Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 24.02.2005 року між ним та відповідачем ТОВ «Кочубій» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5 га для сільськогосподарських потреб строком на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований 01.03.2005 року у книзі державної реєстрації договорів оренди Катеринопільського відділення ЧРФ ДП «ЦДЗК» за № 10-05-787-00094. Після закінчення строку вказаного вище договору оренди відповідач відмовляється повернути позивачу земельну ділянку з мотивів укладення 09.02.2007 року додаткового договору оренди вказаної земельної ділянки, згідно якого строк оренди продовжено до 20 років. Позивач стверджує, що не укладав та не мав наміру укладати вказаний вище додатковий договір. Також позивач стверджує, що лише у грудні 2015 року, після отримання повідомлення відповідача про наявність зазначеного вище додаткового договору, йому стало відомо, що вказаний додатковий договір від його імені, за відсутності будь-яких повноважень підписав його знайомий гр. [PERSON]. На підставі викладеного, просить суд визнати недійсним додатковий договір від 09.02.2007 року зареєстрований 22.03.2007 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-07-787-00011 до договору оренди землі від 01.03.2005 року зареєстрований 01.03.2005 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-05-787-00094. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі просять суд їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Кочубій» представника в судове засідання не направив, надав суду письмові заперечення в яких послався на відсутність порушення прав позивача з його боку. Зокрема, зазначило, що укладений між ним та [PERSON] додатковий договір оренди не може бути визнано недійсним, оскільки відсутні передбачені ст. 215 ЦК України підстави для визнання вказаного правочину недійсним. При цьому зазначив, що зміст укладеного правочину відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та з урахуванням договору оренди укладеного 01.03.2005 року містить усі істотні умови, що визначені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Також відповідач зазначив, що в нього відсутні сумніви щодо цивільної дієздатності позивача, а також щодо добровільності його волевиявлення при укладенні, як додаткового, так і основного договорів. Крім того, відповідач зазначив, що укладений між ним та позивачем договір (з урахуванням змін внесених додатковим договором) спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З державного акту від 15.10.2004 року серії ЧР № 087366 вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5 га у адмінмежах Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. (а.с.12) З договору оренди землі від 24.02.2005 року, зареєстрованого 01.03.2005 року за № 10-05-787-00094 Катеринопільським РВ ЧРФ ДП «ЦДЗК» вбачається, що його було укладено між [PERSON] та ТОВ «Кочубій». Згідно вказаного договору [PERSON] передав, а ТОВ «Кочубій» отримало у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5 га. Відповідно до п. 8 вказаного договору строк його дії складає 10 років.(а.с.7-8) З додаткового договору від 09.02.2007 року зареєстрованого 22.03.2007 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-07-787-00011 вбачається, що його укладено на зміну умов договору оренди землі від 01.03.2005 року зареєстрованого 01.03.2005 року за № 10-05-787-00094. Зокрема, строк дії основного договору було збільшено до 20 років, а також збільшено розмір орендної плати з 1,5 до 2 відсотків.(а.с.10) З вимоги [PERSON] від 19.11.2015 року, яку було отримано ТОВ «Кочубій» 24.11.2015 року вбачається, що у звязку із закінченням 01.03.2015 року строку дії договору оренди від 01.03.2005 року [PERSON] було повідомлено про відсутність наміру продовжувати дію вказаного вище договору оренди.(а.с.13) З відповіді ТОВ «Кочубій» від 01.12.2015 року за № 251 вбачається, що у відповідь на звернення [PERSON], останньому повідомлено про продовження строку дії договору оренди з 10 до 20 років внаслідок укладення у 2007 році додаткової договору.(а.с.13 зв.бік). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що за відсутності доручення з боку [PERSON] підписав від імені останнього додатковий договір від 09.02.2007 року з ТОВ «Кочубій» до основного договору оренди від 01.03.2015 року, оскільки на час підписання додаткового договору [PERSON] проживав за межами села. При цьому пояснив, що [PERSON] є родичем його дружини і підписуючи договір від імені останнього, без його повідомлення та доручення, вважав, що діє в інтересах [PERSON], оскільки запропоновані у додатковому договорі умови щодо розміру заробітної плати були більш вигідними ніж у первісному договорі, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Кочубій». Також пояснив, що не отримував у ТОВ «Кочубій» орендної плати, що належала [PERSON], оскільки останній отримував орендну плату самостійно буваючи у селі раз на рік. Крім того, пояснив, що повідомив [PERSON] про укладення від його імені додаткового договору близько року тому, коли останній почав зясовувати причини не повернення земельної ділянки ТОВ «Кочубій». Допитаний в судовому засіданні за власною заявою відповідно до вимог ст.184 ЦПК України [PERSON] пояснив, що після закінчення 01.03.2015 року договору оренди укладеного між ним та ТОВ «Кочубій», звернувся до останнього з вимогою про повернення земельної ділянки. З відповіді ТОВ «Кочубій» довідався про існування додаткового договору, який він не підписував та, який укладено від імені [PERSON]. Після цього звернувся до чоловіка своєї дружини [PERSON], який пояснив, що він дійсно підписав вказаний додатковий договір від імені [PERSON], оскільки вважав, що такий договір покращить становище останнього. При цьому [PERSON] пояснив, що не уповноважував [PERSON] на вчинення будь-яких дій від свого імені, а також не схвалював та не схвалює укладення [PERSON] вказаної вище додаткового договору. Зауважив, що особисто отримував орендну плату за весь час дії договору та в останнє отримав таку плату у 2014 році. Крім того, оглянувши в судовому засіданні примірник додаткового договору та відомості про виплату орендної плати за 2015 рік пояснив, що вказані документи підписані не ним, а іншими особами. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи відсутність заяв про проведення експертизи з боку осіб, які беруть участь у справі, суд, не зважаючи, на встановлення істотної різниці між підписами зробленими від імені [PERSON] у договорі оренди від 01.03.2005 року та додатковому договорі від 09.02.2007 року, а також у відомостях на отримання орендної плати за 2015 рік, не вирішує питання про призначення відповідної експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх повного задоволення, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано і відповідно встановлено судом, що додатковий договір від 09.02.2007 року зареєстрований 22.03.2007 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-07-787-00011 від імені позивача [PERSON] підписала не уповноважена особа. При цьому ознак наступного схвалення [PERSON] укладеного від його імені правочину судом не встановлено. За таких обставин, суд визнає, що укладений між [PERSON] та ТОВ «Кочубій» договір додатковий договір від 09.02.2007 року зареєстрований 22.03.2007 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-07-787-00011 до договору оренди землі від 01.03.2005 року зареєстрованого 01.03.2005 року у книзі державної реєстрації договорів оренди за № 10-05-787-00094 є недійсним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 551,20 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved