Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 02.02.2016 між ІП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір доручення № 020216, відповідно до якого [PERSON] має укласти договір про організацію та перевезення вантажу, що належить [PERSON] Відповідно до заявки № 17-0828 від 28.08.2017, перевізником вантажу є ФОП [PERSON] 30 серпня 2017 року о 10 год 30 хв на 146 км автодороги Київ-Харків, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Мегсеdes-Веnz 612D, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана подія підтверджується довідкою № 3017244415188052 про дорожньо-транспортну пригоду, вх. № 19420/17 від 14.09.2017. Внаслідок ДТП вантаж позивача, що знаходився в автомобілі Мегсеdes-Веnz 612D, державний номерний знак [NUMBER] , значно пошкоджено, його використання споживачами стало неможливим. 21.09.2017 майстром виробничого цеху ТОВ ВКП «Азовенерномаш» [PERSON] складено дефектний акт пошкоджених насосних агрегатів. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 винним у вказаній ДТП визнано [PERSON] . Потерпілим у даній ДТП є [PERSON] , тому що саме йому спричинено матеріальні збитки, розмір яких відповідно до висновку експертного дослідження Київського науково - дослідного експертно криміналістичного центру ТОВ «Українська експертна компанія» від 03.11.2017 № 12-4/1, а саме матеріальна шкода, заподіяна внаслідок пошкодження насосних агрегатів станом на 30.08.2017 становить 411 846 (чотириста одинадцять тисяч вісімсот сорок шість) грн 10 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму, також витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 28270,58 грн, судові витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 4118,48 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13680,00 грн. 06 липня 2018 року до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що дійсно 30.09.2017 на 146 км а/д Київ - Харків, відповідач керуючи автомобілем «Субару» державний номер [NUMBER] порушив вимоги правил дорожнього руху, у наслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Мерседес Бенц 612Д», держаний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , вказаний факт встановлено постановою Пирятинського районного суду № 544/842/17 від 17.10.2017, у якій зазначено, що у наслідок зіткнення транспортних засобів лише вони отримали механічні пошкодження. Також у відзиві зазначено, що між позивачем та відповідачем у справі не існувало договірних зобов`язань, шкода, про стягнення якої заявлено позов у справі, не є наслідком невиконання чи неналежного виконання договору, отже до вимог про її стягнення підлягають застосуванню норми про відповідальність за делікт. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Виходячи з наведеного, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Ані вказаною постановою, ані адміністративним матеріалом, що був складений за фактом даної пригоди, ані доданими до позову доказами не підтверджується той факт на який посилається представник позивача, а саме факт пошкодження внаслідок ДТП за участю відповідача, насосних агрегатів в кількості 68 штук. Що стосується розміру спричиненого збитку представник відповідача зазначив, що відповідно висновку експертного дослідження Київського НДЕКЦ від 03.11.2017 № 12-4/1, на який посилається позивач в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, він фактично складений на підставі дефектного акту огляду насосних агрегатів від 21 вересня 2017 року, який був складений інженером - конструктором [PERSON] , та майстром виробничого цеху [PERSON] ТОВ ВКП «Азовенергомаш» у м. Бердянськ. Жодного виклику чи запрошення відповідач на проведення вказаного огляду пошкоджених начебто у ДТП за його участю насосних агрегатів не отримував, що робить неможливим достовірно встановити дійсний характер, обсяг та наявність пошкоджень, які могли б мати місце при скоєнні ДТП. Наявні у справі письмові докази, а саме СМR - накладна № 035475 та заявка № 17-0828/2 на транспортні послуги від 28.08.2017, мають протиріччя: зазначена маса вантажу брутто у заявці 3,059 т, тоді як у СМR - накладній вже 3,125 тон. За таких обставин позивач вважає, що не можливо встановити, які саме насосні агрегати знаходились у пошкодженому ТЗ, чи були пошкодженні в наслідок ДТП за участі відповідача саме ці насосні агрегати, які вказані у дефектному акті, та чи були всі вони пошкодженні саме з відповідача. Щодо компенсації вартості експертних послуг та витрат на адвокатську професійну правничу допомогу представник відповідача зазначив, що позивач просить стягнути із відповідача 28210,58 грн у рахунок компенсації вартості послуг ТОВ «Українська експертна компанія» на підставі договору № 23/10-17 від 23.10.2017 та 13680 грн на проведення витрат на правничу допомогу, яка надавалась йому АО «ККА «Праволад» на підставі договору № 134/17 про надання правової допомоги, проте представник відповідача та відповідач не визнають дані витрати, оскільки вважають ці витрати необґрунтованими, що у свою чергу виключає обов`язок їх компенсувати. Так у матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) адвоката, разом з тим, оскільки ТОВ «Українська експертна компанія», якій позивачем було перераховано 28.270,58 грн особисто жодного дослідження не здійснювало, жодний спеціаліст або фахівець вказаного товариства не був залучений до будь - яких експертних дій щодо визначення матеріальної шкоди відповідач вважає, що такі витрати позивача є безпідставними та необґрунтованими тому відсутні правові підстави для стягнення цих витрат. З огляду на вищевикладене представник відповідача вважає, що позовні вимоги належними доказами не підтверджені, не доведені у встановлений законом спосіб, є передчасними з цих підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди прийняти до свого провадження суддею Ощинською Ю.О. та залучено до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПАТ СК «КРАЇНА». Представник третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надав суду пояснення у яких зазначив, що 05 липня 2017 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та фізичною особою - [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений страховим полісом № АМ/0744368. Вказаний договір страхування укладений на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2014 року № 1961-IV. Строк дії цього полісу - з 06 липня 2017 року до 05 липня 201 8 року. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, визначена у розмірі 100 000,00 грн. за умови франшизи - «1000,00 грн». Відповідно до умов даного виду страхування, зокрема, згідно ст. 5 Закону України № 1961-IV: «Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу». Згідно ст. 6 Закону України № 1961 -IV: «Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну: життю, здоров`ю та/або майну потерпілого». 01 вересня 2017 року страхувальник [PERSON] письмово повідомив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про ДТП, яка сталася у Пирятинському районі Полтавської області на 146 км автодороги «Київ - Харків» за участю керованого ним транспортного засобу «Subary Outback», д.н.з [NUMBER] , забезпеченого на момент настання цієї події за полісом № АМ/0744368 вказаним cтраховиком. Відповідно до обставин даної ДТП, викладених у цьому повідомленні, в результаті здійснення вказаним страхувальником маневру випередження відбулося зіткнення керованого ним транспортного засобу «Subary Outback», д.р.н. [NUMBER] , з вантажним транспортним засобом «Мегсеdеs Веnz 612D», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] В результаті цієї ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому, що вказане повідомлення про ДТП не містить інформації про пошкодження будь-якого іншого майна третіх осіб, зокрема, яке б знаходилося у транспортному засобі (вантажу). У цей же день (01 вересня 2017 року) власник вантажного транспортного «Мегсеdеs Веnz 612D», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] подав до ПАТ НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного йому вищезазначеного транспортного засобу. При цьому, що у цій заяві також не міститься інформації про пошкодження будь-якого іншого майна третіх осіб, зокрема, яке б знаходилося у цьому транспортному засобі (вантажу). 04 вересня 2017 року пошкоджений транспортний засіб «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , був наданий його власником представнику ПАТ «НАСК ОРАНТА» для проведення технічного огляду. Вказаний транспортний засіб оглядався у м. Чернігів - за його місцезнаходженням, який був зазначений його власником. Технічний огляд вказаного транспортного засобу був проведений з фото фіксацією пошкоджень та складанням відповідного протоколу за участю власника цього транспортного засобу. Обставини, викладені у повідомленні про ДТП страхувальника [PERSON] та у заяві про страхове відшкодування потерпілої особи [PERSON] , підтверджуються змістом довідки № 3017244412188052 про дорожньо - транспортну пригоду Управління патрульної поліції у м. Києві та встановлені постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 жовтня року у справі № 544/842/17. Згідно вищезазначеної довідки, внаслідок цієї ДТП вантажний транспортний засіб «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , отримав такі технічні пошкодження: «задня ліва частина», постановою Пирятинського районного суду Полтавської області 17 жовтня 2017 року у справі № 544/842/17 також встановлено, що у результаті зіткнення «транспортні засоби отримали механічні пошкодження», винною особою за скоєння цієї ДТП визнано водія транспортного засобу «Subary Outback», д.р.н. [NUMBER] , страхувальника [PERSON] Дані обставини надали ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підстави визначити дану дію страховим випадком, передбаченого умовами страхування, та здійснити на користь [PERSON] (потерпілої особи) 31 560,48 грн. страхового відшкодування оціненої шкоди, завданої пошкодженням належного йому вантажного транспортного засобу «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , що у свою чергу, доводить факт виконання вказаним страховиком (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») договірних зобов`язань за даним страховим випадком з відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням майна вищезазначеного транспортного засобу), яке належить [PERSON] На цей час страховику (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») не надано жодного офіційного документа, яким би доводився (підтверджувався) факт пошкодження в результаті цієї ДТП іншого майна, зокрема, вантажу, якщо такий знаходився на транспортному засобі «Мегсеdеs Веnz 612D», д.р.н. [NUMBER] , що, у свою чергу, виключає підстави для визнання факту настання страхового випадку за даною ДТП у цій частині. Вже у подальшому, а саме: 13 грудня 2017 року до Чернігівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в інтересах [PERSON] звернувся адвокат Туголукова І.В. із заявою про страхове відшкодування. До цієї заяви були додані копії документів в обґрунтування заявлених вимог. За цією заявою вимагається страхове відшкодування за шкоду, завдану внаслідок вищезазначеної ДТП пошкодженням вантажу (насосні агрегати), який нібито на момент цієї пригоди знаходився у транспортному засобі «Мегсеdеs Веnz 612D». Проте оскільки відповідальність [PERSON] не настала перед третіми особами (згідно постанови суду про визнання винним у ДТП [PERSON] ), то страхове відшкодування по даному договору страхування не виплачується. Приймаючи до уваги дані обставини, страховик (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») був вимушений направити свого уповноваженого представника до місця знаходження вантажу за адресою, зазначеною у повідомленні адвоката Туголукової І.В., а саме: ПКП «Азовенергомаш» (Запорізька область м. Бердянськ, вул. Єгорова, 1. Проте, на територію ПКП «Азовенергомаш» уповноваженого представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не допустили у зв`язку з тим, що для нього не було замовлено відповідного пропуску. Отже, власник (представник власника) пошкодженого майна (вантажу), у супереч умов страхування, зокрема, вимог п. 33.3 ст. 33 Закону України № 1961-ІУ, не забезпечив представнику ПАТ «НАСК «ОРАНТА» можливість провести огляд цього майна (вантажу), що у свою чергу, призвело до неможливості вказаного страховика встановити обставини та розмір заподіяної шкоди. У той же час, ПАТ «НАСК «ОРАНТА», приймаючи до уваги інформацію, викладену адвокатом Туголуковою І.В. у заяві про страхове відшкодування, направило на адресу Чернігівської філії ПАТ Страхова компанія «Країна» відповідний запит з проханням повідомити стосовно того: «чи укладався з гр. [PERSON] договір страхування вантажу (відповідальність перевізника): та чи подавалась [PERSON] заява про виплату страхового відшкодування за випадком, що стався 30 серпня 2017 р. та чи виплачувалось за явою страхове відшкодування». Нажаль відповідь на цей запит від ПАТ Страхова компанія «Країна» до цього часу не надходила. Проте, з невідомих причин відповідь на це звернення ПАТ «НАСК ОРАНТА» до ПАТ Страхова компанія «Країна» надійшла чомусь від представника [PERSON] - адвоката Туголукової І.В. Тому, виходячи саме з вищевикладених обставин та у відповідності до умов страхування, страховик (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») повідомив заявника - адвоката у Туголукову І.В. про відсутність законних підстав для задоволення вимог заяви про страхове відшкодування шкоди від 13 грудня 2017 року. У той же час, ані довідка № 3017244412188052 про дорожньо-транспортну пригоду патрульної поліції, ані матеріалами про адміністративне правопорушення, складеного на водія/страхувальника [PERSON] , ані постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 544/842/17 не містять інформації про пошкодження в результаті цієї ДТП іншого майна, зокрема, вантажу, якщо такий знаходився на транспортному засобі «Мегсеdеs Веnz 612D». При цьому, доказів, якими б дійсно доводився факт пошкодження в результаті цієї ДТП майна Позивача (вантажу - насосних агрегатів) також не надано позивачем. До того ж, позивачем (його представником) та перевізником ФОН [PERSON] у супереч умов страхування не забезпечена представнику ПАТ «НАСК ОРАНТА» можливість провести огляд цього майна (вантажу); не був забезпечений виклик відповідача, а також представника його страховика (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») під час складання дефектного акту спеціалістами ТОВ ВКП «Азовенергомаш» у м. Бердянськ. Крім цього, наявні у справі письмові докази, надані позивачем, мають суперечливий зміст, а саме: маса вантажу у замовленні № 17-0828/2 на транспортні послуги від 28 серпня 2017 року визначена у розмірі 3,059 т, тоді як СМR- накладна № 035475 містить зовсім іншу масу вантажу - 3,125 т. При цьому, що вищезазначені письмові докази мають суттєві розбіжності щодо умов транспортування вантажу, а саме: згідно замовлення № 17-0828/2 на транспортні згідно СМR- накладної № 035475 (мовою оригіналу): «69 упаков. в полиэт. пленку». Крім цього, за ствердженням позивача та його представника вантаж (насосні агрегати), який нібито знаходився у транспортному засобі «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , направлявся за призначенням до м. Мінськ, Білорусь з місця завантаження у м. Бердянськ Запорізької області, тоді як ця ДТП сталася під час руху вказаного транспортного засобу у напрямку м. Києва зі сторони Полтавської області (у зовсім іншому напрямку). ДТП було скоєно на території Пирятинського району Полтавської області, за довідкою перевізника ФОП [PERSON] від 01 вересня 2017 року після ДТП транспортний засіб «Мегсеdеs Веnz 612D» разом з вантажем (мовою оригіналу): «находится по адресу: [ADDRESS] . В й момент автомобиль находишся в аварийном состоянии и продолжать движение не имеет возможности». Для проведення технічного її представнику ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вищезазначений транспортний засіб даний у м. Чернігів , а дефектний акт складався 21 вересня 2017 року вже у м. Бердянськ Запорізької області на території ТОВ ВКП «Азовенергомаш» виключно спеціалістами цього підприємства. При цьому, що невідомо як і в який спосіб цей вантаж був переправлений з м. Чернігів до м. Бердянськ. Таким чином, приймаючи до уваги все вищевикладене, вважаємо, що вимоги, заявлені за цим позовом на цей час залишаються недоведеними та безпідставними, у свою чергу, доводить відсутність законних підстав для їх задоволення. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази по справі оцінюються судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77 - 80 ЦПК України). 26 січня 2017 року між ТОВ ВКП «Азовенергомаш» в особі директора Сосни А.І. та ІП [PERSON] укладено договір № 2 відповідно до якого продавець зобов`язується доставить, а покупець прийняти і оплатить продукцію ( насоси марки ЄЦВ, ел. Двигуни і запасні частини до насосів ЄЦВ в номенклатурі, кількості та по цінам указаним в специфікації (а.с. 37-39). 02.02.2016 між ІП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір доручення № 020216, відповідно до якого [PERSON] має укласти договір про організацію та перевезення вантажу, що належить [PERSON] (а.с. 31-32). 28.08.2017 між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено транспортно - експедиційний договір № 17-0828 (а.с. 41), відповідно до заявки № 17-0828 від 28.08.2017 на транспортні послуги, яка є невід`ємною частино договору, перевізником вантажу є ФОП [PERSON] (а.с. 34). Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 30 серпня 2017 року о 10 год 30 хв на 146 км автодороги Київ-Харків, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Subaru Outback, державний номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Мегсеdes-Веnz 612D, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн (а.с. 8). За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвалу або постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 в справі № 544/842/17, якою встановлено винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, набрала законної сили 28.10.2017, в зв`язку з чим вказана обставина не підлягає доказуванню. Дана подія також підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві № 3017244415188052 про дорожньо - транспортну пригоду № 19420/17 від 14.09.2017 (а.с. 33). У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результатів порушення її цивільного права, має право на їхвідшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиноюдругоюстатті1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»: Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд звертається до судової практики, встановленої Постановою ВСУ № 6-2808 цс 15 від 20.01.2016, відповідно до якої за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Так, в наслідок ДТП вантаж позивача, що знаходився у автомобілі Мегсеdes-Веnz 612D, д.н.з. [NUMBER] , значно пошкоджено, його використання споживачами стало неможливо, у наслідок чого 21 вересня 2017 року майстром виробничого цеху ТОВ ВКП «Азовенергомаш» [PERSON] складено дефектний акт пошкоджених насосних агрегатів (а.с. 42-50). Відповідно висновку експертного дослідження від 03.11.2017 № 12-4/1 Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження насосних агрегатів (найменування та модель зазначені в додатку 1 до висновку експертного дослідження), окрім насосу ЕЦВ 8-25-50н в кількості 1 штуки ( даного виробу не виявлено на ринку пропозицій на території України), станом на 30.08.2017 міг становити 411846,10 грн без урахування вартості відновлювальних робіт (послуга за ремонт пошкоджених виробів) ( а.с.10-30). Також відповідно повідомлення наданого 01.09.2017 [PERSON] , завтомобіль «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , 30.08.2017 у 10 год 30 хв на автодорозі Полтава - Київ сталося ДТП. В даний момент автомобіль та вантаж (ЦМР № 035475 від 29.08.2017, рахунок - фактура № 20 від 21.08.17), який прямував за адресою : [ADDRESS] 60/1-128 для ІП [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний момент автомобіль знаходиться у аварійному стані і продовжувати рух не має можливості (а.с. 36). 07 листопада 2017 року представником позивача [PERSON] адвокатом Туголоукавою І.В. на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування матеріального збитку у розмірі 18 304,46 доларів США за втрату його вантажу у зв`язку із ДТП (а.с. 51-52). 20 листопада 2017 року предстаником позовача [PERSON] адвокатом Туголоукавою І.В. на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію про відшкодування матеріального збитку у розмірі 411846,10 грн за втрату його вантажу у зв`язку із ДТП (а.с. 54-56). 05 липня 2017 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та фізичною особою - [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений страховим полісом № АМ/0744368. Вказаний договір страхування укладений на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2014 року № 1961-IV. Строк дії цього полісу - з 06 липня 2017 року до 05 липня 201 8 року. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, визначена у розмірі 100 000,00 грн. за умови франшизи - «1000,00 грн» (а.с. 214-215). 01 вересня 2017 року страхувальник [PERSON] письмово повідомив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про ДТП, яка сталася у Пирятинському районі Полтавської області на 146 км автодороги «Київ - Харків» за участю керованого ним транспортного засобу «Subary Outback», д.н.з [NUMBER] , забезпеченого на момент настання цієї події за полісом № АМ/0744368 вказаним cтраховиком. Відповідно до обставин даної ДТП, викладених у цьому повідомленні, в результаті здійснення вказаним страхувальником маневру випередження відбулося зіткнення керованого ним транспортного засобу «Subary Outback», д.р.н. [NUMBER] , з вантажним транспортним засобом «Мегсеdеs Веnz 612D», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с. 216) 01 вересня 2017 року власник вантажного транспортного «Мегсеdеs Веnz 612D», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] подав до ПАТ НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного йому вищезазначеного транспортного засобу, проте, що у цій заяві також не міститься інформації про пошкодження будь-якого іншого майна третіх осіб, зокрема, яке б знаходилося у цьому транспортному засобі (вантажу) (а.с. 217). 04 вересня 2017 року пошкоджений транспортний засіб «Мегсеdеs Веnz 612D», д.н.з. [NUMBER] , був наданий його власником представнику ПАТ «НАСК ОРАНТА» для проведення технічного огляду. Вказаний транспортний засіб оглядався у м. Чернігів - за його місцезнаходженням, який був зазначений його власником, у результаті чого було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу (а.с. 219 - 221). Крім того, за проведення товарознавчого дослідження ТОВ «Українська експертна компанія», позивачем було оплачено послуги. Так, згідно платіжного доручення № 98 від 02.11.2017, позивачем було у повному обсязі здійснено оплату за проведення експертного дослідження у розмірі 878 євро, що станом на день подачі позову за курсом НБУ становить 28270,58 грн. Тобто на даний час не відшкодованими залишаються матеріальні збитки, спричинені пошкодженням насосних агрегатівв сумі 411846,10 грн та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 28270,58 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13680 грн, що підтверджено долученими до матеріалів справи договором № 134/17 про надання правової допомоги, укладеним між позивачем та АО «Київська Колегія Адвокатів «Праволад» від 06.09.2017 (а.с.62-63) та звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку 26030052705384 «ККА Праволад АО», згідно якого на користь останнього було надіслано від [PERSON] 500 доларів за правову допомогу (а.с.61). Зазначені витрати позивачем документально підтверджені та доведені, є співмірними у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тому дана вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із задоволенням позову, витрати по справі покладаються на відповідача, у зв`язку з чим на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 4118,48 грн у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved