Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 21 грудня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сім'ї виникали непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. У 2016 році шлюбні відносини припинено, позивач з відповідачем спільного господарства не веде. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, без надання строку для примирення, так як сімї не існує, а її подальше збереження суперечитиме його інтересам. Питання подальшого проживання та утримання спільної дитини обумовлено між ним та відповідачем, спорів з даних питань не має. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Крім того, [PERSON] просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON]. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 07.12., 22.12.2017 року та 22.01.2018 року не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки, суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гой) [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна (актовий запис № 3058). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо з 2016 року, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки сімя розпалася і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їх дитині. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їх малолітній син [PERSON] буде проживати з матірю, і суд не має підстав до відмови у задоволені цієї позовної вимоги позивача. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії НМ №214607 від 23 лютого 2005 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕЛ №028819 від 21 грудня 2007 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] від 25 червня 2008 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved