Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 24 листопада 1993 року помер його брат [PERSON], 24 грудня 1993 року померла його бабуся [PERSON], 20 листопада 2015 року помер його батько [PERSON] та 16 квітня 2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті кожного із них відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в с. Лучка по вул. Надрічна, 12 Тернопільського району Тернопільської області. При житті, а саме 10 березня 2016 року [PERSON] оформила в користь позивача заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право. [PERSON], прийняв спадщину за законом та за заповітом, оскільки постійно проживав із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та проведення державної реєстрації права власності. Просить суд визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті брата [PERSON], померлого 24 листопада 1993 року, після смерті бабусі [PERSON], померлої 24 грудня 1993 року, після смерті батька [PERSON], померлого 20 листопада 2015 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 16 квітня 2016 року, на 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в селі Лучка по вул. Надрічна, 12 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. Позивач [PERSON] в судове засідання подав суду заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, від них в суд надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника, відносно позовних вимог не заперечують. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 25 червня 1932 року народився [PERSON] (Свідоцтво про народження Яр-682578, видане Микулинецьким районним бюро ЗАГС Тернопільської області) і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 09 червня 1956 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про одруження ІІІ-УР №865832, видане 01.12.1965 р. с. Лучка Теребовлянського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Шевчук». 16 грудня 1957 року народився [PERSON] (Свідоцтво про народження VІ-УР №809891, видане 17.01.1964 р. с. Лучка Теребовлянського району Тернопільської області); 15.11.1963 року народився [PERSON] (Свідоцтво про народження VІ-УР №802302, видане с. Чортория Теребовлянського району Тернопільської області) і їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Інформаційних довідок №№ 227, 228, 229 від 06.04.2017 р. та №346 від 07.06.2016 р., виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01.04.2016 р. та 07.06.2016 р. по обліку бюро будинковолодіння №12 по вул. Надрічна в с. Лучка рахується за: [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина. Станом на 30.08.1990 року право власності на майно було зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] Франкіаною на підставі Свідоцтва на право власності, виданого Тернопільською районною радою 30.08.1990 р. на підставі рішення виконкому №170 від 28.08.1990 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] державна реєстрація права власності житлового будинку №12 по вул. Надрічна в с. Лучка в бюро не проведена. Згідно технічного паспорта, виданого 01 квітня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, на замовлення [PERSON], житловий будинок №12, розташований по вул. Надрічна в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, 1963 року забудови, загальна площа будинку 66,5 кв.м., житлова 42,1 кв.м. Згідно Довідки №532 від 01.06.2016 р., виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в с. Лучка Тернопільського району по вул. Надрічна, 12, рахується як колгоспний двір, членами двору були: голова двору [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON]. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповонолітніх і непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/6 частині будинковолодіння №12 по вул. Надрічна в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із заповіту, посвідченого 10 березня 2016 року секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON], все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. 24 листопада 1993 року помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №251052, видане 26.11.1993 року Миролюбівською сільською радою Тернопільського районного відділу ЗАГСу). 24 грудня 1993 року померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №251055, видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). ). 20 листопада 2015 року помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №195294, видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). 16 квітня 2016 року померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №199570, видане 18.04.2016 р. Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Після їх смерті відкрилася спадщина на належну, кожному із них, 1/6 частину житлового будинку (1/6+1/6+1/6+1/6=4/6 або 2/3). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини, «визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцями на час відкриття спадщини, що стверджується Довідками №№1059, 1060, 1061, 1062 від 26.09.2017 р., виданими виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 24 липня 2017 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON], померлого 24 листопада 1993 року, після смерті бабусі [PERSON], померлої 24 грудня 1993 року, після смерті батька [PERSON], померлого 20 листопада 2015 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 16 квітня 2016 року. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, визнавши за ним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті брата [PERSON], померлого 24 листопада 1993 року, після смерті бабусі [PERSON], померлої 24 грудня 1993 року, після смерті батька [PERSON], померлого 20 листопада 2015 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 16 квітня 2016 року, на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в селі Лучка по вул. Надрічна, 12 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. На підставі наведеного,

Outcome: partial