Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його у житлове приміщення, а саме житловий будинок № 40 по вул. Підгірна у м. Харкові. Зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: м. Харків, вул. Підгірна, буд. 40, шляхом надання йому вільного доступу до житлового будинку та усіх його кімнат. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився. Проти позову фактично не заперечував, та пояснив що він не вчиняв і не вчиняє ніяких перешкод позивачу у користуванні житлом. Сам позивач за весь час 2016 року на зявлявся у вказаному будинку. Крім того позивачу були надані ключі від його частини житлового будинку, але він зламав замки і його частина будинку завжди відчинена. Позивач зазначає неправдиві відомості, намагається вижити його з сімєю із зазначеного домоволодіння. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заперечення щодо позову в яких вказав, що позивачу не вчиняє перешкод у користуванні житловим будинком. Суд вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, свідків вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що \~у листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частину будинку з надвірними будівлями по вул. Підгірній, 40\~ в м. Харкові, в порядку спадкування за законом, який належав\~ його батьку [PERSON], який помер 29.06.1999 року, та вселити його у зазначений будинок. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції, третя особа [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково. Визнано за [PERSON]\~ право власності на 37/600 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Підгірній, 40 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 29.06.1999 року. Вселено [PERSON] до житлового будинку 40 по вул. Підгірній у м. Харкові. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.10.2015 року вищевказане рішення залишене без змін. Рішення набрало законної сили. Предметом даного позову були у тому числі вимоги щодо вселення [PERSON] до житлового будинку № 40 по вул. Підгірній у м. Харкові та рішення в цій частині як вбачається з наданих до позову матеріалів державною виконавчою службою виконувалось 12 лютого 2016 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] поясняли в судовому засіданні, що позивач був вселений в частину будинку і йому ніхто не перешкоджає проживати. Згідно ст. 150 ЖК України «Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди». Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. Відповідно ст.383 ЦК України «Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб». Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач стверджує, що відповідачі змінили замикаючи й пристрій на вхідних дверях до будинку, чим перешкоджають його користуванню будинком. З цього приводу позивач неодноразово звертався до Ленінського відділу державної виконавчої служби з питань вселення до будинку, у Холодногірський відділ поліції та Головного управління Національної поліції у Харківської області. Відповідачами не спростовано твердження позивача, що з їх боку маються перешкоди у користування власністю позивачем, а за таких обставини, згідно до статті 16 ч.1 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved