Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що його мати [PERSON] за життя отримала у власність 1 / 2 частину земельної ділянки площею 5,16 га, яка розташована на території Сильченківської сільської ради, на підставі Державного акту серії ЯА № 519424 від 01.06.2005 року в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON]. Інша 1 / 2 частину земельної ділянки успадкувала [PERSON]. 28 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2014 року, який виданий матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину зазначено кадастровий номер та розмір земельної ділянки, який не відповідає номеру та розміру земельної ділянки, зазначеному в свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2012 року. із-за таких невідповідностей позивач не може оформити спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1 / 2 частину земельної ділянки (рілля) із загальної площі 4,7443 га та 1 / 2 частини земельної ділянки (кормові угіддя) із загальної площі 0,4160 га на території Сильченківської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 жовтня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Сильченківської сільської ради, та третіх осіб відділу Держземагенства в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 28 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 237301 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 391917 [PERSON] народився 16 січня 1976 року і в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2012 року [PERSON] є спадкоємицею 1 / 2 частини майна своєї матері [PERSON], а саме земельної ділянки площею 5,16 га в межах згідно з планом, яка має кадастрові номери 7425383500:04:001:0095 та 7425383500:04:001:0369, яка передана для ведення особистого селянського господарства і розташована на території Сильченківської сільської ради, що належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519424 (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2014 року земельна ділянка з кадастровим номером 7425383500:04:001:1512 загальною площею 4,7443 га для ведення особистого селянського господарства належить на праві спільної часткової власності з часткою 1 / 2 [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.09.2014 року земельна ділянка з кадастровим номером 7425383500:04:001:0369 на території Сильченківської сільської ради зареєстрована на [PERSON] згідно Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯА № 519424 (а.с.13-15). Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.07.2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа (а.с.12). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є її син [PERSON] згідно повідомлення Талалаївської ДНК від 06.08.2015 року та копії спадкової справи (а.с.26-29). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 03.03.2015 року видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки на території Сильченківської сільської ради неможливо через розбіжність кадастрових номерів та розміру земельних ділянок (а.с.16). Згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі від 06.08.2015 року вартість 1 / 2 частини земельної ділянки що належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519424 станом на 28 жовтня 2014 року становить 44661, 40 грн. - рілля, 2086, 40 грн. - кормові угіддя (а.с.30). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину набула права власності на 1 / 2 частину земельної ділянки на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та витягом Державного земельного кадастру. Але у даних документах помилково зазначені різні кадастрові номери спадкової земельної ділянки та її розмір. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON] із-за помилках в правоустановчих документах, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право власності на земельну ділянку, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі на загальну суму 46 747 грн. 80 коп. Саме з цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 467 грн. 48 коп., а ним сплачено 243 грн. 60 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 223 грн. 88 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved