Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на прибудову «Б - 1», площею 368,2 кв.м., що розташована по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.10.2003 року, придбав виробниче приміщення, розташоване у [ADDRESS] . Розмір купленої будівлі його не влаштовував, і він вимушений був звести за вищевказаною адресою будівлю складу «Б-1». Вартість даної будівлі 23 500 грн. Земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] він користується на підставі договору оренди, що укладений з міською радою, межують з даною ділянкою також землі міської ради. Оскільки він, на законних підставах користується земельною ділянкою по [ADDRESS] , побудував вищевказану будівлю самостійно, і при цьому не порушив нічиїх законних прав та інтересів, у нього виникло право власності на вказану будівлю. Будівлі зведенні з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. Інспекція державної архітектурно - будівельного контролю у Сумській області не відповіла на його звернення про узаконення будівлі, тому звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 28). Відповідач Конотопська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 24). Третя особа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, проти позовних вимог не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 20 - 22). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії договору оренди землі від 16.04.2015 року орендодавець Конотопська міська рада на підставі рішення міської ради від 25.03.2015 року передав [PERSON] , а він прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,2072 га, розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер 5910400000:07:020:0016, цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (а.с. 3 - 5). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2019 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,2072 га, кадастровий номер 5910400000:07:020:0016 розташована у [ADDRESS] , на праві оренди належить [PERSON] (а.с. 6 - 8). Згідно копії заяви від 12.11.2019 року [PERSON] звернувся до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про надання йому можливості щодо узаконення нежитлового приміщення «Б-1» в [ADDRESS] (а.с. 9). З копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17.10.2003 року серії ВАР № 621389 вбачається, що ТОВ «Конотопська пересувна механізована колона» продало, а [PERSON] купив виробниче приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 461,6 кв.м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Сусіною В.М. 12.11.2003 року (а.с. 10). 16.07.2019 року КП «Конотопське МБТІ» виготовило технічний паспорт на виробниче та господарські будівлі у [ADDRESS] , замовником є [PERSON] (а.с. 12 - 13). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1972236 від 12.11.2002 року вбачається, що виробниче приміщення розташоване в [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 11). Згідно висновку про вартість майна від 25.02.2020 року приміщення складу, що розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну вартість 23 500 грн. (а.с. 14). Згідно відповіді управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 02.04.2020 року № 40-1018/893-20 щодо введення в експлуатацію самовільно збудованої прибудови до нежитлового приміщення по [ADDRESS] та самовільно збудованої прибудови до магазину [ADDRESS] [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на дане майно (а.с. 20 -21). За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 3,5 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Враховуючи те, що будівля складу «Б - 1», площею 368,2 кв.м., що розташована по [ADDRESS] розташовані на земельних ділянках належних йому на праві власності, будівництво виконано з додержанням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних норм і правил, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved