Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання відповідача вчинити певні дії. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він являється власником жилого будинку по [ADDRESS] . 15.11.2019 року між ним та відповідачем, його сином [PERSON] виник конфлікт, через те що останній не допускає його до домоволодіння, власником якого він є та без його дозволу встановив на території вказаного домоволодіння пилораму. Вказані обставини підтверджуються талоном-повідомленням про прийняття і реєстрацію заяви повідомлення єдиного обліку № 25 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. За результатами розгляду його заяви, кримінальне провадження не відкривалось, а йому було рекомендовано звернутись до суду. З метою досудового врегулювання спору, ним 20.11.2019 року направся лист відповідачу з проханням усунути перешкоди у користуванні його власністю, шляхом надання вільного доступу до будинковолодіння по [ADDRESS] , а також просив демонтувати пилораму, яку він встанови без його згоди та дозволу. Відповідачем лист був отриманий, однак ніяких дій відповідачем не було зроблено. На його неодноразові звернення відповідач не реагує і вважає, що діє правильно. Враховуючи викладене, звернувся до суду та просить: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування жилим будинком з надвірними спорудами, що розташований [ADDRESS] шляхом надання безперешкодного доступу йому до цього майна; зобов`язати [PERSON] провести демонтаж пилорами встановленої ним без дозволу на території будинковолодіння та стягнути понесені ним судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні свої вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та вказавши, що дозвіл на встановлення в 2006 році пилорами він надавав відповідачу в усній формі, проте в 2019 році просив прибрати пилораму із-за образи на сина, за те, що він його побив, коли той мав намір забрати батареї з будинку, миритись з сином не має бажання. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити, посилаючись на те, як вбачається з тексту позовної заяви позивачем ставиться питання про захист свого права власності на нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] та на прилеглу територію на якій знаходиться пилорама. У позивача відсутні документи, які б підтверджували право власності на земельну ділянку, прилеглу до будинку, на якій за твердженням позивача, розташована пилорама про демонтаж якої він просить ухвалити рішення. Обов`язком позивача є доведення тих обставин на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Посилаючись на порушення з боку відповідача його прав на користування будинком вказує на нібито перешкоджання йому у доступі до вказаного будинку та розміщення там пилорами, однак ніяких належних та допустимих доказів ним чи його представником до суду не надано, а долучені ним до заяви документи з поліції не є доказами. Більше того, згідно наданих документів позивач з 1990 року не проживає у зазначеному будинку, тому ні відповідач ні хтось інший ніяким чином не може йому перешкоджати користуватись майном. Суд, вислухавши сторони, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, власником домоволодіння по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення Городищенського райвиконкому від 17.05.1990 року № 145, є [PERSON] . Відповідно до листа Виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області № 143 від 17.07.2020 року, відповідно погосподарського обліку ВК Мліївської сільської ради с. Старосілля, книга № 1 на 1967-1970 роки, особовий рахунок № [NUMBER] куток «Салове», [PERSON] - [INFO] була зареєстрована та проживала з 01.01.1968 року за згодою власника будинковолодіння [PERSON] . Після смерті [PERSON] (померла [INFO] ), головою господарства став [PERSON] , про що свідчить запис в книзі № 1 на 1971-1973 роки, куток «Салове», особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно витягу з погосподарської книги № 5 на 2016-2020 роки по [ADDRESS] від 03.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] є постійним жителем [ADDRESS] , відповідно до запису Погосподарської книги № 5 на 2016-2020 роки є головою господарства та власником житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , біля житлового будинку є земельна ділянка з земель комунальної власності сільської ради площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та 0,14 га. для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 30.01.2020 року, [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою [ADDRESS] зі своєю співмешканкою [PERSON] , [PERSON] має на правах приватної власності житловий будинок який розміщений [ADDRESS] , в якому станом на 30.01.2020 року ніхто не зареєстрований і не проживає. Біля житлового будинку, біля господарчих споруд встановлено пилорама, яка на даний час не працює, в дворі нікого з посторонніх не було. Згідно довідки комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області № 281 від 23.06.2020 року, відповідно погосподарського обліку с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, книга № 1 на 1967-1970 роки та книга № 5 на 1991-1995 роки, [PERSON] був зареєстрований та проживав з батьками з 10.02.1968 року по 19.03.1993 рік за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області № 128 від 23.06.2020 року, відповідно погосподарського обліку с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, книга № 1 на 1967-1970 роки номер об`єкта по господарського обліку № 39 [PERSON] була зареєстрована та проживала за згодою власника з 01.01.1968 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вирішуючи даний спір, бере до уваги, пояснення позивача про те, що за його ініціативою, з комісією сільської ради, на початку весни 2020 року, було поміняно замки та опломбований вищезгаданий будинок та таким чином сільська рада контролює його майно, а він сам туди не ходить, оскільки боїться відповідача. При цьому, ані позивач, ані його представник, фактів порушення відповідачем майнових чи якихось інших прав позивача, пов`язаних з будинковолодінням, не назвали та належних доказів, не надали, а тому дана вимога до задоволення не підлягає. Щодо розміщеної пилорами, то дана будівля знаходиться на земельній ділянці з земель комунальної власності сільської ради, а позивач не надав жодного належного доказу про те, що земельна ділянка на якій вона розташована, саме йому виділена в натурі та передана в користування в установленому законом порядку, а тому і ця вимога до задоволення не підлягає. Беручи до уваги вищенаведене та приписи вказаних норм закону, суд вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами свої вимоги, а тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі. Прийшовши до переконання про відмову в позові, суд вважає, що судові витрати позивача, в силу вимог ст.141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed