Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з [PERSON] 15 лютого 2006 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області, про що 15 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 50 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя не склалося, подружні стосунки припинені з червня 2012 року, домашнього господарства разом не ведуть. Сторони перестали проживати разом, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів викладених у позові. Пояснила, що заходи для примирення неможливі. Не заперечує проти винесення заочного рішення, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним, шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації поштовими повідомленнями. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, між сторонами 15 лютого 2006 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області, про що 15 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 50 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Позивач у позовній заяві вказує на те, що спору відносно поділу майна немає. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved