Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, свою заяву обґрунтовує тим, що 16 серпня 2015 року помер його батько [PERSON]. На момент смерті [PERSON] проживав в [INFO]. За життя, а саме 03 червня 2015 року, він склав заповіт, згідно якого належні йому 2/9 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, село Садове, вулиця Південна, 5 заповідав своєму сину [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області з письмовою заявою про прийняття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] звернувся з відповідною заявою до Баришівської районної державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у звязку з тим, що померлий отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 09 квітня 1999 року його дружини [PERSON] на 2/9 частини земельної ділянки, не встиг за життя виготовити державний акт на право власності на вищевказану частину земельної ділянки, а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Просить суд визнати за ним право власності на зазначену частину земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи належно повідомлений, від нього надійшла заява в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про день час та місце розгляду справи належно повідомлена, від неї надійшла письмова заява в якій вона просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 16 серпня 2015 року у віці 79 років помер батько позивача -[PERSON], про що 18 серпня 2015 року в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Садівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №16. На момент смерті [PERSON] проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді 2/9 частини земельної ділянки загальною площею 0,200 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, село Садове, вулиця Південна, № 5. Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя, а саме 03 червня 2015 року, [PERSON] склав заповіт згідно якого належні йому 2/9 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, село Садове, вулиця Південна, №5 заповів своєму сину - [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини останній звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської бласті з письмовою заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №473/2015. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану частину земельної ділянки, 07 червня 2016 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області, але на його заяву нотаріусом була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 900/02-31 від 07 червня 2016 року у звязку з тим, що померлий отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 листопада 2003 року, реєстровий № 532 після смерті 09 квітня 1999 року його дружини [PERSON] на 2/9 частини земельної ділянки, не встиг за життя виготовити державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. N 7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи те, що [PERSON]Ф, за життя у встановленому законом порядку після смерті своєї дружини прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, але не встиг виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку, а також те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку спадщину після смерті свого батька прийняв, а також те, що незаконність набуття у власність земельної ділянки його батьком не передбачена законом та не встановлена судом тому необхідно в судовому порядку, визнати позивачем право власності на 2/9 частини спадкової земельної ділянки.

Outcome: approved