Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики від 27.04.2020 і 31.08.2020 в загальній сумі 29500 грн., а також понесених судових витрат. \~ \~ \~Свої позовні\~вимоги [PERSON] \~мотивував тим,\~що 27.04.2020\~він позичив\~відповідачу грошову\~суму у\~розмірі 9500\~грн.,\~що підтверджується\~наданою розпискою.\~Дата повернення\~позики визначена-\~до 27.05.2020\~,\~проте при\~настанні строку\~остаточного повернення\~позики \~,\~відповідач не\~виконав свої\~зобов`язання\~і 31.08.2020уклав з позивачем договір позики на суму 20000 грн., з встановленням строку повернення до 30.09.2020, але борг не повернув. В судове засідання позивач не з`явився, його представником подано клопотання про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, правом надання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.04.2020 між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики у простій письмовій формі. На виконання умов договору позивач передав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 9500 грн., які боржник зобов`язався повернути не пізніше 27.05.2020, однак свого зобов`язання не виконав, у визначений строк борг не повернуто. Вказані обставини підтверджуються оригіналом боргової розписки, яка була надана суду. Крім того, 31.08.2020 , за договором позики, [PERSON] передав [PERSON] у борг, в присутності свідків, грошові кошти у розмірі 20000 грн., строком повернення не пізніше 30.09.2020. На підтвердження договору та отримання визначеної суми відповідачем видана розписка. До теперішнього часу зазначену суму [PERSON] не повернув. Частиною першою статті 1046\~ЦК України передбачено,\~що за\~договором позики\~одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами частини другої статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповіднодо умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежновід найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Статтею 545\~ЦК України визначено,\~що прийнявши\~виконання зобов`язання,\~кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже,наявність оригіналів боргових розписок у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання у [PERSON] виникло перед [PERSON] та не виконане. Встановивши справжню правову природу правовідносин сторін, якими підтверджено правовідносини позики, факт передання відповідачу в позику коштів, його зобов`язання про повернення позивачу суми боргу, які залишаються не виконані, враховуючи встановлену статтею 204\~ЦК України презумпцію\~правомірності правочину\~суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] суми боргу, обумовлену договорами позики від 27.04.2020 та 31.08.2020. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 908 грн. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, сплачений судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved