Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що його померла дружина мала у власності земельну ділянку, на яку було втрачено правовстановлюючий документ, тому він не може оформити право на спадщину на цю ділянку. Під час судового розгляду до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено інших спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на те, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу перешкоджає оформити спадщину. Представник відповідача Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, посилаючись на те, що спадщину вони не приймали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце слухання справи належно повідомлялась, заяв, клопотань чи заперечень суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,8070 га, розташовану на території Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення - для товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту, довідкою Управління Держгеокадастру. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. 05 вересня 2007 року все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується заповітом. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Із заявою про прийняття спадщини спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON], [PERSON] не звертались, тобто спадщину не прийняли, поряд з тим, лише позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна позивачеві було відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця, що підтверджується листом держнотконтори, матеріалами спадкової справи. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на земельні ділянки на ім'я померлого було завершено, однак він був втрачений, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності померлої на спірну земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, ніхто інших із спадкоємців за заповітом або за законом в установленому порядку не заявляв про прийняття спадщини. При цьому позивач довів у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої дружини. За таких обставин визнання позову відповідачами не порушує права інших осіб та узгоджується із вимогами чинного законодавства, тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved