Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. У позові вказав, що 19 листопада 2016 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області. 1/2 частина вказаного домоволодіння належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2008 року, та 1/2 частина належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.01.2009 року. За життя [PERSON] склала заповіт на користь своєї дочки, яка водночас є матірю позивача, [PERSON]. Однак, 14.06.2016 року [PERSON] померла, а тому позивач [PERSON] бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] за правом представлення. З заявами про прийняття спадщини після померлої звернулися рідні сестри спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує, що після закінчення шестимісячного строку після смерті спадкодавця він звернувся до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спірне домоволодіння. Однак, постановою від 26.05.2017 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з тих підстав, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач вважає, що такими діями порушено його право щодо набуття права власності в порядку спадкування. Позивач прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинок по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області, котре складається з А-1 житлового будинку, В погрібу, Б сараю, що належав [PERSON], яка померла 19.11.2016 року. В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити. При цьому, пояснили, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно перебувають у [PERSON], яка відмовляється їх надавати. Відповідач територіальна громада в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника. Третя особа - друга Лубенська державна нотаріальна контора надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 19 листопада 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.18/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», «а», сарай «Б», погріб «В». Вказане майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та свідоцтва про право на спадщину за законом, про що маються записи у відповідних реєстрах речових прав. /а.с.10, 11, 12, 13, 29-30/ За життя, 15.08.2011 року, [PERSON] склала заповіт на користь своєї дочки - [PERSON], яким заповіла останній все своє майно. /а.с.14/ Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу, внаслідок чого відбулася зміна дівочого прізвища «Овчіннікова» на «Брєдіхіна» /а.с.21-25/, свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], внаслідок чого відбулася зміна її прізвища з «Овчіннікової» на «Кущ» /а.с.16, 17/ Однак, 05.06.2016 року, тобто до відкриття спадщини, [PERSON] померла. /а.с.27, 28/ Позивач є сином [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження. /а.с.25, 26/ Відповідно до положення ч.1 ст.1266 ЦК України позивач має право на спадкування за правом представлення. Так, згідно вказаної норми внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також подали сестри останньої [PERSON] та [PERSON]. /а.с.15/ Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги після померлої за правом представлення, який бажає прийняти спадщину. Сестри спадкодавця належать до спадкоємців другої черги у відповідності до положення ст.1262 ЦК України. На думку суду саме спадкоємці наступної черги є належними відповідачами за заявленим позовом. Натомість, позивач предявив позовні вимоги до територіальної громади. Однак, відповідно до ст.1277 ЦК України спадкове майно переходить у власність територіальної громади у випадку визнання спадщини відумерлою, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. Таким чином, територіальна громада в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області в даному випадку не є належним відповідачем, а тому заявлені позовні вимоги до неї задоволенню не підлягають. Крім того, суд звертає увагу позивача на той факт, що право власності спадкодаця на спірне спадкове майно підтверджується належними правовстановлюючими документами: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.12.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.01.2009 року. Крім того, записи про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно, зроблені у відповідних реєстрах речових прав. Зокрема, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.08.2017 року [PERSON] зазначена власником 1/1 частини житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області. /а.с.10, 11, 12, 13, 29-30/ Разом з тим, постановою нотаріуса від 26 травня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. /а.с.15/ Відповідно до ст.4 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За п.п.1-4 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, відповідно до статті 46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. Крім того, у випадку втрати правовстановлюючого документу чинне законодавство передбачає можливість видачі його дублікату. Відповідні розяснення містяться в листі Державної реєстраційної служби від 15.01.2013 р. N 12-06-15-13. Отже, в разі відсутності у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, за наявності на зберіганні в другій Лубенській держнотконторі, відповідній сільській раді або в КП «Лубенське МБТІ» екземплярів таких документів, нотаріус відповідно до норм чинного законодавства має право витребувати його з метою вчинення нотаріальної дії. У разі втрати правовстановлюючого документу передбачено процедуру отримання його дублікату. Натомість, позивачем не надано інформацію, що він особисто чи нотаріус вживали заходів щодо витребування правовстановлюючих документів на домоволодіння по вул.Бабака, 12 в с.Піски Лубенського району Полтавської області. Також, не надано жодних відомостей про неможливість витребування правовстановлюючого документа на спадкове майно, отримання його дублікату. Відповідно до п.3.3. Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Суд вважає, що позивач не вичерпав можливості скористатися передбаченими законом адміністративними процедурами з метою оформлення необхідних документів для прийняття спадщини, а тому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. У випадку задоволення позову суд фактично повторно визнаватиме право власності особи на майно, яке ніким не оспорюється та підтверджується відповідними документами. Також суд зазначає, що питання відмови у вчиненні нотаріальної дії врегульовано ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» та згідно з частинами 3 і 4 цієї статті нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, яка згідно зі ст. 50 цього ж Закону може бути оскаржена до суду особою, прав та інтересів якої вона стосується. Тобто в разі незгоди з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, позивачі мають право оскаржити таку відмову. Аналогічні висновки, викладені в п.3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Outcome: dismissed