Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Вказує, що мати позивача знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (батьком позивача) з 12 серпня 1995 року. [INFO] року від даного шлюбу народився позивач. Наразі він навчається в ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» на 4 курсі факультету «Машинобудування, екології та хімічних технологій». На теперішній час відповідач по справі офіційно працює в ДП «Артемсіль» на посаді «стовбуровий підземний» та отримує стабільну заробітну плату орієнтовно 10 000 грн., а також отримує пенсію в розмірі 6 500 грн. Оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на час навчання позивача, проте добровільно цього не робить, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 3.05.2018 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.05.2018 року. Ухвалою суду від 23.05.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. 11.06.2018 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, де вказує, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 8 % від його заробітку. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що позовна заява не містить всіх обставин відносно нього, що може привести до неправильного вирішення справи по суті. Вказує, що він працює в ДП «Артемсіль» та з його заробітної плати стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки доходу на утримання [PERSON], [INFO], який є меншим братом позивача. Згідно наданої копії довідки вбачається, що позивач є студентом 4 курсу ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», форма навчання - денна, умови фінансування навчання - за рахунок коштів державного бюджету. Період навчання - з 1.10.2014 пo 30.06.2018. Однак позивач не вказує і не надає довідку про те скільки він отримує стипендії, що впливає на розмір аліментів (за інформацією відповідача - позивач отримує 1400 грн. стипендії). Доводи позивача про те, що він йому матеріально не допомагаю є правдою, відповідач завжди допомагав сину коштами поки не захворів. З 21.12.2017 пo 14.05.2018 він знаходився на лікарняному у зв'язку з тим, що йому була зроблена операція на нозі, а після операції дуже тривалий час знаходився на лікарняному, ходив на милицях, а тепер - з палицею. За час коли відповідач знаходився на лікарняному, то заробітна плата не нараховувалась, а виплата по лікарняним проводилися фондом із затримкою. Його скрутне становище не дозволяло надавати позивачу кошти в розмірі, який би його задовольнив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 30.01.2018 року) позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь його сина підтримала, між тим погодилася з позицією та доводами відповідача на стягнення з нього аміантів у розмірі 1/12 частини з його доходів. В судовому засіданні вказала, що 30.06.2018 року позивач закінчив навчання, а тому просила стягнути з відповідача аліменти по 30.06.2018 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Між тим, матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якій відповідач виклав свою позицію. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в м. Соледар Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1996 року листопада місяця 28 числа зроблено відповідний запис за № 106. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.11.1996 року Соледарською міською радою Донецької області (а.с.3). Батьки позивача - відповідач [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року (актовий запис за № 60), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.1995 року (а.с.2). Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 20.06.2018 року № 307 (а.с.46) [PERSON] є студентом 4 курсу факультету «Машинобудування, екології та хімічних технологій», ОС «Бакалавр», форма навчання - денна, умови фінансування навчання - за рахунок коштів державного бюджету. Період навчання: з 1.10.2014 року по 30.06.2018 року. Позивач вказує, що його батько працездатний, офіційно працює та має постійний дохід приблизно 10 000 грн., а також отримує пенсію, проте добровільно ніякої матеріальної допомоги йому не надає. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/12 частини від заробітку (що становить 8%), оскільки його заробітна плата та пенсія є єдиним джерелом доходу. Вказує, що позивач має право просити і свою матір допомагати йому в утриманні його на період навчання, а не тільки за його рахунок, та вважає, що стягнення аліментів на користь позивача у розмірі ? частини доходу буде ставити його в тяжке матеріальне становище. Крім того, з наданих суду документів (судовий наказ Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2018 року (а.с.35) вбачається, що з відповідача також стягуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його доходу на утримання молодшого брата позивача - [PERSON], [INFO]. Також, суд бере до уваги доводи відповідача, що він хворіє, відповідно до виписного епікризу № 503 КЛПЗОЗ «Обласна травматологічна лікарня» відповідач [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з ортопедотравматологічному відділенні з 19.12.2017 року по 3.01.2018 року з діагнозом: правосторонній гонартроз ІІІ стадії, больовий синдром; супутній діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, та на даний час потребує амбулаторного лікування (а.с.34). Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. А тому суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, встановивши потребу позивача у зв'язку із навчанням матеріальної допомоги батьків, та виходячи з матеріального та сімейного становища відповідача, співмірності його доходу та витрат на першочергові потреби сім'ї, з урахуванням фізичного стану (здоров'я) відповідача та отримання позивачем стипендії за місцем навчання, а також рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, їх розмір доходу, приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Інших обставин, які не були предметом дослідження та могли б вплинути на правильність висновків суду і давали б підстави для переоцінки наданих доказів або для висновку про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час її навчання у більшому розмірі, ніж визначено судом, позивачем не надано та зазначено про їх існування. Між тим, як вбачається з наданих документів, з моменту подачі позову (з 16.03.2018 року) позивач закінчив навчання 30.06.2018 року. А тому, на підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/12 частини (тобто 8%) його доходів щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial