Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунальної установи «Козятинський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської районної ради» про стягнення заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову вказав, що 5 липня 2017 року він був переведений з посади лікаря - педіатра (дільничного) на посаду лікаря - стажиста з педіатрії Козятинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2. 5 січня 2018 року він був звільнений із займаної посади за ч. 2 ст. 40 КЗпПУкраїни, в звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Фактично розрахункові кошти він отримав 07 лютого 2018 року, тобто, затримка розрахунку становить один місяць і один день, оскільки в день звільнення він не працював. Як на підставу своїх вимог послався на ст.ст. 116, 117 КЗпП України. Вважає свої права порушеними і просить їх захисти за судовим рішення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини викладенні в ньому. Представники відповідача - КУ «Козятинський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської районної ради» [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і суду пояснили, що повний розрахунок із звільненим працівником - [PERSON] відбувся дійсно 07.02.2018 року, однак таке запізнення відбуло не з вини КУ «Козятинський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги Козятинської районної ради», яка є бюджетною установою, а із-за того, що на рахунках установи на початок січня 2018 року взагалі були відсутні кошти, в тому числі на виплати зарплат, оскільки з Козятинської міської ради Вінницької області не поступили субвенції. Більш детально позиція відповідача була викладена у відзиві на позов. Заслухавши сторони, дослідившиписьмовідокази, суд вважає, що позов слід задовольнити Судом встановлено, що 5 липня 2017 року позивач був переведений з посади лікаря - педіатра (дільничного) на посаду лікаря - стажиста з педіатрії Козятинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2. 5 січня 2018 року позивач був звільнений із займаної посади за ч. 2 ст. 40 КЗпП України, в звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. В наказі про звільнення позивача № 4-к від 05.01.2018 р. було вказано про виплату останньому компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів та за невикористану частину щорічної додаткової відпустки тривалістю 6 календарних днів за період роботи з 19.05.2017 року по 05.01.2018 року, виплату вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, яка передбачена ст. 44 КЗпПУ, тобто, при припиненні трудового договору з підстав, передбачених ч. 2 ст. 40 КЗпПУ. Фактично позивач отримав розрахункові кошти 07 лютого 2018 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по рахунку [PERSON] від 08.02.2018 року. Тобто, затримка розрахунку роботодавця з позивачем становить один місяць і один день, оскільки в день звільнення позивач не вийшов на роботу. Так, ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Ст. 117 КЗпП України визначає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повина виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день Як вбачається з довідки відповідача № б/н від 05.02.2018 року середній заробіток позивача на час звільнення, складав 3746, 36 грн., а середньоденний заробіток позивача згідно довідки відповідача № 14 від 07.02.2018 року на час звільнення, складав 146, 92 грн. Після проведеного розрахунку: суму 3746, 36 грн.(середньомісячний заробіток) додати 146, 92 грн. (середньоденний заробіток) і до стягнення підлягає сума 3893, 28 грн. Також, з відповідача на користь позивача підлягає, сума 550 гривень, понесені останнім витрати на правову допомогу. Крім того з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Outcome: approved