Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварський районний НОКО Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 13.07.2019 зареєстрованого в реєстрі зі № 1985 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» грошових коштів у сумі 56 605,76 грн; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову за виконавчим провадженням № 59722839 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису № 1985 виданого 13.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., у зв`язку з частковим погашенням, було стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в розмірі 56 605,76 грн. Позивач вважає дії ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» протиправними, а надані документи не давали нотаріусу можливість встановити безспірність заборгованості позивача, у зв`язку з чим він повинен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року за клопотання позивача було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1985, вчиненого 13 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., яке проводиться у виконавчому провадженні № 59722839 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. по стягненню з [PERSON] заборгованості у розмірі 56 605,76 грн на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 13 грудня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні строки подачі заяви по суті справи. Також за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. належним чином завірену копію виконавчого напису № 1985 від 13.07.2019 та копій всіх документів, на підставі яких вчинявся вказаний виконавчий напис. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 15.01.2020, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. - 14.01.2020. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження не отримали, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третіми особами будь-яких пояснень до суду подано не було. Ухвалу суду від 13.12.2019 в частині витребування доказів третьою особою приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. не виконано. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 13 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис № 1985 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , у зв`язку з частковим погашенням, на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 56 605,76 грн. 28 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову у виконавчому проваджені № 59722839 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого напису № 1985 виданого 13.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. Копія вказаної постанови була направлена на адресу: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Разом із тим, ухвала суду щодо витребування у приватного нотаріусу належним чином завірених копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, не була виконана, копія спірного виконавчого напису суду не надана, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості з`ясувати, на підставі яких документів було вчинено спірний виконавчий напис. У суду відсутні докази того, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом було враховано та перевірено факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між кредитором та боржником, в результаті чого дійти висновку про безспірність заборгованості. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір: у розмірі 768,40 грн за подання позову до суду та у розмірі 384,20 грн за подання до суду заяви про забезпечення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved