Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 5000 грн., інфляційні в сумі 2292 грн., три відсотка річних, сумою 162, 50 грн., штраф 150 грн., 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 квітня 2013 року відповідач отримала від нього грошові кошти в сумі 5\~000 грн. та зобовязалася повернути їх до 05 квітня 2014 року. У підтвердження даної позики 05 квітня 2013 року було укладено договір, який підписано відповідачем. Однак, на момент подачі позову до суду [PERSON] кошти так і не повернула. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, яку він оцінює в 1000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час дату та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не подала. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що її дочка від [PERSON] дійсно отримала в борг від останньої 5000 грн. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позовчастково задоволити із наступних підстав. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Судом установлено, що відповідач [PERSON] позичила у [PERSON] 5000 грн., що підтверджується договором позики від 05 квітня 2013 року. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначення кількості речей. Статтею 1049 ЦК України регламентовано, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 3 договору передбачено, що у разі неповернення коштів до 05 квітня 2014 року відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі три відсотки від суми. За час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачу нараховані три проценти річних та штраф. Суму боргу за борговою розпискою від 05 квітня 2013 року, яка становить 5000 грн. відповідач [PERSON] на час звернення до суду з позовом не повернула. Положеннями ст.ст.526, 610 ЦК України регламентовано, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.\~ Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ Як убачається із п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню - у сумі 500 грн. Беручи докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 5000 грн. боргу за договором позики, інфляційні в сумі 2292 грн., три відсотка річних в сумі 162, 50 грн., штраф 150 грн. та 500 грн. моральної шкоди, а також понесені позивачем судові витрати. На підставі ст.ст.526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved