Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Висічанська сільська рада Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з будинковолодіння у селі Висічка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті 27 січня 2015 року батька [PERSON], посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, через відсутність правовстановлюючих документів на частину будинковолодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у с.Висічка Борщівського району. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи проти чого позивач не заперечував. Третя особа представник Висічанської сільської ради в судовому засіданні просить позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з постанови від 10 серпня 2015 року №955/02-31, позивач звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно [PERSON], померлого 27 січня 2015 року. За даними Борщівської держнотконтори, що вбачається з постанови держаного нотаріуса, до майна померлого [PERSON] заведено спадкову справу за №135 за 2015 рік на підставі заяви про прийняття спадщини від імені позивача [PERSON] У постанові вказано, що спадкове майно, на яке претендує позивач, а саме житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд знаходиться в с.Висічка, вул.Замкова,11 Борщівського району Тернопільської області. Спадщину [PERSON] прийняв у встановлений законом строк так як подав заяву про прийняття спадщини. При огляді документів, поданих позивачем, державний нотаріус встановив, що на вказану частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами відсутні правовстановлюючі документи, видані на ім.»я спадкодавця, а тому відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та рекомендував звернутися до суду для визначення належності цього майна спадкодавцю та наступної належності позивачу. Як встановлено з записів погосподарських книг села Висічка та даних довідки Висічанської сільської ради від 19.03.2015 року №73 [PERSON] проживав у [INFO], був членом двору. Будинковолодіння відносилося станом на 15 квітня 1991 року до суспільної групи колгоспних дворів. У вказаному домоволодінні були зареєстровані голова двору [PERSON] (померла 09.07.2007 року) та члени двору [PERSON] (помер 27 січня 2015 року), [PERSON], [PERSON]. За рішенням 4-ої сесії двадцять першого скликання Висічанської сільської ради від 3 листопада 1993 року № 4, [PERSON] передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,60 га, в тому числі 0,10 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Замкова, 11 в с. Висічка Борщівського району. За даними технічного паспорту виготовленого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 11.03.2015 року житловий та господарські будинки, що знаходяться в с.Висічка вул.Замкова, 11 Борщівського району, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1\\4 частки кожному. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної Борщівським РБТІ 11 березня 2015 року, вбачається, що за будинковолодінням у с. Висічка по вул. Замкова,11 Борщівського району рахується житловий будинок, тамбір, усе 1947 року побудови, стодола, господарський будинок, сарай, погріб, усе 1978 року побудови, інвентаризаційною вартістю 51685 грн. У пп. а),б) п.6 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України розяснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. За таких обставин суд находить доведеним той факт, що спадкодавцю [PERSON], як члену колгоспного двору, належала ? частка житлового будинку в с. Висічка по вул. Замкова,11 Борщівського району Тернопільської області. Як вбачається з рішення Борщівського районного суду від 06 жовтня 2015 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/12 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться у с.Висічка, вул.Замкова,11 Борщівського району як за спадкоємцем за законом після смерті 09 липня 2007 року матері [PERSON]. Судом при ухваленні вказаного рішення встановлено, що належна [PERSON] ? частка спірного будинковолодіння підлягає розподілу між спадкоємцями, що прийняли спадщину, а саме за чоловіком покійної [PERSON] та синами [PERSON] та [PERSON] по 1/12 частині будинковолодіння. Отже, судом встановлено, що спадкодавець - батько позивача [PERSON] успадкував 1/12 спірного будинковолодіння після смерті дружини [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом (свідоцтво про смерть серії І-ИД №064428) і ця частка у нерухомому майні також відноситься до спадкового майна. За таких обставин, частка позивача [PERSON], яка підлягає спадкуванню після спадкодавця [PERSON] становить 1/3 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться у селі Висічка, вулиця Замкова, дім 11, Борщівського району Тернопільської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] помер 27 січня 2015 року у віці 76 років у с. Висічка Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №170430). Родинні відносини позивача з померлим батьком [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ИД №066268, згідно якого позивач [PERSON] народився 21 грудня 1972 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і визнати за позивачем [PERSON] право власності 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться у селі Висічка, вулиця Замкова, дім 11, Борщівського району Тернопільської області, до складу якого входять житловий будинок, тамбур, стодола, господарський будинок, сарай та погріб, як за спадкоємцем за законом після смерті 27 січня 2015 року батька [PERSON]. В решті позовних вимог слід відмовити. Позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн.при ціні позову 51685 грн., а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України та пп. 1) п.1ч.2 Закону України «Про судовий збір» з позивача підлягає стягненню в користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 29,65 грн. На підставі ст.ст.16,1218,1220,1261,1268,1269,1278 ЦК України, та

Outcome: partial