Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 червня 2017 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки ГАЗ, модель 330202 СПГ, 2005 року випуску, колір фіолетовий, номер шассі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER], тип ТЗ - вантажний (бортовий тентований), об'єм двигуна 2464 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER], за 48 000,00 гривень, що підтверджується розпискою даною йому [PERSON]. Коли він почав оформлювати право власності у Старобільському МРЕВ, йому порадили звернутися до суду для оформлення цього права, оскільки договір, який відбувся між ним та [PERSON] не мав обов'язкової письмової форми. У розписці виданою [PERSON], на ім'я позивача він взяв на себе зобов'язання у термін до 31 грудня 2018 року оформити правочин по купівлі-продажу автомобілю відповідно до закону, в органах нотаріату на території Старобільського району, а також зі зняттям та постановкою на облік в органах МРЕВ в місті Старобільськ, однак до теперішнього часу своє зобов'язання не виконав. Позивач виконав конклюдентні дії по купівлі автомобілю шляхом передачі грошової суми [PERSON], і [PERSON], у свою чергу, виконав конклюдентні дії по продажі автомобілю шляхом отриманням від позивача грошової суми (продажу) та передачі йому автомобілю. Таким чином вважає, що може бути власником транспортного засобу, а саме автомобіля марки ГАЗ, модель 330202 СПГ, 2005 року випуску, колір фіолетовий, номер шассі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER], тип ТЗ - вантажний (бортовий тентований), об'єм двигуна 2464 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER], який він придбав у [PERSON]. У зв'язку з вищевикладеним позивач [PERSON] вимушений був звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення про судовий виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, тому згідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час і місце судових засідань. Заяв про відкладання розгляду справи, про причини неявки, про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Відзиву на позов суду не надав. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 22 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 05.06.2017 було написано розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав грошові кошти за продаж автомобіля марки ГАЗ, 330202 СПГ, держ. номер [NUMBER], колір фіолетовий, VIN [NUMBER] [PERSON], за що отримав кошти у розмірі 48000 грн. Зобов'язувався до 31.12.2018 року на території Старобільського району зняти з реєстрації МРЕВ та зареєструвати даний автомобіль на [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що позивач та відповідач досягли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а саме: предмету, ціни та строків розрахунку. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід визнати дійсним правочин з купівлі-продажу автомобіля марки ГАЗ, модель 330202 СПГ, 2005 року випуску, колір фіолетовий, номер шассі (кузова, рами) VIN [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER], тип ТЗ - вантажний (бортовий тентований), об'єм двигуна 2464 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER], який відбувся між [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ГАЗ, модель 330202 СПГ, 2005 року випуску, колір фіолетовий, номер шассі (кузова, рами) VIN - [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER], тип ТЗ - вантажний (бортовий тентований), об'єм двигуна 2464 ку б.см., реєстраційний [NUMBER].

Outcome: approved