overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог вказав, що він є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі також зареєстровані його донька [PERSON], син [PERSON] і його онук [PERSON]. З 2009 року його донька [PERSON] виїхала до Росії на заробітки і до теперішнього часу її місце проживання йому не відомо, зв'язку з донькою він не має. Реєстрація доньки у вказаній квартирі спричиняє для нього матеріальні витрати, оскільки він оплачує житлово-комунальні послуги. Даний факт створює для нього незручності, які полягають у додаткових витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг. Він на даний час не працює, є пенсіонером, знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Він не має можливості скористатися правом на оформлення субсидії та приватизацію квартири. Донька не мешкає в квартирі більше 6 місяців без поважних причин. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Представник третьої особи КП «Служба єдиного замовника» до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована також відповідач [PERSON] (а.с. 3). Згідно з актом Приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 12.11.2013 р., [PERSON], [INFO], зареєстрована в квартирі [ADDRESS], але не проживає з червня 2009 р. по теперішній час (а.с. 4). Свідок [PERSON], суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] їхнього будинку мешкає [PERSON] Його донька [PERSON] раніше також мешкала в цій квартирі, однак останні 10 років вона не проживає за даною адресою. Раніше вона ще відвідувала батьків і приїжджала у цю квартиру. Але останні 5 років вона взагалі не навідується до квартири. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі, якщо особа не проживає в жилому приміщенні більше шести місяців без поважних на те причин, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, визначається ст.72 ЖК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців. Поважних причин не проживання відповідача у даній квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог вказала, що вона є власником житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В належній їй квартирі разом з нею зареєстрований її син [PERSON], який не проживає в квартирі вже більше року. На теперішній час вона змушена продати квартиру і виїхати за кордон. Вона зверталася до відповідача з проханням виписатися з даної квартири, однак відповідач на її прохання не реагував. Вона сама сплачує належні комунальні платежі. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Вислухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2007 року ( а.с. 6, 7, 11). Згідно з актом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тюльпан» відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за цією адресою не проживає з січня 2009 р. по теперішній час (а.с. 12). Свідок [PERSON] суду пояснив, що він мешкає за адресою: [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] в їхньому будинку мешкає позивач з дочкою і чоловіком. Більше в цій квартирі ніхто не мешкає. Відповідач в даній квартирі не мешкає і не мешкав. Згідно з ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] більше 1 року. Поважних причин не проживання відповідача у цьому будинку судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого вказав, що він є власником будинку, який розташований за адресою: м.Димитров Донецької області, вул.Леваневського, б.11. З 01.10.2013 року у йому будинку зареєстрована відповідач, яка є його невісткою, [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 16.12.2014 року шлюб між його сином [PERSON] та відповідачем був розірваний. Шлюбні відносини між сином та невісткою були фактично припинені з червня 2014 року. З цього часу відповідач у вказаному будинку не мешкає, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Він змушений сплачувати за відповідача житлово-комунальні послуги, які розраховується з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, що впливає на його матеріальний стан. З телефонної розмови з відповідачем йому стало відомо, що вона мешкає за адресою: Запоріжська область, м.Мелітополь, вул. Комунаров, б. 238-а, та не збирається повертатися за місцем реєстрації. У житловому приміщенні відсутні особисті речі відповідача. Вона виїхала з будинку добровільно, перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинив, скарг з цього приводу вона не писала. Реєстрація відповідача в житловому приміщенні не дозволяє йому розпоряджатися даною нерухомістю на свій розсуд і значно обмежує його законні права. Тому позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] 05 листопада 2002 року [PERSON] була зареєстрована в даному будинку [ADDRESS], що підтверджується записом про її реєстрацію в будинковій книзі. У вказаному будинку [PERSON] проживала в 2002році декілька місяців, а потім добровільно залишила його, без будь-яких поважних причин і до даного часу в ньому не проживає. [PERSON] не проживає у вищевказаному будинку з 2002 року без поважних причин, а тому вона втратила право на користування даним житлом. Позивач посилався на те, що оскільки [PERSON] зареєстрована в належному йому на праві власності житловому будинку, то він як власник вказаного нерухомого майна не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Він сплачує комунальні послуги та несе інші витрати з врахуванням реєстрації [PERSON] в належному йому будинку, що погіршує його матеріальне становище. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк сім днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв. 25 березня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що після смерті його матері - [PERSON] залишилось спадкове майно: 1/3 частина [ADDRESS], звернувшись вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що втрачений оригінал договору купівлі-продажу вказаної квартири, також позивач пояснив, що фактично прийняла спадщину після померлої матері, також спадкоємцем є його брат - [PERSON], однак спадщину він не приймав, до нотаріальної контори не звертався, його місце знаходження не відоме, просив заявлені позовні вимоги задовольнити посилаючись на ст.ст.1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Представник 3-ої особи - Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив суду листа та просить слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи Київської міської Ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності вказаного представника. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку відповідача та представника 3-ої особи такою, що не перешкоджає розгляду позовної заяви, суд розглядає заяву без участі відповідача та представника 3-ої особи. Оскільки відповідач та представник 3-ої особи в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили та не подали до суду відзиви, а також те, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на гараж. Позивач позов підтримав просить вимоги задоволити з підстав викладених в позові. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав, просить вимоги позивача задоволити. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості щодо володіння гаражем що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивачем сплачено визначену за домовленістю суму і досягнуто всіх істотних умов, позивач безперешкодно користується вказаним майном. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В зв'язку з цим суд вважає, що істотні умови договору виконані і його слід визнати дійсним. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Як передбачено частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання шлюбу, зареєстрованого 22.02.2014 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 57, недійсним. Позивач [PERSON] просить слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити, визнати шлюб з відповідачем недійсним. Відповідач [PERSON] просить слухати справу за її відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання шлюбу з позивачем недійсним. Третя особа: представник Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2014 р. Від даного шлюбу дітей не мають. До укладення шлюбу сторони були знайомі недовгий час, проте відповідачка запевняла позивача, що має до нього почуття та хоче створити сім'ю та умовила одружитися. Позивач [PERSON] не був ніколи одружений і сподівався створити родину. Одразу після укладення шлюбу [PERSON] дізнався, що відповідачка не мала наміру створити сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя, а уклала шлюб фіктивно, з корисних мотивів. Окрім того, після укладення шлюбу сторони жодного дня не жили разом, не мали спільного бюджету та не вели спільного господарства. Жодних сімейних обов'язків відповідачка не виконувала, пояснив, що шукала високооплачувану роботу за кордоном, проте за вимогами роботодавця за сімейним станом воно мала бути заміжньою. На теперішній час сім'я між [PERSON] та [PERSON] так і не створена. Відповідно до ч. 2 ст. 40 С України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що відповідачка не мала наміру створити сім'ю, а уклала шлюб фіктивно, з корисних мотивів, те, що на теперішній час сім'я між сторонами так і не створена та те, що [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк три дні з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв. 04 червня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення( стягнення) розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 грудня 2009 року, з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20 листопада 2009 року. Починаючи із 2009 року позивач ніде офіційно не працює, має нерегулярний дохід, але незважаючи на дані обставини сплачував аліменти в сумі 500 грн. щомісяця. В даний час позивач не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, що підтверджується відповідними документами. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю і просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, тобто в сумі 700 грн. щомісячно. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що в неї на утриманні двоє малолітніх дітей які потребують належного матеріального забезпечення і в разі зміну розмірі аліментів на тверду грошову суму це негативно вплине на їх матеріальне становище яке і так є не задовільним. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2017 року близько 00 годин 30 хвилин, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кафе «Гермес», що розташоване в [ADDRESS] , в ході суперечки, яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що він займається підприємницькою діяльністю з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Mercedes Vito» д.н.з. [NUMBER], який належить йому на праві власності. 04.10.2016 року, приблизно о 21.30 год. він прийняв замовлення з перевезення від громадянки [PERSON], доставивши її на місце замовлення, запропонував розрахуватися, остання відмовилася сплатити кошти за наданні послуги, більш того почала вести себе неадекватно, ногами гупала по приборній панелі, пошкодивши лобове скло та дзеркало заднього виду. Зважаючи на таку поведінку відповідачки, позивач викликав працівників поліції, в присутності яких [PERSON] також пошкодила праву дверку автомобіля, які надали висновок, що відносини, які склалися між ним та [PERSON] відносяться до цивільно правових та вирішуються в судовому порядку, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, яка завдана йому внаслідок пошкодження транспортного засобу та яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження становить 13306,43 грн., також просить стягнути завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. та яка полягає у його душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження його майна, а також стягнення судових витрат, а саме судового збору в розмірі 640 грн., витрат, витрат, повязаних з проведенням автотоварознавчого дослідження 679,92 грн., витрати на правову допомогу 1000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином через оголошення в пресі (Редакція газети «Урядовий курєр), повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved