Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~грошових коштів\~у розмірі 115\~696 грн. 32 коп., які складаються із 91\~805 грн. 04 коп. - інфляційних втрат з 16 серпня 2015 року по 01 серпня 2018 року на суму боргу в розмірі 240\~044 грн., 21\~347 грн. 47 коп. - 3 % річних з 16 серпня 2015 року по 01 серпня 2018 року на суму боргу в розмірі 240\~044 грн., 2\~031 грн. 74 коп. інфляційних втрат з 29 квітня 2016 року по 01 серпня 2018 року на суму боргу 7\~555 грн. 74 коп., 512 грн. 34 коп. 3 % річних з 29 квітня 2016 року по 01 серпня 2018 року на суму боргу в розмірі 7\~555 грн. 74 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 серпня 2008 року ним було видано нотаріальну довіреність на [PERSON] та на [PERSON] на право експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем [NUMBER]. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.12.2013 року по справі № 554/8451/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20.02.2014 року, встановлено, що 08.08.2008 року [PERSON] була видана нотаріально посвідчена довіреність на право розпорядження автомобілем [NUMBER], на ім»я [PERSON] та [PERSON] на п»ять років з правом передоручення. 06 серпня 2012 року зазначена довіреність ним була скасована, однак 07 серпня 2012 року [PERSON] продав автомобіль своїй сестрі [PERSON] за 240\~000 грн. Він звернувся до суду з позовом про стягнення 240\~000 основного боргу, а також інфляційних втрат за період з 08 серпня 2012 року по 10 липня 2015 року у сумі 183\~380 грн., 3 % річних у сумі 21\~043 грн. 66 коп., а всього 444\~467 грн. 89 коп. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року у справі № 554/9348/15-ц позовні вимоги задоволено частково, стягнуто із [PERSON] 240\~000 основного боргу, а також інфляційних втрат у сумі 98 634 грн. 78 коп., 3 % річних у сумі 21\~043 грн. 66 коп., а всього 359\~722 грн. 43 коп. Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 554/9348/15-ц рішення Апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року залишено без змін. Погашення боргу від [PERSON] у розмірі 367\~278 грн. 18 грн. він отримав 02 серпня 2018 року, отже, з відповідача на його користь підлягають стягненню 3 % річних та інфляційні втрати за період з 16 серпня 2015 року по 01 серпня 2018 року у наступному розмірі: на суму боргу в розмірі 240\~044 грн. інфляційні втрати у розмірі 91\~805 грн. 04 коп., 3 % річних у розмірі 21\~347 грн. 47 коп., за період з 29 квітня 2016 року по 01 серпня 2018 року інфляційні втрати на суму боргу 7\~555 грн. 74 коп. (судові витрати) у розмірі 2\~031 грн. 74 коп., 3 % річних у розмірі 512 грн. 34 коп. Загальна сума грошових коштів становить 115\~696 грн. 32 коп., які прохає стягнути у судовому порядку. Відповідач [PERSON]\~у судове\~засіданняповторно не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади України у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.42, 57, 64). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. \~ \~ \~ \~Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року [PERSON] було видано нотаріальну довіреність на [PERSON] та на [PERSON] на право експлуатувати та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВІС 083259, виданого Полтавським ВРЕР 08.08.2008 року, легковим автомобілем «ТОYОТА LAND CRUISER», легковий універсал, випуску 2008 року, № шасі (кузова, рами) JТМНV05J204013086, д.н.з. [NUMBER], з правом керування (користування), продажу, обміну, передачі в заставу, оренду, зняття з обліку та постановки на облік в органах ДАІ, одержання грошей (а.с.16). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.12.2013 року по справі № 554/8451/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20.02.2014 року, встановлено, що 08.08.2008 року [PERSON] була видана нотаріально посвідчена довіреність на право розпорядження автомобілем [NUMBER], на ім»я [PERSON] та [PERSON] на п»ять років з правом передоручення. 06 серпня 2012 року зазначена довіреність ним була скасована, однак 07 серпня 2012 року [PERSON] продав автомобіль своїй сестрі [PERSON] за 240\~000 грн.(а.с.17-21). [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення 240\~000 основного боргу, а також інфляційних втрат за період з 08 серпня 2012 року по 10 липня 2015 року у сумі 183\~380 грн., 3 % річних у сумі 21\~043 грн. 66 коп., а всього 444\~467 грн. 89 коп. (а.с.22-26). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року у справі № 554/9348/15-ц позовні вимоги задоволено частково, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 240\~000 основного боргу, а також інфляційних втрат у сумі 98 634 грн. 78 коп., 3 % річних у сумі 21\~043 грн. 66 коп., а всього 359\~722 грн. 43 коп. (а.с.27-28). Постановою Верховного\~Суду від\~27.06.2018\~року по\~справі №\~554/9348/15-ц\~рішення Апеляційного\~суду Полтавської\~області від\~28.04.2016\~року залишено\~без змін\~(а.с.29-32). В постанові від 27.06.2018 року № 554/9348/15-ц Верховний Суд вказав, що [PERSON], діючи від імені власника транспортного засобу, продав належний на праві власності позивачу автомобіль, отримавши за проданий автомобіль кошти, а тому вказані кошти належать позивачу, які відповідач повинен повернути позивачу зі сплатою трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Згідно виписки ПАТ «Кредобанк», [PERSON] перерахував [PERSON] грошові кошти як погашення боргу по справі № 554/9348/15-ц у розмірі 367\~278 грн. 18 грн. 02 серпня 2018 року (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що слідує зі змісту ст. 599 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що встановлено ч.1 ст. 611 ЦК України. Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що наявність судового рішення про стягнення боргу, яке боржник не виконав, не припиняє відносин сторін щодо виконання грошового зобов»язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сумм, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення виконання грошового зобов»язання. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов»язання по сплаті основного боргу у сумі 240\~044 грн. за період із серпня 2015 року по 01 серпня 2018 року у наступному розмірі: інфляційні втрати у розмірі 91\~805 грн. 04 коп., 3 % річних у розмірі 21\~347 грн. 47 коп. Також підлягають стягненню 3 % річних та інфляційні втрати за не повернуті судові витрати у сумі 4000 грн. витрат на правову допомогу і 3\~555, 74 грн. судового збору, які стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] рішення Апеляційного суду Полтавської області від 28.04.2016 року за період з 29 квітня 2016 року по 01 серпня 2018 року у наступному розмірі: інфляційні втрати на суму боргу 7\~555 грн. 74 коп. (судові витрати) у розмірі 2\~031 грн. 74 коп., 3 % річних у розмірі 512 грн. 34 коп. Вказані розмір підтверджуються наданими позивачем розрахунками, проведеними відповідно до вимог чинного законодавства,а тому приймаються судом як належні та допустимі докази (а.с.34-39). Отже, загальна сума грошових коштів яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 115\~696 грн. 32 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України та стягує із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються із 1156 грн. 97 коп. судового збору (а.с.1), 10\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.11), а всього 11\~156 грн. 97 коп. \~ \~ \~ \~Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу проведений відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, співмірність витрат доведена у судовому засіданні представником позивача, а тому приймається судом як належний та допустимий доказ.

Outcome: approved