Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просив поділити майно, набуте під час шлюбу з [PERSON], виділивши в натурі позивачу: хлібопіч «Сатурн», вартістю 800 гривень, аудіо систему домашній кінотеатр Meridian, вартістю 2500 гривень, планшетний компютер Acer, вартістю 3333 гривень, холодильник Viko, вартістю 4500 гривень, пилосос Samsung, вартістю 700 гривень, всього на загальну суму 11833 гривень, виділити в натурі [PERSON]: водогрійний бак Раунд, вартістю 1000 гривень, мяку меблю (диван кутовий, крісло), загальною вартістю 5000 гривень, пральну машину LG, вартістю 3500 гривень, телевізор Meridian, вартістю 2500 гривень, скляну тумбу чорного кольору під телевізор, вартістю 1000 гривень, всього на загальну суму 13000 гривень, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 214 гривень 60 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 жовтня 2009 року позивач уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області. Під час шлюбу сторони вели сумісне хазяйство, проживали однією сімєю в квартирі [ADDRESS] з 2009 року по 2010 рік, з 2010 року по лютий 2013 року проживали за адресою: [INFO]. Під час шлюбу сторонами придбано: телевізор Meridian, вартістю 2500 гривень, хлібопіч «Сатурн», вартістю 800 гривень, водогрійний бак Раунд, вартістю 1000 гривень, аудіо систему домашній кінотеатр Meridian, вартістю 2500 гривень, скляну тумбу чорного кольору під телевізор, вартістю 1000 гривень, мяку меблю (диван кутовий, крісло), загальною вартістю 5000 гривень, планшетний компютер Acer, вартістю 3333 гривень, холодильник Viko, вартістю 4500 гривень, пральну машину LG, вартістю 3500 гривень, пилосос Samsung, вартістю 700 гривень, всього на загальну суму 24833 гривні. З 22 лютого 2013 року сторони не проживають як чоловік та дружина. Все вищезазначене майно знаходиться вдома у відповідачки. Всі документи на майно знаходяться у відповідачки. Домовленості щодо добровільного поділу майна сторони не досягли, тому позивач вимушений був звернутись до суду з позовом. 05 грудня 2014 року позивачем подано уточнення до позовної заяви про поділ майна, в якому він просив поділити майно, набуте під час шлюбу з [PERSON], виділивши в натурі позивачу: хлібопіч «Сатурн», вартістю 800 гривень, аудіо систему домашній кінотеатр Meridian, вартістю 1469 гривень, планшетний компютер Acer, вартістю 3333 гривень, холодильник Viko, вартістю 4500 гривень, пилосос Samsung, вартістю 700 гривень, всього на загальну суму 10802 гривні, виділити в натурі [PERSON]: водогрійний бак Раунд, вартістю 1000 гривень, мяку меблю (диван кутовий, крісло), загальною вартістю 5000 гривень, пральну машину LG, вартістю 3500 гривень, телевізор Meridian, вартістю 1861 гривня, скляну тумбу чорного кольору під телевізор, вартістю 678 гривень, всього на загальну суму 12039 гривень, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 214 гривень 60 копійок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав частково, пояснив, що з відповідачкою проживав у зареєстрованому шлюбі в квартирі, яку знімали. Під час шлюбу ними було придбано наступне майно: телевізор вартістю 1861 гривня, чек є у відповідачки, домашній кінотеатр 1469 гривень, чек на придбання у відповідачки, водогрійний бак, вартістю 718 гривень, водогрійний бак на даний час знаходиться у відповідачки, хлібопіч, чеків на придбання у нього немає, тумбу під телевізор 678 гривень, чек у відповідачки, мяку меблю, подарували батьки відповідачки на весілля, вартість меблі складає 3100 гривень, чеків на придбання немає, пилосос, вартістю 400 гривень, дарував брат відповідачки, пральну машину і холодильник вони придбали разом у кредит. Вартість пральної машини 2424 гривні 17 копійок, холодильника 3152 гривні 83 копійки, квитанції на придбання є в матеріалах справи. Планшетний компютер він придбав на подарунок відповідачці, на даний час він хоче залишити його собі, вартість планшету складає 3333 гривень. Просив поділити майно, згідно уточненої позовної заяви, виключивши з позовних вимог водогрійний бак. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені вимоги позивача підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні уточнену позовну заяву визнала частково. Пояснила, що з позивачем вони проживали у зареєстрованому шлюбі в квартирі, яку знімали за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Калініна, 106/91. Під час шлюбу було придбано майно: телевізор, який дарували батьки позивача, з сумою вартості, вказаною позивачем 1861 гривня згодна, телевізор на даний час знаходиться у неї, хлібопіч вона ніколи не бачила, водогрійний бак вони з позивачем придбали разом, вартість його була 718 гривень, чека немає, на даний час знаходиться у неї, домашній кінотеатр, який дарували батьки позивача, з сумою вартості 1469 гривень згодна, скляну тумбу дарували батьки позивача, з сумою вартості 678 гривень згодна, мяку меблю дарували її батьки, вартість меблі позивачем завищена, насправді її вартість складає 3100 гривень, це може підтвердити її матір, планшет дарував позивач їй на день народження та Новий Рік, на даний час планшет знаходиться у позивача, з сумою вартості 3333 гривні згодна, пилосос дарував її брат, на даний час він знаходиться у неробочому стані, його вартість 400 гривень, вона не заперечує, щоб пилосос віддати позивачу. Пральну машину і холодильник вони придбали разом у кредит. Вартість пральної машини 2424 гривні 17 копійок, холодильника 3152 гривні 83 копійки. Кредит за вказане майно платили разом з позивачем. За планшетний компютер кредит платив сам позивач. Просила планшетний компютер та холодильник залишити їй, оскільки це подарунок позивача тому, планшет належить саме їй. Все інше майно не заперечувала проти поділення згідно вимог уточненої позовної заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка є її донькою, позивача знає він колишній чоловік її доньки, стосунки у них були погані. На весілля доньки з позивачем вона подарувала мяку меблю, яку купувала в магазині «Донбас», на 2 поверсі. Вартість меблі була 3100 гривень. Вартість меблі на весіллі не оголошувала, документи не зберегла, оскільки не думала, що донька розлучиться та буде ділити майно. Коли приходила в гості до доньки, то бачила в квартирі телевізор, який подарували батьки позивача. Хлібопіч ніколи в квартирі не бачила. Водогрійний бак був, ким придбаний не знає. Домашній кінотеатр подарували батьки позивача. Тумбу під телевізор подарували батьки позивача. Планшетний компютер дарував позивач доньці. Зі слів доньки їй відомо, що позивач забрав планшет коли уходив. Холодильник і пральну машину донька з позивачем придбали разом у кредит. Пилосос дарував її син брат відповідачки. Коли позивач уходив від доньки, то забрав речі, які помістились у руки, все майно залишилось в квартирі, де вони жили. Коли вона закінчила ремонт в свої квартирі, тоді донька перевезла все майно у її квартиру. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, свідка, дослідивши письмові докази, вважає уточнений позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно д ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного Кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного Кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 вищевказаної постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2 ч. 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно пункту 24 вищезазначеної постанови вбачається, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що заходиться у третіх осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 квітня 2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, видана відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у луганській області, актовий запис № 32 /а.с.9/. Під час шлюбу сторонами придбано наступне майно: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~аудіо систему домашній кінотеатр Meridian, вартістю 1469 гривень, про що свідчить копія чеку № 11458 /а.с.38/; - телевізор Meridian, вартістю 1861 гривня, про що свідчить копія чеку № 11457 /а.с.38/ ; - скляну тумбу чорного кольору під телевізор, вартістю 678 гривень, про що свідчить копія чеку № 11459 /а.с.38/ ; - пральну машину LG вартістю 2424 гривні 17 копійок; - холодильник Viko, вартістю 3150 гривень 83 копійки, придбання пральної машини та холодильника підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № М30-000363 від 23 липня 2010 року /а.с.47/; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~мяку меблю (диван кутовий, крісло), загальною вартістю 3100 гривень, чеків на придбання немає, як встановлено в судовому засіданні, мяку меблю подарувала подружжю мати відповідачки, що не оспорювалось сторонами та підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пилосос Samsung, вартістю 400 гривень, чеків на придбання немає, як встановлено в судовому засіданні, пилосос подарував подружжю брат відповідачки, що не оспорювалось сторонами та підтверджено в судовому засіданні поясненнями сторін та свідка [PERSON]; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~планшетний компютер Acer, вартістю 3333 гривні, було придбано позивачем у кредит, про що свідчить заява позичальника [PERSON] № А255RA63930235 від 18.12.2012 року, з якої вбачається, що [PERSON] просив надати строковий кредит на придбання планшету Acer Iconia Tab A20 Red, в розмірі 3333 гривні /а.с.17/; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~водогрійний бак Раунд, вартістю 718 гривень, чека на придбання немає, ціна сторонами не оспорювалась та підтверджена в судовому засіданні доводами сторін. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно виділити в натурі: аудіо систему домашній кінотеатр Meridian, планшетний компютер Acer, холодильник Viko, пилосос Samsung, а відповідачці водогрійний бак Раунд, мяку меблю (диван кутовий, крісло), \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пральну машину LG вартістю 2424 гривні 17 копійок, телевізор Meridian, скляну тумбу чорного кольору під телевізор згідно уточнених позовних вимог позивача. Таки вимоги розподілу не заперечувались сторонами в судовому засіданні, окрім планшетного компютеру. Що стосується заперечень відповідачки щодо виділення їй планшетного компютеру, а не позивачу, оскільки це є подарунком позивача для неї, то суд не бере їх до уваги, оскільки будь-яких документів, які вказують на те, що планшетний компютер їй даровано, відповідачка суду не надала, крім того, з наданих суду документів вбачається, що планшетний компютер придбано саме позивачем і виділення його відповідачці суттєво порушить вартісний баланс поділеного майна між сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відносно позовних вимог позивача щодо виділу йому в натурі хлібопічі, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу придбання хлібопічі, окрім того в судовому засіданні відповідачкою та свідком [PERSON] взагалі заперечувалось існування вказаного майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вартість поділеного майна між сторонами є майже однаковою, а виділене відповідачці майно, яке за балансовою вартістю на 428 гривень 34 копійки перевищує вартість майна, яке виділене позивачу, виходячи з загальної вартості спірного майна, є незначним, не порушує принципу справедливості та не заперечувалось в судовому засіданні сторонами. При викладених обставинах, розглянувши справу в межах заявлених уточнених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме квитанцією № 107 від 17 вересня 2013 року про сплату судового збору /а.с.1/. Враховуючи вищевказане, стягненню з відповідачки підлягає також понесені позивачем судові витрати, питання щодо стягнення яких ставиться позивачем, які складаються з судового збору в сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: partial