Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.Посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Однак там не проживає, не здійснює оплату комунальних послуг, його особистих речей немає. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 121643501 від 23.04.2018 р. Згідно довідки від 02.02.2018 р. за № 1-41 ДП «Авторитет плюс» встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним зареєстровані: [PERSON] - дружина та [PERSON] - син. Відповідно до актів обстеження житлових умов про фактичне проживання ПП «Східний масив» від 16.04.2018 р., 02.02.2018 р., 26.07.2017 р. встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але не проживає. Допитаний у судовому засіданні свідки [PERSON]. [PERSON] підтвердив факт того, що громадян [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає більше року, особистих речей не має. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач у квартирі [ADDRESS], не проживає, не навідуються, його речі та майно у вказаній квартирі є відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів вони не проводять. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS], оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше року і проживає за іншою адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved