Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вінницької міської ради про поділ будинку, що є об`єктом права спільної часткової власності, в натурі, та встановлення порядку користування земельною ділянкою, який в процесі судового розгляду уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.1993 року, виданого державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2-3701, та на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року у справі №2-9/1995, позивач та мати позивача [PERSON] являються власниками 1/4 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №34 по вул. Кривоноса в м. Вінниці з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Відповідно до договору дарування частин будинку від 17.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4657, мати позивача подарувала належну їй 1/8 частку вищевказаного будинку позивачу. А згідно договору купівлі-продажу від 25.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3800, [PERSON] продала позивачу 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №34 по вул. Кривоноса в м. Вінниці. Таким чином, позивач наразі являється власником 3/4 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №34 по вул. Кривоноса в м. Вінниці. Натомість, відповідачу, яка доводиться позивачу рідною тіткою, належить інша 1/4 частка вищезазначеного будинку, відповідно до рішення Староміського районного народного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року, справа №2-9/95. Відповідно до рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року судом було встановлено наступний порядок користування частинами спірного будинку, а саме між співвласниками, яким належало по 1/4, а разом 1/2 частка будинку: відповідачу було виділено в користування наступні приміщення: 2-3 кладова, 2-4 кімната, 1/2 хліву, 1/2 погребу; а позивачу та його матері було виділено наступні приміщення: 2-2 кімнату, 1/2 хліву, 1/2 погребу; тоді як приміщення 2-1 кухню, тамбур ІІ, туалет «Е» залишено у спільне користування. На сьогодні позивач разом із сімєю проживає у зазначеному будинку. В свою чергу відповідач має власне житло житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Фрунзе, 58/23, в якій проживає разом зі своїм сином. Натомість, в частині будинку, належній відповідачу, то проживають квартиронаймачі, то онук відповідача разом зі сімєю. За всі роки проживання у вищезазначеному житловому будинку між сторонами по справі склались неприязні стосунки, оскільки зі сторони відповідача чинились перешкоди позивачу та його родині у користуванні будинковолодінням. На даний час позивач являється власником ідеальної 3/4 частки будинковолодіння та має намір привести дану частину у належний стан та зробити ремонт, проте позбавлений такої можливості, оскільки реального розподілу часток співвласників спірного домоволодіння не проводилось. А, враховуючи, що між позивачем та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо поділу в натурі житлового будинку, позивач змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду з даним позовом, в якому просив виділити йому в натурі 66/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: приміщення у житловому будинку по вул. Кривоноса, 34, в м. Вінниці, що є у спільній частковій власності, а саме: тамбур 1-1 (тамбур «а1»), площею 1,3 кв.м., кухню 1-2, площею 10,2 кв.м., житлову кімнату 1-3, площею 9,8 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 7,6 кв.м., житлову кімнату 1-5, площею 12,3 кв.м., житлову кімнату 2-2, площею 8,3 кв.м., кладову 2-3, площею 5,3 кв.м., всього площею 54,8 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: тераса «2а», сарай «Б», погріб з шиєю «п/Б», убиральню «Д», убиральню «Е», паркан №1, хвіртку №3, колодязь №4; виділити відповідачу в натурі 34/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: приміщення у житловому будинку по вул. Кривоноса, 34, у м. Вінниці: кухню 2-1, площею 8,2 кв.м., житлову кімнату 2-4, площею 16,2 кв.м., тамбур 1 (тамбур «а»), площею 3,5 кв.м., всього площею 27,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок, козирок, сарай «В», погріб з шиєю «п/В», ворота №2; компенсувати відповідачем позивачу за відступ від ідеальної частки грошову компенсацію 48\~603,00 грн.; встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 692 кв.м., по вул. Кривоноса, 34 у м. Вінниці, відповідно до варіанту №3, визначеного висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №ОС-178 від 02.03.2015 року, надавши відповідачу в користування земельну ділянку, площею 186 кв.м., а позивачу земельну ділянку, площею 506 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Просили стягнути з відповідача на користь позивача половину суму судових витрат. Представник відповідача адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача половину суми судових витрат. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вінницької міської ради до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.235, 241 т.). Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач являється власником 3/4 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №34 по вул. Кривоноса в м. Вінниці, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.1993 року, виданого державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2-3701 (а.с.28-29 т1.), рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року у справі №2-9/1995 (а.с.30-31 т.1), договору дарування частин будинку від 17.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4657 (а.с.53-54 т.1), та договору купівлі-продажу від 25.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3800 (а.с.47-50 т.1). Натомість, відповідачу, яка доводиться позивачу рідною тіткою, належить інша 1/4 частка вищезазначеного будинку, відповідно до рішення Староміського районного народного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року, справа №2-9/95 (а.с.30-31 т.1). Окрім того, зі змісту рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25.05.1995 року вбачається, що судом було встановлено наступний порядок користування частинами спірного будинку, а саме між співвласниками, яким належало по 1/4, а разом 1/2 частка будинку: відповідачу було виділено в користування наступні приміщення: 2-3 кладова, 2-4 кімната, 1/2 хліву, 1/2 погребу; а позивачу та його матері було виділено наступні приміщення: 2-2 кімнату, 1/2 хліву, 1/2 погребу; тоді як приміщення 2-1 кухню, тамбур ІІ, туалет «Е» залишено у спільне користування. Згідно рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №13/414 від 06.05.1955 року за вищезазначеним домоволодінням було зареєстровано земельну ділянку, площею 600 кв.м. (а.с.33-40 т.1). Відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №108 від 29.06.1990 року, [PERSON] та [PERSON] було надано в тимчасове користування земельну ділянку, площею 97 кв.м., по вул. Кривоноса, 35, м. Вінниця. А, відповідно до схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку №34 по вул. Кривоноса в м. Вінниці станом на 18.09.2014 року площа даної земельної ділянки становить 692 кв.м. (а.с.120 т.1). Таким чином, вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належний сторонам, розташований на земельній ділянці, площею 692 кв.м., кадастровий номер 0510100000:03:025:0236, відповідно до [PERSON] Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0502101962014 від 12.08.2014 року (а.с.58-61 т.1). На сьогодні позивач разом із сімєю проживає у зазначеному будинку. В свою чергу відповідач має власне житло житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Фрунзе, 58/23, в якій проживає разом зі своїм сином. Натомість, в частині будинку, належній відповідачу, то проживають квартиронаймачі, то онук відповідача разом зі сімєю. За всі роки проживання у вищезазначеному житловому будинку між сторонами по справі склались неприязні стосунки, оскільки зі сторони відповідача чинились перешкоди позивачу та його родині у користуванні будинковолодінням. На даний час позивач являється власником ідеальної 3/4 частки будинковолодіння та має намір привести дану частину у належний стан та зробити ремонт, проте позбавлений такої можливості, оскільки реального розподілу часток співвласників спірного домоволодіння не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України). Згідно ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічна правова позиція закріплена і в ст.120 ЗК України. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року\~\~№7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2014 року у даній справі було призначено судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизи, на вирішення якої поставлено питання щодо можливих варіантів поділу будинковолодіння з урахуванням часток співвласників та, з урахуванням запропонованих варіантів поділу будинковолодіння, надати можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою (а.с.126 т.1). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертиз Вінницької торгово-промислової палати від 02.03.2015 року судовим експертом визначено, що співставляючи фактичне обємно-просторове рішення та внутрішнє планування житлового будинку, функціональне використання приміщень, ідеальні частки співвласників в одиницях площі з вищенаведеними вимогами основних пунктів нормативної документації, розподіл житлового будинку №34 по вул. Кривоноса у м. Вінниці в означених ідеальних частках (по 1/4 та 3/4 частки з метою обладнання окремих ізольованих квартир) виконати не можливо, оскільки площа 1/4 частки не відповідає мінімально допустимим нормам до житлових приміщень. Але, враховуючи планувальні рішення обєкта дослідження, можливо надати варіант розподілу житлового будинку, наближений до ідеальних часток 1/4 і 3/4 з визначенням грошової компенсації одній із сторін за відхилення від ідеальної частки, та надано 4 варіанти розподілу будинковолодіння та 8 варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою (а.с.144-212 т.1). Слід зазначити, що вищезазначений висновок експерта погоджений у встановленому законом порядку Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради та Державною Службою України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (а.с.1, 5 т.2). Суд звертає увагу, що сторони в добровільному порядку дійшли згоди щодо варіанту розподілу будинковолодіння, а саме варіант 2, та варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою, а саме варіант 3, що відповідає вимогам чинного законодавства України та зокрема створює безперешкодний доступ у користуванні кожного співвласника своєю часткою житлового будинку та господарських будівель. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають до задоволення. Окрім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Сторони в судовому засіданні дійшли згоди про часткове стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються із витрат щодо сплати судового збору у розмірі 1\~948,85 грн., що складає половину витрат, яких зазнав позивач, у звязку з похилим віком відповідача, скрутним матеріальним становищем та визнанням запропонованих варіантів поділу будинку та земельної ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: approved