Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05.11.1993 року у Тростянецькому райвідділі ЗАГС Вінницької області, актовий запис №73. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час являються повнолітніми. В даний час сторони разом не проживають. Їхня сім'я розпалася у зв'язку з неправильною поведінкою відповідача. Спір про спільне майно відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені назавжди, примирення між ними неможливе. В добровільному порядку відповідач не бажає розривати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечує. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.1993 року, який зареєстрували у Тростянецькому райвідділі ЗАГС Вінницької області, актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час являються повнолітніми. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору, сплачених при подачі позову до суду. На підставі ст. ст. 2, 4,10, 81, 141, 211, 247, 258, 263, 265, 273, 280 ЦПК України,

Outcome: approved