Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON], третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його дідо - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,53 га та 0,19 га, які знаходяться на території Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Впродовж строку, встановленого законом для прийняття спадщини, позивач не подав заяви про прийняття спадщини через сімейні обставини, а тому не мав змоги прийняти спадщину після смерті свого діда. У зв'язку із цим, позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги підтримує повністю з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер дідо позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], про що складено відповідний актовий запис № 0І, виданого 04.01.2013 р. Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 084307 та серії ЯБ № 021799, виданих 15.09.2004 р. на підставі розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації від 26 липня 2004 року № 511, вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,53 га та 0,19 га, які знаходяться на території Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Заповітом від 12.11.2012 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON], [INFO], земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,53 га та 0,19 га, які розміщені на території Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадщину прийняв [PERSON], про що свідчить факт його звернення до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав на вищевказане майно. 27.01.2014 р. Тернопільська районна державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за пропуску терміну на подачу заяви про прийняття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень статті 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач через сімейні обставини не мав змоги прийняти спадщину після смерті свого діда, а тому є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини за законом на вищевказане майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк в два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved