Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про захист прав споживача та стягнення (повернення) грошових коштів. В позовній заяві вказав, що 24 січня 2018 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір замовлення №ОР2401/12 про монтаж виробу, а саме шафи купе, вартістю 13800 гривень. На виконання умов договору [PERSON] сплатив завдаток в розмірі 6000 гривень, а [PERSON] зобовязався до 27 березня 2018 року виконати замовлення. Однак, відповідач в обіцяний строк свої зобовязання не виконав і завдаток [PERSON] не повернув. Позивач просить стягнути з [PERSON] 6000 гривень внаслідок невиконання зобовязань за договором замовленням № ОР2401/12 від 24 січня 2018 року. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов свого довірителя підтримує, просить задоволити повністю. Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання повторно\~не зявився,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~час та\~місце слухання\~справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 24 січня 2018 року [PERSON] з фізичною особою підприємцем [PERSON] уклав договір замовлення № ОР2401/12 на виготовлення та монтаж шафи купе, загальною вартістю 13\~800 гривень. Згідно п. 1.2 Договору виконавець зобовязався змонтувати замовний виріб в термін до 27 березня 2018 року. Згідно п.2.1 Договору [PERSON] сплатив завдаток в розмірі 6000 гривень. До оплати залишилася сума в розмірі 7800 гривень. В назначений строк відповідач не виконав замовлення, тому 30 жовтня 2018 року [PERSON] направив [PERSON] претензію щодо повернення сплаченого завдатку, однак, відповідач проігнорував його вимогу. На сьогоднішній день замовлення відповідач не виконав та завдаток позивачу не повернув. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ч.3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Враховуючи наведені норми закону, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача суми завдатку. Згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов язані з порушенням їх прав. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768, 40 гривень.

Outcome: approved