Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру щомісячного відрахування заборгованості по аліментах. Свій позов мотивує тим, що відповідно до виконавчого документу, виданого Лубенським міськрайонним судом 18.04.2002 року та який перебуває на виконанні у Лубенському міськрайонному відділі ДВС з нього було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На даний час у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з тим, що він отримує пенсію по інвалідності з якої виконавчою службою проводяться відрахування для погашення заборгованості в розмірі 50% від його пенсії, він позбавлений можливості проходити лікування в медичних закладах, а це загрожує йому втратою інвалідності. Такі обставини взагалі загрожують його життю. І якщо коштів з пенсії не вистачить йому хоча б на мінімальне лікування, то він втратить інвалідність і взагалі не матиме доходів з яких можна відраховувати заборгованість по аліментах. Прохав суд зменшити розмір щомісячного відрахування заборгованості по аліментах, з урахуванням його доходів , а саме, 1/6 частину його пенсії. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, на задоволенні його позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі. Надав суду відзив в якому проти задоволення позову заперечував, оскільки вимога позивача про зменшення відрахування, що здійснюються із його пенсії є безпідставною. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого документу №2-622 від 18.04.2002 року, виданого Лубенським міським судом з [PERSON] було сягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 15 березня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] син позивача по справі [PERSON] досяг повнолітнього віку, але як вбачається із довідки Лубенського міськрайонного відділу ДВС від 04.02.2020 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 15.10.2019 року становить 107 604,59 грн., штраф 41 609,99 грн., всього 149 214,58 грн. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв 'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст. ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Таким чином визначення розміру щомісячного відрахування заборгованості по аліментах належить до компетенції державного виконавця. Суд не може своїм рішенням встановити розмір щомісячного відрахування заборгованості по аліментах, оскільки це буде втручанням у виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто таке відрахування є індивідуальним, адже в силу положень Сімейного кодексу, зокрема ст. 183 СК України, залежить від розміру доходу боржника, який може змінюватись. Право державного виконавця, визначене ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувати з пенсії не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти) є дискреційними повноваженнями. Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не є стороною по справі в якій було стягнуто аліменти на його утримання, як і не є стороною виконавчого провадження, в якому з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Фактично позивачем [PERSON] ставиться питання щодо вчинення дій у виконавчому провадженні з виконавчого листа, тобто виконання судового рішення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру щомісячного відрахування заборгованості по аліментах слід відмовити. Якщо позивач вважає, що порушені його права як боржника у виконавчому провадженні, то він не позбавлений права звернутись до суду, як то передбачено розділом VII ЦПК України.

Outcome: dismissed