Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся \~до суду з позовом до відповідача [PERSON] «Колос» про встановлення факту укладення договору купівлі-продажу нерухомості та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 квітня 2002 року між ним та відповідачем у справі ТОВ [PERSON] «Колос», як членами Української Товарної біржі згідно п.2.1. статуту та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», було укладено біржовий договір купівлі - продажу нерухомості (житлового будинку), розташованого в с. Тарасівка, вул. Гагаріна, 2/4, Томаківського району Дніпропетровської області. Вони з відповідачем досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу: про ціну, порядок передачі у його володіння придбаної нерухомості. Цей договір був укладений ними в письмовій формі на Українській Товарній біржі за реєстраційним номером № 159441 у с-щі Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області і згідно діючого на той час законодавства набрав чинності. Позивач зазначає, що на виконання умов вказаного договору, в день підписання договору, він повністю сплатив вартість придбаного ним майна. Відповідач отримав від нього грошові кошти та передав житловий будинок у його володіння та користування. З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомості, він являється власником придбаного Обєкту Нерухомості, вільно володіє ним та користується. Щодо реєстрації права власності на будинок він звернувся до державного реєстратора, який оглянув зазначений договір купівлі продажу і звернув увагу, що в самому договорі неправильно зазначено назву населеного пункту розташування будинку, а саме «Краснопіль» замість «Тарасівка», а також даний договір нотаріально не посвідчено. Його прав власника ніхто не оспорює. Але відповідно до норм ст. 657 діючого Цивільного кодексу України, він не має змоги вільно розпорядитися належним йому нерухомим майном, так як договори купівлі - продажу обєктів нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Про обовязковість нотаріального посвідчення біржового договору він раніше був необізнаний, так як в тексті вказаного договору зазначено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»). Однак, відповідач на його прохання ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. У звязку з неможливістю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості і виникла необхідність його звернення з відповідним позовом до суду. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду також письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначено, що проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2002 року між сторонами у справі було укладено біржовий договір купівлі - продажу нерухомості (житлового будинку), розташованого в с. Тарасівка, вул. Гагаріна, 2/4, Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до умов, укладеного в письмовій формі договору купівлі-продажу майна, позивач придбав Обєкт Нерухомості житловий будинок. Сторони досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу: про ціну, порядок передачі у його володіння придбаної нерухомості. Цей договір був укладений ними в письмовій формі на Українській Товарній біржі за реєстраційним номером № 159441 у с-щі Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області і згідно діючого на той час законодавства набрав чинності, так як відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивачем було здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок в Марганецькому МБТІ за реєстровим № 2-6 від 20.05.2002 року, що підтверджується відповідним штампом в договорі купівлі продажу. ТОВ «Томаківське БТІ» 29.062017 року виготовлено технічний паспорт на зазначений Обєкт Нерухомості, з якого слідує, що житловий будинок з будівлями та спорудами не перебуває в аварійному стані придатний для використання за призначенням, копію якого додано до матеріалів справи. Відповідно до висновку по оцінці ТОВ «Грандторгстрой» станом на 04.01.2018 року вартість його складає 62 180,00 грн. Судом встановлено, що в договорі дійсно неправильно зазначено назву населеного пункту розташування будинку, а саме «Краснопіль» замість «Тарасівка», а також даний договір нотаріально не посвідчено. Письмові докази, що підтверджують укладення договору купівлі-продажу нерухомості, є: договір від 09 квітня 2002 року укладений між позивачем та відповідачем на Українській Товарній біржі з відповідним штампом Марганецького МБТІ щодо державної реєстрації за ним права власності; технічний паспорт на зазначений Обєкт Нерухомості виготовлений ТОВ «Томаківське БТІ»» 29.06.2017 року; довідка від 21.12.2017 року за вих. № 224 надана Зеленогайською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, з якої вбачається, що позивач являється власником будинку та присадибної земельної ділянки на якій він розташований, яка належить позивачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 977136. Зазначені та належні докази підтверджують те, що між сторонами у справі були досягнуті домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу нерухомості та відбулося повне виконання між ними договору. Але в позасудовому порядку вирішити питання про реалізацію його права володіти будинком неможливо по причині ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення договору. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманий по безкоштовному запиту з офіційного сайту Міністерства юстиції України, підтверджує існування ТОВ [PERSON] «Колос», як юридичної особи, та її юридичну адресу. В відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним». У відповідності з положеннями\~\~\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Підтвердження факту купівлі позивачем житлового будинку та визнання права власності на нього має значення для охорони його прав та інтересів і створює умови для здійснення ним майнових прав щодо оформлення і розпорядження його права власності на житловий будинок. В відповідності до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». В відповідності до ст. 392 ЦК України: «Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на його користь. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved