Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача в його користь 4\~752,32 грн. завданої йому матеріальної шкоди, з яких 2\~500 грн. основного боргу, 224,82 грн. 3% річних та 2\~027,50 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що він являється фізичною особою - підприємцем із 1997 року та надає перукарські послуги населенню у власному приміщенні за адресою: м. Тернополі вул. Довженка, 9 прим.2. 09 листопада 2013 року приблизно в 15 год. 15 хв. в приміщення перукарні зайшов [PERSON] з неповнолітньою дитиною та бажав підстригтись. Із зовнішніх ознак було видно, що він перебував у стані алкогольного спяніння, у звязку із чим позивач відмовився його обслуговувати та порадив йому прийти на наступний день. Відповідач погодився, проте просив підстригти його дитину. Очікуючи коли підстрижуть дитину, відповідач зачепив керамічну мийку, яка впала та розбилась, вартість якої склала 2500 грн. Добровільно відповідач компенсувати вартість розбитої ним мийки відмовився. З цього приводу, 09 листопада 2013 року, [PERSON] звернувся до правоохоронних органів, працівниками яких було встановлено особу відповідача та зафіксовано обставини інциденту. На неодноразові звернення [PERSON], відповідач відмовляється компенсувати завдану позивачу матеріальну шкоду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ №550456, [PERSON] є фізичною особою - підприємцем із 1997 року та надає перукарські послуги населенню. Приміщення перукарні знаходиться за адресою: вул. Довженка, 9 прим.2 в м. Тернополі та належить [PERSON] на праві спільної часткової власності ([PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 18.03.2008 р. ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації»). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та матеріалів справи, 09 листопада 2013 року приблизно в 15 год. 15 хв. в приміщення перукарні зайшов [PERSON] з неповнолітньою дитиною. Очікуючи, коли підстрижуть дитину, відповідач пошкодив керамічну мийку вартість якої складає 2500 грн., що підтверджується копією товарного чека. Оскільки [PERSON] відмовився добровільно відшкодувати заподіяну шкоду [PERSON], 09 листопада 2013 року, позивач звернувся до правоохоронних органів, якими було встановлено особу відповідача та зафіксовано обставини інциденту, про що свідчить інформація викладена в листі Тернопільського MB УМВС в Тернопільській області №11005 від 14.11.2013 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили обставини пошкодження відповідачем керамічної мийки та заподіяння у зв»язку із цим йому матеріальної кшоди. У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Як передбачено ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Неправомірними діями [PERSON] позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2500 гривень. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України у випадку порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач у своїй позовній заяві просив суд відшкодувати йому три проценти річних, які складають 224,82 гривні та 2027,50 гривень інфляційних витрат. Однак суд вважає, що заявлені вимоги позивача в частині стягнення із відповідача три проценти річних та інфляційних витрат не підлягають до задоволення, оскільки не випливають із правовідносин, які виникли внаслідок заподіяння шкоди. Таким чином, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 2\~500 грн. заподіяної йому матеріальної шкоди, а тому його позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial