Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] під розписку позичив у позивача гроші у розмірі 120\~000 грн. строком до 24.11.16 року. До сьогоднішнього часу [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. В якості забезпечення зобов'язань, [PERSON] запропонував позивачу [PERSON] отримання боргу у вигляді 1/2 частини жилого будинку - квартири № 1, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 19,9кв.м., в тому числі житловою 19,9кв.м. з надвірними побудовами: коридор а-1, 1/2 частина сараю Б-1, сарай В-1, льох П-1, уборна У-1, паркан, ворота яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Курахівською ДНК 11 грудня 1997 року, серія НВ № 0847734. Відповідач не проти виконати взяті на себе зобов'язання, згідно домовленості, проте він не зявляється до нотаріальної контори для посвідчення договору купівлі-продажу. У судове засідання позивач не зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що написав заяву. У судове засідання відповідач не зявився, про дату і час слухання повідомлен належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [PERSON], що мешкає за адресою: 85612, [ADDRESS], під розписку позичила у [PERSON], [INFO], громадянки України, паспорт СВ № 755551, виданий Марійським РВ УМВС України в Донецькій області 17 червня 2002 року, мешкаючої за адресою: 85581 , [ADDRESS], гроші у розмірі 120 000,00 гривень (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок) строком до 24 листопада 2016 року. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Пунктом 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, у такій що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved