Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні сина [PERSON],[INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з 28 грудня 2002 року по 26 червня 2013 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. В 2007 році відповідачка пішла з родини. Дитина залишилась мешкати з позивачем. З моменту свого уходу з родини відповідачка не цікавиться вихованням дитини та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На неодноразові прохання позивача, спілкуватися з дитиною відповідачка не реагувала. Зрозумівши що у неї повністю відсутнє бажання спілкуватися з сином і підтримувати його матеріально, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів, які були стягнуті з відповідачки за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року. Однак, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує. Посилаючись на вказані обставини позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON],[INFO], оскільки вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету ХМР, в судове засідання не з»явився, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками малолітного [PERSON],[INFO] є сторони по справі. ( а.с.9). Як зазначає позивач в своєму позові, відповідачка в 2007 року пішла з родини та з цього часу участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 26.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки КП « Жилкомсервіс» № 1714 від 16.05.2014 року , малолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачем за адресою : [ADDRESS] ( а.с.11). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року, з [PERSON] на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина - [PERSON]. (а.с.8) Відповідачка не сплачує аліменти, у зв»язку з чим позивач отримує державну допомогу на дитину, що підтверджується повідомленням УПСЗН (а.с.11) Відповідно до наданого висновку Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету ХМР № 369 від 28.08.2014 року, орган опіки і піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні сина -[PERSON],[INFO] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому дитина перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною у повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Суд, з'ясувавши, що відповідачка нехтує своїми батьківським обов'язками відносно малолітнього сина, ухиляється від їх виконання, від виховання сина та його піклування, вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved