Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки, [PERSON] про зміну розміру аліментів, стверджуючи, що з нею проживали у зареєстрованому шлюбі з 05.10.1996 року до 26.02.2014 року, після чого шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилися діти: дочка, [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Ємільчинського районного суду від 26.02.2014 року з нього стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В даний час його матеріальний стан змінився, а саме не отримує пенсії з 01.02.2014 року, яку отримував до лютого 2014 року, в даний час ніде не працює, значно змінився стан здоров'я, не має можливості працювати на тимчасових роботах, оскільки постійно хворіє та потребує підтримуючого лікування. Просить суд винести рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей, з розміру 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та призначити стягнення аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву та просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву та просила розглянути цивільну справу у її відсутності. З-за таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебувають в розірваному шлюбі з 26.02.2014 року, що підтверджується копією рішення Ємільчинського районного суду (а.с. 10-11). Від даного шлюбу у них народилися діти, дочка, [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживає з відповідачкою по справі [PERSON] та знаходяться на її вихованні (а.с. 10-11). Згідно рішення Ємільчинського районного суду від 26.02.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] призначено стягнення аліментів на утримання дітей: дочки, [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.02.2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із змісту позовних вимог про зменшення розміру аліментів обґрунтовані тим, що він через скрутне матеріальне становище та за станом здоров'я, не спроможний сплачувати аліменти в розмірі, встановленому судом. Про те ці доводи стосуються фактично незгоди із ухваленим 26.02.2014 року судовим рішенням про стягнення аліментів і не можуть слугувати підставами для зменшення розміру аліментів. Як встановлено судовим рішенням від 26.02.2014 року, позивач визнавав вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.02.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, рішення суду набрало законної сили. Про спроможність сплати позивачем аліментів в сумі, встановленій судом, свідчить довідка УПФ України в Ємільчинському районі від 28.04.2014 року з якої вбачається, що позивач перебуває на обліку у вищенаведеній установі, отримує пенсію по інвалідності розмір якої з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року становить 14311,54 грн. (а.с. 36-37). Крім того слід зазначити, що позивач був інвалідом та перебував на обліку в УПФ України в Ємільчинському районі під час розгляду цивільної справи коли присуджувалися аліменти на утримання дітей, де він повністю визнав позовні вимоги заявлені позивачкою, рішення суду не оскаржував. Таким чином, позивач не надав доказів та не довів обставини, як це передбачено ст. 60 ЦПК України, на підтвердження зміни його матеріального або сімейного стану, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed