Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, набутою під час перебування у шлюбі, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,2 кв.м., в порядку розподілу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.01.1993 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінської райдержадміністрації м. Києва, актовий запис № 60. 24.01.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу сторонами за спільні кошти було набуто у спільну сумісну власність нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,2 кв.м., вартість якої становить 310000,00 грн., право власності на яку було зареєстровано за відповідачем по справі [PERSON] . Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати особистою приватною власністю квартиру [ADDRESS] ; поділити спільне сумісне майно подружжя, що складається з транспортного засобу марки «Опель» легковий універсал-В, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , припинити спільну часткову власність на транспортний засіб марки «Опель», реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частки у спільному майні в розмірі 29111,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.1996 року між нею та [PERSON] було укладено договір міни, відповідно до якого [PERSON] поміняла належну їй квартиру площею 43,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на належну [PERSON] квартиру площею 32,9 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] , в наслідок чого у [PERSON] фактично збільшився майновий стан на 10,3 кв.м. за рахунок доплати власних грошових коштів в розмірі 30000000 крб., а тому у відповідності до приписів ст. 62 СК України та п. 23 постанови спірна квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] . Крім того, в період шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки «Опель», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що зареєстрований за [PERSON] яким користується останній (а.с. 49). В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні стосовно задоволення основного позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, зустрічний позов просили задовольнити в повному обсязі. Надали суду відзив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.01.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінської райдержадміністрації м. Києва, актовий запис № 60 (а.с. 11). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Відповідно до договору міни від 20.02.1996 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] поміняла належну їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Космос» та реєстраційного посвідчення виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації від 26.01.1996 року . Крім того, згідно вказаного договору міни [PERSON] в рахунок доплати обміну вищевказаної квартири було доплачено [PERSON] грошові кошти в сумі 30000000,00 крб. В той же час в матеріалах справи міститься розписка про отримання 04.01.1994 року [PERSON] від колишньої дружини [PERSON] компенсації за половину квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 4800,00 доларів США (а.с. 39). Вказані докази підтверджують викладені в позові обставини щодо доплатою [PERSON] грошових коштів для доплати за спірну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Як випливає зі змісту ст. 3 СК, характерною ознакою сім`ї є спільне проживання осіб, які пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст.60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши його у Постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ст.71 СК України встановлені способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і вказано, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11від 21 грудня 2007 р., поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11від 21 грудня 2007 р., передбачає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. З огляду на викладені обставини вбачається, що спірний автомобіль та квартира придбані під час перебування сторін у шлюбі, тому відповідно до вищевказаних положень сімейного законодавства є спільною сумісною власністю подружжя. Доводи відповідача [PERSON] про те, що спірна квартира була придбана останньою з доплатою грошових коштів в розмірі 30000000,00 крб., не спростовує висновків суду, що вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, враховуючи, що відповідно до ст.65 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за основним позовом є такими, що підлягають задоволенню. Також суд, дійшов висновку про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом є такими, що підлягають частковому задоволенню, в частині поділу спірного автомобіля, а в частині визнання майна особистою приватною власністю не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial