Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, уточненою в подальшому, до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. З 1 вересня 2014 року є студентом Інституту журналістики Київського національного університету ім. Т.Г.Шевченка, форма навчання денна,строк навчання до 30.06.2018 року. Всі витрати на його навчання несе його мати [PERSON]. Враховуючи те, що він навчається на денному стаціонарі, має проблеми зі здоров»ям тому не має можливості працювати. Отриманої стипендії вистачає лише на внесення оплати за проживання у гуртожитку навчального закладу та не вистачає на харчування, транспортні витрати, одяг та взуття. За таких обставин потребує матеріальної допомоги від батька Просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання 30.06.2018 року але не більше як до досягнення ним 23 років 21.04.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що 23 січня 2015 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, на сьогоднішній день підприємство знаходиться в стадії ліквідації. З моменту реєстрації та по день розгляду справи у суді отримав дохід від провадження діяльності в сумі 4270 грн. та сплатив з нього щомісячні податки: 244 грн. єдиний податок з фізичних осіб, та 422- єдиний соціальний внесок , всього на суму 3996 грн., отримавши чистого доходу 274 грн. 09 вересня 2005 року уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дружина [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує одноразову допомогу по народженню дитини, що складає 1012,50 грн. щомісячно. До того ж [PERSON] навчається на заочному відділенні Харківської гуманітарно-педагогічної академії на контрактній основі. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON], через свій дитячий вік не спроможні отримувати ніяких доходів і повністю знаходяться на утриманні батьків. Крім того [PERSON] має проблеми зі здоров»ям, знаходиться під наглядом кардіолога Обласної дитячої клінічної лікарні №1, що потребує додаткових витрат на дитину. Позивач навчається за кошти державного бюджету України та отримує стипендію, тобто фактично на час навчання перебуває на утриманні держави, має можливість працювати у вільний від навчання час, що підтверджується регулярними публікаціями за його авторством на сторінках Інтернет-видань «Лампа» та Кореспондент.net. Крім того отримує допомогу від своєї матері [PERSON] Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити, Вислухавши відповідача [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) На підтвердження свого навчання в Інституті журналістики Київського національного університету ім. Т.Г.Шевченка, позивачем надано до суду копію довідки від 12 листопада 2014 року, згідно з якою [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту журналістики 4 рівня акредитації Київського національного університету ім. Т.Г.Шевченка. закінчення навчання 30.06.2018 року.(а.с.6) Відповідно до ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається зі змісту ст. 199 СК України підставою виникнення обовязку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у цьому разі є такий склад юридичних фактів : 1) походження дітей (родинний звязок батьків та дітей); 2)продовження повнолітніми дітьми навчання; 3) потреба повнолітніх дітей у звязку з продовженням навчання в матеріальній допомозі; 4) здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобовязання, повязане з утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на\~\~підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON]В на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років, вказані кошти необхідні для внесення оплати за проживання у гуртожитку навчального закладу, харчування, транспортні витрати, одяг та взуття, оплату Інтернет-послуг. В позовній заяві та доповненні до неї, позивач [PERSON] вказує, що отримує стипендію, посилаючись на її розмір 730 гривень на місяць та отримання допомоги від своєї матері [PERSON] Таким чином судом встановлено родинний звязок сторін, продовження повнолітнім позивачем [PERSON] навчання, потребу позивача у звязку з продовженням навчання в матеріальній допомозі. Обов»язки утримувати дитину - це правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини, так і на батька, незалежно від того перебувають вони у шлюбі чи ні. (ст. 141 СК України) Однак при визначенні розміру аліментів суд обовязково повинен врахувати як інтереси повнолітньої дитини, яка потребує матеріальної допомоги, так і інтереси батьків, зокрема їх можливість таку допомогу надавати, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи по суті. Що стосується здатності батька таку допомогу надавати, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа-підприємець 23.01.2015 року номер запису 2\~474\~000 0000 006633. Згідно книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість), зареєстрованій в Ізюмській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, [PERSON] у період з 30 січня 2015 року по день розгляду справи у суді отримав дохід від провадженні діяльності в сумі 4270 грн. При цьому відповідач сплатив щомісячний єдиний податок з фізичних осіб в сумі 244 грн. та щомісячний єдиний соціальний внесок в сумі 422 грн., всього на суму 3996 грн. Таким чином дохід відповідача [PERSON] з 30 січня 2015 року по день розгляду справи у суді склав 274 грн. Крім того, відповідач [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON], яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує одноразову допомогу по народженню дитини, що складає 1012,50 грн. щомісячно. [PERSON] навчається на заочному відділенні Харківської гуманітарно-педагогічної академії на контрактній основі, вартість навчання, згідно типового договору про навчання №1950 від 01 вересня 2011 року, складає 12600 грн. [PERSON], 27.07.2013 року має ураження центральної нервової системи, що потребує нагляду дільничним педіатром, дитячим неврологом, кардіологом та лікування. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed