Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обгрунтування позову зазначив, що з відповідачкою [PERSON] проживає однією сім»єю з червня 2013 року по травень 2015 року. [INFO] року відповідачка народила дитину, яку назвала [PERSON], батьком якої записано позивача. В момент реєстрації себе батьком, позивач не знав, що він не є біологічним батьком дитини. В травні 2015 року відповідач розповіла позивача, що він не є батьком дитини. З травня 2015 року відповідач з дитиною проживають разом з відповідачем [PERSON] однією сім»єю. В кінці жовтня 2016 року між сторонами прийнято рішення про внесення змін до актового запису про народження. У судове засідання позивач надав нотаріально завірену заяву, в якій вказав, що він не визнає себе батьком дитини. Також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] надав нотаріально завірену заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що він визнає себе батьком дитини. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав в повному обсязі. Третя особа Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області подав до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх присутності, з матеріалами справи ознайомлені, не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає у задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з червня 2013 року по травень 2015 року. Відповідачка [PERSON] народила дитину [PERSON] [INFO] року. До шлюбних відносин з позивачем відповідач з іншим чоловіком, який є біологічним батьком дитини. Відповідачі позов визнали. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). В нотаріально завіреній заяві [PERSON] вказав, що він не є батьком дитини (а.с.10). Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] визнав себе батьком дитини, яка народилась [INFO] року у [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно ст.136 СК України особа, що записана батьком має право оскаржувати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. За вимогами ст.136 СК України, - особа, яка записана батьком дитини відповідно достатей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, чинне законодавство чітко встановлює права особи, яка записана батьком, оспорити батьківство в суді. Також суд враховує беззаперечне визнання відповідачами позовних вимог, що у відповідності до ст.ст. 31, 57 ЦПК України, є їх правом та має доказове значення у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. За таких обставин, враховуючи наведене вище, суд вважає, що в даному випадку слід вважати доведеним факт того, що позивач не є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved