Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 24.12.2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить встановити факт його проживання з спадкодавцем, вітчимом, - [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з [INFO] по час його смерті за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовано тим, що його матір після розірвання шлюбу з його батьком [PERSON] , з 1973 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , а з 1972 року вони разом мешкали за адресою: [ADDRESS] . На той час йому було десять років. Він вважав [PERSON] за батька. Матір померла [INFO] . Після її смерті він та [PERSON] фактично прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину по 1/6 частці зазначеної квартири кожний. [INFO] помер вітчим, за життя він заповіт не склав. Після його смерті він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні родинні стосунки, тому він звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради при розгляді справи присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Правом надання відзиву не позов не скористався. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного. За вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч.3 ст.315 ЦПК України). Відповідно до положень ч.4 ст.315 ЦПК України позивач звернувся до суду з заявою в порядку позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Його матір [PERSON] 27.06.1973 року зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8, 48, 49). Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.05.2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частці кожному - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради «Про приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с.9), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №35070455 від 06.08.2012 року (а.с.10) та технічним паспортом, в якому співвласником квартири зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Матір позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Після її смерті залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS] . Державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори 11.09.2020 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, на іншу 1/6 частку квартири спадкоємцю [PERSON] станом на 11.09.2020 року свідоцтво не було видане (а.с.14, 15). Вітчим позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). На час смерті місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , разом з ним з 11.03.2005 року зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Після смерті [PERSON] позивач 11.09.2020 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.38). Проте постановою державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 11.09.2020 року відмовлено через відсутність належного документального підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.21). З матеріалів спадкової справи №232/2020 після смерті [PERSON] вбачається, що інші особи в установлений законом строк з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с.38). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіт не складав (а.с.44, 45 зворот). Спадкоємці першої-третьої черги після смерті [PERSON] відсутні (а.с.38-57). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). При вирішенні спору про право на спадщину особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Отже, звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , посилався на те, що спільно проживав з вітчимом однією сім`єю, вони мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство, допомагали один одному та спільно несли витрати. Після його смерті саме він та його дружина [PERSON] здійснили його поховання (а.с.16, 19, 20). Зазначені обставини також підтверджуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні за клопотанням позивача. Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що вони товаришують давно, він добре знав матір позивача та його вітчима. У них були добрі стосунки, він навіть не знав, що [PERSON] йому не рідний батько. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що мешкає по сусідству, знайома з [PERSON] , знає, що після смерті матері він жив з вітчимом, потім з ними мешкала дружина позивача [PERSON] . Вони жили дружно, піклувалися один про одного, вели спільне господарство. Коли [PERSON] помер - позивач з дружиною займалися його похованням. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона дружина позивача, мешкали разом з вітчимом чоловіка, якого він вважав за свого батька, вели спільне господарство (готовили їсти, прали, коли батько хворів возили до лікарів, купували ліки), коли батько помер - займалися похованням. Отже, з показів свідків вбачається, що [PERSON] мешкав з вітчимом однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved