Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини видів заробітку відповідача, на період його навчання, посилаючись на те, що він є студентом першого курсу Харківського національного медичного університету і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання від свого батька, відповідача по справі, який працює і має стабільний заробіток, але у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі, у звязку з перебуванням його на навчанні у м. Харкові., позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач згідно заяви від 05.12.2017 р. просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Враховуючи надані до суду сторонами заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, зясувавши позиції сторін, перевіривши докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 001867 /а.с.7/. Згідно довідки № 295 від 01.09.2017 р., [PERSON] є студентом 1 курсу ІV медичного факультету Харківського національного медичного університету ІV рівня акредитації, денна форма навчання, форма фінансування навчання бюджет (а.с.4). Отже, повнолітній [PERSON] є непрацездатним, у звязку з навчанням, і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Як вбачається з довідки № 277 від 13.09.2017 р., виданої Харківським національним медичним університетом, [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 236613, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 12.11.2001р. зроблено запис за № 323 (а.с. 6). У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявні всі вищезазначені юридичні факти у сукупності, в звязку з чим, відповідач зобовязаний брати участь у фінансуванні свого рідного сина для здобуття вищої освіти і має можливість надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів невідємно повязане з навчанням, тому закінчення навчання, тимчасові перерви у навчанні, виключення з навчального закладу, автоматично припиняють це право. Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, згідно ст. 191 Сімейного кодексу України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved