Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтуванння своїх вимог вказував, що житловий будинок [ADDRESS] належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний за час шлюбу. Покликаючись на те, що в 2016 році шлюб між ним та [PERSON] розірваний і вони не домовились про порядок поділу спільного майна подружжя, просить провести поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, виділивши йому в натурі 1/2 частку. В підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та поділ житлового будинку згідно варіанту запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою, виділивши позивачу частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами як другому співвласнику, відповідачу виділити частку будинку як першому співвласнику. Розгляд справи просить проводити у його відсутності, Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, суду надана заява про визнання позову та про виділення їй частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами згідно варіанту, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою як першому співвласнику. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо постійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом, права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2003 року. Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20.07.2016 року шлюб між ними розірваний (а.с.5). Під час шлюбу сторонами було придбано житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що стверджується копією договору купівлі-продажу від 09.11.2005 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.21, 22). Таким чином дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до матеріалів судової будівельно-технічної експертизи №267/5 ринкова вартість будинковолодіння по [ADDRESS] становить 118 102,00 грн.. Експертизою запропонований один варіант поділу житлового будинку у співвідношенні 1/2 до 1/2, будівельні роботи по переплануванню у відповідності до діючих будівельних норм та правил, які сторонам необхідно здійснити для розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири та грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння (а.с.33-52). Згідно довідки №570 від 15.07.2019 року Копачівської сільської ради Рожищенського району вбачається, що виконавчий комітет сільської ради не заперечує щодо проведення переобладнання та перепланування спірного будинку (а.с.61). На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя і слід провести його поділ між сторонами згідно варіанту, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою. Виділивши позивачу 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а саме: по житловому будинку приміщення 1-5, пл.13,2 кв.м, загальною вартістю 15305,03 грн.; 49/100 частин сараю-літньої кухні (Б-1) (ліва частина - сараю), вартістю 24025,68 грн., сарай (В-1), вартістю 12081,00 грн.. Відповідачу виділити 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а саме: по житловому будинку приміщення: 1-1, пл.7,0 кв.м, вартістю 9043,00 грн., 1-2*, пл.8,9 кв.м та 1-4, пл.13,9 кв.м., загальною вартістю 26435,97 грн.; 51/100 частина сараю-літньої кухні (Б-1) (права частина - літня кухня з санвузлом) вартістю 25006,32 грн., колодязь (Г) вартістю 4951,00 грн., сарай (в) вартістю 1254,00 грн.. Для розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири двом співвласникам: - влаштувати автономні інженерні мережі; - закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 і 1-5. Першому співвласнику переобладнання відсутні. Другому співвласнику провести добудову із подвійними вхідними дверима площею 11,6 кв.м (кухня-вітальня) з розмірами, як показано на плані; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 і добудовою на місці віконного прорізу. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути 7639,29 грн. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 384,20 грн., а ще 384,20 грн. - слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст.ст.60, 68, 69, 70 СК України,

Outcome: approved