Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 серпня 2000 року він з [PERSON] уклав договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Селидове, вул.. 8-го Сентября, 28. Даний договір зареєстровано в Селидівському БТІ. За фактом продажу складено договір купівлі-продажу, всі істотні умови даного договору виконані, розрахунок за майно проведений в повному обсязі. Законом України « Про товарну біржу» нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу, які зареєстровані на товарній біржі, не передбачене та не потребується. Відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» договори купівлі-продажу нерухомого майна, які укладені на Біржі, не визначені як правовстановлюючі документи, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна. Іншого способу вирішення питання, крім звернення до суду, позивач не має. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати не посвідчений нотаріально договір № 578 купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 14 серпня 200 року, розташованого за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул.. 8-го Сентября, 28, укладений між ним та [PERSON], дійсним та таким, що підлягає державній реєстрації. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. В судове засідання представник відповідача - Селидівської біржі нерухомості - не зявився, надав до суду заяву, в яких позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу у його відсутність, а також зазначив, що на момент укладання договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 14 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] були виконані. Договір є дійсним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що даний договір був належним чином зареєстрованим у БТІ, раніше подібні договори купівлі майна укладалися на Селидівській біржі нерухомості та реєструвалися в БТІ без нотаріального посвідчення. На сьогодні у БТІ немає повноважень по реєстрації майна.Вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 209 ЦК України\~правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку , розташованого за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул.. 8-го Сентября, 28. Даний договір посвідчений виконавчим директором Селидівської біржі нерухомості на підставі Закону України « Про товарну біржу». Договір зареєстрований в Селидівському БТІ 14 серпня 2000 року. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу від 14 серпня 2000 року нотаріально посвідчений не був, тому рішенням державного реєстратора від 24 жовтня 2017 року позивачу відмовлено в державній реєстрації ? частини зазначеного будинку. \~ \~ \~ \~Разом з тим, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент укладення договору купівлі-продажу вимоги щодо його посвідчення, були дотримані, по всім суттєвим умовам договору, що визнані такими за законом, та необхідних для договорів даного виду, між сторонами було досягнуто згоди та відбулося виконання договору. За таких обставин суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та таким, що підлягає державній реєстрації підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.\~182, 209,220, 334,657 ЦК України,

Outcome: approved