Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві посилався на те, що з 22 листопада 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з дружиною не склалося, оскільки вони по різному розуміють і виконують свої подружні права і обов`язки. За час спільного проживання між ними почали виникати сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Нездоровий психологічний клімат у родині негативно впливав на них та дітей. Спільного господарства вони не ведуть, шлюбних відносин фактично не підтримують та не проживають сім`єю. Позивач вважає, що родина остаточно припинила своє існування, а подальше збереження шлюбу є неможливим. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що на розірвання шлюбу вона не згодна. Примирення з відповідачем та подальше спільне з ним життя вважає можливими. Тому просила надати їм термін на примирення. Визнала, що у позивача є інша жінка. Але на її думку позивач ще може одуматись та змінити свої наміри. Тому просила надати подружжю термін на примирення. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу - [PERSON]) [PERSON] з 22 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 1995 року Полтавським міським Палацом шлюбів (а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду справи є повнолітньою. На даний час позивач просить шлюб розірвати, зазначає, що родина остаточно припинила своє існування, а подальше збереження шлюбу є неможливим. В заяві про розгляд справи за його відсутності позивач також зазначив, що позов підтримує. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначила в судовому засіданні відповідач, що вона вживала заходів до примирення, намагалася помиритися з позивачем. Але на час розгляду справи примирення не досягнуто. Суд бере до уваги, що з дня звернення позивача з позовом до суду 23 липня 2020 року і на час розгляду справи свого ставлення до предмету розгляду він не змінив, надав суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує. Таким чином протягом тривалого часу намір позивача розірвати шлюб є незмінним. З цього суд робить висновок про впевненість позивача в своєму бажанні шлюб розірвати. Тому надання терміну на примирення, як того просить відповідач, носитиме лише формальний характер та не призведе до примирення подружжя. Відповідно, підстави для задоволення клопотання [PERSON] про надання терміну на примирення задоволенню не підлягає. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, зважаючи на те, що його бажання розірвати шлюб є сталим та не змінюваним протягом тривалого часу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, з вимогами про відновлення дошлюбного прізвища до суду не зверталась. Тому дане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved