Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що з 23.06.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони зареєстрували у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 203. На протязі останніх років між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільних дітей позивач та відповідач не мають. Підстави, які б перешкоджали звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року відсутні. Шлюб розривають вперше, майнових спорів між сторонами не має. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення неможливе, оскільки сімейне життя вже тривалий час відсутнє. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 203. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причину неявки суду не повідомила (а.с. 36, 39-40). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ № 187268 від 23.06.2012 р., між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], 23.06.2012 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 203 (а.с. 4). На протязі останніх років між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільних дітей позивач та відповідач не мають. Підстави, які б перешкоджали звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року відсутні. Шлюб розривають вперше, майнових спорів між сторонами не має. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення неможливе, оскільки сімейне життя вже тривалий час відсутнє. Відповідно до довідки Сватівської міської ради № 854/4 від 02.06.2017 р., [PERSON] Джейн, [INFO], проживала в [INFO], б. 18 в період часу з 2014 р. по 2015 р. (а.с. 42). Згідно ч. 10 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть предявлятися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved