Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.10.1997 року він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачкою виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Протягом останніх 2 років сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер та суперечить їх інтересам. Вважає позивач, що вони з відповідачкою не змогли створити міцної сім'ї, оскільки втратили почуття любові та поваги одне до одного. Тому він просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була двічі повідомлена належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, з якого до суду повернулися поштові конверти, що за зазначеною адресою відповідачка не проживає. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження сторони одружилися 18.10.1997 року. Шлюб зареєстровано Турківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №20 (а.с.4). Згідно з копією свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені від 06.03.2014 року позивач змінив прізище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, протягом останніх 2 років спільно не проживають , не вживають заходів для примирення, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин шлюб слід розірвати. Суд вважає необгрунтованою позовну вимогу щодо залишення проживати з відповідачкою неповнолітню дочку сторін [PERSON], [INFO], оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial