Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 12 жовтня 2001 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося через несумістність характерів, відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя. Як наслідок не вдалося створити міцну сім?ю, побудовану на почуттях взаємної любові, довіри та поваги. Протягом тривалого часу сторони докладали зусилля для збереження сім?ї, проте різні характери стали перешкодою цьому. Позивач вказує, що з липня 2020 року подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не підтримують шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер. Посилаючись на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, позивач просив шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16 січня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1337, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що з 15 липня 2020 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господартсва та не підтримують подружніх стосунків, що підтверджується поясненнями наданими сторонами в судовому засіданні. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи те, що позивач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved