Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та відповідно до уточнених позовних вимог просив встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : [PERSON] користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 11,3 кв.м, що позначена на плані цифрою 4 з лоджією загальною площею 1,4 кв.м; [PERSON] користується кімнатами в даній квартирі, а саме: кімнатою загальною площею 17,3 кв.м, що позначена на плані цифрою 3 з балконом загальною площею 0,9 кв.м, та кімнатою загальною площею 7,4 кв.м, що позначена на плані цифрою 5; місця загального користування, а саме: коридор, кухня, санвузол, ванна залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення порядку користування квартирою необхідне для реалізації його законного права користування житловим приміщенням як власника 1/3 його частки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2019 року (протокольно, без винесення окремого процесуального документа) було витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для огляду у судовому засіданні інвентаризаційну справу на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Казеко О.І. уточнені позовні вимоги (а.с. 83) підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Панчук І.О. у судовому засіданні заперечували у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов від 10.04.2019 року (а.с. 58-60), та просили відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 49400, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.1995 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 27.04.1995 року № 252, та Договором дарування частини квартири від 25.12.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В. за реєстровим № 5-3677 (а.с.63-64), квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачеві [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (2/3 часток). Як вбачається з технічного паспорту (а.с. 65), квартира [ADDRESS] складається з: 3-х кімнат житловою площею 36,0 кв.м, у тому числі: 1-а кімната - 17,3 кв.м, 2-а кімната - 11,3 кв.м, 3-я кімната - 7,4 кв.м, кухні - 7,4 кв.м, ванної кімнати - 2,8 кв.м, вбиральні (поєднаної) - 1,4 кв.м, коридору - 5,5 кв.м, коридору - 4,0 кв.м; квартира обладнана лоджією - 1,4 кв.м та балконом - 0,9 кв.м; загальна площа квартири - 59,4 кв.м Відповідно до довідки ОСББ «Хлібна-23» від 15.03.2019 року № 236, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.66). Як вбачається з Акту про тимчасове перебування від 01.03.2019 року, на момент обстеження у квартирі [ADDRESS] без реєстрації перебував [PERSON] (а.с. 67). [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою (підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2001 року, а.с. 68), їй встановлено діагноз - епілептична хвороба (а.с. 69). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується повторним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.2016 року (а.с. 7). Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При цьому, відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Українській РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Оскільки сторони у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири), то такий порядок встановляється судом. Суд бере до уваги, що позивач [PERSON] не є подружжям з відповідачем [PERSON] (шлюб між ними розірвано); позивач є єдиною особою чоловічої статі, яка постійно проживає у спірній квартирі ( [PERSON] , який періодично проживає у квартирі, не є влаником спірного житла, а також не набув права користування житлом, не зареєстрований у ньому); [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є особами однієї статі, тому їх розміщення у двох кімнатах більшого розміру є можливим, враховуючи стан здоров`я [PERSON] , якій встановлено діагноз - епілептична хвороба. Що стосується посилання відповідача [PERSON] на те, що приватизацію спірної квартири було проведено незаконно, то суд оцінює його критично, оскільки Свідоцтво про право власності на житло від 27.04.1995 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 27.04.1995 року № 252, є чинним, у судовому порядку не оспорювалося. Також суд бере до уваги, що між власниками та мешканцями спірної квартири склалися неприязні відносини (мають місце звернення до правоохоронних органів як від позивача [PERSON] , так і відповідача [PERSON] ), що додатково свідчить про необхідність визначення порядку користування спірною квартирою. З огляду на викладене вище, враховуючи технічні характеристики житлового приміщення та положення чинного законодавства, суд вважає за доцільне та справедливе встановити такий порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити [PERSON] у користування кімнату 5, площею 7,4 кв. м; виділити [PERSON] у користування кімнату 3, площею 17,3 кв. м з балконом, кімнату 4, площею 11,3 кв.м з балконом; кухню 2, площею 7,4 кв.м, вбиральню 8, площею 1,4 кв.м, ванну кімнату 7, площею 2,8 кв.м, коридор 1, площею, 5,5 кв.м, коридор 6, площею, 4,0 кв.м, залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. При цьому, рішення про встановлення порядку користування житлом, яке набуло законної сили, є підставою для відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг.

Outcome: partial