Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2016 року між ними був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу будівель та споруд, розташованого в смт.Смотрич по вул. Гагаріна, буд. 19-А, Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачем було сплачено грошові кошти в розмірі 100000 грн. згідно видаткового касового ордеру, а відповідачем згідно акту прийому-передачі передано придбане майно. Однак на даний час вказаний договір купівлі-продажу нотаріально не оформлений. Державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на комплекс, а тому звертається до суду і просить визнати за ним право власності на дане майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, теж просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання теж не з'явився,однак направив до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечують, розгляд справи просять проводити без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 28 вересня 2016 року придбав у відповідача [PERSON], який діяв від імені співвласників нерухомого майна на підставі доручення, наданого йому відповідно до протоколу №1 зборів співвласників нерухомого майна від 28 вересня 2016 року, нерухоме майно, а саме комплекс, що складається з адмінбудинку, прохідної, автогаража, центрального складу та вбиральні, та який знаходиться в смт.Смотрич по вул. Гагаріна, буд. 19-А Дунаєвецького району Хмельницької області. Даний правочин був засвідчений договором купівлі-продажу нерухомого майна від 28 вересня 2016 року (копія додається). Також встановлено, що продаж вказаного майна був вчинений за 100 000 грн., які відповідач отримав від позивача повністю до підписання договору, що підтверджується розпискою про отримання коштів від 28 вересня 2016 року та копією видаткового касового ордеру від 28 вересня 2016 року. Відповідно до акту приймання-передавання нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2016 року [PERSON], діючи від імені співвласників нерухомого майна, передав, [PERSON] прийняв нерухоме майно, а саме комплекс, який знаходиться за адресою: смт.Смотрич по вул. Гагаріна, буд. 19-А Дунаєвецького району Хмельницької області. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №37660061 від 20 жовтня 2017 року [PERSON] було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на комплекс. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.386 ЦУ України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved