Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 25.04.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір на виготовлення та установку вікна і дверей (Договір). Відповідно до п. 2.1 Договорузагальна вартість заказу склала 5640 гривень. Сума передплати складає 50% від загальної вартості заказу, що становить 2820 гривень, які позивач сплатив відповідачу в день укладення договору. Згідно п. 3.2 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання протягом 14-34 робочих днів виготовити та доставити позивачу вікно та двері. Після спливу зазначеного строку в середині червня 2013 року позивач звернувся до відповідача за поясненнями з приводу порушення строків виконання його заказу. Зі слів відповідача позивач дізнався про те, що затримка виконання його замовлення виникла внаслідок великого навантаження заводу, який не може впоратися з таким обсягом робіт. Протягом червня 2013 року позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу виконання укладеного Договору. Відповідач кожного разу обіцяв протягом 1-2 днів виконати Договір, але кожного дня переносив виконання заказу на інший день. До теперішнього часу Договір відповідачем не виконано. Відповідно до п. 4.2 Договору на відповідача покладено обов'язок з виплати позивачу неустойки в розмірі 0,3% від вартості роботи за кожен день прострочення. Строк виконання заказу визначено у 14-34 робочих днів. З урахуванням того, що починаючи з 25.04.2013 року в квітні було 4 робочих дні, в травні - 19 робочих днів, в червні 11 робочих днів. Отже, строк виконання заказу - 34 робочих дні припадає на 18.06.2013 року. З 19.06.2013 року починається відрахування прострочення виконання договору, яка становить 43 дні (червень 2013 року - 12 днів, липень 2013 року - 31 день). Сума неустойки складає 727,56 гривень, виходячи з розрахунку: вартість невиконаної роботи складає 5640 гривень, неустойка в розмірі 0,3% від вартості робіт становить 16,92 гривень (5640 гривень х 0,3%), час прострочення становить 43 дні, тобто 16,92 гривень х 43 дні = 727,56 гривень. Також, з урахуванням положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 612 ЦК України позивач вважає, що відповідач несе відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати пені в розмірі 3% вартості робіт за кожен день прострочення, яка становить 7275,60 гривень, виходячи з наступного розрахунку: вартість невиконаної роботи - 5640 гривень, пеня в розмірі 3% вартості роботи - 169,20 гривень (5640 гривень х 3%), час прострочення - 43 дні, тобто 169,20 х 43 дні = 7275,60 гривень. Окрім того, позивач вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 гривень, оскільки з вини відповідача він вимушений докладати додаткових зусиль для зобов'язання відповідача виконати взяті за Договором обов'язки та з вини відповідача він до теперішнього часу не може закінчити ремонт свого будинку. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір від 25.04.2013 року, укладений між ним та ФОП [PERSON], стягнути з відповідача вартість оплаченого замовлення в розмірі 2820 гривень, суму неустойки в розмірі 727,56 гривень, суму пені в розмірі 7275,60 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи й давши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. 25 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] (Замовник) та відповідачем приватним підприємцем [PERSON] (Виконавець) дійсно був укладений договір по виконанню робіт з виготовлення ПВХ конструкцій за розцінками Виконавця. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, відповідно до п.п. 3.7, 3.8 Договору виконання зобов'язання за даним Договором підтверджується Актом здачі - приймання послуг, який підписується сторонами після надання послуг. При цьому, відповідачем такого акту в підтвердження виконання своїх зобов'язань за Договором не надано. На момент укладення Договору позивачем внесено відповідачу передплату, яка складає 50% від загальної вартості заказу в розмірі 2820 гривень, що підтверджується відповідною відміткою на договорі та підписом позивача. Згідно п. 3.2 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання протягом 14-34 робочих днів виготовити та доставити позивачу вікно та двері. Однак, відповідач до теперішнього часу взяті на себе за Договором зобов'язання не виконав. Згідно п. 4.2 Договору на відповідача покладено обов'язок з виплати позивачу неустойки в розмірі 0,3% від вартості роботи за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Строк виконання заказу визначено у 14-34 робочих днів. З урахуванням того, що починаючи з 25.04.2013 року в квітні було 4 робочих дні, в травні - 19 робочих днів, в червні 11 робочих днів. Отже, строк виконання заказу - 34 робочих дні припадає на 18.06.2013 року. З 19.06.2013 року починається відрахування прострочення виконання договору, яка становить 43 дні (червень 2013 року - 12 днів, липень 2013 року - 31 день). Сума неустойки складає 727,56 гривень, виходячи з розрахунку: вартість невиконаної роботи складає 5640 гривень, неустойка в розмірі 0,3% від вартості робіт становить 16,92 гривень (5640 гривень х 0,3%), час прострочення становить 43 дні, тобто 16,92 гривень х 43 дні = 727,56 гривень, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує його роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості робіт (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. В даному випадку вартість невиконаної роботи становить 5640 гривень, пеня в розмірі 3% вартості роботи становить 169,20 гривень (5640 гривень х 3%), час прострочення станом на 01.08.2013 року становить 43. Отже, сума пені становить 7275,60 гривень (169,20 гривень х 43 дні), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Повне невиконання відповідачем взятих на себе за Договором зобов'язань, яке спричинило позивачу матеріальні збитки та створило перешкоди в завершенні ремонту будинку, суд визнає істотним порушенням Договору. Отже, позовні вимоги щодо розірвання Договору підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, не виконуючі взяті на себе за договором позики зобов'язання, порушує право позивача на своєчасне отримання передбачених Договором послуг з виготовлення ПВХ конструкцій. Що в свою чергу призводить до вимушених змін в організації життя позивача, який з вини відповідачадо теперішнього часу позбавлений можливості завершити ремонт будинку. З урахуванням наведеного, глибини фізичних і душевних страждань позивача, який внаслідок тривалого невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, вимушений докладати додаткових зусиль для завершення ремонту будинку, а також з урахуванням встановлених ч. 3 ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що на користь позивача у рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди слід стягнути з відповідача 300 гривень. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 487,20 гривень (243,60 гривень /в частині задоволених майнових вимог / та 243,60 гривень /в частині задоволених немайнових вимог/). На підставі викладеного, ст.ст. 11, 509, 526, 906 ЦК України,

Outcome: partial