Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 218088 (двісті вісімнадцять тисяч вісімдесят вісім) гривень 11 копійок та судового збору в розмірі 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) гривень 88 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що на прикінці жовтня 2009 року до позивача звернулась відповідачка з пропозицією зробити ремонтно-будівельні роботи з відстрочкою оплати за роботу в квартирі [ADDRESS] та належить відповідачці на праві приватної власності. У зв'язку з тим, що позивач на той час знаходився в шлюбних стосунках з донькою відповідачки, -він погодився на цю пропозицію без будь-якого грошового завдатку за роботу. До виконання робіт позивач приступив 02 листопада 2009 року та закінчив свою роботу в 2011 році. За цей час ним було придбано будівельні матеріали на загальну суму 96 830 (дев'яносто шість тисяч вісімсот дтидцять) гривень. Вартість виконаних робіт склала 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень. Дані роботи позивач проводив самостійно. Однак, після закінчення будівельних робіт, на неоднократні прохання позивача заплатити йому за виконану роботу, відповідачка знаходила причини, щоб не виконувати перед ним зобов'язання. Через деякий час відповідачка запропонувала позивачу в якості розплати за його роботу передати йому у власність 1/2 частину квартири, в якій позивачем було зроблено ремонт, на що позивач також погодився. Однак, через деякий час відповідачка відмовилась від своєї пропозиції передати позивачку 1/2 частку квартири у власність та від раніше даної обіцянки заплити гроші за роботу. Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 205914 (двісті п'ять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) гривень. Крім того, внаслідок шахрайства з боку відповідачки позивач зазнав значних фізичних та моральних страждань. Також позивач звертався до Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області за захистом своїх порушених прав. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідачки на його користь 161830 (сто шістдесят одну тисячу вісімсот тридцять) гривень за придбані позивачем будівельні матеріали та виконані ремонтно-будівельні роботи, 3 % річних за час прострочення оплати в розмірі 17544 (сімнадцять тисяч п'ятсот сорок чотири) гривні 15 копійок, 26540 (двадцять шість тисяч п'ятсот сорок) гривень 12 копійок інфляції за весь період, 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) гривень 88 копійок понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що позивач та її донька на той час збиралися одружитися, вона купила цю квартиру для того, щоб вирішити питання з житлом для них, коли стало питання про проведення ремонту в квартирі, то позивач запропонував свою допомогу що стосується тільки ремонтних робіт, а матеріал вона купувала за свої кошти. Також, пояснила судові, що вона є підприємцем і на той час займалася справою повязаною з будівельними матеріалами, тож будівельні матеріали її чоловік сам привозив до квартири, а те чого в них не було купувава позивач за кошти які вона залишала. Заперечувала щодо розрахункових накладних які є в матеріалах справи та на які позивач посилається як на докази, оскільки квартира є однокімнатною 46 кв.м., і ті матеріали які в них зазначені значно перевищують реальну потребу для проведення ремонтних робіт. Зазначила, що на теперешній час її донька та позивач розірвали шлюбні стосунки, тому позивач таким шляхом хоче поділити майно яке згідно свідоцтва на право власності належить їй. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що всі обставини, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності. Так, відповідачкою [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] Квартира потребувала ремонту, однак ніяких договорів на виконання ремонтних робіт з [PERSON] відповідачка не укладала. Дійсно позивач робив ремонтні роботи в придбаній квартирі, однак інколи йому допомагав чоловік відповідачки. Будівельні матеріали для ремонту квартири купувались особисто відповідачкою за її кошти, що вона підтвердила товарними чеками, квітанціями та накладними які є в матеріалах справи. Іноді вона надсилала або залишала позивачу кошти на придбання необхідних матеріалів або привозила самі матеріали. Ремонт в квартирі проводився у період з листопада 2009 року по серпень 2010 року. В цей період позивач [PERSON] знаходився у фактичних шлюбних відносинах з донькою відповідачки та мешкали разом. При цьому позивач [PERSON] ніде не працював, тому не відомо звідки у нього були кошти на купвлю будівельних матеріалів. Також представник відповідачки зазначив, що кількість будівельних матеріалів згідно наданих [PERSON] копій документів про їх придбання не відповідає площі самої квартири. Крім того, на чеках та накладних, наданих позивачем, немає підпису відповідачки, який підтверджував би згоду відповідачки на придбання цих матеріалів. Що стосується моральних та фізичних страждань, на які посилається позивач і обгрунтовує їх копією медичної картки, то представник відповідачки зазначив, що з цієї ж копії вбачається, що записи про лікування в ній зроблені в листопаді 2009 року, тобто до того як позивач став робити ремонт у зазначеній квартирі. Крім того, зі слів позивача, між ним та відповідачкою в жовтні 2009 року був укладений в усній формі договір будівельного підряду на суму 161 830 гривень. Однак, сума вказана позивачем в 9519.41 разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а саме 17 гривень, що не відповідає вимогам ст.ст. 206, 208 ЦК України.. Таким чином, представник відповідачки зазначив, що жодного законного доказу на підтвердження заявлених [PERSON] вимог немає і не може бути, тому він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю позивача [PERSON]. Дійсно її син [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка є донькою відповідачки. У листопаді 2009 року відповідачка придбала квартиру в м. Одеса та запропонувала її сину зробити у квартирі ремонт з відстрочкою оплати, на що позивач погодився. У період часу з листопада 2009 року по 2011 року її син мешкав у м. Одеса разом з [PERSON]. Мешкаючи в м. Одеса він робив ремонт в квартирі, що належала відповідачці. Ремонт він робив за власні кошти, крім того, за власні кошти він купував будівельні матеріали. Вона навіть давала синові гроші на ремонт цієї квартири. Після закінчення ремонтних робіт, позивач став вимагати у відповідачки розрахунку за виконану ним роботу та придбані будівельні матеріали, однак відповідачка ухилялась він надання розрахунку позивачу та до цього часу нічого йому не заплатила. Більше вона нічого додати не може. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача. Дійсно її мати [PERSON] придбала в м. Одеса квартиру. На момент придбання квартири вона (свідок) перебувала у фактичних шлюбних відносинах з позивачем. Позивач робив ремонтні роботи в придбаній квартирі, іноді йому допомагав її батько. Її батьки постійно відправляли кошти на ремонт або привозили будівельні матеріали, тобто несли всі витрати по ремонту. Позивач не мав коштів, щоб робити ремонт за власний рахунок. Ніяких договорів її мати з позивачем не укладала та нічого йому не обіцяла, оскільки вважала, що позивач робить це для своєї майбутньої родини де через деякий час народилася дитина. Більше вона нічого додати не може. Свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком відповідачки. Дійсно його дружина придбала квартиру в м. Одеса. Позивач, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з його донькою, допомагав робити ремонт у придбаній квартирі. Він також приїжджав та допомагав йому. Вони з дружиною несли всі витрати по ремонту квартири та привозили будівельні матеріали. Ніяких договорів з позивачем його дружина не укладала та нічого йому не обіцяла, оскільки позивач сам взявся за виконання ремонтних робіт для благоустрою своєї родини та через те, що він вміє це робити. Позивач нічого за свої кошти не купував. Більше він нічого додати не може. Свідок [PERSON] пояснив, що він на той час працював електриком будинку [ADDRESS] та неодноразово бачив у будинку позивача, навіть допомагав йому розвантажувати будівельні матеріали. Позивач розповідав, що робить ремонт в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку та цікавився, як правильно встановити електричну проводку. Відповідачку він ніколи не бачив. Більше він нічого додати не може. Свідок [PERSON] пояснила, що її чоловік [PERSON] є другом позивача та допомагав позивачу робити ремонт в квартирі [ADDRESS]. Тож вона декілька разів була свідком того, як позивач разом з її чоловіком їздили купувати будівельні матеріали. Більше вона нічого додати не може. З показів свідка [PERSON], які містяться в матеріалах справи (а.с.99-100) вбачається, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] була досягнута домовленість, згідно якої [PERSON] мав зробити ремонт в квартирі, яку придбала [PERSON], а [PERSON] в свою чергу після закінчення усіх ремонтних робіт повинна була розрахуватись з [PERSON]. Він не одноразово допомагав [PERSON] розвантажувати будівельні матеріали для ремонту вказаної квартири. Однак, після закінчення позивачем ремонту, відповідачка відмовилась платити, посилаючись на те, що в неї не має коштів. З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2009 року між відповідачкою [PERSON] та ПП «СТРОЙ-СИСТЕМ» в особі представника Розводнюка А.В. було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.45). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 листопада 2009 року №24527256 вбачається, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.46). Суму позову позивач підтвердив наданими до справи доказами, а саме: перелік виконаних робіт, складений позивачем (а.с.6) та товарними чеками та накладними (а.с.10-23). З медичної карти амбулаторного хворого виписаної на ім'я [PERSON] вбачається, що датою її заповнення є 04 серпня 2009 року, а останні записи до карти вносились 04 лютого 2010 року (7-8а). Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦК України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Позивач [PERSON] не є зареєстрованою фізичною особою - підприємцем, що має право надавати заявлені ним послуги та вимагати за них винагороду. Дана обставина не була спростована в судовому засіданні позивачем. Частиною 1 статті 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (від 340 гривень), крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 ЦК України. З позовної заяви та показів позивача вбачається, що між позивачем та відповідачкою в жовтні 2009 року був укладений в усній формі договір будівельного підряду на суму 161 830 гривень, але вказана обставина не відповідає вимогам ст.ст. 206, 208 ЦК України, оскільки: Частиною 1 ст. 218 ЦК України встановлено те, що недодержання письмової форми правочину позбавляє сторін права у випадку заперечення факту його укладення або оспорювання окремих його частин посилатись на показання свідків, але не позбавляє можливості доводити свої права письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Позивачем не надано суду доказів, що підтверджували б укладення в усній формі договору підряду, крім показів свідків, на яких не може грунтуватись рішення суду. Частиною 1 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України). У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України). Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, -достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України). Позивач [PERSON] не отримав від відповідачки [PERSON] розписки або іншого документу, що містив би реквізити сторін, строки виконання замовлення, порядок здійснення оплати та інші умови, необхідні для підтвердження договору між сторонами, а факт проведення ремонтних робіт не свідчить про те, що між ними укладався договір, як цього вимагає чинне законодавство. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Крім того, заявлена у позовній заяві вартість будівельних матеріалів є необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт придбання саме ним саме цих матеріалів і факт використання саме цих матеріалів у вказаних ремонтних роботах. Як вбачається зі змісту позовної заяви, ремонтні роботи проводилися власними силами позивача, він не звертався до послуг будівельних фірм, які б могли надати точну вартість виконаних робіт у відповідності до їхнього прейскуранту. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Розглядаючи вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами не передбачають відшкодування немайнової шкоди, так як відсутні правові підстави відповідальності особи за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed