Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить припинити стягнення аліментів на користь матері - відповідача по справі [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого Арцизьким районним судом Одеської області по справі № 2-799/10 від 29.12.2010 року, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина. За виконавчим листом, виданим 29 грудня 2010 року Арцизьким районним судом Одеської області з нього стягуються аліменти на користь відповідача утримання сина, в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, тобто з 27 травня 2010 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Однак, з 2014 року дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, вважає, що стягнення з нього аліментів на користь відповідача є незаконним, так як аліменти використовуються не за призначенням, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.07.2018 року провадження у справі відкрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася (викликалася в судове засідання на 22.08.2018 року та 18.09.2018 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В судове засідання представник третьої особи - Білгород - Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши надані докази окремо та в цілому вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Згідно ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Павлівською сільською радою Арцизького району Одеської області 03 грудня 2008 року, [PERSON] народився [INFO], його батьком значиться [PERSON], матір'ю - [PERSON], шлюб між якими було розірвано на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року (а.с. 6, 11). Як вбачається з копії акту, складеного ЖЕД № 1 м. Білгород-Дністровського від 02.04.2018 року, позивач по наявній справі [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні батька (а.с. 7). Відповідно до копії довідки, виданої Білгород - Дністровською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 Одеської області від 11.04.2018 року № 24, [PERSON] навчається в школі. Батько [PERSON] слідкує за навчанням дитини, відвідує батьківські збори. За період навчання дитини в школі, мати [PERSON] з класним керівником сина не спілкувалась, участі в батьківських зборах не приймала. З усіх питань, що стосуються дитини, класний керівник звертається до батька (а.с. 8). Як вбачається з копії характеристики, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 551 від 30.03.2018 року, за час проживання [PERSON] на території сільської ради, вона зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживала спиртними напоями, не працювала, не здійснювала догляд за дітьми, за що притягувалась до адміністративної відповідальності (а.с. 9). З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, на підставі виконавчого листа, виданого Арцизьким районним судом Одеської області по справі № 2-799/10 від 29.12.2010 року (а.с. 12). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 2014 року неповнолітня дитина [PERSON], перестав проживати з матір'ю, а став проживати з батьком [PERSON], тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина проживає разом з батьком. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Таким чином, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема - з одержувачем аліментів чи з їх платником. Як встановлено в судовому засіданні, дитина на утримання якої стягуються аліменти проживає разом з батьком [PERSON], з якого стягуються аліменти. Доказів протилежного відповідачем суду не надано, чим відповідачем не виконано вимоги, передбачені ст. 81 ЦПК України. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ст. ст. 76 - 81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 2014 року неповнолітня дитина сторін [PERSON], [INFO], перестав проживати з матір'ю - відповідачем по наявній справі [PERSON], а став проживати з батьком [PERSON], тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком, у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved