Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовними вимогами визнати незаконною постанову державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2015 року; зобовязати державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на ? квартири [ADDRESS] та належала [PERSON]; посадовим особам головного територіального управління юстиції Харківської області провести перевірку діяльності державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.05.2013 року помер його батько [PERSON], у встановлений законом термін позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори м. Харкова [PERSON], проте протягом трьох років вказаний нотаріус відмовляє його видати свідоцтво на спадщину посилаючись з різних підстав, зокрема, щодо існування спору з [PERSON] Проте, як вказує позивач, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.10.2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем, визнання права на спадщину, визнання права власності. За результатами його звернення до державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] 21.12.2015 року він постанову від про відмову у вчиненні нотаріальної дії з мотивів, які на думку позивача, не передбачені чинним законодавством України. Так, нотаріус [PERSON] вказує, що причиною відмови стало звернення до неї [PERSON] з листом, в якому зазначає, що вона звернулась з позовом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років без реєстрації шлюбу та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом. За вказаних обставин позивач вважаючи дії нотаріуса протиправними та такими, що порушують його права та входить у протиріччя з вимогами чинного законодавства України, оскільки [PERSON] звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не з позовом, а нею подано касаційну скаргу на рішення, що набрали законної чинності, окрім цього звернення з касаційною скаргою не перешкоджає виконанню рішення суду першої інстанції, яке набрало законної чинності. З урахуванням наведеного, позивач, посилаючись на положення статті 1296 Цивільного кодексу України, положення Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначає, що посилання нотаріуса на пункт 3 глави другої є недоречним, а у нотаріуса не було перешкод для вчинення нотаріальних дій, у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання\~позивач [PERSON] не зявився, представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будучи присутнім в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, будучи присутньої в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовної заяви за необґрунтованістю та невмотивованістю. Зазначила, що під час підготовки документів для оформлення спадщини до другої державної нотаріальної контори міста Харкова 16.12.2015 року надійшло повідомлення від [PERSON] про продовження спору у спадковій справі, додаючи при цьому ухвалу про відкриття касаційного провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2015 року. За вказаних обставин, державним нотаріусом було здійснено висновок, що існує небезпека настання негативних наслідків для однієї із сторін при оформленні спадщини до прийняття рішення касаційною інстанцією, у звязку з чим на підставі п.4 статті 42, 49, 50 Закону України «Про нотаріат» винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання представник другої державної нотаріальної контори міста Харкова не зявився, представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, просила відмовити в задоволенні позовних вимог за недоведеністю. В судове засіданні представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області не зявився, представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будучи присутньої в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні вимог, що предявлені до [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області за необґрунтованістю, з урахуванням наданих до суду письмових заперечень. Суд, заслухавши думки присутній учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та як вбачається з копії свідоцтва про народження ІІІ-ВЛ № 497196, що позивач [PERSON], народився 24.09.1985 року, його батьком є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть сері І-ВЛ № 401838 вбачається, що [PERSON] помер 28.05.2013 року у віці 50 років, про що 31.05.2013 року складено відповідний актовий запис № 7501. Зі змісту заяви в другу Харківської державної нотаріальної контори від 30.08.2013 року вбачається, що [PERSON] приймає спадщину, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], [INFO], який на день смерті був постійно зареєстрований за адресою: [INFO]. З копії повідомлення від 05.12.2015 року вбачається, що [PERSON] повідомляє другу Харківську державну нотаріальну контору про продовження спору у спадковій справі та зазначає, що з 2007 року вона постійно проживала з [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], оскільки вони ними не було зареєстровано шлюб, вона у липні 2013 року зверталась до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання понад пять років однією родиною без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги. Враховуючи, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області відмовлено у задоволенні позовних вимог, [PERSON] подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.10.2015 року відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання понад пять років однією родиною без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги, визнання права на ? частину квартири у порядку спадкування. Зі змісту копії супровідного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що адресатам направлено копію ухвали судді (колегії суддів) від 19.11.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] також зазначено, що у разі вирішення питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду копію ухвали може бути предявлено до відповідного відділу державної виконавчої служби до відома. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2015 року вбачається, що державний нотаріус другої Харківської нотаріальної контори [PERSON] вивчивши документи, подані [PERSON] для оформлення спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] прийшла до висновку про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з заявою [PERSON] від 05.12.2015 року про те, що вона звернулась до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги. Відповідно до\~статті 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 3\~ст. 17 Закону України «Про нотаріат»\~державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Частиною 3\~ст. 38 ЦПК України\~передбачено, що юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники. Враховуючи наведеного, позивачем правильно визначено, що відповідачем у справі є відповідна державна нотаріальна контора, оскільки державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус - працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори. Вирішуючи питання стосовно законності відмови у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2015 року суд приходить до наступного. Відповідно до п. 4.1, 4.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних відносин та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану. Повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису. Копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.13 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної зави заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Відповідно до п. 4 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 інші підстави для відкладення або зупинення нотаріальних дій можуть бути встановлені відповідно до статті 42 Закону України «Про нотаріат». Отже, до нотаріальної контори подається заява про зупинення вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом та копія позовної заяви з поштовим повідомленням про надходження позовної заяви та доданих до неї документів до суду або відміткою канцелярії суду про одержання судом зазначених документів. Аналогічні норми викладені в статті 42 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пункт 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачені підстави відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Так, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України;\~не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;\~\~дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;\~є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;\~з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;\~правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;\~особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;\~особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням;\~\~в інших випадках, передбачених Законом України Про нотаріат. Ці правила закріплені і в «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 за пунктом 3 Глави 13 якого нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Право на оскарження нотаріальної\~дії або відмови\~\~у\~її вчиненні,\~нотаріального акта має особа,\~прав та\~інтересів\~\~якої стосуються такі дії чи акти. Зі змісту оскаржуваної постанови від 21.12.2015 року вбачається, що державний нотаріус посилається на пункт 4 статті Закону України «Про нотаріат», пункт 3 глави 2 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що регламентують порядок зупинення нотаріальних дій. Мотивувальна частина постанови обґрунтовує зупинення проведення нотаріальних дій до вирішення справи судом, проте резолютивна частина оскаржуваної постанови містить висновок про відмову у вчиненні нотаріальних дій, без жодного посилання та обґрунтування прийнятого рішення, будь-якого посиланням на відповідний пункт 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За вказаних обставин державний нотаріус повинна була викласти причини відмови у вчинені нотаріальної дії в письмовій формі у відповідній постанови, з посиланням на відповідні норми закону та пункти порядку вчинення нотаріальних дій, але нотаріус в порушення вказаних норм закону, фактично мотивувала необхідність зупинення нотаріальних дій до вирішення справи судом. Разом з тим, нотаріусу або\~посадовій\~особі,\~яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у\~вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох\~робочих днів\~виносить відповідну постанову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що державний нотаріус приймаючи оскаржувану постанову та посилаючись на положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що регламентують зупинення проведення нотаріальних дій, необґрунтовано вирішив відмовити у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з чим позовні вимоги про визнання незаконною постанову державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21.12.2015 року підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно зобовязання відповідача видати свідоцтво про право на спадщину після смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки діяльність нотаріусів при вчиненні нотаріальних дій регламентується Законом України «Про нотаріат», наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року, що набув чинності 07.03.2012 року, іншими правовими документами віднесено до компетенції нотаріусу, який у межах своїх повноважень після перевірки фактичних обставин справи приймає відповідне рішення про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом, зупинення чи відстрочення проведення нотаріальних дій або відмову у вчиненні нотаріальних дій у випадках, встановлених чинним законодавством України. Стосовно зобовязання Головне територіальне управління юстиції у Харківській області провести перевірку діяльності державного нотаріуса другої державної нотаріальної контори міста Харкова [PERSON] суд вважає за необхідним зазначити, що проведення перевірки діяльності державної нотаріальної контори можливо у випадках, визначених Порядком проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архіві, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 року № 357/5. Разом з тим, враховуючи, що позивач у встановленому чинним законодавством України порядку, зокрема Закону України «Про звернення громадян» не звертався до відповідача з заявою на проведення відповідної перевірки, суд позбавлений можливості ухвалити рішення в цій частині, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до [PERSON] територіального управління юстиції у Харківській області з відповідною заявою на дії державного виконавця. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial