Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.02.2002 р. сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися з початку 2014 р. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Позивач просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 19.02.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №65. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково суду пояснив, що він в 2014 році виїхав з м. Кадіївка Луганської області, а його дружина [PERSON] залишилася. Він переїхав проживати до м. Київ. [PERSON] вимагає, щоб він повернувся до неї. Проте у м. Кадіївка відсутня робота, де б він зміг працювати. У зв'язку з чим він не бажає повертатися, а його дружина не бажає їхати до нього в м. Київ. Спільне господарство між ними не ведеться з липня 2014 року. Він просив розірвати шлюб між ним і його дружиною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 07.03.2018 р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.02.2002 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 19.02.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №65. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, спільне господарство тривалий час не ведеться, примирення сторін не можливе і позивач не бажає цього. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., у зв'язку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved