Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою ЖЕД-403 від 02 березня 2016 року, в даній квартирі зареєстровані він та його доньки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в даній квартирі не проживає з 2013 року. Факт не проживання в квартирі з 2013 року посвідчується актом від 04 березня 2016 року ЖЕД-403. Представники позивача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник [PERSON] додатково пояснила, що є донькою позивача та сестрою відповідача. Остання посварившись з батьком в кінці 2013 року зібрала свої речі та поїхала до Російської Федерації. З того часу, місце її знаходження нікому н відомо. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та за згодою представників позивача постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 07 червня 1999 року Відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки форми 3 № 700 від 02 березня 2016 року, виданої ЖЕД-403, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - з 24 листопада 1992 року, [PERSON] - з 27 серпня 1996 року, [PERSON] - з 18 січня 2000 року (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту про не проживання від 04 березня 2016 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД № 403, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2013 року по теперішній час (а.с.5). Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившою право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 5 в будинку [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved