Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09 лютого 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстровано шлюб, про що 09 лютого 2002 року зроблено відповідний актовий запис №165. Від шлюбу у сторін народились спільні донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач їх визнала та просила розірвати шлюб із позивачем. А тому суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 09 лютого 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 09 лютого 2002 року складено актовий запис №165 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 грудня 2015 року. Дошлюбне прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.11). Від шлюбу у сторін є спільні діти, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження від 17 грудня 2015 року, де у графі «батько» записано [PERSON] , а у графі «мати» [PERSON] (а.с.9-10). Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній у позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved