Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати Договір банківського вкладу № 90340 з виплатою процентів на дату повернення вкладу від 07.08.2013 року укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій»; стягнути з ПАТ Банк «Меркурій» на його користь суму за договором банківського вкладу № 90340 від 07.08.2013 року у розмірі 23000 грн. та нараховані проценти у розмірі 1672,70 грн.; стягнути з ПАТ Банк «Меркурій» на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.; стягнути з ПАТ Банк «Меркурій» на його користь упущену вигоду в розмірі 1867,77 грн. В заяві позивач посилається на те, що 07.08.2013 року між ним та ПАТ Банк «Меркурій» укладено договір банківського вкладу № 90340 з виплатою процентів на дату повернення вкладу, відповідно до умов якого Банк прийняв від вкладника кошти в сумі 12000 грн. на строк до 02.02.2014 року та зобов'язався виплачувати вклад та нараховані проценти. 12.11.2013 року ним було додатково внесено на рахунок грошові кошти в сумі 11000 грн. Також позивач зазначає, що 03.02.2014 року він звернувся до банку з заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів, проте йому було повідомлено про неможливість повернення вкладу, чим було порушено умови договору. Крім того, позивач посилається на те, що ним було укладено договір банківського вкладу з ПАТ «Дальта Банк» строком на 1 рік до 28.12.2014 року у доларах США. Процентна ставка за даним договором складала 10,25 % та складала б 194,56 доларів США. Проте, через невиконання Банком «Меркурій» умов за договором банківського вкладу, йому довелося достроково розірвати договір в «Дальта банку», через що йому не було нараховано відсотки, які йому має відшкодувати Бане «Меркурій» Позивач також зазначає, що внаслідок невиконанням ПАТ Банк «Меркурій» умов договору, йому була спричинена моральна шкода, яка проявилася у глибоких душевних стражданнях, оскільки позбавив позивач не міг користуватися та розпоряджатися його коштами, вести нормальний спосіб життя, зазнавши сильних душевних хвилювань. В судовому засіданні представник позивача від вимог в частині розірвання договору банківського вкладу № 90340 з виплатою процентів на дату повернення вкладу від 07.08.2013 року укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій» та стягнути з ПАТ Банк «Меркурій» на його користь суму за договором банківського вкладу № 90340 від 07.08.2013 року у розмірі 23000 грн. та нараховані проценти у розмірі 1672,70 грн. відмовився, в зв'язку з отриманням грошових коштів в розмірі 24763,42 грн., проте підтримав решту позовних вимог, просив їх задовольнити, підтвердивши обставини, викладені у заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставах наявних у справі доказів, враховуючи, що представником позивача заявлено клопотання про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 07.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 90340 з виплатою процентів на дату повернення Вкладу. Відповідно до п. 1.1 даного договору Банк приймає від [PERSON] кошти на вкладний рахунок в сумі 12000 грн. на строк зберігання 180 днів з 07.08.2013 року по 02.02.2014 року та зобов'язується виплачувати вклад та нараховані проценти. Пунктом 3.4.5. договору передбачено право вкладника поповнювати вклад на суми кратні 50. 12.11.2013 року [PERSON] внесено на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 11000 грн. 03.02.2014 року сплинув строк дії договору, укладеного між позивачем та відповідачем, та позивач звернувся до банку із заявою про повернення вкладу та нарахованих відсотків, проте йому було повідомлено про неможливість їх отримання. 15.05.2014 року позивачем по справі було отримано в ПУАТ «Фідобанк» суму його вкладу із відсотками в розмірі 25763,42 грн., в зв'язку з чим ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги в частині розірвання договору банківського вкладу № 90340 з виплатою процентів на дату повернення вкладу від 07.08.2013 року укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством Банк «Меркурій» та стягнути з ПАТ Банк «Меркурій» на його користь суму за договором банківського вкладу № 90340 від 07.08.2013 року у розмірі 23000 грн. та нараховані проценти у розмірі 1672,70 грн., за клопотанням представника позивача залишено без розгляду. 23.12.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 00005005164545 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США, відповідно до якого банк отримав від вкладника 1900 доларів США на строк до 28.12.2014 року під 10,25 процентів річних. 26.02.2014 року [PERSON] звернувся до Пат «Дельта Банк» із заявою про дострокове закриття його депозитного рахунку в зв'язку з неотриманням його вкладу в банку «Меркурій» та скрутним становищем. Зі ст. 11 ЦПК України вбачається, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, згідно ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, - слідством такої протиправної поведінки. Докази позивача про можливе отримання процентів за депозитним вкладом в ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 194,56 доларів США, що на момент звернення до суду із позовною заявою було еквівалентно 1867,77 грн., на які позивач мав право розраховувати, на думку суду є недоведеними, оскільки несвоєчасне повернення грошових коштів відповідачем, не пов'язане із достроковим розірванням банківського вкладу позивача в ПАТ «Дельта банк». Щодо моральної шкоди, заподіяної позивачу, яку ним було оцінено в розмірі 10000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України на підтвердження того, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, не доведена наявність такої шкоди та причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні. Твердження позивача щодо заподіяння моральної шкоди неконкретизовані, не надано розрахунку суми заподіяної шкоди і доказів її наявності у визначеному розмірі. Зазначене унеможливлює задоволення позову в цій частині. Ст. 89 ЦПК України передбачено якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд стягує з ПАТ Банк «Меркурій» на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved