Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою з урахуванням збільшених позовних вимог, у якій просить стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «княжа Вієна Іншуранс груп» на користь позивача 7863,02 грн. страхового відшкодування, стягнути з [PERSON] на користь позивача 58937,25 грн., як відшкодування матеріальної шкоди. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь 30000,00 грн., як відшкодування моральної шкоди. Крім цього [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 1700,00 грн. відшкодування вартості експертного дослідження, та 985,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2017 року близько 17-10 год. [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай Соната державний номерний знак [NUMBER] , знаходячись на перехресті пр. Соборного та вул. Героїв Сталінграду у м. Олександрія Кіровоградської області, під час руху не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль KIA RIO державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , чим порушив п. 12.3, 2.3-б Правил дорожнього руху України, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. При цьому автомобілем Хюндай Соната зареєстрований на [PERSON] , а керував автомобілем [PERSON] . Даний факт підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2017 року у справі №200/18223/17 (провадження №3/200/3863/17), якою [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Дана постанова набрала законної сили. Вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA RIO становить 158937,25 гривень. Страхова відповідальність відповідача за страховим полюсом визначна в розмірі 100000 грн. Після звернення до страхової компанії відповідача, позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 92136,98 гривень. Сума страхового відшкодування є меншою ніж розмір заподіяної шкоди. Отже відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу 66800,27 гривень. Також підлягають відшкодуванню витрати пов`язані з проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 1700,00 гривень. Також у зв`язку з пошкодження автомобіля позивача було порушено його звичайний уклад життя, тривалий час він змушений просити допомоги у рідних та знайомих в плані користування транспортним засобом. Багато справ, запланованих раніше довелося відкласти, а від деяких взагалі прийшлося відмовитися, чим йому завдано маральної шкоди, яку також вважає необхідним стягнути з відповідача. 19 вересня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. 04 грудня 2018 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що позивач, як на підставу позову посилається на висновок авто-товарознавчої експертизи, де вказано, що «Сума матеріального збитку, що внесена з причини дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки, моделі KIA RIO, реєстраційний номер [NUMBER] , пану [PERSON] на момент проведення дослідження, становить 101525,59 грн. Таким чином різниця між сумою понесених позивачем матеріальних збитків та сумою страхового відшкодування становить 9388,61 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то позивач не надав жодного підтвердження понесених моральних страждань. Враховуючи викладене просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року у справі було залучено в якості співвідповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 03 вересня 2019 року від представника відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що 13.02.2017 року між страховою компаніє та [PERSON] було укладено поліс «АК/5652301 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності становить 200000 грн. за шкоду здоров`ю та 100000 грн. за шкоду майну. [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, яке сталося 29.09.2017 року з автомобілем, який належить [PERSON] Посилаючись на ст. 29, 36.2, 36 ЗУ «Про ОСЦПВ» було перераховано на користь позивача 92136,98 грн. Згідно звіту судового експерта із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складників та із врахуванням податку на додану вартість отримано: 47843,06 грн. (деталі із урахуванням зносу, без ПДВ) + 44293,92 грн. (робота та матеріали) = 92136,98 грн. Свої зобов`язання страхова компанія виконала перерахувавши на користь [PERSON] виплату в розмірі 92136,98 грн. Враховуючи викладене просить відмовити в задоволенні позову повністю. Представник позивача у судовому засідання підтримав позов із зазначених у ньому підстав. Представник відповідача Мічманова Д.В. у судовому засідання заперечувала проти задоволення позову із підстав, зазначених у відзиві. Водночас вона зазначили, що згодна з позовом лише в частині відшкодування різниці між заданими реальними збитками і страховою виплатою у розмірі 9388,61 грн. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року встановлено, що 26.09.2017 року о 17.10 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем Хюндай Соната державний номерний знак [NUMBER] , знаходячись на перехресті пр. Соборного та вул. Героїв Сталінграду у м. Олександрія Кіровоградської області, під час руху не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль KIA RIO державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , чим порушив п. 12.3, 2.3-б Правил дорожнього руху України, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф. Згідно копії довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] 25.05.2018 року було перераховано 92138,98 грн. від KNYAZHA VIENNA INSHURANS GRUP U Vidshkod. K/R. Згідно квитанції серії 2.20 Е від 06.12.2017 року [PERSON] сплатив 1700,00 грн. для визнання збитків по автомобілю KIA RIO, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно копії висновку №148.2017автотоварознавчої експертизи, складеного 08 грудня 2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки, моделі KIA RIO, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить пану [PERSON] на момент проведення дослідження, становить 158937,25 грн. Сума матеріального збитку, що нанесена з причини дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки, моделі KIA RIO, реєстраційний номер [NUMBER] , пану [PERSON] на момент проведення дослідження, становить 101525,59 грн. Відповідно до висновку експертизи вартість матеріального збитку (реальні збитки), що був завданий позивачеві, була визначена як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТР з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості), та становить 101525 грн. 59 коп. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС [NUMBER] , [PERSON] належить транспортний засіб HYUNDAI SONATА, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно копії страхового акту №170000128734 від 23.05.2018 року складеного ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» прийнято рішення про відшкодування збитків в розмірі 92138,98 грн. [PERSON] в результаті зіткнення автомобілів за участі [PERSON] . Згідно копії рахунку суми страхового відшкодування до справи №170000128734 на підставі Звіту №148.2017 від 08.12.2017 року, судового експерта Гладких С.І. від 23 травня 2018 року сума страхового відшкодування становить 92136,98 грн. Згідно копії листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 25.05.2018 року вих.№3472, направленого [PERSON] , в якому роз`яснено, що сума належного страхового відшкодування становить 92136,98 грн., яка буде перерахована згідно його заяви на реквізити ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно копії платіжного доручення №ЗР037964 від 25 травня 2018 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувало на банк отримувача АТ КБ «Приватбанк» 92136,98 грн., призначення платежу Відшкод. К/Р: [NUMBER] , [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) зг. Страх. Акту №170000128734 від 23.05.18 БезПДВ &2000без ПДВ. Згідно копії полісу №АК/5652301 від 13.02.2017 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] укладено договір страхування транспортного засобу Hyundai SONATA, номерний знак [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого завдана життю і здоров`ю двісті тисяч гривень, шкоду завдану майну сто тисяч гривень. Суд застосовує такі норми права. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів. Як зазначено вище, суд встановив, що внаслідок ДТП з вини [PERSON] було завдано шкоду майну [PERSON] , а саме автомоблію KIA RIO, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля становить 158937,25 грн, а сума матеріального збитку, що нанесена з причини дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля [PERSON] на момент проведення дослідження становить 101525 грн. 59 коп. [PERSON] 25 травня 2018 року отримав від ПрАТ Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп страхове відшкодування у розмірі 92136,98 грн. Виплата проведена з відповідно ч. 2 ст. 36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів без урахування вартості ПДВ. Тому суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог позивача до зазначеного страховика, адже він здійснив виплату відповідно до норм зазначеного закону у межах ліміту відповідальності страховика, який становить 100 тисяч гривень. Фактично сплачена сума зменшена на суму ПДВ, правильність розрахунку такого зменшення позивач не оспорював. Також позивач [PERSON] не надав страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, а тому у нього не виникло право на отримання доплати у розмірі суми утриманого податку на додану вартість. [PERSON] не проводив ремонт належного йому автомобіля, що був пошкоджений внаслідок ДТП. і звернувся до суду з позовом про відшкодування завданих йому збитків саме у грошовому вираженні. Враховуючи норми ч. 1, 2 ст. 22, ст. 1192 ЦК України, роз`яснення пункту 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд дійшов висновку про те, що оскільки, як зазначено у висноку експертизи, належний позивачу автомобіль, який було пошкоджено внаслідок ДТП, мав певну зношеність, його ремонт фактично проведено не було, а предмет позову [PERSON] полягає у стягненні на користь потерпілого реальних збитків, а саме вартості матеріального збитку (грошей), що нанесений з причини ДТП власнику автомобіля, розмір цих збитків має відшкодовуватись з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до висновку експертизи вартість матеріального збитку (реальні збитки), що був завданий позивачеві, була визначена як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТР з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості), та становить 101525 грн. 59 коп. Позивач [PERSON] не надав суду доказів того, що він провів роботи, необхідні для відновлення пошкодженої речі, а натомість зазначив, що ремонт він не проводив та просив стягнути з відповідача збитки у грошовому вираженні. Тому з урахуванням зазначених вище норм законодавства та роз`яснень постанови пленуму ВССУ розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна, тобто з урахуванням зносу, який відповідно до висновку експерта становить 101525 грн. 59 коп. У цю суму, як зазначено у висновку експерта, вже включені витрати, яких власник транспортного засобі зазнає чи може зазнати для відновлення свого порушеного права користування транспортним засобом. Оскільки розмір завданої позивачу з вини відповідача матеріальної шкоди є більшим за виплачене йому страховиком відшкодування, відповідно до норм ст. 1194 ЦК України з відповідача [PERSON] слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ця різниця становить 101525 грн. 59 коп. (реальні збитки) - 92136 грн 98 коп (страхова виплата) = 9388 грн 61 коп. Отже, позов у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме у частині стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] 9388 грн 61 коп. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд застосовує такі норми права. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п 4. Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п.9 зазначеної постанови Пленуму ВСУ 9. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що моральна шкода полягає у виникненні у нього необхідності тривалий час просити допомогу у рідних та друзів та вимушеному користуванні громадським транспортом, зазначає про зміну життєвих відносин, необхідність відновлення колишнього стану здоров`я і спокою. Водночас всупереч зазначеним вище роз`ясненням п.4 постанови Пленуму ВСУ позивач не надав будь-яких доказів його душевних страждань та інших обставин, на які він посилається в обгрування своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. Водночас відповідач застрахував свою відповідальність та потерпілий [PERSON] отримав від страховика компенсацію більшої частини завданих йому наслідок ДТП матеріальних збитків у сумі 92136 грн 98 коп. Під час судового розгляду справи представник відповідача адвокат Спасова І.Г. визнавала позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9388 грн 61 коп, однак в позивач наполягав на відшкодуванні йому шкоди, виходячи з вартості відновлювального ремонту у розмірі 158937 грн 25 коп. Таким чином посилання позивача на те, що він був змушений відмовитись від користування автомобілем і не зміг провести його ремонт виключно через небажання відповідача відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, є необґрунтованими. Таким чином суд дійшов висновку, що у зв`язку з ненаданням позивачем доказів його душевних страждань, а також враховуючи зазначену поведінку відповідача, у задоволенні позову у частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ст 141 ЦК судові витрати, понесені позивачем, залишаються по фактично понесеним.

Outcome: partial