Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 1992 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом ЗАГС Кам`янського райвиконкому Черкаської області, актовий запис №15. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з Відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим. Однак через релігійні переконання, Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу, саме через вказану обставину існує спір, який як зазначає позивач потребує судового захисту. На підставі викладеного вище, просив шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 19.10.2021 року відкрито провадження по справі та її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Надано термін для подачі сторонами заяв по суті справи. Відзив на позов не надано. В судове засідання позивач з`явився, наполягав на розірванні шлюбу, від строку на примиренння відмовився. Відповідач в судовому засіданні, через релігійні переконання позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, на наданні судом строку на примирення не наполягала, відзив на позов не подавала. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 1992 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом ЗАГС Кам`янського райвиконкому Черкаської області, актовий запис №15. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У Позивача спільне життя з Відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач в позовній заяві просить судові витрати залишити за ним, то суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved