Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] обласної кредитної спілки «Довіра», яким просить скасувати дію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9125413; обєкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 30.09.2009, ВДВС Токмацького РУЮ, державний виконавець В.В. Олейнічев. Позов обґрунтовує наступним. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 19.12.2016 року він є власником житлового будинку, та земельної ділянки загальною площею 0,0547 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська, 56. Після отримання спадщини від баби [PERSON], позивач звернувся до нотаріальної контори з проханням продати отриманий у спадщину житловий будинок. Нотаріусом усно йому було розяснено, що він не має можливості продати належне йому на праві приватної власності майно, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна накладено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9125413. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 30.09.2009, ВДВС Токмацького РУЮ, державний виконавець В.В. Олейнічев 22192. Обєкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 6720,36 грн. Обтяжувач та заявник: Відділ державної виконавчої служби Токмацького районного управління юстиції. Токмацьким районним судом був винесений судовий наказ № 2-н-661 від 27.04.2009 року про стягнення з [PERSON] солідарно з [PERSON], [PERSON] боргу на користь КС «Довіра» в сумі 6720,36 грн. Відповідно до відповіді на адвокатський запит (отриманого 10.01.2017 року) Токмацьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби було повідомлено, що відповідно даних ЄДРВП виконавче провадження №15019043 з виконання судового наказу № 2-н-661 виданого 27.04.2009 року про стягнення з [PERSON] солідарно з [PERSON], [PERSON] боргу на користь КС «Довіра» в сумі 6720,36 грн. було повернуто 23.12.2009 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з відсутністю майна у боржника на яке за законом може бути звернено стягнення. В звязку зі знищенням за строками давності виконавчого провадження зняти арешт з нерухомого майно не має можливості. Додатково повідомлено, що згідно бази ЄДРВП з 2009 року і по теперішній час судовий наказ № 2-н-661 виданий 27.04.2009 року Токмацьким районним судом до Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не предявлявся. Отже, борг ним був повністю сплачений у 2010 році, тому відповідач не предявляв виконавчий документ до виконавчої служби. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача [PERSON] обласної кредитної спілки «Довіра» в судове засідання 28.02.2017 року, 20.03.2017 року не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню як ґрунтований на законі, на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки загальною площею 0,0547 га з кадастровим №2311000000:01:009:0081, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська (раніше Червоноармійська), 56. Право власності позивача на вище зазначене майно набув на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.12.2016 року реєстрові №№2203, 2204. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2017 №82813680, на невизначене майно, все нерухоме майно позивача [PERSON] накладений арешт нерухомого майна, підставою виникнення якого є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 30.09.2009 року державного виконавця ВДВС Токмацького РУЮ [PERSON] Постанова державного виконавця про арешт майна боржника, на підставі якої зареєстроване обтяження, прийнята при примусовому виконанні судового наказу Токмацького районного суду Запорізької області від 27.04.2009 року в справі №2-н-661/2009 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] обласної Кредитної спілки «Довіра» в особі Токмацької філії №7 коштів за кредитним договором в розмірі 6672,00 грн., судового збору в розмірі 33,36 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн., а разом 6720,36 грн., що підтверджується листом Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 30.12.2016 №23130/03, судовим наказом. Відповідно до матеріалів справи №2-н-661/2009, 08.04.2010 року виконавче провадження з виконання вище вказаного судового наказу закінчене у зв'язку із сплатою боржником боргу в повному обсязі. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст.10, ст.60 ЦПК України обовязок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони. Згідно із розясненнями п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. У п.п.4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» розяснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На сьогоднішній день відпали підстави для арешту майна, яке належить позивачу. Наявність арешту обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із наведених вище доказів суд встановив, що позивач, як власник майна, має право на задоволення своїх вимог. Вимога позивача про скасування арешту нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами. Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як нерухоме майно належить йому та є його особистою власністю, підстави для арешту майна відпали, у зв'язку із виконанням позивачем судового рішень, а нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту. На підставі викладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України та

Outcome: approved