Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. У позові вказав, що 05.09.2009 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 03 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Задовго до розірвання шлюбу [PERSON] забрала дітей та переїхала разом з ними проживати до своїх батьків в с.Ждани Лубенського району Полтавської області. З того часу відповідач стала перешкоджати [PERSON] спілкуватися з дітьми. Позивач звертався до органу опіки та піклування Лубенської РДА Полтавської області з заявою про встановлення годин побачень з малолітніми дітьми. Відповідач на засідання комісії не з'явилася. Комісія з питань захисту прав дитини Лубенської РДА вирішила забезпечити право дітей на спілкування з батьком та встановити години побачень за згодою сторін. Однак, відповідач рішення комісії ігнорує, відмовляє позивачу у спілкуванні з дітьми. Позивач вказує, що працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, шкідливих звичок не має, відсутні підстави вважати, що його спілкування з дітьми спричинить шкоду останнім. Позивач стверджує, що створення перешкод у спілкуванні з дітьми порушує його права як батька та суперечить інтересам дітей. Позивач прохає суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з синами, визначити наступні способи його участі у спілкуванні з дітьми: у 1 та 3 п'ятницю, суботу, неділю щомісяця з правом перебування у нього вдома, також у святкові дні, під час шкільних канікул (осінніх та зимових - по 6 днів, літніх - протягом 30 днів з проживанням у нього вдома). Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] вказала, що згодна на участь відповідача у спілкуванні та вихованні дітей у спосіб визначений у висновку органу опіки та піклування. Представник третьої особи, служби у справах дітей Лубенської державної районної адміністрації, проти позову не заперечив, надавши висновок про визначення способів участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб між собою. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року вказаний шлюб було розірвано. /а.с.8/ В шлюбі у сторін 25 листопада 2009 року народилися двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON]. /а..6, 7/ Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір'ю. Позивач звертався до органу опіки та піклування Лубенської райдержадміністрації з заявою про встановлення годин побачень з синами, оскільки колишня дружина чинить йому перепони у спілкуванні з дітьми. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Лубенської райдержадміністрації не з'явилася. Рішенням №13 від 25.02.2016 року комісія ухвалила: «[PERSON] забезпечити право малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на спілкування з батьком, [PERSON] Години побачень [PERSON] із синами проводити за згодою сторін. Контроль за виконанням даного рішення покласти на службу у справах дітей райдержадміністрації ([PERSON])» /а.с.10/ Однак, відповідач [PERSON] вказане рішення комісії ігнорує, не бажає надавати [PERSON] час для спілкування з дітьми, уникає зустрічей та розмов з ним для визначення годин побачень батька з синами. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне визначити способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування. При цьому, суд враховує, що позивач за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. /а.с.11,12/ Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Лубенською райдержадміністрацією надано висновок про визначення способів участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей. При складанні висновку взято до увагу думку обох батьків, враховано, що батько має належні умови для проживання, відпочинку та тривалого перебування у нього дітей. Відповідач погодилась на участь позивача у спілкуванні та вихованні дітей у спосіб визначений органом опіки та піклування. З огляду на встановлені судом обставини, вимоги закону, враховуючи висновок органу опіки та піклування Лубенської райдержадміністрації, з метою забезпечення збалансованого права обох батьків на участь у вихованні дітей, зважаючи, що батько, який проживає окремо зобов'язаний приймати участь у вихованні дітей не епізодично, а шляхом підтримання регулярних особистих стосунків і прямих контактів з дітьми, які не повинні носити формальний характер, враховуючи інтереси дітей, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved