Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. Він є сином відповідача. Відповідач з ним не проживає та не надає йому ніякої матеріальної допомоги. Він продовжує навчання на денному відділенні факультету інженерної механіки і машинобудування в Донецькому національному технічному університеті. Просив стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно та у відповідності до ч.2 ст.191 СК України стягнути аліменти по 500 грн. щомісячно за минулий час, починаючи з 01.09.2012 р. Позивач в судове засідання не з'явися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. 3-тя особа в судовому засіданні підтримала вимоги позову. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення 3-ї особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 01.03.2002 року, батьком позивача було визнано відповідача. Згідно довідки №02/04 від 03.07.2013 року [PERSON] дійсно є студентом Донецького національного технічного університету, факультету інженерної механіки і машинобудування, денного відділення з 01.09.2012 р. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі, яка становить 500,00 гривень, - щомісячно, починаючи з 29 листопада 2013 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував те, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Таким чином, суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір у доход держави в сумі 121,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial