Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 10 листопада 2004 року у Дулібській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 21. В обґрунтування позовної заяви покладається на те, що 10 листопада 2004 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Він часто їздив на заробітки і від спільних знайомих дізнався, що дружина йому неодноразово зраджувала. Між ними почалися конфлікти, які призвели до розпаду сім'ї. Більше чотирьох років тому вони розійшлися. З того часу проживають окремо та не підтримують жодних стосунків. Кожний з них живе своїм життям, сім'ї давно не існує. Так як через поведінку відповідачки у нього виникли сумніви щодо свого батьківства, то він зробив експертизу, результат якої показав, що дитина зачата не ним. Такий обман з боку відповідачки ще більше посилив бажання розірвати шлюб, а тому він був змушений звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 10 листопада 2004 року зареєстрували шлюб у Дулібській сільській раді Стрийського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, серії 11-СГ № 183024, актовий запис № 21, яке міститься в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімя позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки вже чотири роки вони не підтримуюсь сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачкою. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved