Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.11.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, у виконавчому комітеті Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, про що зроблено запис про одруження за № 32. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною їхнього розлучення являється те, що спільне життя з відповідачкаю не склалося, розходження поглядів на спільне проживання. Шлюб має формальний характер, примиренням між ними неможливе. Сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність у розірванні даного шлюбу. Тому, [PERSON] звернувся із вказаною позовною заявою до суду та просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому подав заяву про слухання справи без його участі. Заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, при цьому подала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.11.2013 року виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 32, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2013 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.06.2014 року, виданого виконавчим комітетом Острожанської сільської ради Жашківського району Черкаської області, вбачається, що позивачка та відповідачка мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, примирення не можливе. Спільного господарства не ведуть. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом ураховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved