Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свій позов наступним. 13 листопада 2013 року, приблизно о 21 год. 30 хв., відповідач [PERSON], на проспекті Оболонському, керуючи автомобілем «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] був визнаний винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] який належить на праві приватної власності позивачу, були завдані механічні пошкодження, та як наслідок позивачу було завдано матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Відповідно до повідомлення страховика, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування, розмір якого становить 13 543, 13 грн. Вказана сума була виплачена страховою компанією на користь позивача у повному обсязі. Разом з тим, позивачем для відновлення попереднього стану автомобіля було витрачено 22 460 грн., а отже позивач вважає, що різниця між фактичними витратами позивача у розмірі 22 460 грн. та розміром страхового відшкодування сплаченого страховою компанією у розмірі 13 543, 13 грн. має бути сплачена відповідачем. А отже позивач, відповідно до ст. 1194 ЦК, просить суд стягнути з відповідача вказану різницю у розмірі 8916, 87 грн. З врахуванням вимог ст.ст. 16, 549, 625, 1194 ЦК позивач просить суд стягнути з відповідача 8916, 87 грн., в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 3600 грн. - витрат на правову допомогу, та 243, 60 грн. судового збору. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений ним позов у повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, та у судовому засіданні представник відповідача показав, що відповідач погоджується з тим, що з його вини було завдано матеріальної шкоди позивачу. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0610206. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Шевролет Лачетті», д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн. З врахуванням того, що позивачем на відновлення попереднього стану автомобіля було сплачено суму у розмірі 22 460 грн., яка не перевищує ліміту відповідальності страхової компанії, відповідач вважає, що вказану різницю між фактичними витратами позивача у розмірі 22 460 грн. та розміром страхового відшкодування сплаченого страховою компанією у розмірі 13 543, 13 грн. має бути сплачена страховою компанією. А тому вважає, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови у позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2013 року, приблизно о 21 год. 30 хв., відповідач [PERSON], на проспекті Оболонському, керуючи автомобілем «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КПАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425гривень. (а.с. 5). Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] належить на праві приватної власності позивачу по справі [PERSON] (а.с. 15). Правовідносини по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом також встановлено, що 24 січня 2013 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0610206, де забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Шевролет Лачетті», д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 33). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн. Розмір франшизи становить 1 000 грн. Обгрунтовуючи свій позов [PERSON] зазначив, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування, розмір якого становить 13 543, 13 грн., та вказана сума була виплачена страховою компанією на користь позивача у повному обсязі. Разом з тим, позивачем для відновлення попереднього стану автомобіля було витрачено 22 460 грн., а отже позивач вважає, що різниця між фактичними витратами позивача у розмірі 22 460 грн. та розміром страхового відшкодування сплаченого страховою компанією у розмірі 13 543, 13 грн. має бути сплачена відповідачем. Посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК позивач просить суд стягнути з відповідача вказану різницю у розмірі 8916, 87 грн. Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.9 цього ж Закону , а саме п.9.1. страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. П. 9.2. зазначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст.22 цього ж Закону, п. 22.1. при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.37 Закону, п.37.5, страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи вказані вище вимоги закону, суд вважає, що оскільки шкода завдана майну позивача не перевищує ліміту відповідальності страховика, встановлену договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0610206 від 24 січня 2013 року, укладеному між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія», правових підстав для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої майну позивача у результаті дорожньо-транспортної пригоди немає. Суд не знаходить підстав для стягнення на користь позивача з відповідача [PERSON] розміру франшизи у сумі 1 000 грн., враховуючи те, що позивачем такі позовні вимоги до [PERSON] не були заявлені, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи вийти за межі заявлених позовних вимог. З врахуванням викладеного, суд приймає рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed