Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Іванківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: -житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадщину після смерті батька прийняв він, позивач, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №29/2017). Мати позивача, [PERSON] та відповідач - його сестра, [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на його користь. [INFO] року мати позивача, [PERSON] померла. 20 лютого 2018 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок йому було відмовлено, оскільки не було пред»явлено належного правовстановлюючого документу на спадковий будинок (відповідно до ст.182 ЦК України право власності не зареєстроване у встановленому законом порядку). З невідомих позивачу причин, скоріше за все через свою юридичну необізнаність, його батько за життя не звернувся у відповідний відділ бюро технічної інвентаризації та не зареєстрував своє право на власність. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав йому було роз»яснено, що право власності на нерухоме майно відповідно до ст.182 ЦК України виникає з моменту державної реєстрації цього майна. Єдиним спадкоємцем після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], є він - їх син, [PERSON]. Відповідач (дочка спадкоємців - [PERSON]) від прийняття спадщини відмовилась, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька - [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі ; позов підтримує . Судові витрати залишити за ним. Відповідач, [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позов визнає у повному обсязі. Відповідач, Іванківська селищна рада, звернулися до суду з листом про те, що позов [PERSON] визнають, просять розглядати справу без участі представника селищної ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідачі позов визнали. Позивач надав суду належні докази спадкоємця: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року; копію свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла [INFO] року; копію свідоцтва про своє народження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 20 лютого 2018 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] заявою від 31 січня 2017 року. [PERSON] від спадщини відмовилась заявою від 31 січня 2017 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 20 лютого 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO] року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved