Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01 липня 2015 року по 01 лютого 2021 року він знаходився у трудових відносинах з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ» (далі - Відповідач). Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . 02 лютого 2021 року Позивач був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням штату, згідно наказу № 42-к від 01.02.2021 року. На день звільнення з роботи Відповідач нарахував Позивачу заробітну плату за період з 1 грудня 2020 року по 1 лютого 2021 року в сумі 13 453,21 грн. (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 21 коп., але не виплатив до моменту подання позовної заяви. Вказаним вище наказом, була також передбачена виплата вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, відповідно до ст. 44 КЗпП України та виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 20 календарних днів, у розмірі 10078,39 грн. (десять тисяч сімдесят вісім) грн 39 коп. Підтвердженням факту є довідка, яка видана боржником № 62/1.01-13 від 01.02.2021 року. В день звільнення позивача 01.02.2021 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листа відповідача за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 року нараховано до виплат станом на 02.02.2021 року заробітну плату у розмірі 6123, 57 грн. (шість тисяч сто двадцять три) гривні 57 коп. Згідно розрахункового листа відповідача за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 року нараховано до виплат станом на 02.02.2021 року заробітну плату у розмірі 7329,64 грн. (сім тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 64 коп. Згідно розрахункового листа відповідача за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 року нараховано до виплат станом на 02.02.2021 року вихідну допомога при звільненні та компенсація за 20 днів невикористаної відпустки у розмірі 10078,39 грн. (десять тисяч сімдесят вісім) грн 39 коп. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню у судовому порядку 23531, 60 грн. Згідно розрахункових листів відповідача за період з 01.12.2020-31.12.2020 та 01.01.2021 по 31.01.2021 року розмір заробітної плати склав 6123,57 грн. плюс 7329,64 грн. дорівнює 13453, 21 грн. Відтак середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 6726, 60 грн. (шість тисяч сімсот двадцять шість) гривні 60 коп. За таких обставин, середньоденна заробітна плата позивача складає 328,13 грн.(сім тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 23 коп., оскільки робочих днів за 2 місяці становить 41 день, в грудні 22 дні, а в січні 19 днів. Оскільки на теперішній час Позивачу не виплачена заборгованість по заробітній платі за грудень 2020 та січень 2021 року, компенсація за невикористану відпустку, затримка виплати цих грошових доходів складає більше одного місяця, тому вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків їх виплати є обґрунтованими. Тобто, розрахунок здійснюється шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за грудень: починаючи з січня - березень 2021 включно року включно: 1,013 х 1,010 = 1,023%. Відповідно величина приросту індексу споживчих цін за вказаний період складає : 102,3% - 100,0% = 2,3%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Тобто, Індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 6123, 57 грн. х 2,3 / 100 = 140,84 грн.; за січень: починаючи з лютого - березень 2021 включно року включно: 1,010 = 1,010%. Відповідно величина приросту індексу споживчих цін за вказаний період складає : 101,0% - 100,0% = 1,0%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Тобто, Індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 7329,64 грн. х 1.0 / 100 = 73,29 грн.; за січень: починаючи з лютого - березень 2021 включно року включно: 1,010 = 1,010%. Відповідно величина приросту індексу споживчих цін за вказаний період складає : 101,0% - 100,0% = 1,0%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Тобто, Індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить: 10078,39 грн. х 1.0 / 100 = 100,78 грн. Сума компенсації разом: 314.91 грн. станом на 12.03.2021 року. Загальна сума виплати заробітної плати з урахуванням компенсації складає 23846,51 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду та до моменту винесення рішення суду, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, відповідно до статті 117 КЗпП України. Отже, загальна сума, що підлягає відшкодуванню становить 23846,51 грн, що складається з заробітних плат за період 01.12.2020 - 31.01.2021 року та вихідної допомоги при звільненні та компенсація за 20 днів невикористаної відпустки, та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. А також стягненню підлягає сума середнього заробітку за час затримки станом на момент винесення рішення судом. Тому позивач просив стягнути з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ», код ЄДРПОУ 00849296 на користь [PERSON] , заборгованість по заробітній платі 23846,51 грн. Стягнути з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ», код ЄДРПОУ 00849296 на користь [PERSON] , середньоденний заробіток за кожен день затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Стягнути судові витрати у розмірі 6675 гривень з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ», код ЄДРПОУ 00849296 на користь [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 25.05.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 05 липня 2021 року. 05.07.2021 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій було зазначено що в день звільнення позивача 01.02.2021 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів Позивачу. Лише 16.04.2021 року Відповідач сплатив Позивачу заробітну плату та вихідну допомогу у розмірі 23531,99 грн., а також було помилково зараховані грошові кошти у розмірі 10078,39 грн, які Позивач повернув на картковий рахунок Відповідача згідно квитанції 92 від 21.04.2021 року. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду та до моменту виплати відповідачем грошових коштів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, відповідно до статті 117 КЗпП України. Відповідно до довідки від 17.03.2021 року № 286/1.01-13 виданої Відповідачем середньоденна заробітна плата складає 392,86 грн. Тому стягненню підлягають грошові кошти 392,86 грн. * 74 днів (з 01.02.2021 року -16.04.2021 року) = 29 071,64 грн. Спір про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні відсутній у зв`язку зі сплатою Відповідачем на рахунок Позивача. Також Позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення. Тому представник позивача просив стягнути з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ», код ЄДРПОУ 00849296 на користь [PERSON] , середньоденний заробіток за кожен день затримки розрахунку по день виплати Відповідачем, що складає 29 071,64 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 64 коп. Відповідач своїм правом на подачу до суду відзиву не скористався та відповідного відзиву до суду не подав. Про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. В судове засідання представник відповідача не з`явився. За таких обставин та за письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній письмові докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, згідно копії трудової книжки позивача [PERSON] , у період часу з 01 липня 2015 року по 01 лютого 2021 року він знаходився у трудових відносинах з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ». 01 лютого 2021 року Позивач був звільнений з посади охоронника служби безпеки за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату, згідно наказу № 42-К від 01.02.2021 року. Згідно даного наказу зазначено також виплатити [PERSON] вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України та компенсацію за 20 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.07.2019р. по 01.02.2021р. Відповідно до довідки в.о. директора ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ» № 62/1.01-13 від 01.02.2021 року зазначено що [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Сума нарахованої компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки становить 4721,16 грн. (Чотири тисячі сімсот двадцять одна гривня 16 коп.). Сума вихідної допомоги складає 7857,23 грн (Сім тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень 23 коп.). Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податок на доходи фізичних осіб і військовий збір нараховано, утримано та сплачено в повному обсязі. Сума до виплати після утримання податку на доходи фізичних осіб і військового збору становить 10078,39 грн. ( Десять тисяч сімдесят вісім гривень 39 коп.). Розрахунок здійснений на основі наказу № 42-к від 01.02.2021 року. На день звільнення з роботи Відповідач нарахував Позивачу заробітну плату за період з 1 грудня 2020 року по 1 лютого 2021 року в сумі 13 453,21 грн. (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 21 коп., але не виплатив до моменту подання позовної заяви. В день звільнення позивача 01.02.2021 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів, в тому числі нарахованих згідно наказу № 42-К від 01.02.2021 року. Під час розгляду справи в суді представником позивача була подана заява, зі змісту якої вбачається що 16.04.2021 відповідачем було сплачено позивачу заробітну плату та вихідну допомогу у розмірі 23531,99 грн., а тому спір про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні відсутній. Відповдіно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про необхідність закриття провадження в частині позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ» заборгованості по заробітній платі невиплаченої при звільненні, у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України, частина перша статті 1 Закону України «Про оплату праці»). У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» й «оплата праці», які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини). Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством , календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Відповідно до довідки від 17.03.2021 року №286/1.01-13 виданої ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» середньоденна заробітна [PERSON] складала 392,86 грн. Враховуючи порушення приписів статті 116 КЗпП України зі сторони відповідача як роботодавця по відношенню до позивача, на ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «ПУЩА-ВОДИЦЯ» покладається обов`язок щодо виплатити [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата працівникові при звільненні всіх належних йому сум є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 29 071,64 грн., який обраховується наступним чином: середньоденна заробітна плата 392,86 грн. х 74 днів (з дня звільнення 01.02.2021 по день фактичного розрахунку 16.04.2021 року) Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог позову що стосуються стягнення середньоденний заробіток за за кожен день затримки розрахунку при звільненні. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України та

Outcome: approved