Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 28.03.2013 року, згідно якого відповідач позичив у нього 10 725,00 грн., які зобов'язувався повернути в строк до 28.06.2013 року, із сплатою 2000 грн. за користування коштами, про що надав письмову розписку. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, однак [PERSON] ухиляється від виконання зобов»язання та не реагує на його вимоги. Позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 10 725,00 грн., 2 000 грн. за користування коштами та три проценти річних від простроченої суми, за 123 дні прострочення, в сумі 127,92 грн., що разом становить 12 852 грн. 92 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно розписки від 28 березня 2013 р., яка міститься при матеріалах справи, [PERSON] позичив у [PERSON] 10 725 (десять тисяч сімсот двадцять п»ять) грн. 00 коп., які зобов'язався повернути через три місяці (тобто в строк до 28.06.2013 року) та із сплатою 2 000 грн. за користування коштами. Згідно вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення позики, про що свідчить наявна при матеріалах справи письмова вимога та докази здійснення поштового відправлення, однак на момент звернення позивача із позовом в суд, відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, оскільки не повернув [PERSON] отримані від нього кошти в сумі 10 725,00 грн. та 2 000 грн. за користування коштами, що разом становить 12 725,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наявного при матеріалах справи розрахунку, три проценти річних з простроченої суми становлять 127,92 грн. (з 01.07.2013 р. по 31.10.2013 р.) за 123 дні. Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 12 725,00 грн. та 3% річних з простроченої суми в розмірі 127,92 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved