Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS], в порядку набувальної давності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він з червня 2007 року постійно проживає в [ADDRESS]. У вказане житло він вселився після смерті проживаючого там [PERSON], який помер [INFO] року та за згодою [PERSON], яка померла [INFO] року і її сина [PERSON], який помер [INFO] року, які за життя заповіли вказаний будинок йому. На момент вселення, він вважав, що вселяється в будинок на законних підставах, за рішенням його власників. На даний час він довідався, що померлі заповіту на його ім'я не залишили і спадкоємцем є їхня родичка, двоюрідна сестра [PERSON] - [PERSON] До вказаного майна він відноситься, як до свого власного, утримує, підтримує в належному стані, постійно мешкає там. Отже з червня 2007 року він добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком, розташованим в [ADDRESS] і тому набув право власності на нього за набувальною давністю. У зв'язку з вищевикладеним звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає повністю та беззаперечно. Дійсно [PERSON] більше 10 років відкрито проживає в спірному будинку, утримує його, як власне майно, інших спадкоємців після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], окрім неї, немає і вона спадщину прийняла; спадщину на спірний будинок не оформляла ( а.с. 40). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно довідки КП Конотопське МБТІ № 262 від 21.09.2009 року та довідки-характеристики № 1215 від 07.11.2017 року житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] - 3/4 частки та [PERSON] - 1/4 частка ( а.с. 11, 12). З копії технічного паспорту, виготовленого КП Конотопське МБТІ 23.10.2017 року вбачається, що вартість вказаного майна складає 55225 грн. ( а.с. 13-16). Відповідно до розпорядження Підлипненської сільської ради від 28.12.2015 року № 34-ОД вул. Петровського перейменовано на вул. Бойківка ( а.с. 18). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року ( а.с. 4). Він постійно проживав один в [ADDRESS] ( а.с 5). Згідно копії заповіту від 05.08.1988 року [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] ( а.с. 6). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року ( а.с. 7). Згідно довідки виконкому Підлипненської сільської ради [PERSON] померла [INFO] року до смерті являлась постійним жителем [ADDRESS]. До дня смерті [PERSON] проживала разом з сином [PERSON], зареєстрованим за даною адресою з 1976 року до дня смерті [INFO] року постійно. Заборони на майно померлої [PERSON] по сільській раді не мається. Заповіт від імені померлої по Підлипненській сільській раді не посвідчувався ( а.с. 8). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року ( а.с. 9). Згідно довідки виконкому Підлипненської сільської ради [PERSON] помер [INFO] року до смерті являвся постійним жителем [ADDRESS]. До дня смерті [PERSON] проживав за даною адресою один. Заборони на майно померлого [PERSON] по сільській раді не мається. Заповіт від імені померлого по Підлипненській сільській раді не посвідчувався ( а.с. 10). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2008 року встановлено факт що померлий [INFO] року [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] ( а.с. 11). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа та 07.11.2008 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. [ADDRESS] в с. Підлипне м. Конотоп Сумської області ( а.с. 33, 34) Згідно Витягів зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.04.2018 року, інформації щодо заведених спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутня ( а.с. 36, 37). З довідки виконавчого комітету Підлипненської сільської ради м. Конотоп № 363 від 07.05.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації ( а.с. 39). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості щодо будинку [ADDRESS], відсутні ( а.с. 17). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач протягом більше десяти років добросовісно заволодів майном, продовжував відкрито, безперервно володіти ним, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved