Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати недійсним рішення Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 13.09.2001 № 146 в частині надання земельної ділянки розміром 6,26 га [PERSON] та виданий на його підставі державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 034991 та скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4219 від 16.10.2001, а також зобов'язати Оситнязьку сільську раду Кіровоградського району Кіровоградської області та Кіровоградську районну державну адміністрацію вчинити дії щодо виділення [PERSON] в натурі (на місцевості) земельну ділянку на території Оситнязької сільської ради як власнику земельної частки (паю). В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до сертифіката серії РН № 396924 на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала право на земельну частку пай із земель агропідприємства ім. Фрунзе, які розташовані на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області. Після смерті [PERSON] її сину [PERSON] 16.10.2001 на підставі рішення сесії ради народних депутатів Оситнязької сільської ради № 146 видано державний акт на право приватної власності на землю площею 6,26 га, розташованої на території Оситнязької сільської ради, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено реєстрацію за № 4219. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2009 встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, які відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме на земельну ділянку площею 6,26 га, розташованої на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 200909, виданого 29.06.1999 та на майновий пай згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена агропідприємства ім. Фрунзе Кіровоградського району та області серії КД № 089156. Отже, на одну земельну ділянку державними актами було посвідчено право власності двох осіб: [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з цим, він звернувся із вказаним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов із підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача-1 - Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Палій М.В. позов визнав частково, заперечив проти вимоги щодо зобов'язання Оситнязької сільської ради вчинити дії щодо виділення [PERSON] в натурі (на місцевості) земельної ділянки на території Оситнязької сільської ради як власнику земельної частки (паю). Представник відповідача-2 - Кіровоградської районної державної адміністрації Дяченко О.С. надала пояснення, в яких зазначила, що покладає вирішення на розсуд суду позовної вимоги щодо визнання недійсним рішення сесії Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в частині надання земельної ділянки [PERSON]. Щодо позовної вимог про зобов'язання Оситнязької сільської ради та Кіровоградської районної державної адміністрації вчинити дії щодо виділення [PERSON] в натурі (на місцевості) земельну ділянку на території Оситнязької сільської ради як власнику земельної часкти (паю), то згідно із ст. 81 Земельного кодексу України та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), тобто отримання позивачем державного акта на право приватної власності свідчить про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, тому вважає безпідставну вказану позовну вимогу позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області Амеліна Л.В. надала до суду пояснення (а.с.43) та просила розгляд справи проводити без її участі. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Оситнязької сільської ради № 146 від 13.09.2001 (а.с.51-52) отримав у власність земельну ділянку [NUMBER] площею 6,26 гектарів в межах згідно із планом, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом серії І-КР № 034991 від 16.10.2001 (а.с.8). [PERSON] на підставі рішення Оситнязької сільської ради № 41 від 25.06.1999 отримала у власність цю ж земельну ділянку (державний акт серії КР № 200908 від 29.06.1999) (а.с.9). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2014 у справі № 390/1462/14-ц за позовом [PERSON] до Кіровоградської районної державної адміністрації та Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області про виділ у натурі земельної ділянки встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 8,46 умовних кадастрових гектарів із земель агропідприємства ім. Фрунзе, які розташовані на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 396924. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] став власником земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 6,26 га, що розташована на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР № 034991. [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 6,26 га, що розташована на території Оситнязької сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серії КР № 200908. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2009 встановлено факти прийняття [PERSON] спадщини на вищевказану земельну ділянку, яка відрилася після смерті [PERSON] (а.с.13-14). Листом № Б-79/1-01-43 від 04.08.2014 Кіровоградського РДА повідомлено [PERSON], що наявні два державним акти на одну земельну ділянку, а тому Оситнязькою сільською радою вживаються заходи щодо надання [PERSON] іншої земельної ділянки, проте на цей час питання не вирішено, а [PERSON] тимчасово надано іншу земельну ділянку для використання (а.с.13-14). Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Окрім того, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків. Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. У ст. 3 цього Закону зазначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивач [PERSON] отримав державний акт, яким було посвідчено, що йому передана у приватну власність земельна ділянка, яка раніше правомірно була передана у власність [PERSON]. Відповідно фактично [PERSON] не набув права власності на спірну земельну ділянку у зв'язку із помилкою допущеною представниками Оситнязької сільської ради та Кіровоградської районної державної адміністрації при видачі йому державного акту на земельну ділянку. Задля відновлення його законного права суд вважає за доцільне визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та відповідне рішення Оситнязької сільської ради від 13.09.2001, а також скасувати державну реєстрацію вказаного акта. У задоволенні вимоги про зобов'язання Оситнязької сільської ради та Кіровоградської районної державної адміністрації вчинити дії щодо виділення позивачу в натурі (на місцевості) земельну ділянку суд відмовляє, оскільки обраний спосіб захисту не передбачено ні ст. 16 ЦК України, ні ст. 152 ЗК України. Для набуття у власність земельної ділянки [PERSON] необхідно діяти відповідно до вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ч 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152, 155 ЗК України, 3, 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ,

Outcome: partial