Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на самочинно перебудований житловий будинок № 79 по вул. Вузлівській в с.Дмитрів Радехівського району Львівської області по проекту «А-1» з добудованою житловою 2-х поверховою прибудовою літ «А-2» прибудови літ. «а», «а1», «а4», та побудований сарай літ «В» зовнішніми розмірами 7,84x6,31 і 6,16x5,56 м та сарай літ «Г» зовнішніми розмірами 5,40x9,29 м. У судове засідання позивач не зявився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ст. 169, ч.4 ст.174,ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2003 року Радехівська державна нотаріальна контора видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно його батька [PERSON], яке складалося з 1/2 частини будинку № 79 по вул. Вузлівській в с.Дмитрів Радехівського району Львівської області. Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в реєстрі за № 2888. Державне комунальну підприємство Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію свідоцтва 30.12.2003 року, номер запису 303 в книзі №1. Як вбачається із свідоцтва про право приватної власності на будівлі від 20 ЛИПНЯ 1989 року будинковолодіння № 79 по вул. Вузлівській в с.Дмитрів Радехівського район\ Львівської області належало колгоспному двору [PERSON]. На підставі довідки Дмитрівської сільської Ради № 1420 від 16 грудня 2003 року (спадкова справа знаходиться в Радехівській державній нотаріальній конторі) нотаріус провела розподіл часток майна колгоспного двору, видала йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину будинковолодіння. Друга частина будинковолодіння належала позивачу, як члену колгоспного двору. З довідки виданої виконкомом Дмитрівської сільської Ради №769 від 10.12.2015 року вбачається, що станом на 01.07.1990 року членами колгоспного двору були троє осіб: мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO] та позивач. Мати позивача [PERSON] померла 03.07.2002 року. На день смерті матері він разом з батьком проживали разом з нею і прийняли 1/3 частину будинковолодіння, яке їй належало. Батько [PERSON] помер 14.11.2002 року, а тому Радехівська державна нотаріальна контора виділила 1/2 частину будинковолодіння, яке належало батькові і видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 1/2 частина даного будинковолодіння належала позивачу, як члену колгоспного двору, але яка не зареєстрована, хоч розподіл часток майна колгоспного двору між двома співвласниками був проведений, про що свідчить свідоцтво про право власності за заповітом, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідки Дмитрівської сільської Ради №№ 767,768,769,770,771 від 10.12.2015 року, № 1281 від 13.12.2002 року та № 1419 від 16.12.2003 року. Будинок на час прийняття позивачем спадщини був побудований з дотриманням норм чинного законодавства, на нього Червоноградським МБТІ був виготовлений технічний паспорт станом на 15.05.1989 року та виконавчим комітетом Радехівської районної Рада народних депутатів Львівської області видано свідоцтво про право особистої власності на будівлі від 20 липня 1989 року. Вважаючи себе власником будинку позивач на своїй земельній ділянці в розмірі 1269 кв.м., яка була виділена для будівництва будинку № 79 по вул. Вузлівській в с.Дмитрів Радехівського району Львівської області на підставі рішення Дмитрівської сільської Ради від 12.06.1971 року, про що свідчить план земельної ділянки та довідки Дмитрівської сільської Ради № 261,262 від 21.12.2015 року, розпочав реконструкцію житлового будинку та самочинно добудував житлову 2-х поверхову прибудову літ. «А2», прибудови літ «а», «а1», «а4», побудував сарай літ. «В» зовнішніми розмірами 7,84x6,31 і 6,16х 5,56 м та сарай літ. «Г» зовнішніми розмірами 5,40х9,29 м. На реконструйований будинок № 79 по вул. Вузлівській в с.Дмитрів Радехівського району Львівської області Червоноградським МБТІ виготовлений технічний паспорт станом на 07.09.2015 року. З довідок Дмитрівської сільської Ради №261,262 від 21.12.2015 року вбачається, що земельна ділянка в розмірі 1269 кв.м., на якій розташований реконструйований житловий будинок не порушує прав інших осіб. Із звіту від 10 грудня 2015 року експерта [PERSON], який має відповідну освіту і ліцензію на проведення будівельної експертизи вбачається, що за результатами проведення технічного обстеження об'єкта житлового будинку «А-1» після реконструкції з: прибудовою та сараїв «В» і «Г» по вул. Вузлівській в с.Дмитрів загальним будівельним об'ємом 1100,0 куб.м. встановлено його відповідність вимогам чинних будівельних санітарних та протипожежних норм, надійності і безпечної експлуатації. Будь-яких претензій або суперечок зі сторони сусідів і Дмитрівської сільської ради Радехівського райну не було, оскільки будівля побудована в межах виділеної земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦПК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України суд на вимогу власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що за таких обставин, коли при здійсненні добудови житлового будинку інтереси та права інших осіб не порушені, отже є підстави визнати за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що знаходиться по вул.Вузлівській,79, в с.Дмитрів Радехівського району Львівської області.

Outcome: approved