Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ «ЮЖНОЄ» в особі директора [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] під розписку позичила у [PERSON] грощі у розмірі 200000 грн. [PERSON] виступав гарантом повернення коштів. В якості забезпечення зобов'язань, [PERSON] запропонував позивачу отримання боргу у вигляді громадського будинку - будівлі санітарно-оздоровчого комплексу, загальною площею 207,5кв.м., 1991 року побудови, визначеною на технічному паспорті, виготовленому КП «Великоновосілківське БТІ» 29 квітня 2015 року (ганок площею 10,3кв.м., 1991 року побудови під літерою «а», басейн площею 27,3кв.м., 1991 року побудови під літерою «А/Б», замощення площею 95,3кв.м., 1991 року побудови під літерою «І», огорожу площею 35,4кв.м., 1991 року побудови під №1), який розташований за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Новопетриківка, вул. Радянська, 42в. На підтвердження правочину [PERSON] видав позивачу розписку, у якій пообіцяв нотаріально посвідчити укладений між нами договір купівлі-продажу після отримання рішення суду про визнання права власності та відповідної його реєстрації. 24 листопада 2015 року [PERSON] отримав зазначене рішення, однак від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу на громадський будинок - будівлю санітарно-оздоровчого комплексу - відмовився. Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. У судове засідання позивач не зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що написав заяву. У судове засідання відповідачі не зявилися, про датуі час слухання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [PERSON], [INFO], громадянка України, паспорт серія ВЕ 872045, виданий Курахівським МВ Марийського РВ УМСВ України в Донецькій області, 29 січня 2003 року, що мешкає за адресою: [ADDRESS], під розписку позичила у [PERSON], [INFO], громадянин України, паспорт ВК № 603919, виданий Великоновосілковським РВ УМВС України в Донецькій області від 14 квітня 2009 року, мешкаючого за адресою: Великоновосілківський район, Донецької області, с. Новодонецьке, вул. Полетаева, буд.6 гроші у розмірі 200 000 грн (двісті тисяч гривень 00 коп) строком до 24 жовтня 2015 року. [PERSON] - гарант повернення коштів [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Пунктом 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, у такій що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України,зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсним. Також власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved