Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку по вул. Робкорівській, 16 в м. Харкові та визнати відповідача такою, що втратила право на користування частиною житлового будинку по вул. Робкорівській, 16 в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування від 12.02.1993 року, посвідченого державним нотаріусом 5-ї ХДНК [PERSON], р.№ 4-722, йому належить на праві власності 2/3 частин житлового будинку №16 по вул. Робкорівська в м. Харкові. В 1994 році позивач надав дозвіл на реєстрацію в його частині житлового будинку гр. [PERSON], [INFO] В 2006 році відповідач забрала усі свої речі та виїхала з будинку позивача. До теперішнього часу ніяких відомостей про її знаходження у позивача немає. Однак, [PERSON] не має можливості оформити субсидію на газ, оскільки реєстрація відповідача є для цього перепоною. Також позивач несе весь тягар по сплаті комунальних платежів за воду, каналізацію, вивіз відходів не тільки за себе особисто, а й за відповідача, на що витрачає не малі кошти. Таким чином, на теперішній час позивач не має можливості розпоряджатись належним йому на праві власності нерухомим майном, оскільки реєстрація відповідача цьому заважає. У звязку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали вступне слово, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечували проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні на підставі дослідженихписьмових доказів, показань свідків встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії договору дарування від 12.02.1993 року, посвідченого державним нотаріусом 5-ї ХДНК [PERSON] за р.№ 4-722, [PERSON] належить на праві власності 2/3 частин житлового будинку №16 по вул. Робкорівська в м. Харкові, на який виготовлено технічний паспорт (а.с.5-6, 8-9). З копії домової книги вбачається, що за адресою: м. Харків, вул. Робкорівська, буд. 16 зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Зазначені дані про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] відповідають інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова Харківської міської ради від 01.10.2018 року (а.с.12). Разом з тим, відповідно до копії акту про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного та підписаного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON], за адресою: м. Харків, вул. Робкорівська, буд. 16 з 15.03.2006 року по теперішній час постійно не проживає (а.с.4). У судовому засіданні свідки [PERSON], рідний син позивача та рідний брат відповідачки, а також сусідка [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] приблизно з 2006 року не проживає у [INFO], забрала свої речі та виїхала до іншої країни, при цьому перешкод у проживанні їй будь-хто не чинив. Згідно з ч.ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і о сновоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно з ч. 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що власник житлового будинку позивач [PERSON] має певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження домоволодінням №16 по вул. Робкорівській в м. Харкові, його право порушено, оскільки реєстрація місця проживання його дочки відповідача [PERSON] за даною адресою, за якою вона не проживає з 2006 року,тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання домоволодіння, а також позбавляє права позивача на оформлення субсидії. При цьому [PERSON] не має права власності на вищевказанедомоволодіння,в судове засідання не зявилася, відзиву не надала та не довела протилежних обставин або факту відповідної домовленості з власником житла. Враховуючи викладене,суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON],зареєстрованої за адресою: [INFO], що втратила право користування житловим приміщенням у будинку №16 по вул. Робкорівськав м. Харкові, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про \~позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. У звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved