Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 1993 року палацом одруження «Орджонікідзевський» в м. Харкові, актовий запис № 841. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1993 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, основна причина розпаду сім'ї це різниця поглядів, відсутність взаєморозуміння та довіри. В сімейних стосунках відсутня повага, почуття кохання. Позивач переїхав та планує створити нову сім*ю. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, тому просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до положення ст.ст.19 ЦПК України, справа розглядаєься за правилами загального позовного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положеньч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1993 року палацом одруження «Орджонікідзевський» в м. Харкові, актовий запис № 841 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28 серпня 1993 року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2003 року), батьками якої є сторони по справі. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору не мають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінила з «[PERSON]» на «[PERSON]». Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою відповідача, суд зазначає про вибір прізвища відповідача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved