Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з первісним позовом 12.07.2010 р. до [PERSON], третя особа- Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції про визнання шлюбу , зареєстрованого між його батьком [PERSON] та [PERSON] у листопаді 2003 р. недійсним. За додатковими позовними вимогами позивач в якості третьої особи залучив П'яту Харківську державну нотаріальну контора та просив визнати свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], посвідченого 5-ю ХДНК за реєстровим № 6-515 від 28.10.2008 р. недійсним та визнати права власності на ? частину будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] р. В порядку уточнення позову, [PERSON]просив надати йому додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини, визнати недійсним шлюб, а також свідоцтва про право на спадщину, визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку, анулювати правову реєстрацію частини будинку на ім'я [PERSON] В подальшому позивач неодноразово уточнював свої вимоги і в остаточній редакції просив визнати недійсним та анулювати свідоцтво про право на спадщину за законом , припинити право власності [PERSON] на ? частину будинку та анулювати правову реєстрацію, визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те,що його батьки [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 3 березня 1952 року , до 1990 р. проживали в Грузії та по день смерті батька їх шлюб не було розірвано.Потім батько виїхав на заробітки, улаштувався в м.Харкові, купив частину будинку та оселився в ньому.Останній раз він приїжджав в Грузію у 2006 р. Про смерть батька стало відомо тільки в січні 2009 р. Як стверджує позивач, сім'я знала, що у [PERSON] була жінка в м.Харкові, проте після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини дізнався про реєстрацію шлюбу з [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину на законом. [INFO] року померла [PERSON] та на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім'я знайомого, а саме відповідача по первісному позову [PERSON], який за декілька місяців до її смерті з нею познайомився. Раніше [PERSON] неодноразово складала заповіти , що підтверджується витягом з спадкового реєстру від 22 червня 2001 року , останній заповіт нею складено 6 квітня 2010 року , тобто за півтора місяця до смерті ( т. 1 а.с. 3-4, 27-28, 113-115 , т. 4 а.с. 114, 233-234). Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та подав зустрічний позов до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з 1982 р. [PERSON] і [PERSON], визнання за позивачем за зустрічним позовом права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] сумісно, за спільні кошти подружжя, побудували гараж, сарай та значно збільшили розмір будинку, прибудували кімнату , туалет, коридор, тамбур та підвал. При цьому [PERSON] була упевнена та достовірно знала, що [PERSON] у вказаний період часу не перебував у іншому шлюбі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину будинку за [PERSON], але заперечуючи проти первісного позову наполягали на тому, що шлюб [PERSON] з [PERSON] було розірвано, разом вони не проживали та [PERSON] натепер не має в живих ( т. 1 а.с. 77-80). Залучена до участі у справі в якості 3 особи [PERSON] заявила самостійні вимоги , звернувшись до суду 23.10.2015 р. з позовом до [PERSON], треті особи-Харківська міська рада, 5-а Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та наданні додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1952 р. і вони мають чотирьох дітей. У 1984 р. чоловік набув нерухомість у м.Харкові, запрошував переїхати до нього, але з середини 1990 р. у неї виникли проблеми із здоров'ям, тривалий час вона хворіла на поліартріт, була прикута до ліжка. Через хворобу серця, діти і онуки не повідомляли про смерть чоловіка, не бажаючи її засмучувати. Дізнавшись про це у 2015 р. , звернулась до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. З урахуванням уточнень позовних вимог [PERSON] просила також припинити шляхом анулювання правової реєстрації права власності гр.[PERSON] на ? частину домоволодіння ( т. 3 а.с. 224-225. т. 4 а.с. 73, 236-237). Представник 3 особи- 5-ї Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, при вирішенні спору покладається на розсуд суду ( т. 1 а.с. 152, 156, т. 4 а.с. 100, 106, 178). Ухвалами Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.07.2010 р. , за клопотанням позивача [PERSON], накладено арешт на ? частину спірного житлового будинку № [ADDRESS] та заборонено 5 ХДНК видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. ( т. 1 а.с. 39-40, 60-61). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.11.2010 р. об'єднані в одне провадження цивільні справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] ( т. 1 а.с. 89). Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.07.2011 р., що набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06.10.2011 р., позов [PERSON] задоволено, визнано йому додатковий строк для надання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у чотири місяці, визнано недійсним шлюб між [PERSON] та [PERSON] недійсним, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON], анулювана правова реєстрація на ім'я [PERSON] в КП «Харківське міськБТІ», визнано за [PERSON] право власності на ? частину будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. У задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на ? частину житлового будинку відмовлено ( т. 1 а.с. 183-190, 226-228). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.04.2012 р. рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.07.2011 р. та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 06.10.2011 р. скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції ( т. 1 а.с. 294-297). 28.10.2011 р. [PERSON] звернувся з позовом до Харківської міської ради, [PERSON], третя особа-5 ХДНК про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на приміщення 1,П, Ш, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, прибудови літ. «а-5», « А-п», гараж літ. «Б» по [ADDRESS], ( т. 2 а.с. 3-6). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.11.2011 р. заборонено Першій Харківській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які нотаріальні дії по відчуженню приміщень 1,П, Ш, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, прибудови літ. «а-5», « А-п», гараж літ. «Б» по [ADDRESS], які за рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради в м.Харкові № 27-24 від 11.05.2010 р. належать [PERSON], а також заборонено КП «Харківське містке бюро технічної інвентаризації» реєструвати право власності на ці спірні приміщення ( т. 2 а.с. 26) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.06.2012 р. об'єднано в одне провадження позов [PERSON] до Харківської міської ради, [PERSON] про визнання права власності з позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа-5 ХДНК про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, визнання шлюбу недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину на ? частину недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину, анулювання правової реєстрації та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та встановлення факту проживання однією сімєю ( т. 1 а.с. 298, т.2 а.с. 10). Ухвалою суду від 14.08.2012 р. ці позови роз'єднані, зупинено провадження до розгляду Жовтневим районним судом м.Харкова заяви [PERSON] про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини ( т.1 а.с. 298). Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.11.2012 р. , яке набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.01.2013 р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа-Пята Харківська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (поданого у січні 2009 р.) відмовлено ( т. 3 а.с. 183-188) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.11.2013 р. клопотання представника [PERSON]-[PERSON] частково задоволено та постановлено звернутися до компетентних органів Республіки [PERSON] в особі Міністерства юстиції Республіки Грузія з дорученням про надання правової допомоги щодо направлення належним чином завіреної копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу між [PERSON] і [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], інформацію щодо того, чи жива [PERSON] ( т. 3 а.с. 89) . Ухвалою суду від 11.03.2015 р. відновлено провадження ( т. 3 а.с. 105) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харккова від 30.09.2015 р. , за заявами відповідача, позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради, [PERSON], третя особа-П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишена без розгляду, ухвалою суду від 06.10.2015 р. зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи-Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану, 5-ХДНК про визнання права власності, встановлення факту проживання однією сім'ю в частині встановлення факту проживання однією сім'єю залишено без розгляду ( т. 3 а.с. 194, 200). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.10.2015 р. позовна заява третьої особи [PERSON] про визнання права власності та встановлення строку для прийняття спадщини залишена без руху, доручено компетентному суду Грузії провести певні процесуальні дії, а саме вручити [PERSON] копію ухвали суду, роз'яснити порядок усунення недоліків, провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа-П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину на ? частину недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, анулювання правової реєстрації та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності зупинено до надходження відповіді від компетентного суду Грузії на судове доручення про надання правової допомоги( т. 3 а.с.235,239) Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.12.2015 р. ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.10.2015 р. про направлення судового доручення та зупинення провадження у справі скасована, справу направлено для продовження розгляду ( т. 3 а.с. 51-53). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.12.2015 р. позов [PERSON] до [PERSON], третя особа-П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку залишено без розгляду ( т. 4 а.с. 77). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.07.2016 р. провадження у справі зупинено до розгляду адміністративної справи за позовом [PERSON] до Жовтневого ВДРАЦС ХМУЮ про визнання дій незаконними, скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії, яка перебувала у провадження Харківського окружного адміністративного суду ( т. 4 а.с. 155). В подальшому, ухвалою суду від 31.01.2017 р. провадження у справі відновлено ( т. 4 а.с. 170). Ухвалою суду від 05.04.2018 р. відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про направлення до компетентних органів Грузії запиту про наявність актового запису про шлюб між [PERSON] і [PERSON], а також актового запису про смерть [PERSON], яка за інформацією нотаріального акту Грузії жива (т. 5 а.с. 27-28). Суд, вислухавши пояснення відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. За договором купівлі-продажу, посвідченого 17 січня 1984 р. державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-44 [PERSON] належала ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] ( т. 1 а.с. 100-102, т. 3 а.с. 234). З актового запису про укладення шлюбу та свідоцтва про шлюб ( з проставленим апостилем), у тому числі витребуваного відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Жовтневим районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.03.1952 р. в Сачхеринському районі сільської ради [PERSON] ( т. 1 а.с. 7, 213-214, 278-279, т. 3 а.с. 63,69,71, 115, т. 5 а.с.11-13 з перекладом на українську мову). За інформацією Агентства цивільного реєстру МЮ Грузії № 03/32/1424 від 07.12.2011 р. , № 77/41507 від 07.02.2014 р. за реєстраційний № [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] не припинено. В результаті перевірки Агентством по розвитку державних сервісів запису акту не виявлено ( т. 1 а.с. 285-286, т. 2 а.с. 57, т. 5 а.с. 15). Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності СК, вони регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю. За вимогами статті 22 КпШС України, який був чинним до 01 січня 2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Доказів того, що [PERSON] і [PERSON] фактично припинили шлюбу на час набуттям [PERSON] ? частини будинку у січні 1984 р. суду не надано, а тому [PERSON] належить ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з актового запису про шлюб № 512 від 04.11.2003 р. , свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Харкова від 04.11.2003 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.11.2003 р. ( т. 1 а.с. 64, 89). Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції своїм листом № 1031/02-02-16 від 30.07.2010 р. повідомив, що відповідно до актового запису про шлюб № 512 від 04.11.2003 р. гр.[PERSON] перед вступом в шлюб з [PERSON] повідомив відділ РАЦС, що у шлюбі він не перебував ( т. 1 а.с. 41). За довідкою дільниці 43 КП «Жилкомсервіс» від 28.10.2008 р. [PERSON] з 1984 р. проживала у спірному будинку [ADDRESS], проте зареєстрована у будинку 23.12.2000 р. ( т. 1 а.с. 105). Згідно з повідомленням Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 28.11.2015 р. № 1805/04-04-05-41, актовий запис цивільного стану № 5121 про шлюб [PERSON] та [PERSON], складений 04.11.2003 р., анульовано ( т. 4 а.с. 115).Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. скасовано висновок Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану про анулювання актового запису та зобов'язано повторно розглянути заяву [PERSON] ( т. 4 а.с. 166-168). Відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Жовтневим районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану витребувані відомості щодо наявності актового запису про розірвання шлюбу та про шлюб 06.01.2017 р. 10.04.2017 р. за № 8867/08,01-04-06 з Міністерства юстиції Грузії надіслано через Міністерство юстиції України копія актового запису про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON], зареєстрованого 03. 03.1952 р. з відповідним перекладом з грузинської мови на українську мову , а також лист Агентства розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії № 77/41507 про результати перевірки Центрального архиву цивільних актів , в ході якої відсутній запис про розірвання шлюбу відносно [PERSON] ( т.5 а.с. 1-15). Висновком Новобаварського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 01/15.2-05-48 від 05.07.2017 р. анульований актовий запис про шлюб між [PERSON] і [PERSON], який є недійсним. Встановлено, що на момент реєстрації шлюбу 04.11.2003 р. [PERSON] вже перебував у шлюбі з [PERSON] та надав неправдиві відомості щодо свого сімейного стану, що підтверджено актовим записом про шлюб від 03.03.1952р. та довідкою № 77/41507 від 14.02.2017 р. про відсутність актового запису про розірвання шлюбу, виданої Агентством з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії Центральним архівом громадянських актів, повним витягом про відсутність актового запису про розірвання шлюбу від 05.07.2017 р. по Новобаварському районному у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 39 Сімейного кодексу України та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 актовий запис анульовано ( т. 4 а.с. 205-207). [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 15.07.2010 р. (т. 1 а.с. 30,88). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку по [ADDRESS] На час його смерті за спадкодавцем була зареєстрована ? частина зазначеного житлового будинку. На випадок свої смерті [PERSON] склав заповіт від 31.01.1996 р., яким все належне йому майно заповів синові [PERSON] ( т. 1 а.с. 5). [PERSON] спадщину не прийняв. Майно, яке належало спадкодавцю успадкувала його дружина [PERSON], яка на той час перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном. З копії спадкової справи № 857/2008 р., яка долучена до матеріалів справи, випливає, що до 5-ї Харківської державної нотаріальної контори 28.10.2008 р. звернулася [PERSON] із заявою про оформлення спадкового права, спадщину прийняла, бо прописана зі спадкодавцем . Син спадкодавця [PERSON] у м.Харкові або по Харківській області за даними адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області зареєстрований не значиться ( т. 1 а.с. 106). Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складалося з ? частини житлового будинку з надвірними будівлями видано [PERSON] 5-ю ХДНК 28.10.2008 р. ( а.с. 111-112). Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 2323648 від 07.07.2010 житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності і його ? частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою 28.10.2008 р. за реєстровим № 6-515 ( т. 1 а.с. 13) . Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] звертався до суду з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова,що набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.01.2013 р. у задоволенні позову [PERSON] відмовлено і встановлено, що він дізнався про смерть батька ще восени 2007 р., а з позовом звернувся тільки у 2009 р., не цікавився станом здоров'я батька, не листувався з ним, не дзвонив, не надавав ніякої допомоги, з 1996 р. його долею не цікавився. Таким чином, [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв. З позовом про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] звернулась 23.12.2015 р., стверджуючи, що нібито їй не було відомо про смерть [PERSON] Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. 03.07.2008 р. закінчився строк для подання заяви про прийняття спадщини.За інформацією 5-ї Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] 14.09.2015 р. звернулась із заявою про порядок оформлення спадщини, яка відкрилась [INFO] р., на що нотаріусом надані відповідні роз'яснення. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] не надала належних та допустимих доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, що завадили їй подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті чоловіка. Доводи відповідача та його представника про те, що [PERSON] не має в живих суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи є посвідчення особи громадянина [PERSON] [PERSON], [INFO], що було видано безстроково 24.09.2004 р. серії [NUMBER].За підтвердженням Сачхеринського муніципального управління «Територіальний орган [PERSON]», станом на 24.06.2010 р. [PERSON] мешкає в с. Корбоулі Сачхеринського району та на цей час є живою. Відповідно до інформації від 01.12.2011 р. [PERSON] про перебуває на обліку та отримує пенсію ( т. 1 а.с.213-222, 283). Нотаріальним актом за реєстровим № 111318855 від 02.12.2011 р. підтверджено факт того, що [PERSON] жива, з'явилась до нотаріуса та надала документ, що посвідчує її особу ( а.с. 286-288). Аналогічні нотаріальні акти про підтвердження факту находження в живих [PERSON] посвідчені станом на 09.08.2017 р. та на 18.01.2018 р. ( т. 4 а.с. 222). З огляду на зазначені обставини у [PERSON] не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщина, а відсутність нібито інформації про смерть чоловіка не є поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України причиною пропуску передбаченого строку для прийняття спадщини, , оскільки не свідчать про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 4 і 5 ЦПК України). Позов про [PERSON] про визнання недійсним та анулювання свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності [PERSON], анулювання реєстрації права власності на [PERSON], а також вимога [PERSON] про визнання права власності на частину будинку за заповітом при встановленні факту того, що він не прийняв спадщину, можуть бути задоволені тільки у разі, якщо позивачі довели б, що їх права власності порушуються. [PERSON] померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( т. 1 а.с. 12). За договором найму житла, укладеному між [PERSON] та [PERSON] від 15.03.2009 р. , сім'я відповідача [PERSON] проживала у двух кімнатах розміром 14,9 та 14,6 кв.м. ? частини будинку ( т. 1 а.с. 173). 06.04.2010 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] , яким вона заповідала все належне їй майно [PERSON] ( т. 2 а.с. 11-12). Відповідно до ч. першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на такі обставини позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: partial