Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року, який 22.04.2013 року було розірвано. Від зазначеного шлюбу у позивача та відповідача є донька: [PERSON] , [INFO] . На утримання доньки позивач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2013 року до досягнення повноліття, на підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 19.04.2013 року. Виконавчий лист на виконанні знаходиться в Дружківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у позивача змінився сімейний стан, а саме з вересня 2014 року у нього склалися сімейні стосунки з іншою жінкою, [PERSON] , у відносинах з якою [INFO] народився син - [PERSON] . В шлюбі з цією жінкою він не перебуває, але проживають однією сім`єю. Сім`я знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Аліментні зобов`язання щодо утримання нової сім`ї позивач виконує добровільно без судового рішення. Враховуючи вищевикладене, позивач просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 08.04.2013 року у справі № 227/1281/13, з 1/4 до 1/6 частини та стягнути з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до виповнення повноліття, а також витребувати з Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчий лист, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 08.04.2013 року у справі № 227/1281/13 про стягнення з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . 01 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона та відповідач не погоджуються з викладеним у позовній заяві. Представник відповідача вважає, що позивач грубо порушує ст.ст. 18, 27 Конвенції прав дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.1991р., так як держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Натомість, позивач мало того, що постійно несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], та ще й самоусунувся від спілкування з дитиною, про що свідчать характеристика із Золотоколодязянської ЗОШ І -ІІІ ст. та акт обстеження сімейного стану від 29.10.2019 року, з яких вбачається, що саме позивач ухиляється від виконання своїх батьківських прав, що негативно позначається на психіці дитини, яка за ним сумує, та бажає хоча б інколи спілкуватися, а не один раз на рік. Окрім того, позивач зазначає, що змінився його сімейний стан, так як [INFO] у нього народився син [PERSON] , але як саме ця зміна сімейного стану вплинула на зміну фінансового становища платника аліментів, позивач суду не довів та не надав жодного документального підтвердження. 21.01.2020 року представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у позивача є донька. На теперішній час у позивача змінився сімейний стан, оскільки у нього в 2016 році народився син [PERSON] . У зв`язку з цим, просила зменшити аліменти до 1/6 частини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем проживають з 2015 року. Живуть однією сім`єю. Є дитина [PERSON] , 2016 року народження. Позивач є батьком дитини. В шлюбі не перебувають. Позивач надає матеріальну допомогу їй і дитині. Позивач офіційно ніде не працює у зв`язку з тим, що отримав побутову травму. Неофіційно працює водієм. Дитина до садочку не ходить, так як часто хворіє. На теперішні час не працює, перебуває у декретній відпустці, яку продовжила до жовтня 2020 року. До жовтня позивач сплачував аліменти на дочку, але у жовтні 2019 року припинив їх сплачувати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позовом не згодні у повному обсязі, оскільки обидві дитини хворіють. Аліменти позивач сплачував не регулярно, з дитиною не спілкується. Сторони в судове засідання, яке призначене на 31.01.2020 року, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Від представника позивача та третьої особи до суду надішли заяви з проханням розглянути справу без їх участі, просять позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2013 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 25 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 4). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2013 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої ОСББ «Тиха-6», [PERSON] разом з цивільною дружиною [PERSON] та сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8). Згідно копії довідки про доходи з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.11.2019 року № 17884, виданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області, [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2019 року доходів не має. (а.с. 54). Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки №1768/1 від 30.10.2019 року, син позивача [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 14.08.2018 року (а.с. 43). Відповідно до довідки від 31.10.2019 року, позивач з 11.10.2019 року по 31.10.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Мирноградська центральна міська лікарня». За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом враховано, що станом на день винесення рішення позивач не працює, не має постійного доходу, зважаючи, що сімейний стан платника аліментів змінився, так як у нього народився син. Крім того, суд враховує, що на утриманні позивача також знаходиться цивільна дружина [PERSON] , яка не працює та здійснює догляд за дитиною. Враховуючи зміст ст.ст. 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища батька, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Щодо доводів представника відповідача про те, що дитина відповідача постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, а також те, що відповідач ніде не працює та не може в повному обсязі забезпечити лікування доньки, суд вважає неспроможними, так як відповідач не зверталась до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат на лікування доньки. Враховуючи вищезазначене, дослідивши докази по справі та надавши їм належну оцінку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, змінивши розмір аліментів, стягуваних на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача. Враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, позивачем було заявлено вимогу щодо витребування у відділі державної виконавчої служби виконавчого листа, виданого на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2013 року у справі № 227/1281/13 про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що розмір аліментів було змінено, з метою дотримання процесуальних прав позивача, суд приходить до висновку, що зазначений виконавчий лист слід відкликати з виконання. Згідно п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягненню аліментів» визначено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved