Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача і з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з неї борг за договором позики від 9.07.2012 року в сумі 15692 грн.37 коп., за договором позики від 5.09.2012 року борг в сумі 6620 грн., інфляційні витрати в сумі 17987 грн.84 коп. та 3% річних в сумі 669 грн. 36 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 09.07.2012 року він позичив відповідачці 15692 грн. до 09.07.2013 року, про що свідчить відповідна розписка. Крім того, 05.09.2012 року він позичив відповідачці 6620 грн. до 05.12.2012 року. Розписки написані особисто відповідачкою і оригінали розписок долучені до матеріалів справи. Відповідачка добровільно відмовляється повертати кошти і тому він вимушений звернутися за захистом своїх прав в суд. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2012 року позивач [PERSON] позичив відповідачці 15692 грн. до 09.07.2013 року, про що свідчить відповідна розписка. Крім того 05.09.2012 року він позичив відповідачці 6620 грн. до 05.12.2012 року, про що свідчать відповідні розписки. Розписки написані особисто відповідачкою і оригінали розписок долучені до матеріалів справи. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що розписки про отримання [PERSON] в борг у [PERSON] коштів написана особисто відповідачкою [PERSON]Оригінали розписок знаходилися у позивача. Дані розписки підтверджують отримання коштів в борг боржником [PERSON] від кредитора [PERSON] Строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущений. Тому з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути борг в сумі 22312 грн. Крім цього, враховуючи, що відповідачкою порушено грошове зобовязання, позивач просить стягнути на його користь 3% річних від простроченої суми за 1 рік та інфляційні витрати на суму боргу. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Так, 3% річних складають: 22312 грн.х3:100:365х365= 669.36 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідачки. Інфляційні витрати складають: Борг по розписці від 09.07.2012 року складає 15692 грн. Борг відповідачка повинна була повернути 09.07.2013 року. Сукупний індекс інфляції за період з липня 2013 року по грудень 2013 року складає 0.999х0.993х1.000х1.004х1.002х1.005=1.002 Індекс інфляції за 2014 рік складає 1.249 Індекс інфляції за 2015 рік складає 1.433 Індекс інфляції за січень-лютий 2016 року складає 1.009х0.996=1.004 Сукупний індекс інфляції за період липень 2013 року по лютий 2016 року складає 1.002х1.249х1.433х1.004=1.800 Інфляційні витрати по даному боргу складають 15692х1.800= 28245.6-15692 грн.=12553.6 грн. Борг по розписці від 5.09.2012 року складає 6620 грн. Борг відповідачка повинна була повернути 5.12.2012 року. Індекс інфляції за грудень 2012 року складає 1.002 Індекс інфляції за 2013 рік складає 1.005 Індекс інфляції за 2014 рік складає 1.249 Індекс інфляції за 2015 рік складає 1.433 Індекс інфляції за січень-лютий 2016 року складає 1.009х0.996=1.004 Сукупний індекс інфляції за грудень 2012 року по лютий 2016 року складає 1.002х1.005х 1.249х 1.433х 1.004 =1.809 Інфляційні витрати по даному боргу складають 6620х1.809-6620=5355.58 грн. Загальна сума інфляційних витрат складає 12553.6 + 5355.58 = 17909 грн. 18 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідачки. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих квитанцій, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 773 грн.77 коп. Ціна позову складала 40969 грн.20 коп. (22312грн.+17987.84грн. +669.36 грн.). Мінімальна ставка судового збору за майнову вимогу складала 487 грн.20 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: partial