Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якої зазначив, що 12.12.2018 близько 20-40 години [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген» реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Клочківської та Новгородської в м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Альфа Ромео», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 відповідача [PERSON] визнано винним у порушенні вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху і скоєнні ДТП, накладено адміністративний штраф за ст. 124 КУпАП у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 28.01.2018. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ3542064 у в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта»), яке страхове відшкодування позивачу не виплатило, на письмову вимогу позивача відповіді не надало. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн, франшиза - 500 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №545В від 30 січня 2019 року вартість матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП становить 31932,34 грн. З метою встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП Позивач звернувся до ТОВ «Авто Граф М», згідно офіційного розрахунку якого за № 0000002654 від 29.12.2018 вартість відновлювального ремонту становить 60884,04 грн. Крім того, позивачу спричинено моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача [PERSON] , позивач був змушений прикладати додаткові зусилля для підтримки налагодженого способу життя, оскільки з вини відповідача він не мав змоги тривалий час їздити на своєму пошкодженому автомобілі, щоб виконувати свою роботу, тому він брав транспортний засіб у знайомих, що призвело до незапланованих витрат та переживань. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] франшизу у розмірі 500 грн, моральну шкоду у розмірі 10000 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 грн, витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Скульським С.І. у розмірі 10000 грн, а також стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» матеріальну шкоду (вартість відновлювального ремонту), заподіяну спричиненням ДТП у розмірі 60384,04 грн. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідачів. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 провадження по зазначеній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 закрите підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач і його представник в судове засідання не прибули, останній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відзиві представник відповідача [PERSON] адвокат Посилкін О.І. заперечував проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON] до свого клієнта в повному обсязі, судові витрати просив розділити між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та клопотав про проведення судового засідання за відсутності його та його клієнта. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне. 12.12.2018 близько 20-40 години на перехресті вулиць Клочківської та Новгородської в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Альфа Ромео 159» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Альфа Ромео 159», який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 по справі №638/19017/18 винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] . Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно полісу № АМ3542064 у в ТДВ «СТ «Домінанта» з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн, франшиза - 500 грн, цей факт визнав представник Відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Щодо відшкодування майнової шкоди Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Якщо транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. Така правова позиція щодо переваги документів СТО над висновками експертизи викладена суддями Верховного Суду у постановах: № 753/19288/14-ц від 30.10.2019; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019. Досліджуючи питання переваги висновків експертизи над документами з СТО, які підтверджують проведення відновлювального ремонту, судді вказали, що так як автомобіль вже фактично відновлений, то суд не може взяти до уваги експертне дослідження та повинен визначати розмір відновлювального ремонту на підставі саме документів, які підтверджують здійснення такого ремонту. На проведення експертного автотоварознавчого дослідження [PERSON] витратив 2000 грн, але його висновками встановлено лише вартість матеріального збитку в результаті ДТП в сумі 31932,34 грн, а вартість фактично проведеного ТОВ «Авто Граф М» відновлювального ремонту склала 60884,04 грн, що підтверджується наданими заявкою на роботи № ФИ 80000712 від 21.12.2018 та рахунком №0000002654 від 29.12.2018. Оскільки в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений, вартість фактично проведеного відновлювального ремонтну складає 60884,04 грн, які підлягають стягненню зі страховика відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта». Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди судом враховується наступне. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку з переживанням нервового потрясіння, пошкодження його майна, позбавлення можливості використовувати пошкоджений автомобіль, в його звичний життєвий уклад були внесені значні зміни. Всі ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ця дорожньо-транспортна пригода призвела до душевних страждань позивача викликаних пошкодженням автомобіля як єдиного засобу для пересування, а відповідач на заяви позивача не реагує, шкоду відшкодовувати у добровільному порядку не бажає. На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають повному задоволенню в розмірі 10000 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.141 ЦПК України. При цьому, вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 грн, судом враховується наступне. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: - з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; - з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; - з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; -з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; -з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; -з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно до ст. 22 ЦК України збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. На підставі викладеного,

Outcome: approved