Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь упущену вигоду у розмірі 9600 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 40000 грн., відшкодувати сплачений судовий збір до апеляційного суду у розмірі 558,85 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в вересні 2009 року в його домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Польовий, 3, його знайомий [PERSON] на автоевакуаторі доставив автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ99-22АЕ в пошкодженому стані після ДТП. [PERSON] вивантажив вказаний автомобіль перед його гаражем та попросив розмістити автомобіль на території домоволодіння позивача на два тижні в очікуванні черги на ремонт автомобіля на СТО. Через два тижні автомобіль ніхто не забрав. Позивач неодноразово нагадував [PERSON] про необхідність забрати автомобіль та незручності, до яких автомобіль призводить, враховуючи, що позивач, маючи гараж, здавав його в оренду, отримуючи за це 300 грн. щомісяця. В звязку з тим, що автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ99-2 АЕ стояв біля гаражу, було не можливо не тільки здавати гараж в оренду, але й користуватись гаражем в господарських цілях, оскільки було не можливо відкрити ворота гаражу. На його зауваження [PERSON] запевнив, що власник автомобіля компенсує втрати із-за неможливості здавати гараж в оренду та завдані незручності. Більше року ніхто не цікавився станом автомобіля, ніхто його не забирав. У листопаді 2010 року позивач дізнався, що в суд з позовом до нього про витребування майна з чужого незаконного володіння звернувся власник автомобіля Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ [PERSON], який також просив стягнути з [PERSON]В збитки в звязку із зменшенням вартості автомобіля. Хоча з вересня 2009 р. по листопад 2010 р. [PERSON] з проханням про повернення свого автомобіля до позивача не звертався, також не звертався із заявами до правоохоронних та інших компетентних органів. Особисто з [PERSON] позивач не знайомий і ніколи його не бачив. 18.11.2010 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова виніс ухвалу про витребування автомобіля Додж-Дюранго у позивача і передачі його на відповідальне зберігання [PERSON] Ухвала суду не була виконана і близько 3-х років автомобіль знаходився на території домоволодіння позивача. 13.01.2012 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова виніс заочне рішення, яким задовольнив позов [PERSON], зобов'язав витребувати автомобіль Додж-Дюранго у [PERSON] та передати його [PERSON] Це рішення близько трьох років не виконувалось. Цім же рішенням суд з [PERSON] на користь [PERSON] стягнув 110900 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.04.2012 р. в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 109200 грн. рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова скасовано, в звязку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Вказаний автомобіль знаходився на території домоволодіння позивача 32 місяці, оскільки забрали автомобіль з домоволодіння [PERSON] тільки 23.07.2012 р. Позивач вважає, що бездіяльність [PERSON] щодо повернення автомобіля впродовж 32 місяців унеможливила отримання позивачем доходу (упущену вигоду) у розмірі 9600 грн. =300 грн. х 32 місяці. Протягом усього цього часу позивач витрачав здоров'я, витрачав час на судові засідання, пошук доказів, виклики до райвідділу міліції та до прокуратури, також витрачав час і кошти на консультації адвокатів, витрачав кошти на оплату судових зборів, морально страждав, і все для того, щоб довести свою невинність і необґрунтованість позовних вимог [PERSON] до нього, в діях якого вбачаються ознаки шахрайських дій. Подача позову [PERSON] призвела до порушення конституційних прав [PERSON], оскільки в забезпечення позову було накладено арешт на домоволодіння позивача і він не міг розпоряджатися своїм майном. Крім того, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2010 р. його було обмежено пересування [PERSON] по території України. Таким чином, були принижені честь, гідність і порушені права [PERSON], тому позивач вважає, що має право на відшкодування шкоди. Позивач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] подали заяви, в якій просили суд розглянути справу в їх відсутність, вказавши, що [PERSON] підтримує свій позов та просить його задовольнити, а представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечує та в його задоволенні просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків. По даній справі 13.01.2012 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволенні. Витребувано у [PERSON] легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, 1998 р. випуску, та передано [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] збитки в сумі 109200 грн. та судові витрати. Рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.04.2013 р. частково була задоволена апеляційна скарга [PERSON] Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2012 р. в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 109200 грн. на відшкодування збитків скасовано та відмовлено в цій частині позову [PERSON] за безпідставністю та недоведеності вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Як вбачається з вказаних судових рішень першої та апеляційної інстанції, судами в ході розгляду справи було встановлено наступне: [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22.10.2005 р. є власником автомобіля Додж Дюранго білого кольору 1998 року випуску. З серпня 2007 року [PERSON] видав нотаріально посвідчену довіреність на право керування та відчуження [PERSON], який мав здійснювати пошук потенційного покупця. Здійснюючи надані довіреністю повноваження з пошуку покупця, [PERSON] досяг усної домовленості з [PERSON] щодо спільного пошуку покупця для автомобіля. У вересні 2009 року [PERSON] домовився з [PERSON] про попередній огляд автомобіля та перевіз автомобіль домоволодіння, в якому мешкає позивач [PERSON] З вересня 2009 року автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, перебував на території земельної ділянки домоволодіння, в якому мешкає позивач [PERSON] Протягом 2-3 днів [PERSON] мав здійснити огляд автомобіля та остаточно визначитись щодо доцільності укладання договору купівлі-продажу автомобіля. Жодні умови зберігання [PERSON] належного [PERSON] автомобіля, у тому числі оплатного зберігання, між сторонами не узгоджувались. Після спливу трьох днів [PERSON] та [PERSON] неодноразово звертались до [PERSON] з проханням дозволити забрати вищеназваний автомобіль, але позитивної відповіді не отримали. Вивезти автомобіль самостійно [PERSON] не мав можливості, оскільки територія, на якій він знаходився, є приватною власністю. Посилаючись на ст.387 ЦК України, згідно якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, суд визнав законними та обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] в частині витребування з чужого незаконного володіння легкового автомобіля Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, тому витребував автомобіль у [PERSON] та передав його [PERSON] Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2012 р. та рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.04.2013 р. встановлено, що з вересня 2009 року позивач [PERSON] незаконно утримував на території земельної ділянки домоволодіння, в якому він мешкав, легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, що належав [PERSON] Тому суд витребування з незаконного володіння [PERSON] легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, та передав автомобіль власнику [PERSON] Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем [PERSON] не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість його позовних вимог, та не доведено, що відповідач [PERSON] порушив права позивача, завдавши [PERSON] збитків в розмірі 9600 грн. Також позивачем не надано доказів, підтверджуючих завдання йому моральної шкоди в наслідок дій відповідача [PERSON] Оскільки позивачем не доведено, що діями відповідача йому заподіяні збитки та завдано моральної шкоди, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням відповідача та його вини в\~заподіянні шкоди, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача збитків (недоотриманих доходів) та моральної шкоди. Вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] сплаченого судового збору до апеляційного суду у розмірі 558,85 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги не ґрунтується на законі, враховуючи що вони є судовими витратами по іншій цивільній справі.

Outcome: dismissed