Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим примушенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що він мешкає та зареєстрований з серпня 1990 року у квартирі [ADDRESS] яка належить територіальній громаді м.Харкова. Квартиру він отримав у гуртожитку як працівник Харківського будівельного управління 451. Договір найму та особовий рахунок по квартирі відкрито на його ім`я. У квартирі також зареєстрований син його колишньої дружини [PERSON] З колишньою дружиною матір`ю відповідача вони багато років не мешкають і не спілкуються, шлюб було розірвано у липні 2010 року. Відповідач у квартиру ніколи не вселявся і ніколи в ній не мешкав, був зареєстрований формально, у квартирі відсутні його речі. Відповідач не цікавиться житлом, не несе ніякі витрати по утриманню квартири. Він бажає оформити субсидію на сплату комунальних платежів, але у зв`язку з тим, що у квартирі зареєстрований відповідач, який в ній не мешкає, він позбавлений такої можливості. Тому він вимушений звернутися до суду з таким позовом. Ухвалою суду від 29.01.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою від 28.03.2019року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду, подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] в порядку ч.4 ст.240 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія посвідчення № [NUMBER] на парво зайняття жилої площі у гуртожитку. Квартира не приватизована та належить територіальній громаді м.Харкова. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] (наймач) та [PERSON] , [INFO] (син дружини). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, вбачається що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 28.07.2010року складено відповідний актовий запис №365 /а.с.4/. З акту, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 01.02.2018року, вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкав з 08.08.1990 року і не мешкає зараз, його особові речі, побутові предмети, меблі, ліжко відсутні /а.с.4/. Як вбачається з повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 14.06.2019року, згідно даних Московського ВП ГУНП в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований: [ADDRESS] , в період часу з 2018року по 2019 року до органів Національної поліції України за фактами перешкоджання йому у мешканні за вищевказаною адресою не звертався. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що знайомі з позивачем [PERSON] з 2015-2016 р., з відповідачем [PERSON] не знайомі та ніколи його не бачили, оскільки у спірній квартирі він ніколи не проживав. Згідно з положеннями ст. ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач був відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач з 1990 року не проживав і не проживає у спірній квартирі без поважних причин, зв`язку з житлом не підтримує, відносини з приводу найму спірної квартири відсутні, а тому позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим примушенням у квартирі [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved