Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа [PERSON] та просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], стягуючи аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. до закінчення терміну навчання старшої доньки - до [INFO] включно. 29 травня 2020 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача [PERSON] , [INFO]., на утримання доньки [PERSON] , [INFO]., що стягуються на підставі рішення Догницівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2019 року з 1/4 до 1/6 від всіх видів доходів до терміну навчання [PERSON] - [INFO] включно, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з відповідачкою мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2013 р. з нього стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 1000 (тисячу) грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.11.2017 року розмір аліментів збільшено і стягнуто з нього аліменти на утримання доньки та сина у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2019 року з нього стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки, яка продовжує навчання. 09.08.2019 року він уклав шлюб з [PERSON] (наразі [PERSON] ), від якого вони мають [PERSON] , [INFO] , який перебуває на його утриманні. Крім дитини на його утриманні перебуває і дружина [PERSON] , оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х років, а також з ними разом мешкають та частково знаходяться на його утриманні діти дружини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний момент родина має статус багатодітної. Він має непостійну, мінливу роботу. Тому просить зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання доньки [PERSON] , що продовжує навчання з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою суду від 18.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Терновська О.А. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. 15.09.2020 представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів підтримала в повному обсязі, в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових втрат залишити без розгляду. 02.06.2020 року представником відповідача адвокатом Примаковим К.О. надано до суду заяву, в якій зазначено, що відповідачка визнає уточнену позовну заяву частково. В частині зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму відповідачка позов визнає. В частині стягнення з неї судових витрат просить відмовити повністю. 11.06.2020 року відповідачкою надано до суду клопотання про витребування доказів, в якому вона зазначає, що категорично заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з тим, що позивач працює за межами країни та отримує великий розмір доходу. У судовому засіданні11.06.2020 відповідач [PERSON] заперечувала проти уточнених позовних вимог позивача у повному обсязі, просила повністю відмовити у задоволенні позову. 15.09.2020 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі, проти позовних вимог не заперечувала. У судовому засіданні третя особа [PERSON] заперечувала в повному обсязі проти уточнених позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач працює офіційно закордоном та отримує велику заробітну плату. 15.09.2020 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі, проти позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи та інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (наразі [PERSON] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 1000 (тисячу) грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.06.2013 року (а.с. 13 - копія рішення). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року розмір аліментів збільшено і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15 - копія рішення). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року стягнуто [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 березня 2019 року і до закінчення нею навчання, а саме до [INFO], включно (а.с. 16-17 - копія рішення). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частин 1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями частини 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (Постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року справа № 6-143цс13). Аналогічні обставини викладені в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Як встановлено з наданих позивачем доказів, після ухвалення рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22 березня 2019 року і до закінчення нею навчання, а саме до [INFO], включно, у нього істотно змінився сімейний та матеріальний стан: він повторно одружився та від цього шлюбу у нього народилася дитина [PERSON] , [INFO] , якого відповідно до положень ст. ст. 180,181 СК України останній зобов`язаний утримувати до досягнення ним повноліття. Крім того, у зв`язку з народженням дитини його дружина [PERSON] , також знаходиться на його утриманні (а.с. 8, 9, 18 - копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, копія акту). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частин 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судові витрати відповідно до заяви від 15.09.2020 віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved