Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 27 жовтня 2006 року у Ленінському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 737. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Шлюбні відносини сторін припинені з 2017 року у зв`язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони фактично разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору про майно немає. Позивач в судове засідання не з`явився , просить розглянути справу за участі його представника, адвоката Кузнєцової В.І., на позові наполягає, на примирення не згоден. Представник позивача, адвокат Кузнєцова В.І. в судовому засіданні підтвердила позов та просила шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні проти позову про розірвання шлюбу з позивачем не заперечувала, просить шлюб розірвати, пояснила, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, діти проживають з нею. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог\~статті 24 СК України\~шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2006 року у Ленінському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 737 (а.с.21). Від спільного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.22-24). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року, тривалий час сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, на примиренні не полягає. Спору про розподіл сумісного майна у сторін немає. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved