (а.с.27). Згідно свідоцтва про право власності на будівлю від 25.01.1990 року [PERSON] на праві власності належав будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до ч.4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 1991 році, то застосуванню підлягає цивільне законодавство, що діяло на той час, а саме Цивільний кодекс Української РСР. Відповідно до статей 524, 529 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2002 року Братським РВ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] народився [INFO] в с.Свердлове Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.51). Разом з тим згідно інформації Державного архіву Кіровоградської області у книгах реєстрації актів громадянського стану про народження у населених пунктах Бобринецького району Кіровоградської області за 1941 рік актовий запис про народження 07 березня [PERSON] відсутній (а.с.50). Таким чином, підтвердження родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] обумовлюється потребою встановлення кола спадкоємців після смерті [PERSON] та права спадкування. Так, за записами погосподарських книг с.Свердлове Бобринецького району зафіксовані відомості про [PERSON] та членів його родини, зокрема з 1944 року по 1952 рік [PERSON] , [INFO] записана як невістка голови сім`ї, а [PERSON] , [INFO] - як онук голови сім`ї - [PERSON] . З 1953 року по 1990 рік головою сім`ї значиться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - син. Крім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посилаючись на власну обізнаність про сім`ю [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] біли сином та матір`ю. Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (ст.293) судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності або відсутності не оспорюваних прав В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає доведеним належними доказами факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який був її сином, а відтак набув право на спадкування як спадкоємець за законом відповідно до ст.524 ЦК Української РСР. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК Української РСР). Згідно зі статтями 549, 554 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа до 09.03.2021 року не заводилася (а.с.46), заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.45). На час смерті [PERSON] проживала одна в с.Златопілля Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.44). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. В судовому засіданні позивач, допитаний як свідок, надав показання про те, що на час смерті матері батько проживав в Миколаївській області, однак після смерті продовжив догляд за домоволодінням: прибирав біля будинку, садив город, сплачував комунальні платежі, для чого періодично приїздив та залишався в будинку на кілька днів. Після смерті батька він, позивач, виявив у його домоволодінні документи на будинок бабусі та зрозумів, що батько не оформив право власності на будинок. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили ту обставину, що [PERSON] після смерті матері продовжив користування присадибною ділянкою та користувався будинком. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи на досліджені докази, суд вважає, що позивачем доведені викладені обставини, вказані докази дають можливість стверджувати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, фактично вступивши в управління майном та набув право на спадкування після смерті матері. [INFO] [PERSON] помер, про що складено актовий запис №07 від 01 вересня 2010 року виконкомом Ульянівської сільської ради Братського району Миколаївської області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, належне [PERSON] право на спадкування житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті [PERSON] ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] народився [INFO] та є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Свердовським с/ЗАГС Бобринецького району Кіровоградської області 10.07.1971 року (а.с.25). В силу ст. 1222,1223,1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та має право на спадкування. За змістом спадкової справи №32/2011, заведеної Братською нотаріальною конторою після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] шляхом подання заяви (а.с.121). Інформації про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Суд враховує, що майнове право на спадщину не було оформлене [PERSON] , тобто за життя спадкодавець не встиг оформити спадщину, хоча фактично її прийняв. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України). Згідно з частиною першою, пунктами 1 та 2 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивач має достатні правові підстави на визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги після померлого [PERSON] , оскільки дане нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавця, право на яке на момент смерті належало йому. З урахуванням викладено, заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бабич С.В. просила судові витрати по справі залишити по фактично понесеними позивачем. Враховуючи викладене, суд під час розгляду даної справи не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved