Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, та розділ майна, що нажито у період шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що у період шлюбу придбана квартира, але колишня дружина відмовляється визнати за ним право власності та перешкоджає у користуванні квартирою. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом д [PERSON] з вимогами про визнання майна особистою власністю, розподіл майна. В обґрунтування позову вказано, що квартирі придбана за спільні кошти сім'ї та її матері за продану квартиру. Просить суд визнати за [PERSON] право особистою приватної власності на 82/100 частини спірної квартири, визнати за [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності на 18/100 частини спірної квартири, визнати за ними частки у праві спільної сумісної власності подружжі рівними по 9/100 частині кожному, припинити право [PERSON] на частку 9/100 у спільному сумісному майні та передати це право [PERSON] Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти первісного позову, підтримав вимоги зустрічного позову з підстав вказаних у позовній заяві не підтримав вимоги позову стосовно припинення права власності [PERSON] на 9/100 у спільному майні та передачі цього права [PERSON] Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 572. 17 вересня 2009 року, в період шлюбу, сторони придбали квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіює договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2009 року (а.с.72), посвідчений державним нотаріусом. При укладанні вказаного договору [PERSON] 17.09.2009 року, засвідчив у нотаріуса свою згоду на укладання договору купівлі дружиною [PERSON],та підтверджено. Що гроші витрачені на придбання об'єкта нерухомості є спільною сумісною власністю, придбана квартира буде об'єктом права спільної сумісної власності як така що набувається за час шлюбу (а.с.75). Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 358 ЦК України закріплено що, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] - родичі відповідача кожен окремо суду доповіли що їм відомий той факт, що мати відповідача [PERSON] продала квартиру та у той же день купила її донька [PERSON] собі квартиру. Вважають що гроші [PERSON] на придбання житла давала [PERSON], так як з цією метою вона продавала свою квартиру. Свідком відомі вказані обставина зі слів [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], суду доповіла, що вона надавала ріелторські послуги для [PERSON] Перед укладанням договору у нотаріуса вона та нотаріус роз'яснювали їй та її чоловіку порядок придбання нерухомого майна під час шлюбу. З вказаного суд приходить до висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю. Доводи відповідача з приводу того що гроші на придбання квартири надавалися її батьками не підтвердженні, показання свідків є неналежним доказом та спростовуються іншими письмовими доказами. Під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що у червні 2012 року відповідач [PERSON] без попередження позивача та його згоди замінила замки на вхідних дверях спільної квартири за адресою: [ADDRESS] чим перешкоджає йому користуватися належною власністю. На думку суду вимоги позову, щодо усунення перешкод у користуванні власністю та вселення позивача у спірну квартиру не підлягають задоволенню. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши свідків, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають так як не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, відшкодуванню підлягають судові витрати: судовий збір - 214,60 гривень на користь позивача, судові витрати за зустрічним позовом необхідно віднести за рахунок [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial