Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 05.06.2020 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, проте спільне життя не склалося та з червня 2021 року сторони разом не проживають, шлюбні стосунки припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя, почуття поваги та взаєморозуміння між ними втрачено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Виходячи з наведеного, вважає, що сім`я фактично розпалася, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. Вважає, що примирення між сторонами не можливе. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти постановлення заочного рішення (а.с.15). Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом суду, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала (а.с.13, 18). \~ \~ \~ \~Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданого клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~Судом встановлено, що з 05.06.2020 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №5 (а.с.6). Взаємовідносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство з червня 2021 року, подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень.\~\~\~\~

Outcome: approved