Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення суми боргу за розпискою, посилався на те, що 22.12.2012 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США та 2000,00 євро,які відповідач зобов'язався повернути йому у строк до 01.07.2013 року. На підтвердження дійсного отримання вказаної суми, відповідач написав боргову розписку. Проте, відповідач у строки обумовлені договором та розпискоюйому позику не повернув. Відтак, він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Заборгованість за зобов'язанням від 22.12.2012 року станом на 23.06.2016 р., становить 2000,00 доларів США та 2000,00 євро, а 3 % річних від простроченої суми становить 180,00 доларів США та 180,00 євро відповідно. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 2000,00 доларів США та 2000,00 євро і 3 % річних від прострочених сум, які складають 180,00 доларів США та 180,00 євро. Позивач [PERSON] до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, позов задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин, відзиву на пред'явлений позов не надали. З урахуванням наведених обставин, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, оскарження договору займу здійснюється на підставі письмових доказів, згідно ізч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами був укладений договір позики від 22.12.2012 р., за яким позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у якості позики в сумі 2000,00 доларів США та 2000,00 євро, а остання зобовязалася повернути зазначені суму у строк до 01.07.2013 року (а.с. 5). Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджуються договором позики, підписаним [PERSON], за яким відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США та 2000,00 євро. Як вибачається з розписки, між сторонами була домовленість про повернення суми позики в строк до 01.07.2013 року. Строк, обумовлений сторонами у договорі позики, сплинув, отже позивач вправі звернутись за судовим захистом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розрахунку трьох процентів річних, за договором позики від 22.12.2012 року, за період 01.07.2013 р. по 23.06.2016 р. кількість днів прострочення складає 1089 дні. Таким чином 3 % річних складає: 2000,00доларів США* (3:365)*1089:100=179,01доларів США. Також 3 % річних від суми 2000,00 євроскладає: 2000,00 євро * (3:365)*1089:100=179,01 євро. Таким чином, суд загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить:2000,00 доларів США та 2000,00 євро суми позики та 179,00 доларів США та 179,00 євро - 3 % річних. Приймаючи до уваги, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1154,43 гривень(1% ціни позову). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial