Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис № 1701 від 31.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 61 348,18 грн та 850,00 грн за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.07.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 1701 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 61 348,18 грн та 850,00 грн за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості у розмірі 60 498,18 грн проводиться за період з 14.11.2017 по 12.02.2018, у тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить 59 956,11 грн; заборгованість за процентами становить 542,07 грн; плата за пропуск мінімальних платежів за комісіями становить 0,00 грн. Позивач зазначає, що вказана заборгованість, на момент вчинення виконавчого напису, була спірною, а суми заборгованості є надмірно великими та необґрунтованими. В порушення вимог законодавства, не було додано належним чином оформлену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; нотаріусом не перевірялися строки позовної давності. На даний час виконавчий напис знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. 21 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні строки подачі заяви по суті справи; витребувано від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1701 від 31.07.2019. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року представнику позивача [PERSON] - [PERSON] відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. На виконання ухвали суду від 21 жовтня 2019 року, 28 листопада 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від третьої особи - приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. надійшла копія матеріалів справи по вчиненню ним виконавчого напису від 31.07.2019 за реєстровим № 1701 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за зверненням та на користь АТ «Банк Форвард». Копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі позивачем отримано 30 листопада 2019 року, відповідачем - 12 лютого 2020 року, третьою особою - 19 листопада 2019 року. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третьою особою будь-яких пояснень до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, а також - подані третьою особою, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 31 липня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., на підставі заяви представника АТ «Банк Форвард» Шилко Р.В. від 29.07.2019, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1701, яким пропонується звернути стягнення з громадянина, яким є [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором № 108884880 від 09.09.2013, укладеним ним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, за період з 14.11.2017 по 12.02.2018 повну суму заборгованості у розмірі 60 498,18 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 59 956,11 грн; заборгованість за процентами становить 542,07 грн; плата за пропуск мінімальних платежів та комісіями становить 0,00 грн. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ «Банк Форвард» складає 61 348,18 грн, з урахуванням плати у розмірі 850 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом у відповідності до ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Як убачається із заяви представника АТ «Банк Форвард» Шилко Р.В. про вчинення виконавчого напису від 29.07.2019 серед її додатків значиться: кредитний договір № 108884880 від 09.09.2013 з додатками, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю; довідка про відкриття клієнту рахунка; копія заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості; рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування Банку від 19.08.2014; рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування Банку № 3 від 24.07.2018. Разом із тим, до копії спірного виконавчого напису, що надійшла до суду від третьої особи, окрім заяви представника АТ «Банк Форвард» Шилко Р.В. про вчинення виконавчого напису від 29.07.2019, додано наступні документи: витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи АТ «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061; копію Статуту АТ «Банк Форвард» (нова редакція), затвердженого рішенням № 4 єдиного акціонера АТ «Банк Форвард» від 03.09.2018; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи АТ «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061; копії рішень Єдиного Акціонера від 19.08.2014 та від 24.07.2018; копія довіреності АТ «Банк Форвард» на ім`я [PERSON] ; Інформаційну довідку є Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 147643214 від 31.07.2019; скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) № 39793043 від 31.07.2019; копія паспорту громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 07.03.2017 Деснянським РВ ГУДМС України в місті Києві; виписку з рахунку № [NUMBER] у валюті гривня (980), відкритого в АТ «Банк Форвард» 09.09.2013 на ім`я [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 108884880 від 09.09.2013 - друкований текст на форматі аркушу паперу; копію інформаційного блоку заяви (оферти) до анкети N:154956434; довідку про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту «Фокстрот MasterCard Unembossed». У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. При цьому, у вчиненому спірному виконавчому написі взагалі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. Що ж до копії інформаційного блоку заяви (оферти) до анкети N:154956434; довідки про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту «Фокстрот MasterCard Unembossed», виписки з рахунку № [NUMBER] у валюті гривня (980), відкритого в АТ «Банк Форвард» 09.09.2013 на ім`я [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 108884880 від 09.09.2013 - друкований текст на форматі аркушу паперу, то такі документи не є одним із документів, що передбачені п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, який подає стягувач для одержання виконавчого напису за кредитними договорами. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Крім того, надана виписка з рахунку № [NUMBER] у валюті гривня (980), відкритого в АТ «Банк Форвард» 09.09.2013 на ім`я [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 108884880 від 09.09.2013 не може вважатися належним та допустимим доказом існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки є калькуляцією проведених відповідачем розрахунків. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на приписи ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою. Враховуючи викладене та

Outcome: approved