Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить 4/5 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . У даному будинку перебуває зареєстрованим [PERSON] , який з квітня 2018 року в ньому не проживає, житлом не користується, а тому він втратив право користування даним житлом. На підставі викладеного, позивач прохав суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не попередив. За наявності згоди позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 4/5 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 26.04.2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.07.2007 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , згідно довідки Лубенського КЖЕУ №13063 від 28.11.2018 року. Відповідно акту від 14.05.2019 року за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою не проживає вже більше року. Таким чином, [PERSON] не проживає у спірному житлі, питання про вселення, проживання в цьому будинку не ставить, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, житлом не користується. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що учасниками справи, поважні причини відсутності відповідача більше одного року у спірному житлі, не доведені. Враховуючи вищевикладене, інтереси позивача, відсутність відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved