Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 3,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038625, виданого головою Кіілйської міської ради 10.07.2000 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 383. Відповідно до Рішення Кілійського районного суду по справі №502/2175/18 від 12.12.2018 року право власності на вказану земельну ділянку було визнано за [PERSON] , але право власності на себе вона належним чином не оформила. За життя, [PERSON] заповітів на своє майно не складала. Після смерті [PERSON] з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини ніхто не звертався, але на момент смерті спадкодавця позивач проживала з нею за однією адресою, тому вона фактично прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної ділянки площею 3,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038625, виданого головою Кілійської міської ради 10.07.2000 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 3,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №038625, виданого головою Кілійської міської ради 10.07.2000 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 383, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача Бурлаченко Д. В., в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав заяву згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12.04.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 124 від 05.05.1989 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038625, виданого 10.07.2000 року Головою Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] на підставі XІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 27.04.2000 року № 128, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 73 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 383. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.12.2018 року по справі № 502/2175/18, позов задоволено в повному обсязі, визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 3,73 га, розташовану на території Кілійської міської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038625 від 10.07.2000 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.09.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 424 від 03.09.2019 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу за вих. № 621/01-16 від 21.12.2021 року встановлено спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної ділянки площею 3,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області і яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038625, виданого головою Кілійської міської ради 10.07.2000 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved