overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дітей. На підставі цього між ними систематично виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено більше п»яти років. Хоча сторони проживають разом, проте спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, позов підтримує. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК № 371086 від 15.12.1995 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], доньку Софію, [INFO]. Як пояснив представник відповідачки в судовому засіданні, спільне життя між сторонами не склалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дітей. На підставі цього між ними систематично виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено більше п»яти років. Хоча сторони проживають разом, проте спільне господарство не ведуть. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Шлюбні стосунки вони не підтримують з квітня 2008 року. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17.03.2011 року (повторне). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як пояснив позивач в судовому засіданні, спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбні стосунки сторони не підтримують з квітня 2008 року. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб розірвати. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони є людьми з різними поглядами на життя в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. З вересня 2014 сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлялись, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 16.07.2010 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони є людьми з різними поглядами на життя в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. З вересня 2014 сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони не можуть проживати як сім»я, проживати разом, виконувати сімейні обов»язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. З вересня 2014 сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неодноразові спроби вирішувати сімейні проблеми не дали результату. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка проти позову заперечувала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29.05.2013. Від спільного проживання сторони мають двох повнолітніх дітей. Як пояснив позивач в судовому засіданні, спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони не можуть проживати як сім»я, проживати разом, виконувати сімейні обов»язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. З вересня 2014 сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неодноразові спроби вирішувати сімейні проблеми не дали результату. Строк для примирення нічого не змінить. Відповідачка в судовому засіданні суду пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, якщо позивач напише довіреність на сина. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, оскільки доводи відповідачки спрямовані не на збереження сім»ї, а на матеріальне вирішення спору, що склався між сторонами з приводу поділу майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось. Протягом двох років кожен з них проживає окремо. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлялись, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28.01.2012 року. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось. Протягом двох років кожен з них проживає окремо. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як пояснив позивач в судовому засіданні, спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення нічого не змінить. Відповідачка з позовом погодилася, вважає недоцільним збереження сім»ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки та непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК № 234428 від 05.10.2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки та непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] з вимогами визначити частки земельних ділянок, що знаходяться за адресою: вулиця Зарічна, 28 у селі Присівці Зборівського району Тернопільської області по ? частині кожній із сторін та визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вулиця Зарічна, 28 у селі Присівці Зборівського району Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що вказана вище присадибна земельна ділянка площею 0,25 га належить на праві спільної сумісної власності йому та відповідачу, але часток не визначено. Це створює перешкоди в реалізації його права власності на майно, так як він бажає виділити свою частку ділянки. Відповідач заперечень до позову не має, справу просить розглянути без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, кадастровий №6122686000:04:001:0265), що знаходиться за адресою: вулиця Зарічна, 28 у селі Присівці Зборівського району Тернопільської області, належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу, що засвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно №5297157 від 25 червня 2013 року. Згідно ч.1, ч.2 ст. 355, ч.1 ст.368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ч.1, ч.2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.4, ч.5 ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи, що розміри часток сторін у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не визначено, позов слід задовольнити, виходячи з рівності часток співвласників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] Позивач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов підтримує , просить стягнути з відповідача аліменти на дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про причини неявки не повідомила, в зв'язку з чим суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що 14 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить рішення Зборівського районного суду від 14 грудня 2015 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином позовні вимоги мають законні підстави. Відповідач будь - яких заперечень не надала, про місце робити не повідомила, однак вона є працездатною особою і зобов'язана утримувати дітей, тому позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] Представник позивача позов підтримує, просить стягнути з відповідача аліменти на дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка не дає коштів на утримання дітей. Відповідач, в судове засідання не з'явилася повторно, про причини неявки не повідомила, заперечень чи клопотань не надала. Суд, враховуючи згоду позивача вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року . В шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з позивачем, сторони спільно не проживають. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач будь - яких заперечень не надала, докази щодо її місця роботи чи наявності постійних доходів у справі не має. Однак, враховуючи, що відповідач є працездатною особою і зобов'язана утримувати своїх дітей, з неї слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на його утримання, так як продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно рішення суду батько сплачував аліменти на його утримання. У зв'язку із досягненням ним повноліття виплату аліментів припинено. На даний час він навчається на 1 курсі денної форми навчання економічного факультету Львівського національного університету. Відповідач добровільно не виділяє коштів на його утримання, не піклується про його матеріальне забезпечення, тому просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі по 500 грн щомісяця до закінчення навчання чи досягнення 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, заперечень проти позову не має. З'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час досягнув повноліття. [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання економічного факультету Львівського національного університету. Закінчує навчання 30 червня 2019 року, що стверджується довідкою №902 від 08.07.2016 р., виданою навчальним закладом. Як вбачається з довідки до акта медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2016 року [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Позивач продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, відповідач не заперечує проти обов'язку утримувати повнолітнього сина у зв'язку із продовженням ним навчання, визнає позов в повному обсязі, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 500 грн щомісячно до закінчення ним навчання. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на його утримання, так як продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно рішення суду батько сплачував аліменти на його утримання. У звязку із досягненням ним повноліття виплату аліментів припинено. На даний час він навчається на 1 курсі денної форми навчання інституту архітектури Національного університету «Львівська політехніка». Відповідач добровільно не виділяє коштів на його утримання, не піклується про його матеріальне забезпечення, тому просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі по 1/4 частині його доходу до досягнення 23 років за умови продовження навчання. В судове засідання позивач [PERSON] повторно не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, заперечень проти позову не має. Зясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час досягнув повноліття. [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання інституту архітектури Національного університету «Львівська політехніка» за ОКР «Бакалавр» . Закінчує навчання у червні 2019 році, що стверджується довідкою №437 від 06.04.2016 р., виданою навчальним закладом. На утримання сина до досягнення ним повноліття відповідач [PERSON] сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, що стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2016 року. [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, відповідач не заперечує проти обовязку утримувати повнолітнього сина у звязку із продовженням ним навчання, визнає позов в повному обсязі, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до закінчення ним навчання. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved