Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що з відповідачкою перебували у шлюбі з 18.02.1997 року. Рішенням Івано- Франківського міського суду від 16.11.2018 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу [PERSON] уклала в інтересах сім`ї Договір №04/81/13 від 21.05.2014 року про цільовий внесок у діяльність кооперативу, відповідно до якого «Житловий кооператив «Європейський» замовив будівництво за рахунок внесення цільових внесків члена кооперативу з метою задоволення потреб в отриманні житла у власність. Відповідно до умов вказаного Договору (п. 1.2) цільовим внеском є кошти в сумі 387 660 гривень. При повній сплаті цільового внеску, який еквівалентний вартості квартири, член кооперативу стає її власником. 26.05.2014 року позивач продав квартиру, яка належала йому на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду м. Івано- Франківська від 09.12.1997 року (Договір купівлі-продажу від 26.05.2014 року). Того ж дня, кошти, вилучені від продажу квартири у сумі 231 902 гривні, а також спільні кошти подружжя у сумі 38 098 гривень, ними внесено на рахунок ОК «ЖК Європейський» в рахунок цільового внеску за квартиру, на підтвердження чого отримано квитанцію №457 на суму 270 000 гривень на ім`я [PERSON] . Впродовж 2014-2015 років за рахунок спільних коштів подружжя сплачено цільових внесків за квартиру на суму 117 660 грн. 15.11.2018 року відповідачка підписала Додаткову угоду до Договору про цільовий внесок у діяльність Кооперативу №04/81/ 13 від 21.05.2014 року відповідно до якої цільовий внесок за квартиру збільшився на 36 765 гривень за рахунок різниці між проектною та фактичною площею квартири. Пунтком 2 вказаної угоди сторони підтвердили факт отримання повної доплати вартості додаткової площі квартири. 26.12.2018 року, відповідно до Акту прийому-передачі №208 на виконання Договору про цільовий внесок у діяльність Кооперативу №04/81/13 від 21.05.2014 року [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 03.01.2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану квартиру. У квартирі по [ADDRESS] проживав до одруження та використав своє право на її приватизацію. У квартирі ж [ADDRESS] відповідачка була зареєстрована після її приватизації, з 04.02.1998 року, що підтверджується відповідним штампом у її паспорті. Отже, вказана квартира є його особистою власністю. І кошти, отримані внаслідок її продажу в сумі 231 902 грн., отримані готівкою у банку та оплачені готівкою 26.05.2014 року є його особистими коштами внесеними у вартість спірної квартири. А тому, має право на визнання частки у спірній квартирі відповідно до розміру внеску особистими коштами, особистою приватною власністю. Решта квартири є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу у рівних частках. Оскільки, позивач вніс особисті кошти у вартість квартири у сумі 231 902 грн., решта вартості квартири у сумі 192 523 грн. була внесена за рахунок спільних коштів подружжя, вартість квартири [ADDRESS] становить 424 425 гривень, відповідно до висновку №56/з оціночно-будівельного дослідження від 13.02.2020 року, частка внесених коштів у вартість спірної квартири [PERSON] становить 328 163,5 грн., що припадає на площу 62,25 м.кв та становить 77,32 % ( 77/100) квартири, а частка внесених коштів у вартість спірної квартири [PERSON] становить 96 261,5 гривень, що припадає на площу 18,25 м.кв та становить 22,68 % ( 23/ 100) квартири. Просив позов задоволити. 20.10.2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів(а.с.70). 19.05.2021 року адвокат Задна Р.Є. подала заяву про поновлення процесуальних строків для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги та факти наведені в позовній заяві вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки, ні в договорі, ні в платіжних документах не зазначено, що саме грошові кошти від продажу приватизованої квартири являються тими особистими коштами, які внесені відповідачкою згідно платіжного доручення №20241169. Вважає позовну вимогу про визначення часток в квартирі [ADDRESS] без встановлення та визначення вищезазначеної квартири спільною сумісною власністю подружжя - безпідставною, оскільки 03.09.2019 року за відповідачкою зареєстровано право власності на нерухомість, після розірвання шлюбу 16.11.2018 року. Крім того, від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка являється інвалідом, потребує особливого догляду, проживає та перебуває на утриманні з відповідачкою, просить цю обставину врахувати при вирішенні справи. Відповідач змушена скористатися послугами адвоката, тому просить стягнути з позивача понесені нею витрати(а.с.107-125). Представник позивача позовні вимоги підтримав просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідачки проти позову заперечила з підстав наведених у відзиві. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: dismissed