Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 30.09.2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2006 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 46. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобовязань, а також його стану здоровя, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову,\~яке має бути безумовним,\~і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права,\~свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача),\~суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved