Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що його матері [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенької сільської ради народних депутатів від 14.11.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,85 га для товарного виробництва, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Його батьку [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенької сільської ради народних депутатів від 14.11.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,85 га для товарного виробництва, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] року [PERSON] померла, а [INFO] року помер [PERSON] Ще за життя [PERSON] та [PERSON] заповіли позивачу все своє майно. Позивач прийняв спадщину за заповітом, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальному порядку позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року. Дані документи втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Злагода» № 46 від 16.11.2013 року і вони вважаються недійсними. У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площею по 0,85 га, які розташовані на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача - Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, однак подав до суду письмову заяву № 67/02-31 від 11.09.2018 року в якій вказав, що заперечень проти позову не має, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенької сільської ради народних депутатів від 14.11.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,85 га для товарного виробництва, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6). [PERSON], згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенької сільської ради народних депутатів від 14.11.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,85 га для товарного виробництва, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO]., його батьками вказано [PERSON], та [PERSON] (а.с. 22). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно (а.с. 9). 12.02.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 520 від 25.07.2018 року, виданою Кутищенською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 3). Позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 521 від 25.07.2018 року, виданою Кутищенською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Дані обставини також підтверджуються копіями спадкових справ № 2/2014, заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON], та № 112/2013 заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з яких вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки площею по 0,85 га, які розташовані на території Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітами на земельні ділянки у зв'язку з тим, що відсутні оригінали державних актів , а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, які винесені приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області № 676/02-31 від 25.07.2018 року та № 677/02-31 від 25.07.2018 (а.с. 13-14). Відповідно до оголошенням в газеті «Злагода» № 46 від 16.11.2013 року Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, виданий на ім'я [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року виданий на ім'я [PERSON] втрачені та їх вважати недійсними. Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved