Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Мотивуючи її наступним, що [PERSON] з 01.08.2003 року проживає разом з дружиною [PERSON] в будинку № 49 по вул. Тищенка в м. Черкаси. На сьогоднішній день за даною адресою зареєстровано чотири особи: позивач [PERSON], його дружина [PERSON], [INFO], його племінник [PERSON] [INFO] - відповідач за даним позовом та [PERSON], [INFO] Фактично в будинку проживає двоє осіб - позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] В зв'язку з переїздом в інше місце проживання відповідач [PERSON] понад 18 років за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON], від 25.02.2015 p., посвідчених 26.01.2015 р. головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» м. Черкаси, який додається до позову. Відповідач за місцем реєстрації відсутній понад 18 років, не сплачує комунальні послуги, його особистих речей в будинку не має. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст.. 71, 72 Житлового кодексу України, просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Тищенка, 49. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Перед початком розгляду справи подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що [PERSON] з 01.08.2003 року проживає разом з дружиною [PERSON] в будинку № 49 по вул. Тищенка в м. Черкаси. На сьогоднішній день за даною адресою зареєстровано чотири особи: позивач [PERSON], його дружина [PERSON], [INFO], його племінник [PERSON] [INFO] - відповідач за даним позовом та [PERSON], [INFO] Фактично в будинку проживає двоє осіб - позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] В зв'язку з переїздом в інше місце проживання відповідач [PERSON] понад 18 років за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON], від 25.02.2015 p., посвідчених 26.01.2015 р. головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» м. Черкаси, який додається до позову. Відповідач за місцем реєстрації відсутній понад 18 років, не сплачує комунальні послуги, його особистих речей в будинку не має. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.86 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст.405 ЦК України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.» Реєстрація відповідача в будинку порушує житлові права позивача, оскільки він вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин, встановлено, що відповідачем порушені права позивача, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved