Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 05.04.2013 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої визнано відповідача, його автомобіль отримав механічні ушкодження. Він звернувся до страхової компанії, де йому роз'яснили, що йому буде відшкодовано вартість ремонту автомобіля без відшкодування додаткових витрат та відшкодування моральної шкоди. На сьогоднішній день він відремонтував автомобіль, крім того ним було витрачено власні кошти 1408,68 грн. у тому числі 600 грн. на перебування автомобіля на охоронюваній парковій, 74,44 грн. на проїзд до відповідача та суду, придбання автозапчастин на ремонт, 134,24 грн. на відправлення поштової кореспонденції, 600 грн. на оплату послуг адвоката. Крім того, йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в отриманні ним стресу у зв'язку з пошкодженням належного йому майна. Через постійні хвилювання він втратив здоровий сон, часто відбувались сварки в сім'ї через знервованість. Крім того в той період він перебував у відпустці, в період якої планував від'їздити на відпочинок для оздоровлення, але втратив таку можливість через вказані обставини, так як його автомобіль не міг експлуатуватись, та він повинен був займатись його ремонтом і вирішенням проблем, щодо фінансування вказаного ремонту. Крім того, на тривалий час після ДТП він та його близькі мусили пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому доводилось відкладати, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Вважає, що завдана йому моральна шкода складає 8 000 (вісім тисяч) грн.. Представником відповідача [PERSON] надано заперечення проти даного позову згідно яких він позов не визнав, просив відмовити, оскільки саме позивач несе тягар утримання свого майна, надані проїзні квитки не доводять те, що позивач зустрічався з відповідачем, або приїздив до суду, в наданих позивачем чеках поштового відправлення видно, що листи направлялись кур'єрською доставкою, яка коштує набагато більше поштових послуг, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату, самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат в судових засіданнях участі не брав, витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально, спричинення відповідачем моральної шкоди у вигляді втрати заробітку, психічного стану позивача не підтверджуються жодним доказом. Тому просив у позові відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, вказаних у запереченнях проти позову. За заявою відповідача справу розглянуто у його відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1187 Цивільного Кодексу України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 05.04.2013 року о 11-20 годині керуючи автомобілем марки ГАЗ 3302 реєстраційний номер [NUMBER], та знаходячись біля будинку № 19 по вул.. Карла Маркса в м. Зеленодольск перед початком руху заднім ходом не переконовся в тому, що не створить перешкод іншим учасникм дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Опель Вектра н.з. [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачеві [PERSON], та автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу відповідача [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ст.. 124 КУпАП у вигляді штрафу 340 грн.. (а.с. 7,8,15) Крім витрат безпосередньо витрачених на ремонт автомобіля, в результаті зазначених вище обставин позивач також витратив особисті кошти на поїздки до м. Кривого Рогу з метою зустрічі з відповідачем, придбання необхідних запчастин на автомобіль, прибуття до суду на суму 74 грн. 44 коп., що підтверджується наданими проїздними квитками (а.с.11). Суд не приймає заперечення представника відповідача в цій частині та вважає, що дані докази є належними, оскільки підтверджують час та вартість поїздок, тому суд їх приймає до уваги. Крім того через необхідність спілкування поштою з відповідачем, організацією на якій працює відповідач та страховою компанією позивач витратити також особисті кошти в сумі 134 грн. 24 коп., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.13, 9-10). Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в цій частині, оскільки направлення кореспонденції кур'єрської поштою не заборонено законодавством, а позивачем же ці витрати здійснено у зв'язку з ДТП. Тому на підставі ст.. 22, 1187 ЦК України позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 208, 68 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з розрахунку: 134,24 грн.+74,44 грн. = 208, 68 грн.. Позовні вимоги щодо відшкодування витрат на оплату стоянки автомобіля задоволенню не підлягають, оскільки надано докази на оплату цих послуг, проте не надано доказів, що ці витрати здійснені у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 05.04.13 року. Крім того згідно наданих квитанцій автомобіль щоденно передавався позивачем (а.с. 12). Не підлягають відшкодуванню витрати на оплату послуг з правової допомоги, оскільки з дослідженого в судовому засіданні договору між позивачем та адвокатом [PERSON] видно, що укладено угоду про представництво інтересів позивача під час проведення судового розгляду. Адвокат [PERSON] брав участь у судовому засіданні як представник позивача, а не як особа, що надає правовому допомогу, витрати на оплату вартості яких підлягають задоволенню згідно ст.. 84 ЦПК України, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 ч.1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку знищенням чи пошкодженням майна. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що було пошкоджено майно позивача - його автомобіль, позивач через постійні хвилювання втратив здоровий сон, часто відбувались сварки в сім'ї через знервованість. Крім того в той період він перебував у відпустці, в період якої планував від'їздити на відпочинок для оздоровлення, але втратив таку можливість через вказані обставини, так як його автомобіль не міг експлуатуватись, та він повинен був займатись його ремонтом і вирішенням проблем, щодо фінансування вказаного ремонту. Ця обставина підтверджується наказом про відпустку (а.с.16). Крім того, на тривалий час після ДТП він та його близькі мусили пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому доводилось відкладати, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Тому суд вважає встановленим факт спричинення позивачеві моральної шкоди. Достатньою для відшкодування моральної шкоди суд вважає суму 1000 грн. На підставі викладеного позовні вимоги слід задовольнити частково, та на підставі ст.. 88 ЦПК України стягнуті понесені судові витрати - судовий збір 229,40 грн.

Outcome: partial