Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно з моменту подачі позову до суду та на період встановлення йому інвалідності. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 08.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] Позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання, інвалідність встановлена з 21.12.2015 року і строком до 01.12.2019 року. Позивач отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. Внаслідок хвороби та інвалідності позивач не має можливості працювати, не має жодного доходу окрім вказаної соціальної допомоги, а призначена допомога не забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум. Таким чином, позивач вважає, що він має право на утримання, як особа не забезпечена прожитковим мінімумом. Відповідач разом з позивачем не проживає, комунальні послуги не оплачує. 06.03.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач працевлаштована та отримає заробітну плату, отже має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу. При цьому позивач став непрацездатним до розірвання шлюбу. Відповідач надала суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач хоча і є інвалідом, але не є непрацездатним, йому протипоказана тільки важка фізична праця, отже позивач може працювати. Відповідач посилається на те, що позивач має дохід оскільки він є приватним підприємцем, має у власності транспортний засіб. Крім того, позивач посилається на те, що вона не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу оскільки перебуває у відпустці по вагітності та пологам. Позивач та його представник під час судового розгляду позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.03.2019 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було розірвано. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.02.2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 696779 позивачу [PERSON] , [INFO] , повторно встановлено другу групу інвалідності за загальними захворюваннями, інвалідність встановлена строком до 01.12.2019 року. Позивачу [PERSON] протипоказана важка фізична праця. Наявності загальних хронічних захворювань підтверджується також наданою позивачем медичною документацією, зокрема виписками з історії хвороби, виписками із медичної картки стаціонарного хворого, висновками спеціалістів, чеками на придбання ліків тощо. У зв`язку з наявною у позивача [PERSON] інвалідністю йому призначено державну соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. 02.07.2019 року відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на Левадна, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно довідки №2507/1 від 25.07.2019 року, яка видана Філією «Кросс-п/ф «Зоря» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» відповідач Левадна (до шлюбу [PERSON] ) з 01.07.2019 року по 03.11.2019 року знаходиться у відпустці по вагітності та пологах. Викладене також підтверджується наданою відповідачем копіює обмінною карти пологового будинку № [ADDRESS] , яка видана КНП «Міська поліклініка №18». Згідно виписки\~про новородженого,\~яка видана\~Пологовим будинком\~№6,\~відповідач [PERSON] [INFO] народила дитину. Згідно ч.2-4 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані позивачем докази суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] дійсно є інвалідом 2 групи, став непрацездатним до розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги, оскільки його дохід, а саме призначена державна соціальна допомогу у розмірі 1452 грн., не забезпечує необхідний прожитковий мінімум. Разом з цим суд враховує, що стягнення аліментів на підставі ч.2 ст.75 Сімейного Кодексу України, можливе лише за наявності у другого із подружжя надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач перебуває у відпустці по вагітності та пологах, [INFO] народила дитину, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. За оцінкою обставин встановлених під час судового розгляду і перевірки їх доказами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволенню не підлягає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed