Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вищевказаною позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 1500 кв.м., розташовану [ADDRESS], призначену для обслуговування житлового будинку та присадибної ділянки. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що у травні 1992 року позивач звернувся до Відповідача із заявою про надання дозволу на будівництво жилого будинку на земельній ділянці, розташованій на території Старомихайлівської селищної ради. Відповідачем у травні 1992 року йому був наданий дозвіл на будівництво жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS] Рішенням виконкому Старомихайлівської селищної ради від 15.05.1992 року йому була надана в користування земельна ділянка [ADDRESS], із цільовим призначенням для будівництва жилого будинку. 15 травня 1992 року відповідно до акту, зазначена земельна ділянка була виділена в натурі на місцевості. Рішенням Відповідача від 01.07.1994 року зазначена земельна ділянка площею 1500кв.м. була передана позивачу у власність, на підставі рішення був виданий державний акт про право власності на землю. При цьому в державному акті не зазначений кадастровий номер земельної ділянки (на час видачі не існувало) та адреса розташування земельної ділянки. У 2013 році, бажаючи реалізувати своє право на відчуження земельної ділянки, позивач звернувся до відповідний органів із заявою про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. Для цього був зроблений запит до архівного відділу, який надав відповідь про те, що рішення про передачу земельної ділянки у власність відсутнє. Це позбавляє позивача можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства України. Позивач в судове засідання не явився, натомість надіслав на адресу суду заяву відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання також не явивсь, натомість спрямував на адресу суду заяву про розгляд цивільної справи у відсутність свого представника. Проти заявлених позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ч.2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Тож на підставі викладеного, суд вважає позовну заяву [PERSON] до Старомихайлівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку обґрунтованою та такою що підлягає розгляду. На підставі ст.ст.16, 328, 373, 374, 377, 392 ЦК України, ст..ст.81, 116, 120 ЗК України,

Outcome: approved