Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що позивач з відповідачкою вступили у шлюб. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2015 року було визначено місце проживання дитини з позивачем. Позивач зазначає, що відповідач надавати добровільну допомогу на утримання дитини відмовляється, працює, має постійний прибуток, інших осіб на утриманні не має. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти винесення заочного рішення не заперечує, про що надав відповідну заяву до суду. Таким чином, суд ухвалив, провести розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення суду, копію якого надіслати відповідачу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідачем перебували в шлюбі, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2012 року шлюб було розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, повторно 28.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області [NUMBER], актовий запис № 98 від 19.08.2011 р. (а.с. 11). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з батьком - [PERSON], [INFO] (а.с. 6-9). Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом комісії в складі: голови ОСББ «Сонечко» Т.І. Тітової, бухгалтера АОСББ «Сузір'я» від 12.02.2016 р. (а.с. 12). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову (17.02.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved