Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Мотивує заявлені вимоги тим, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з частки житлового будинку із належними до нього будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] та частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], розміром 0,0609 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцеві і перебувала у спільній сумісній власності. Вказує, що прийняти спадщину за законом на частку земельної ділянки він не може, у зв'язку із тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності. Просить визначити, що [PERSON] померлій [INFO] належить ? частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0609 га, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS], згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 10.04.2003 року. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити, у наданих суду поясненнях позивач посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення, також вважала, що слід визначити, що [PERSON] яка померла [INFO] належить ? частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0609 га, що була надана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями, спорудами, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 10.04.2003 року. Заслухавши пояснення сторін, доводи представника позивача, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом належними і допустимими доказами установлено, що позивач [PERSON] народився [INFO], його батьком в свідоцтві про народження значиться [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.7). [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] у відповідності до паспорта [NUMBER] (а.с.5). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що власниками житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] являються [PERSON], [PERSON] на правах приватної спільної сумісної власності (а.с.10). На підставі рішення ІІ сесії 24 скликання Чернівецької міської ради від 30.05.2002 року №27 передано [PERSON], [PERSON], мешканкам [ADDRESS] та [ADDRESS] з приватну власність земельну ділянку площею 0,0609 га у спільну сумісну власність за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.11). Судом встановлено, що [INFO]. померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ([NUMBER] (а.с.8). Після смерті [INFO]. [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки розміром 0,0609 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться по [ADDRESS], що належала спадкодавцеві та відповідачу [PERSON] та перебувала у їх спільній сумісній власності на підставі рішення №27 2 сесії 24 скликання Чернівецької міської ради від 30.05.2002 року (а.с.11,12) і частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами що знаходиться по [ADDRESS]. Об»єктом спадщини, що відкрилася за законом, являється ? ідеальної частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS], і складається з шестикімнатного житлового будинку літ. А, загальною площею 241,70 кв.м., житловою площею 127,20 кв.м., гараж літ.Б, криниця І, вигрібна ями ІІ, огорожа №1, які належали померлій [PERSON] (а.с. 34). Судом встановлено, що позивач у травні 2015 року звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. для оформлення своїх спадкових прав на частину земельної ділянки, площею 0,0609 га, що знаходиться в [ADDRESS] та відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.03.2015 року була зареєстрована спадкова справа №57246826, спадкодавець [PERSON] (а.с.9), однак під час огляду документів нотаріус повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки не зможе, оскільки не визначена (не виділена) частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON] із спільної сумісної власності, у зв'язку з чим 04.05.2015 року постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки не встановлені частки у спільній сумісній власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 24). При цьому встановлено, що співвласнику [PERSON] було приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. (а.с. 32 - 33) виділено частку ?, за формою власності приватна спільна часткова на об»єкт нерухомого майна - житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], загальною площею 241,7 кв.м., житловою - 127, 2 кв.м. (а.с. 33), про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.370 ч.ч.1-2 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ст. 1268 ч. 3 Цивільного кодексу України, спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або згідно з ст. 1269 ЦК України подали до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. Перешкодою в одержанні свідоцтва про спадщину за законом стало те, що спадкове майно знаходиться у спільній сумісній власності без визначення розміру часток кожного із співвласників. У зв'язку зі смертю одного із співвласників укласти договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності не можливо, оскільки за життя власниками майна не визначені їхні частки в спільній сумісній власності, зокрема, син [PERSON], яка померла [INFO]. - [PERSON] не може успадкувати нерухоме майно, а отже, виходячи з обставин встановлених в судовому засіданні, досліджених по справі доказів в їх сукупності та правовідносин, суд вважає, що для того, щоби оформити позивачу право власності на спадкове майно необхідно виділити частки у спільному сумісному майні співвласників та припинити право спільної сумісної власності на майно. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved