Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житлрвий будинок [ADDRESS]. Відповідач також зареєстрований у даному будинку, однак, не проживає у ньому більше двох років, а тому він змушений сплачувати всі витрати по утримання житла в тому числі і за нього. Вважає, що відповідач не користується спірним житлом без поважних причин понад термін, передбачений законодавством, а відтак може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому він змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду рекомендованим листом з повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, оцінивши зібрані докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину будинку, виданого Костур У.Т., державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори 21.12.2004 року за реєстровим № 1 - 6282 та договору купівлі-продажу, посвідченого Костур У.Т. державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори 21.08.2014 року за реєстровим № 2758 вбачається, що єдиним власником будинку [ADDRESS] являється позивач по справі - [PERSON]. З довідки № 1556 від 27.10.2016 року, виданої Грабовецькою сільською радою, Стрийського району, Львівської області вбачається, що у будинку [ADDRESS], окрім позивача також зареєстрований і відповідач - [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З акту обстеження на предмет проживання кількості осіб у будинку [ADDRESS] № 1552 від 27.10.2016 року вбачається, що відповідач по справі - [PERSON] у вищенаведеному житловому будинку не проживає більше двох років, що також підтверджується письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON], які наявні в матеріалах справи. Суду не подано жодних доказів, які б підтверджували відсутність відповідача [PERSON] за місцем реєстрації понад шість місяців з поважних причин, або ж існування певних домовленостей з вказаного приводу між ним та позивачем, як власником житла. Крім того, свідок [PERSON]. в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] справді протягом двох років не проживає у житловому будинку [ADDRESS]. Як випливає з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі вище наведеного, а також зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд дійшов до переконливого висновку, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS], у даному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин не проживає, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а тому в суду є всі підстави відповідно до вимог ст. ст.71,72 ЖК України визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS].

Outcome: approved