Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до Петрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент ДАБІ у Полтавській області, в якому просить визнати за ним право власності на склад літ. «А-1» загальною площею 590,0 кв. м, склад літ. «Б-1» загальною площею 399,7 кв. м, кухню літ. «Б-2» загальною площею 61,5 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому у відповідності до договору оренди землі від 01.06.2017 року передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення для іншого сільського господарського призначення розміром 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Термін дії договору оренди - 49 років. На вказаній земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, що належать орендарю на праві власності. Позивач зазначає, що протягом 2017 року на даній земельній ділянці згідно технічного паспорту від 24.04.2019 року, інвентаризаційна справа №201-1805/19, виготовлений ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012», було побудовано: склад літ. «А-1» загальною площею 590,0 кв. м; склад літ. «Б-1» загальною площею 399,7 кв. м.; кухня літ. «Б-2» загальною площею 61,5 кв. м. Вищевказане нерухоме майно було побудовано без оформлення належних дозвільних документів на будівництво. Позивач вказує, що з метою визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації вищевказаних будівель він звернувся до ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012» для проведення його технічного обстеження. Відповідно до звіту ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012» від 15.05.2019 року встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації самочинно збудованих громадських будівель. Після отримання звітів про можливість надійної експлуатації зазначених будівель позивач звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, яким надано відповідь, що на теперішній час прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 шляхом реєстрації декларації встановленої форми. Департамент зазначив, що дане питання можна врегулювати лише після вирішення у суді питання щодо права власності на нього. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином був повідомлений, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і справу просить розглянути без участі його представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департаменту ДАБІ у Полтавській області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином була повідомлена, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову за умови, що відповідач також не заперечує щодо задоволення позову і справу просила розглянути без участі його представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі від 01 червня 2017 року позивачу передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення для іншого сільського господарського призначення розміром 1,00 га з кадастровим номером: [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] . Термін дії договору оренди-49 років (а.с.8-11). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається інформація про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди вищевказаної земельної ділянки сільськогосподарського призначення для іншого сільського господарського призначення розміром 1,00 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Крім того, згідно договору купівлі - продажу від 31.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицькою О.В., [PERSON] придбав вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення для іншого сільського господарського призначення розміром 1,00 га з кадастровим номером: [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.74-76). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку на підставі зазначеного договору купівлі - продажу від 31.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицькою О.В. (а.с.77). У звіті технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівництва складу літ. Б-1 та кухні літ. В-2 по [ADDRESS] міститься результат технічного обстеження - встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.15-21). Згідно технічного паспорту від 24.04.2019 року, інвентаризаційна справа №201-1805/19, виготовлений ТОВ «КПЦ Юрстандарт-2012», вбачається, що позивачем побудовано: склад літ. «А-1» загальною площею 590,0 кв. м; склад літ. «Б-1» загальною площею 399,7 кв. м.; кухня літ. «Б-2» загальною площею 61,5 кв. м.(а.с.33-43). Згідно листа Департаменту ДАБІ у Полтавській області вбачається, що на теперішній час прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 шляхом реєстрації декларації встановленої форми. Департамент зазначив, що дане питання можна врегулювати лише після вирішення у суді питання щодо права власності на нього (а.с.61). Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, за змістом частини 1 статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, тобто якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотним порушенням будівельних норм і правил. За змістом ст.26 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем відповідно до вимог містобудівної документації. У пункті 12 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) роз`яснено, що, вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011р., у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що право позивача на звернення в суд з позовом про визнання за ним права власності на самочинну будівлю передбачено ст.376 ЦК України та наявні умови для визнання такого права в судовому порядку, що необхідно для реалізації його права на послідуюче введення вказаного об`єкту в експлуатацію та державної реєстрації. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved