Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди та просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 29234 грн. 81 коп. (двадцять дев'ять тисяч двісті тридцять чотири гривні вісімдесят одну копійку) та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.63). [PERSON], третя особа по справі, в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.62). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, позивач [PERSON] в 2008 році придбав автомобіль ГАЗ 5302 Гб-ОТА-3,7, 1985 року випуску, синього кольору, номер двигуна [NUMBER], номер шасі [NUMBER], відповідно до чинного законодавства переобладнав та зареєстрував в органах ДАІ, де йому було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та державний номерний знак [NUMBER]. 25 листопада 2008 року позивач передав для тимчасового користування громадян: [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], належний йому автомобіль марки ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7, державний номерний знак [NUMBER], про що належним чином в нотаріуса була оформлена довіреність на 5 років, тобто строком дії до 25 листопада 2013 року. В серпні 2013 року на подвір'ї [PERSON] в селі Вільшані Недригайліського району Сумської області [PERSON] побачив, що [PERSON] розукомплектував належний позивачу автомобіль ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7, державний номерний знак [NUMBER]. 02 вересня 2013 року з приводу розукомплектування автомобіля позивач звернувся з заявою до Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області де було зареєстроване кримінальне провадження № 12013200220000432 за ч. 1 ст. 191 КК України. 25 вересня 2013 року слідчим Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області старшим лейтенантом міліції Ганненком О.С. зазначене кримінальне провадження було закрито в зв'язку з відсутністю кримінального правопорушення, мотивуючи свою постанову тим, що документального підтвердження передачі автомобіля встановити не виявилося за можливе. 27 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою до приватного нотаріусу [PERSON], який здійснював нотаріальне посвідчення довіреності, про припинення дії довіреності № 2977 від 25 листопада 2008 року на право експлуатації транспортного засобу марки ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7, державний номерний знак [NUMBER], виданої на громадян: [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]; 28 вересня 2013 року приватний нотаріус [PERSON] припинила дію довіреності №2977 від 25 листопада 2008 року (№ витягу про реєстрацію в ЄРД - 25416989 від 28.09.2013). 30 вересня та 01 жовтня 2013 року позивач надіслав письмові листи [PERSON] та [PERSON] із заявами про скасування довіреності (оригіналами приватного нотаріуса [PERSON]) та заявами датованими 30.09.2013 року про повернення майна законному власнику замовним листом зі зворотним повідомленням. Отримавши листа, 25 жовтня 2013 року [PERSON] надіслав позивачу листа в якому повідомив, що транспортний засіб ГАЗ-53, державний номерний знак [NUMBER] в його користуванні не знаходиться, а технічна документація відсутня на даний автомобіль. Натомість [PERSON], отримавши вказане поштове відправлення 21.10.2013 (Суми 24 Ц 40024 0339083 3 - Вільшана Р 42127 0003861 2), відповіді позивачу не надіслав та не здійснив ніяких дій направлених на повернення належного йому автомобіля. 14 жовтня 2013 р. позивач повторно звернувся до [PERSON] з письмовою заявою про повернення майна законному власнику та направив йому замовного листа зі зворотним повідомленням. [PERSON] ніяких дій направлених на повернення належного позивачу майна не здійснив. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області ринкова вартість належного позивачу автомобіля ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням зносу, станом на 20 серпня 2013 року, становить 16415, 25 грн. (шістнадцять тисяч чотириста п'ятнадцять гривень 25 копійок). 09 січня 2014 року позивач скерував на адресу [PERSON] письмову вимогу про повернення вартості належного йому автомобіля, яку відправив листом на замовлення, але після його отримання відповідач ніяких дій направлених на відшкодування позивачу прямих матеріальних збитків не вчинив. Таким чином, [PERSON], маючи в своєму користуванні на підставі довіреності належний позивачу автомобіль ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7. 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], без відома позивача умисно, протиправно, переслідуючи корисливу мету розукомплектував його та продав, а кошти привласнив на власні потреби. [PERSON], достовірно знаючи, що надана позивачем довіреність 28 вересня 2013 року скасована, ніяких дій направлених на повернення йому належного майна та відшкодування заподіяних позивачу збитків не вчинив. При цьому, в разі не скасування довіреності, її строк дії закінчився 25 листопада 2013 року, але і після 25 листопада 2013 року [PERSON] не повернув позивачу автомобіль. Виходячи з висновку експертизи, відповідач [PERSON], 28 вересня 2013 року, маючи зобов'язання повернути належний позивачу автомобіль ГАЗ-5312 Гб-ОТА-3,7, 1985 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], та не повернувши його, має борг перед позивачем в сумі 16415, 25 грн., який зобов'язаний погасити, шляхом його сплати. Також, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом». Тобто, за період з 28 вересня 2013 року до 30 вересня 2014 року сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 495 грн. 16 коп. Розрахунок : (16415,25 х 3 х 367 : 365 : 100 = 495,16), де, 16415,25-сума заборгованості (вартість автомобіля), 3 - процент річних від простроченої суми, 367 - кількість днів за які прострочено виконання грошового зобов'язання, 365 - кількість днів у 2013 р., а також у 2014 р. Індекс інфляції встановлений Державною службою статистики та Мінфіном України, починаючи з жовтня 2013 року до серпня 2014 року становив: жовтень 2013 року - 100,4; листопад 2013 року-100,2; грудень 2013 року - 100,5; січень 2014 року-100.2; лютий 2014 року - 100.6; березень 2014 року-102,2; квітень 2014 року - 103,3; травень 2014 року - 103,8; червень 2014 року - 101,0; липень 2014 року-100,4; серпень 2014 року-100,8. Тобто, індекс інфляції за період: жовтень 2013- серпень 2014 року становить 114,16%. Розрахунок (100,4 : 100 х 100,2 : 100 х 100,5 :100 х 100,2 : 100 х 100,6 ТОО х 102,2 : 100 х 103,3 : 100 х 103,8 : 100 х 101,0 : 100 х 100,4 : 100 х 100,8 = 114,16) Тобто, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 18739 грн. 65 коп. Розрахунок (16415.25 х 114.16% : 100%= 18739,65), де, 16415.25-сума заборгованості (вартість автомобіля), 114,16% - індекс інфляції за період з жовтня 2013 по серпень 2014 року. А сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення з жовтня 2013 року по серпень 2014 року, становить 2324 грн. 40 коп. (18739,65 - 16415 25 = 2324,4). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми становить 19234 грн. 81 коп. Розрахунок (16415,25 + 2324,4 + 495,16 = 19234,81), де, - 16415,25 - сума заборгованості (вартість автомобіля); - 2324,4 - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення з жовтня 2013 року по серпень 2014 року; - 495,16 - три проценти річних від простроченої суми за період з 28 вересня 2013 року по 30 вересня 2014 року. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, спричинену неправомірними діями відповідача в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода завдана неправомірними діями фізичній або юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На думку суду позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При завданні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванні покладається на винну особу незалежно від того, чи була завдана потерпілій майнова шкода та чи відшкодована вона. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Граничні межі, при визначенні розміру моральної шкоди законодавством не встановлені. Суд виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, оцінює моральну шкоду в сумі 5000 (п'яти тисяч) грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved