Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10.08.2002 укладений шлюб між сторонами, 10.09.2009 було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 16.12.2013 рішенням Києво-Святошинського районного суду було визначено місце проживання нашої доньки разом з ним, її батьком. Після припинення шлюбних відносин, їхня донька перебуває на його повному утриманні. Ним створені всі умови для проживання їхньої доньки [PERSON], вона має окрему кімнату і повністю забезпечена всіма необхідними речами. Відповідачка не сплачує аліменти, не бере участі в жодних інших витратах на дитину. На даний час він проживає разом з донькою і своєю дружиною [PERSON] Донька називає своєю мамою його дружину [PERSON] За період проживання доньки разом з ним вона закінчила дитячий садок, пішла до школи, відвідує низку позашкільних гуртків. На даний час їхня донька [PERSON] навчається в Політико-правовому коледжі «АЛСКО», який діє на базі школи № 314. Крім того, дитина відвідує арт- студію «Творча кухня» та художній ансамбль «Першоцвіт», в яких розвиває свої творчі здібності. Відповідачка вже понад 4 роки не бере фактично ніякої участі в житті дитини. Тому просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позов визнав. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена, згідно нотаріально посвідченої заяви просила слухати справу у свою відсутність, проти позбавлення її батьківських прав не заперечує, що також підтвердив її представник в судовому засіданні. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась, до суду надіслали висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, висновок прокурора, вивчивши матеріали справи, позов знаходить таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 10.08.2002 р. між сторонами було укладено шлюб. 10.09.2009 р. рішенням Києво-Святошинського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. 16.12.2013 р. рішенням Києво-Святошинського районного суду було визначено місце проживання доньки разом з позивачем, її батьком. Вказане рішення було обумовлене, зокрема тим, що відповідачка не брала участі в житті дитини, не сплачує аліменти, не спілкується з дитиною, а також тим, що дитина не називає її матір'ю тощо. З народження дитини, нею опікувався винятково позивач: піклувався про її стан здоров'я, займався вихованням і фізичним розвитком, готував їсти, вибирав і купував одяг тощо. Натомість відповідачка була зайнята лише собою, інтересу до доньки не проявляла, не займалася її вихованням, розвитком здібностей тощо. Після припинення шлюбних відносин між сторонами дитина перебуває на повному утриманні позивача. Позивачем створені всі умови для проживання дитини, вона має окрему кімнату і повністю забезпечена всіма необхідними речами. Відповідачка не сплачує аліменти, не бере участі в жодних інших витратах на дитину, понад 4 роки не бере фактично ніякої участі в житті дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Органу опіки та піклування при Києво-Святошннській районній державній адміністрації №М137741.423.2 від 17.03.2014, вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір - [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Всупереч вимогам ст.150 Сімейного Кодексу України відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved