overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання про визнання права власності комплекс будівель і споруд, що по вулиці Млиновецька №40 у місті Зборові Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він сплатив відповідачу кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно у звязку з відсутністю у відповідача правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту отримання коштів, просить розглянути справу без її участі, вказала, що не може отримати документів на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи встановив, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо користування та викупу нежитлового комплексу будівель і споруд колишнього Зборівського ККП, що по вулиці Млиновецька №40 у місті Зборові Тернопільської області. Вказані приміщення належать відповідачу на праві власності, що засвідчують технічний паспорт, реєстраційне посвдчення Зборівського РБТІ. Звіт про оцінку майна свідчить, що будівлі знаходяться в незадовільному стані. Позивач сплатив кошти за майно, згідно домовленості і відповідач їх отримала, що стверджується її розпискою. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, зокрема правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.\~\~ За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобовязання виконав, проте в даний час не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогам про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитин: [PERSON] - [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що він не є біологічним батьком цієї дитини і про дану обставину при народженні дитини не знав. Відповідача позов визнала, заперечень не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року по 05 травня 2017 року. Шлюб розірвано згідно рішення Зборівського районного суду від 05 травня 2017 рокусуду. Згідно свідоцтва про народження дитини - [PERSON] - [INFO]. Актовий запис про її народження №02 від 10 липня 2008 року зроблено Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. Батьками дитини зазначено [PERSON] до [PERSON]. Дитина проживає з відповідачкою. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Яворівської міської ради Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв. 04 березня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] кизи про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 15 листопада 2016 року. Шлюб зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Позивач, посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, останнім часом шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справубез його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Судом установлено, що сторони з 15 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, тобто з вказаного часу мають права та обов`язки подружжя, про що Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зроблений актовий запис № 2980 (а.с.4). Позивач не бажає поновити стосунки та зберегти сім`ю. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачем і відповідачем підлягає розірванню. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] комітету Марянівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У заяві посилається на те, що 24 березня 2011 року померла його мати, [PERSON]. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала. В установлений законом строк, який надано для прийняття спадщини, він не подав заяви про прийняття спадщини, оскільки вважав, що оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном є таким, що прийняв спадщину. Зазначив, що у звязку із тим, що він не обізнанний в спадковому праві, не знав про необхідність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, він пропустив даний строк. У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву, в якій просив позов розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просив позов розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 24 березня 2011 року померла мати позивача, [PERSON]. Ця обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 194873, актовий запис № 149 (а.с. 08). Після смерті [PERSON] лишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка (пай) площею 4,650 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Марянівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Ці обставини підтверджуються відповідним державним Актом на право на земельну ділянку серії ПЛ № 049018, виданим на підставі розпорядження голови Гребінківської РДА № 92 від 27.04.2004 року(а.с.10). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не лишив. Як вбачається із матеріалів справи, у державній нотаріальній конторі позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину у звязку з тим, що ним пропущено строки для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2015 відповідач [PERSON] під розписку отримала від нього грошові кошти в сумі 30000 доларів США, які зобов'язалася повернути в термін до 10 січня 2016 року. Проте після настання строку повернення грошових коштів, відповідач добровільно гроші не повернула, ухиляється від зустрічей та спілкування, в зв'язку з чим просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 30000 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені до відповідача вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.11.2015 року познайомився з [PERSON] через сайт знайомств, після чого почали спілкування, в результаті якого розпочались любовні відносини. Вказує, що 08.03.2016 року зробив [PERSON] пропозицію одружитись, на що відповідач погодилась. Зазначає, що в травні 2016 року позивач дізнався про вагітність [PERSON], внаслідок чого був дуже щасливий, однак відповідач, навпаки, знаходилась в депресивному стані. Вказує, що 21.05.2016 року відповідач мала розмову зі своїм колишнім чоловіком, який повідомив, що не буде її матеріально підтримувати по причині того, що вона планує створення сім'ї з позивачем. Після даної розмови відносини між сторонами почали погіршуватись, виникали сварки, внаслідок чого 02.06.2016 року відносини між позивачем та відповідачем припинились. Зазначає, що відповідач завжди визнавала, що вагітна від позивача, однак після припинення стосунків [PERSON] не бажала приймати допомогу від позивача та спілкуватись з ним. [INFO] у відповідача народився син [PERSON]. Позивач вважає себе єдиним рідним батьком [PERSON],[INFO], у зв'язку із чим він звернувся до суду з даним позовом в якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON],[INFO] та зобов'язати внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідача особою такою, що втратила право на користування житловим будинком номер [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач, який був його зятем, зареєстрований в належному йому на праві власності житловому будинку, як член сім'ї, однак фактично в ньому не проживає більше трьох років, чим створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, зокрема у праві на отримання субсидій, передбачених законодавством. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Просить суд врахувати те, що відповідач в житловому будинку номер [ADDRESS] не проживає більше трьох років та не оплачує комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення щодо позовних вимог. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та відповідно до ст.224 ЦПК України, в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], як член сім'ї, зареєстрований в житловому будинку номер [ADDRESS], власником якого є [PERSON] Із від 01.03.2016 року, складеного сільським головою та депутатами Раковецької сільської ради Збаразького району, вбачається, що відповідач у вищевказаному житловому будинку не проживає з 2012 року по даний час. Відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, а проживає в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, куди йому направлено повістку про явку до суду, яку він отримав. Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, відповідач [PERSON] втратив право на користування житловим будинком номер [ADDRESS], оскільки без поважних причин більше року не проживає у вказаному житлі та інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом, а тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування даним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком номер [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, зареєстрований у вказаному житловому будинку, як член сім`ї, однак фактично в ньому не проживає з 2004 року, чим створює позивачу перешкоди у повноцінному користуванні житлом, зокрема у оформленні субсидій та державної допомоги. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Від представника позивача [PERSON] адвоката Радосюка В.П. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником цілого житлового будинку номер [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та реєстраційного напису на правовстановлюючому документі Збаразького РБТІ. Як вбачається із будинкової книги, відповідач [PERSON] , як член сім`ї власника [PERSON] , зареєстрований в житловому будинку номер [ADDRESS] . Із довідки, виданої Збаразьким МКП «Збараж» від 12.07.2019 року №1917 вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Як слідує із змісту ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, відповідач [PERSON] визнаючи позов, не заперечує тих обставин, що він втратив право на користування житловим будинком номер [ADDRESS] , оскільки без поважних причин більше трьох років не проживає у вказаному житлі та інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом, а тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування даним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №29 по вул.Великій у м.Полтаві, посилаючись на те, що відповідач, будучи зареєстрованою за вказаною адресою, в спірному житлі не проживає, своїх речей не зберігає. Оскільки відповідач у належному [PERSON] житлі понад встановлені законодавством строки не проживає, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м.Полтава, вул.Велика, будинок №29. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи в порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України повідомленою про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок №29 за адресою м.Полтава, вул.Велика на підставі договору дарування, посвідченого 30 серпня 2007 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.7-8). У вказаному будинку на час розгляду справи зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.9). В спірному будинку [PERSON] не проживає більше року, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, у тому числі актами про не проживання [PERSON]В в будинку №29 по вул.Великій у м.Полтаві з 1996 року, відсутністю її речей в будинку (а.с.19-30). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач у вказаному будинку не проживає понад один рік. Судом не встановлено поважності причин не проживання [PERSON] в спірному будинку, а також чинення позивачем чи іншими особами їм перешкод в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON], визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим будинком за адресою: м.Полтава, вул.Велика, будинок №29. У звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування понесених ним судових витрат кошти в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved