Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок орієнтовною площею 50 кв. м та земельну ділянку орієнтовною площею 0,2000 га, що за адресою: [ADDRESS], за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 2005 року він та його дружина [PERSON] поселились в вищезазначеному будинку та почали проживати в ньому. Будучи зацікавленими в тому, щоб придбати даний будинок та зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на це майно, позивач почав розшукувати можливих власників даного майна. Дізнався про те, що право власності на даний будинок та земельну ділянку зареєстровано за давно померлою [PERSON], ні спадкоємців ні інших власників на це майно немає. Від сусідів та старожителів села Витачів позивач дізнався про те, що померла [PERSON] має дітей, які могли б стати спадкоємцями та в подальшому власниками майна. Розшукавши одного з них, а саме [PERSON] позивач звернувся до нього з пропозицією щодо можливості оформлення ним права власності та подальшого продажу йому цього майна на, що той погодився лише після отримання суми грошових коштів, і взявши завдаток за майно в розмірі 1000 $ США, надавши розписку та пообіцяв зайнятись оформленням всіх необхідних документів. Проте, станом на день звернення до суду з позовною заявою, право власності на майно так ніким оформлене не було, а на неодноразові звернення до сільської ради щодо можливості оформлення позивачем власності на дане майно позивачу було відмовлено та порекомендовано звернутись до суду. Протягом постійного проживання за вищезгаданою адресою, позивач з дружиною постійно сплачують комунальні платежі, добросовісно дбають про це майно, вкладаючи необхідні грошові кошти, підтримують постійний лад та порядок в будинку, роблять необхідні косметичні та капітальні ремонти, за свої кошти та власного працею утримують його, а тому визнання за ним права власності на нього за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свобод чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представникпозовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові та письмових поясненнях. Відповідач Витачівська сільська рада Обухівського району Київської області,в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій щодо вимог позову покладається на розсуд суду. Просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради та повідомив, що 02 лютого 2017 року до сільської ради звернулась громадянка [PERSON] для отримання довідок щодо подання документів по спадкуванню майна, що є предметом даного позову. Третя особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Вислухавши сторін та учасників по справі, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи із змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що за померлою [PERSON] згідно з земельно-кадастрової книги та погосподарського обліку з 1998 року рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,2000 га, яка використовується для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS], на якій розташоване нерухоме майно (цілий житловий будинок орієнтовною площею 50 кв.м., господарські будівлі і споруди). Дана земельна ділянка згідно з довідкою виконкому Витачівської сільської ради № 565 від 25.11.2016 року не приватизована, державний акт на неї не виготовлявся та не видавався. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], про що зроблено актовий запис № 9 від [INFO] Витачівською сільською радою Обухівського району Київської області. Відповідно до заповіту, складеного 16 квітня 1999 року [PERSON], все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося та взагалі все, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис № 97 від 04 квітня 2017 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Клименко О.П. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері на підставі якої і було заведено спадкову справу. Позивач [PERSON] з 2006 року і по даний час проживає в житловому будинку орієнтовною площею 50 кв. м. та використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,2000 га, що за адресою: [ADDRESS], доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, що стверджується матеріалами справи, а саме довідкою з сільської ради, актом обстеження житлових умов, платіжними квитанціями щодо сплати комунальних платежів. З часу смерті [PERSON] і по даний час ніхто із спадкоємців, щодо оформлення житлового будинку та земельної ділянки не звертався, а з дня смерті її смерті пройшло вже понад 10 років, тому позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Судом встановлено, що спадкоємцем за законом на спірний будинок та земельну ділянку є третя особа у справі [PERSON]. За роз'ясненнями п.п. 9, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК ). Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставини, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є таке : майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу ( підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Відкрите, вільне користування позивачем даним об'єктом нерухомості підтверджується матеріалами справи. Позивач в судовому засіданні підтвердив, що проживає в будинку з 2006 року, пропонував неодноразово сплатити кошти за будинок спадкоємцю за заповітом [PERSON], якому він сплатив завдаток за купівлю будинку в сумі 1000 доларів США. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами доведено добросовісність заволодіння і продовження відкритого, безперервного володіння нерухомим майном, безперервно протягом десяти років. Визнання за ним права власності у судовому порядку за набувальною давністю не порушить прав та інтересів інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved