Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, остання забороняє бачитись із сином [PERSON], [INFO] та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, рішення служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської ради про встановлення графіку побачень з дитиною не виконує. Тому просить зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, та встановити наступний графік побачення та спілкування з сином [PERSON]: - 2 рази на місяць з пятниці по неділю по непарних числах, визначити спільний відпочинок з сином у першу половину літніх канікул, а також необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку. Крім того, просить зобовязати відповідача надавати йому інформацію про місце навчання, проживання чи перебування дитини за два дні до його зустрічі з дитиною. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить суд встановити графік побачень з дитиною згідно висновку органу опіки і піклування складеного за ухвалою суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала та суду пояснила, що їх син [PERSON] батька ніколи не бачив, останній ніколи не вітав його з днем народження, нічого не купляв, не цікавився його життям. Дитина не знає батька та вважає його чужою людиною і не бажає спілкуватися з останнім, тому вона просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №077686 виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції [PERSON] народився 25.07.2008 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] за адресою м.Тернопіль, вул.В.Великого, 10/145. Висновком органу опіки та піклування Тернопільської міської ради від 15.07.2011 року за завою [PERSON] про участь батька у вихованні дитини [PERSON], [INFO] встановлено побачення батькові [PERSON] з сином [PERSON] з 10.00 год до 13.00 год. в І і III суботу та II і IV неділю місяця в присутності матері та зобов'язано гр.[PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов'язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати, а [PERSON] зобовязано поважати батьківські права гр.[PERSON] та не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Згідно висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради від 21.06.2017 року комісією встановлено, що [PERSON] порушував встановлений в 2011 році графік побачень з сином [PERSON] та відвідав дитину лише 5 разів на рік та матеріально сина не утримував. Дитина [PERSON], [INFO] батька не знає і ніколи його не бачив. Враховуючи інтереси дитини комісією рекомендовано [PERSON] змінити ставлення до виконання ним своїх батьківських обовязків та здійснювати свою участь у вихованні сина [PERSON] відповідно до графіку, а саме з 12.00 год. до 15.00 год. в І і III суботу та II і IV неділю місяця, крім того комісією рекомендовано батькові не порушувати графік побачень, а матері дитини не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Як вбачається з характеристики виданої головним лікарем Гусятинської ЦКРЛ, [PERSON] працює лікарем-отоларингологом поліклініки швидкої допомоги та зарекомендував себе дисциплінованим, відповідальним, доброзичливим, тактичним та як працівник сумлінно ставиться до своїх обовязків. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За нормами ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом встановлення [PERSON] графік побачень з сином [PERSON], [INFO], в такі дні: І і III субота та II і IV неділя місяця в години за домовленістю з матір'ю дитини, але неменше трьох годин. Такий спосіб визначення часу та місця спілкування з дитиною буде повністю відповідати інтересам самої дитини і не буде перешкоджати її нормальному розвитку. У подальшому [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зміну графіку побачень дитини з батьком, зміни місця зустрічей та часу спільного відпочинку, враховуючи думку дитини. Крім того слід зобов'язати [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] та не чинити останньому перешкод у спілкуванні батька з сином. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial