Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони з 16.11.1990 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з січня 2015 р. сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство та бюджет не ведеться, подальше примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу, також просив судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 16.11.1990 року було укладено шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с 3). Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання малолітньої дитини на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не можливе. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2016 р. сторонам був наданий строк для примирення. Після наданого строку на примирення відповідач повторно не з'явилась в судове засідання, у встановлений судом строк для примирення сторони не досягли взаємної згоди щодо збереження сім'ї. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 7, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved