Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року. Свої вимоги мотивує тим, що подружні відносини між ними припинені з 2018 року. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Позивач вважає, що подальше спільне життя є неможливим та суперечить його інтересам. В позові позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просив справу розглянути без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає тому шлюб між ними має бути розірваний. 14.11.1992 року Рихальською сільською радою Ємільчинського району, Житомирської області області між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.1992 року, актовий запис № 8 (а.с. 3). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved