Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що 21 липня 2014 року відповідачка отримала від нього товар на суму 12 000 грн. і зобовязалася повернути грошові кошти вартості товару за один рік, сплачуючи суму 1 000 грн. щомісячно. Вказані обставини підтверджуються власноруч написаною розпискою [PERSON] від 21 липня 2014 року. Однак до теперішнього часу грошові кошти відповідачкою не повернено. Оскільки, [PERSON] допустила порушення умов позики, а саме не повернула у встановлений розпискою строк позичені нею грошові кошти, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на його користь 12 000 грн. боргу, а також сплачений ним судовий збір. У судове засідання позивач не зявився, однак його представник подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2014 року відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] товарні цінності на суму 12 000 гривень, про що надала останньому відповідну розписку. Також встановлено, що згідно вказаної розписки [PERSON] зобовязалася повернути позичену суму грошових коштів за один рік сплачуючи 1 000 грн. щомісячно, однак на час розгляду справи судом відповідач перед позивачем свого зобовязання не виконала, суму боргу не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором. Оскільки, на підтвердження своїх вимог позивач надав суду розписку [PERSON] про одержання нею товару на суму 12 000 грн., а відповідач в судовому засіданні належними та допустимими доказами не довела протилежного, натомість жодного разу в судове засідання не зявилася, тому суд вважає доведеним, що між сторонами був укладений договір позики з обумовленням строку її повернення, але відповідач позику позивачеві не повернула. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, як встановлено судом, у вказані наведеним договором позики строки відповідач позивачу борг не повернула, а саме не сплатила 12 000 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 21 липня 2014 року в сумі 12 000 грн. Також з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved