Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до арбітражного керуючого ліквідатора Державного підприємства «шахта 17-17 біс» Парамонової Лариси Олексіївни, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька Донецької області «про відшкодування моральної шкоди,спричиненої внаслідок пошкодження здоров'я на виробництві». Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. З 05 грудня 1978 року по 28 січня 1996 року позивач перебував у трудових відносинах з шахтою «Кіровська» В/О «Донецьквугілля», де працював за спеціальністю гірник очисного вибою з повним робочим днем під землею, гірничий майстер, заступник начальника ділянки. 28 січня 1996 року позивач був звільнений з роботи за ст.40 п.2 КЗпП України (за станом здоров'я у зв'язку з переходом на 3-ю групу інвалідності). Робота в шахті під землею є джерелом підвищеної небезпеки. Ця робота пов'язана з особливими природними, географічними, геологічними умовами підвищеного ризику для здоров'я, оскільки пов'язана з шкідливими, важкими та небезпечними умовами праці. Здійснення трудової діяльності в шахті створює підвищену ймовірність заподіяння шкоди здоров'ю працівника через неможливість підвищеного контролю людини за зазначеними умовами і факторами . Робота в шахті під землею пов'язана з важкою фізичною працею в несприятливих метеорологічних умовах, з постійним тісним контактом з пилом і токсичними газами. Стаж роботи позивача у шкідливих умовах праці більше 20 років. 20 липня 1995 року з позивачем на виробництві - на шахті «Кіровська» стався нещасний випадок, в результаті обвалення крівлі він був важко травмований, внаслідок чого став інвалідом 3-ї групи. Йому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма з розсіяною неврологічною симптоматикою, пірамідною недостатністю в нижніх кінцівках, вазомоторна цефалгия, астено-невротичний синдром. 22 липня 1995 року щодо позивача був складений АКТ № 10/91 про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до висновку МСЕК № 1 від 26.02.1998р. позивачу була встановлена ??стійка втрата професійної працездатності 60 % безстроково у зв'язку з виробничою травмою і йому протипоказана фізична праця. Позивач вказує, що він унаслідок нещасного випадку має серйозні порушення здоров'я зі стійкими розладами функцій всього організму, зумовленими наслідком виробничої травми, отриманої на виробництві . Наслідки нещасного випадку призвели до обмеження його нормальної життєдіяльності, моральних страждань, втрати звичайних життєвих зв'язків, що вимагає значних додаткових зусиль для організації життя надалі. У зв'язку з виробничою травмою змінився його звичний спосіб життя. Він змушений витрачати свій час на відвідування лікувальних установ, проходити курси амбулаторного і стаціонарного лікування, багаторазові обстеження, консультації у лікарів. Моральну шкоду позивач оцінює в 50 000, 00 гривень За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в сумі 50 000, 00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, за згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з 05 грудня 1978 року по 28 січня 1996 року працював на шахті «Кіровська» Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» за спеціальностями гірник очисного вибою з повним робочим днем під землею, гірничий майстер, заступник начальника ділянки, що підтверджується трудовою книжкою. В період роботи позивача на даному підприємстві - 20.07.1995 року, з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 10/91 від 22.07.1995 року за формою Н-1. В результаті вказаного нещасного випадку, у відповідності до висновку МСЕК від 16.02.1998 року позивачу була встановлена третя група інвалідності з втратою професійної працездатності 60% безстроково. 28.01.1996 року позивач був звільнений з роботи на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України, за станом здоров'я. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності». Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Наведені позивачем докази свідчать про те, що внаслідок трудового каліцтва він відчуває фізичні та душевні страждання, які виникають у зв'язку з характером хвороби. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд, згідно зі ст. 23 ЦК України, враховує глибину та тривалість страждань позивача, наявність змушених змін у житті, погіршення здібностей потерпілого, порушення загальновизнаних життєвих зв'язків, необоротність викликаних хворобою наслідків, а саме: він став інвалідом, через що відчуває фізичний біль, моральні страждання та хвилювання, обмеження руху, позбавлений можливості нормально вести свій побут, постійно приймає лікарські засоби для полегшення фізичного болю, а також виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за можливе вимоги позивача задовольнити частково і стягнути з відповідача - Державного підприємства «Шахта 17-17 біс» на користь позивача 10 000, 00 (десять тисяч) гривень в порядку відшкодування моральної шкоди. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька Донецької області, суд вважає що в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки нещасний випадок з відповідачем стався 20.07.1995 року, а потерпілі від нещасного випадку на виробництві мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду Соцстраху з 01 квітня 2011 року (з моменту створення Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань) по 31 грудня 2005 року, тобто під час дії законодавчих актів, які надавали потерпілим таке право. Крім того, у відповідності зі статтею 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» на користь держави з відповідача Державного підприємства «Шахта 17-17 біс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial