Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав на праві власності його матері, [PERSON] Після її смерті він є єдиним спадкоємцем та фактично прийняв спадщину у виді житлового будинку, оскільки постійно проживав у спірному будинку та доглядав за ним. Але оформити свої спадкові права на будинок він не має змоги через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті матері. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але його представник [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, Люботинська міська рада Харківської області, до суду не з'явився, але надіслав листа, в якому проти позову не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника. Дослідивши наявні докази, суд встановив наступне. Згідно з довідкою Люботинського БТІ від 30 березня 2015 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 03 вересня 1993 року за № 1-2790. Як вбачається з записів у технічному паспорті, виготовленому Люботинським БТІ станом на 27 березня 2015 року, за адресою: м. Люботин, [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 49,40 кв.м, житловою площею 16,90 кв.м, з сіньми літ. «а», «а1», ганком літ. «а2» та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», погреб літ. «ап», вбиральня літ. «Г», огорожі 1-2. Власник спірного житлового будинку, [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25 жовтня 2000 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], та родинні стосунки між ними підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18 квітня 1950 року. Інші спадкоємці померлої [PERSON] відсутні. Ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З постанови державного нотаріуса Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 04 серпня 2014 року вбачається, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, та через неподання спадкоємцем [PERSON] документів про прийняття спадщини йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Спадщину у виді житлового будинку позивач [PERSON] прийняв, фактично вступивши в управління спадковим майном, оскільки на день смерті своєї матері, [PERSON], він проживав у будинку та після смерті матері продовжив його використовувати та проживати в ньому. Оскільки позивач, [PERSON], є спадкоємцем першої черги та спадщину у виді житлового будинку прийняв у належний спосіб, суд задовольняє позов в повному обсязі та визнає за ним право власності на спірний будинок.

Outcome: approved