Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2017 уклала з ФОП [PERSON] договір про виконання робіт по виготовленню, доставці та передачі ПВХ-конструкції в кількості 4 шт. на загальну суму 10849 грн., підвіконня в кількості 4 шт. на суму 1386 грн., та 4 шт. відливу на суму 220 грн. Всього на суму 12455 грн. 04.09.2017 на рахунок відповідача перераховані грошові кошти розмірі 10500,00 грн. 16.01.2018 на рахунок відповідача перераховані грошові кошти розмірі 1955,00 грн. Оскільки відповідач зобовязання за договором не виконує, позивач просить розірвати договір укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] та стягнути грошові кошти сплачені за договором в розмірі 12455 грн., пеню в розмірі 846,94 грн., та стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд розглянувши цивільну справ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами встановив наступні обставини: 04.09.2017 сторони уклали договір №ВА/SP -0278, відповідно до умов якого продавець - ФОП [PERSON] зобовязується передати у власність покупцеві - [PERSON]М товар в асортименті та в кількості, встановлених Договором, а покупець зобовязується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму визначену Договором (ціну) (Пункт 1.1. Договору). Позивач зобовязання відносно оплати товару виконала належним чином, що підтверджується відповідними чеками від 04.09.2017, 16.01.2018. Відповідно до п.3.1.2. Договору не пізніше 31 робочих днів забезпечити відвантаження і доставку товару за адресою Покупця або іншого вантажоодержувача, зазначеного Покупцем в договорі. Після виконання п.3.2.1 Договору. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під\~час придбання,\~замовлення або\~використання продукції,\~яка реалізується\~на території\~України,\~для задоволення\~своїх особистих\~потреб мають\~право зокрема\~на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доказів виконання зобовязання за вищезазначеним Договором відповідачем до суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що зобовязання за п.3.1.2. Договору відповідачем не виконано. За визначенням ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ч.4 ст.653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За визначенням ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки позивач позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, а саме отримання товару визначеного у специфікації до Договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в частині розірвання договору та стягнення Як вбачається за матеріалів цивільної справи, умови Договору відносно оплати товару позивачем виконано 16.01.2018, коли на рахунок відповідача перераховані остаточні грошові кошти розмірі 1955,00 грн. Відповідно до п. 4.3 у разі невиконання Продавцем п.3.1.2 зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення, нарахування здійснюється на момент доставки та виконується після монтажу протягом 7 банківських днів. За п.3.1.2. Договору Продавець зобовязаний не пізніше 31 робочих днів забезпечити відвантаження і доставку товару за адресою Покупця або іншого вантажоодержувача, зазначеного Покупцем в договорі. Оскільки позивачем зобовязання виконано 16.01.2018, суд приходить до висновку, що зобовязання відповідача є простроченим з 01.03.2018. Розмір пені складає 12,46 грн. (0,1% від вартості договору 12455,00 грн.) х 55 (кількість днів прострочення з 01.03.2018 по 24.04.2018 день подачі позову) = 685,03 грн. Отже суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення пені. Відносно вимог відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. За визначенням ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Суд дослідивши надані докази, приходить до висновку про необґрунтованість вимоги відшкодування моральної шкоди та відмови в її задоволенні, оскільки позивачем не доведено обставин каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. На підставі викладеного,

Outcome: partial