Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу і розміру стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно виконавчого листа Уманського міського суду Черкаської області від 04 березня 2002 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму, на одну дитину, на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27 лютого 2002 року до їх повноліття. Зазначає, що рішення про стягнення аліментів приймалося на утримання двох дітей, але старшій дочці [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років і розмір аліментів мав би зменшитися до ј частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму на одну дитину, починаючи з 22.08.2008 р. до повноліття сина [PERSON] . Розмір аліментів, який на теперішній час стягується, приводить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, проживає разом з [PERSON] , [INFO] , в фактичних шлюбних відносинах, від цих відносин мають сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, його цивільна дружина [PERSON] також ніде не працює та знаходиться на його повному утриманні. Просить змінити спосіб та розмір аліментів, що з нього стягуються, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття сина. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. В судовому засіданні відповідачка заявлений позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити та подала суду Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначила, що відповідач не врахував той факт, що з нього було стягнуто аліменти з 2002 року і він повинен сплатити заборгованість, яка виникла щодо сплати аліментів, саме на двох дітей. Після досягнення дочкою [PERSON] повноліття, вона продовжила навчання, тому у 2010 році з [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-х років, тобто до 2013 року. Починаючи з 2011 року [PERSON] нараховуються аліменти в розмірі ј всіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON] повноліття. Крім того, [PERSON] не добросовісно виплачував аліменти, взагалі ховався, приховував своє місце проживання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість 82000 грн. Заборгованість він не сплатив і не бажав сплачувати, в зв`язку з чим вона звернулась до правоохоронних органів і на даний час порушена кримінальна справа, яка знаходиться у Кропивницькому відділі поліції № 120/18/200/200/06795 від 08.08.2018 р. за ст. 164 КК України. Син являється інвалідом дитинства і потребує матеріального забезпечення, тільки на ліки вона витрачає всі кошти, які заробляє, а батько взагалі не цікавиться сином і умисно уникає сплати аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Уманського міського суду Черкаської області від 04 березня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму на одну дитину, на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27 лютого 2002 року до їх повноліття. Згідно Розрахунку державного виконавця Фортечного відділу ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д.С. борг по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 01.08.2018 р. становить 69850,63 грн. (а.с. 16). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поясненнях під час судового розгляду, посилався на те, що він ніде не працює, перебуває у цивільному шлюбі з гр. [PERSON] , яка також ніде не працює та знаходиться на його утриманні, має на утриманні від цивільного шлюбу сина [PERSON] . При цьому, суду не надано довідки про те що позивач не може працювати. Як випливає з матеріалів справи та сторони в судовому засіданні підтвердили, що починаючи з часу винесення рішення про стягнення аліментів і на час розгляду справи у позивача матеріальний стан не змінився. Основною підставою для звернення до суду з вказаним позовом позивач зазначає необхідність зменшення розміру аліментів за виконавчим листом від 04.03.2002 року, оскільки на його думку він повинен сплачувати аліменти на одну дитину. Позивач, не погоджуючись з розміром аліментів, винесеним 04.03.2002 рішенням Уманського міського суду Черкаської області, не звертався до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою про скасування даного рішення або зменшення розміру аліментів. Рішення набрало законної сили і підлягає виконанню. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Крім того, суд бере до уваги, що в зв`язку з недобросовісним виконанням позивачем своїх обов`язків щодо сплати аліментів на утримання дітей, у нього утворилася заборгованість, внаслідок чого 08.08.2018 року розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed