Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить розірвати шлюб укладений 15.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 188. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не піклується про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально -психологічної атмосфери. Між сторонами почали виникати сварки, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя протирічить моральним принципам позивача, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрований відділом державної реєстрації акті цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №188. У вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №75 від 25.01.2013 року. Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Згідно із ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved