Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 08.07.1997 року він працював на підприємстві відповідача на різних посадах. Востаннє на підставі наказу від 21.12.2015 року №22/ОС був призначений на посаду помічника начальника з кадрових питань структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Також позивач є членом Первинної профспілкової організації Запорізьке моторвагонне депо всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України». 28.08.2020 року наказом №13/д його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани,з чим позивач не згоден. Зокрема позивач вказує, що однією з підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протокол оперативної наради від 26.08.2020 року. Однак, відповідачем було порушено порядок проведення даної оперативної наради, а саме порушено місячний строк застосування дисциплінарного стягнення, оскільки 14.07.2020 роботодавець дізнався про факт порушення, а застосував стягнення лише 28.08.2020 року,крім того, на нараду не було запрошено представника профспілки та не було запитано згоду на його притягнення до дисциплінарної відповідальності у профспілки, членом якої він є. Вважає, безпідставними звинувачення його у порушені Положення про комерційну таємницю та іншу інформацію АТ «Укрзалізниця» затвердженого наказом від 07.11.2019 р.№540/Н, оскільки відповідно до вказаного положення, саме на керівника покладено обов`язок присвоєння документу грифу «Конференційна інформація». Також, вважає безпідставним, звинувачення його у порушені п.1.2 та п.2.2.9 посадової інструкції. У зв`язку із зазначеним позивач просить скасувати наказ від 28.08.2020 року №13/д про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог у зв`язку з тим, що у діях [PERSON] вбачається неналежне виконання своїх посадових обов`язків,оскільки надаючи внутрішні нормативні акти роботодавця, в яких міститься регулювання правовідносин сторін, допустив порушення яке полягає в розголошенні комерційної таємниці та іншої конференційної інформації АТ «Укрзалізниця». Вважає, що строк застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] відраховується з 03.08.2020, оскільки його було виявлено саме в цей день під час судового засідання по справі №314/1792/20. Зазначає, що в ході наради [PERSON] було повідомлено про документ АТ «Укрзалізниця» №ЦЦУП-10/824 від 27.05.2020, який попереджає керівників залізниці про особисту відповідальність про недотримання позиції АТ «Укрзалізниця» у відношенні до так званої Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України». У відповіді на відзив, позивач просив відхилити відзив на позов, у зв`язку з тим, що, в Положенні про комерційну таємницю та іншу інформацію АТ «Укрзалізниця», що затверджене наказом від 07.11.2019 р.№540/Н, не зазначено, що саме помічник начальника з кадрових питань зобов`язаний організовувати роботу щодо забезпечення збереження та захисту комерційної та конференційної інформації, вказав, що за керівником закріплено обов`язок щодо необхідності присвоєння документу грифу «Конференційна інформація». Вказав, на порушення строків застосування дисциплінарного стягнення, оскільки документи із суду по справі №№314/1792/20АТ «Укрзалізниця» були отримані 14.07.2020 року за №28016/0/65/20, і саме тоді роботодавець дізнався про факт порушення здійснений [PERSON] . Зазначив, що йому нічого не відомо про наявність документу АТ «Укрзалізниця» №ЦЦУП-10/824 від 27.05.2020. Вказав, що після утворення Первинної профспілкової організації Запорізьке моторвагонне депо всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України», на ім`я відповідача було направлено супровідний лист та пакет документів, на підставі яких здійснюється діяльність зазначеної організації. Позивач, у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, зазначених у позові, та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що починаючи з 08.07.1997 позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача на різних посадах. За цей час підприємство неодноразово перетворювалося, а сам позивач неодноразово переміщувався по різних посадах та підрозділах цього підприємства. На підставі наказу від 21.12.2015 року № 22/ОС був призначений на посаду помічника начальника з кадрових питань структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Наказом № 13/д від 28 серпня 2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. В обґрунтування наказу вказано порушення, встановлені на нараді 26.08.2020 року. Згідно до відмітки на вказаному наказі, [PERSON] був ознайомлений із наказом 01.09.2020 року та вказав свої зауваження щодо цього наказу. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством (стаття 147-1 КЗпП України). Положеннями статті 148 КЗпП України встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Зі змісту роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, тощо. Для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення, для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності. У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача. Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень. Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм. Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Саме такий правовий висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 липня 2013 року та у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-163цс14. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації Запорізьке моторвагонне депо всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України». З протоколу наради від 26.08.2020 року, вбачається, що представник виборного профспілкового органу, не був присутнім на нараді, даних про те, що взагалі повідомлялася вказана організація належним чином про проведення вказаної наради та належним чином до неї направлялися матеріали по нараді для ознайомлення не пізніше, ніж за дві години до початку наради, відповідачем не надано. Так, як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті рішення щодо накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення, відповідач до профспілкового комітету, членом якого є позивач, не звертався, а отже і рішення профспілкового комітету щодо надання згоди (чи відмові у наданні згоди) щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в матеріалах справи відсутнє. Таким чином, суд вважає, що порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності є наслідком скасування наказу, тому не має правового значення наявність складу самого проступку, оскільки оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (постанова Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі № 346/3853/16-ц). Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказу про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved