Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив зобов'язати відповідача не чини йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні із малолітньою [PERSON], [INFO]., шляхом визначення способу його участі у спілкуванні з нею у формі особистих періодичних побачень та спільного відпочинку, а саме: щосуботи з 10.00 год. до 20.00год. та кожної другої та четвертої неділі місяця з 11.00год. до 18.00год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання дідуся та для спільного відпочинку - щорічно у період літніх канікул з 01 липня по 01 серпня, з урахуванням стану здоров'я дитини та інших обставин, що мають істотне значення. Свої позовні вимог обґрунтовує наступним. 07.06.2013р. між його сином [PERSON] та відповідачем, було укладено шлюб під час якого народилася його онука [PERSON], [INFO]. [INFO] його син загинув. З народження онуки він добросовісно опікувався нею, приймав участь у її вихованні, розвитку, організації дозвілля, купував їй подарунки та приймав участь у придбанні продуктів харчування та інших необхідних речей. Після загибелі сина, відповідачка уникає спілкування та зустрічей з позивачем, чинить перешкоди у спілкуванні із онукою, не приймає його допомогу для малолітньої дитини. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, він був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05.10.2018р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження із повідомленням сторін. Призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.12.2018р. зобов'язано службу у справах дітей Черкаської міської ради провести засідання ради та надати висновок стосовно доцільності участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою - [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 14.12.2018р. підготовче провадження у справі закрито. Позивач та його представник в судове засіданні не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Проте від позивача надійшла заява про розгляду справи за його відсутності. Також він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків у судове засідання. Проте дане клопотання залишене судом без задоволення, оскільки воно подане з порушенням положень ЦПК України, т.я. дане клопотання мало бути вирішено на підготовчому судовому засіданні. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, надали письмові заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Також зазначили, що в задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України судом визначено, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Орган опіки та піклування Черкаської міської ради надав суду висновок щодо розв'язання спору згідно якого вважає за доцільне встановити наступний порядок побачень діда з онукою: другу та четверту суботу місяця з 10-00год. до 18-00 год.; влітку з 01 липня по 07 липня з урахуванням обставин, які можуть виникнути. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO]. [INFO]. батько дитини [PERSON] помер. Дитина мешкає разом із матір'ю. [PERSON], [INFO], є дідом малолітньої [PERSON], проживає один за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є пенсіонером, має стабільний доход, задовільні умови проживання, позитивно характеризується за місцем проживання. На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо участі діда у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON] Зазначені обставини справи, окрім часткового їх підтвердження належними письмовими доказами, визнаються сторонами, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд вважає їх доведеними. З огляду на те, що відповідачка не погоджується із позовними вимогами, то суд вважає доведеним ту обставину, що відповідачка створює перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Тож між сторонами існує спір з приводу визначення способу участі родичів у вихованні дитини, що регулюються положеннями Сімейного кодексу України (далі - СК) та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст.257 СК баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками і брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Відповідно до положень ст.ст.159, 263 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди бабі, діду у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, то такі родичі мають право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі родичів у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі родичів у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як встановлено судом, відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні ним своїх немайнових прав щодо дитини, а відтак порушує права позивача. Об'єктивних обставин, які б свідчили про необхідність обмеження права позивача на спілкування з дитиною судом не встановлено. При цьому суд звертає увагу, що обмеження спілкування дитини з позивачем є порушенням прав самої дитини. Пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. передбачено обов'язок держав-учасників поважати право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959р., передбачено що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тож задля забезпечення гармонійного розвитку дитини суд вважає за необхідне визначити графік систематичних побачень позивача з [PERSON]. Визначаючи графік побачень з дитино суд бере до уваги, що на правильність визначення такого графіку впливають безліч факторів і обставин, але головними з них є інтереси самої дитини (ч.7, 8 ст.7, ч.4 ст.150, ч.2 ст.155, ч.2 ст.159 СК). Визначення інтересів дитини, яка не здатна висловити свою думку самостійно, потребує комплексного підходу із застосуванням особливих знань. У зв'язку з цим висновок органу опіки та піклування є вкрай важливим та обов'язковим при розгляді подібних спорів. Надаючи оцінку запропонованому органом опіки та піклування графіку участі дідя у спілкуванні та вихованні онуки суд звертає увагу на наступне. Частиною третьою ст.11 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків (родичів) є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.2 ст.12 Закону №2402-III виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Різноманітність життєвих обставин, що обумовлені особливостями реалізації та розвитку соціальних відносин, зумовлює необхідність врахування можливості відхилення від встановленого судом графіку побачень з дитиною. За таких обставин встановлення графіку побачень та визначення умовою проведення зустрічей врахування обставин, які можуть виникнути (бажання дитини, стан її здоров'я, стан здоров'я сторін т.і.), є необхідним, щоб дні побачень з позивачкою не обмежували дитину у можливості реалізації її особистих здібностей та задоволення її потреб. В позові позивач просив визначити йому щотижневі суботні зустрічі з онукою з 10-00 до 20-00 та другу та четверту неділю місяця з 11-00 до 18-00. Проте, при визначенні періодичності та тривалості зустрічей діда з онукою необхідно враховувати інтереси й батьків дитини. Повноцінний відпочинок у вихідні дні передбачає наявність можливості планування такого відпочинку на кілька днів, задля забезпечення можливості від'їзду поза межі постійного місця проживання та забезпечення комплексної організації відпочинку. Тож запропонована органом опіки та піклування форма зустрічей позивача з дитиною по вихідних днях раз на два тижні відповідає інтересам всіх сторін, оскільки забезпечує можливість матері дитини планувати проведення повноцінного відпочинку з дитиною тривалістю у два вихідних дні, а в інші два вихідні дні - проведення часу з дідусем. Такий графік сприяє стабільності планування та режиму часу дитини у вихідні дні. Таким чином, наданий суду висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини, узгоджується із встановленими судом обставинами життя сторін та відповідає інтересам учасників спірних правовідносин. За таких обставин, беручи до уваги інтереси сторін та дитини, зважуючи встановлені обставини спору, з метою забезпечення захисту прав та інтересів всіх учасників спірних правовідносин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує відсутність в матеріалах справи клопотання позивача про відшкодовування йому понесених ним судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial