Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 07 лютого 2018 року, в якій просив суд стягнути з відповідача [PERSON] тетяни Андріївни на користь позивача 3\~200 гривень моральної шкоди. Предявлені вимоги мотивовано тим, що 13.10.2017 року відповідач склав чергову позовну заявупрти позивача. 01.11.2017 року суддя Саксаганського районного суду міста [PERSON] [PERSON] ухвалив про відкриття провадження у цивільній справі №214/4210/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. 13.10.2017 року та 31.10.2017 року відповідач склала позовні заяви проти позивача, в яких поширила недостовірну інформацію відносно позивача, а саме про те що позивач [PERSON] проти волі дружини і її фізичних можливостей примушував останню кожного дня пасти козу; облає плюне в лице, погрожував розправою вбити сина, а [PERSON] вирвати два метри «матки», [PERSON] жалілась відповідачу, що вона боїться позивача, тому вимушена понад своїх сил пасти козу, щоб її не бив [PERSON]; один рік позивач вивалив відповідачу перед калиткою декілька відер собачих відходів, на зауваження відповідача відповідає агресивно та лає нецензурно. Також недостовірно відповідач поширила інформацію відносно позивача про те що він їздив по морям та курортам, а його дружина, ізнурена, втомлена, замучена тяжкою хворобою, його тиранією померла з групою інвалідності, була битою. Також недостовірною інформацією є те , що коли [PERSON] їхав на море, дав жінці такий наряд робіт, що вона заплакала. Через розповсюдження вказаної інформації позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що обурення від подібного приниження, душевні страждання через те, що вказана інформація стане відомою працівникам суду, необхідність змінювати життєві плани з метою спростування цієї інформації, витрачати грошові кошти не за первісним планом, а на оплату судового збору за подання цієї позовної заяви та на правову допомогу. Вказана інформація не є підставою предявленого первісного позову, не стосується його предмету. Справедливий розмір грошового відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] на користь позивача складає 3200 гривень, так як було проявлено неповагу до приватного і сімейного життя позивача, коли розповсюдили таку інформацію. У звязку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача адвокат [PERSON], в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його та позивача участі. Відповідач в судове засідання не зявилась про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, просить справу розглядати за її відсутності. 19 квітня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 21 травня 2018 року до суду відповідачем [PERSON] подано письмову заяву по даній справі та розрахунок про судові витрати, в якій просить суд стягнути на її користь судові витрати за відрив від звичайних занять, та витрати на роздрук і розсилку документів. Крім того, 24 липня 2018 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати за її відсутності. Також відповідно до якого остання не визнає позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] на її користь витрат за відрив від звичайних занять, які обґрунтувала в своїй заяві та витрат за роздрук відповіді і додатки до неї. 05 вересня 2018 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про судові витрати і пояснення, в якому підтримує свою позицію викладену у заяві. Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. Відповідно до наданої характеристики [PERSON] вбачається, що остання характеризує позивача [PERSON] з негативної сторони з власних поглядів і переконань. (а.с.31) Згідно рішення Саксаганського районного суду міста [PERSON] від 05 квітня 2018 року по цивільній справі №214/4210/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому в задоволенні позовних вимог відмовлено. (а.с.79-82) \~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28). Також, згідно ст.\~34\~Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосібна свій вибір. Частиною 1 статті 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право на вільне вираження своїх поглядів. Разом з тим,ст.\~32\~Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно зі ст.\~68\~Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституціїта законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. За правилами статей 297,299\~ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики. Відповідно до вимог частин третьої і четвертої статті 277\~ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно з розясненнями, наданими у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування їх у пресі, передання по радіо, телебаченню, використання інших засобів масової інформації; поширення в мережі «Інтернет» чи з використанням інших телекомунікаційних засобів зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принцип і в моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Судом встановлено, що поширена інформація стосується саме позивача [PERSON] і мало місце доведення такої інформації до відома інших осіб. З досліджених судом матеріалів справи слідує, що ухвалено рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року по цивільній справі №214/4210/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому в задоволені позовних вимог відмовлено. При цьому відповідно до вищевказаного рішення встановлено, що при розгляді справи, суд аргументи [PERSON] та її представника [PERSON] на наявність доказів вини [PERSON] у спричинені їм шкоди відхилив, оскільки не доводять вини останнього в спричинені шкоди, а лише демонструють особисті відносини між сторонами. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1передбачено, що згідно з положеннями статті 277\~ЦК і статті 10\~ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Відповідачем [PERSON] не було представлено жодного доказу в підтвердження достовірності поширеної щодо позивача інформації, на підставі чого суд вважає, що зазначена вище інформація про позивача, що викладена у поясненнях та заявах відповідача, не відповідає дійсності. Відповідно до\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті закону моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.\~23\~ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Як розяснено у п. п. 3, 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 4«Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя. При визначенні моральної шкоди суд зясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному звязку з наслідками, що настали. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, ступінь і тривалість моральних страждань та переживань позивача, негативні наслідки, які настали для нього в результаті дій відповідача. Тому, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, встановлених обставин у справі, а також заявлений позивачем розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 ( одну тисячу) гривень заподіяної моральної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в силу того, що позивачеві [PERSON] було задоволено 31% позовних вимог згідно розрахунку (100%*1000/3200), таким чином підлягає стягненню судовий збір в сумі 218 (двісті вісімнадцять) гривень 50 копійок, згідно розрахунку (704,80*31%/100%). Що стосується вирішення питання про судові витрати відповідача повязаних з правовою допомогою, то суд після надання останнім додаткових доказів, заявлених до судових дебатів, вирішить вказане питання шляхом ухвалення судового рішення в порядку визначеному\~ст.246 ЦПК України.

Outcome: approved