Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що згідно ордера на вселення від 22.01.1975 року, виданого Міністерством оборони СРСР Миколаївського району Одеського військового округу, його мати [PERSON] з членами сім`ї вселилась в житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] та сплатила за житловий будинок всі пайові внески. Проте згодом Військова частина-6, в складі якої знаходиться житловий будинок була ліквідована, в результаті чого його мати так і не змогла отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та оформити право власності в передбаченому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, на час її смерті позивач мешкав разом з нею у зазначеному житловому будинку. Після смерті [PERSON] він не звертався до нотаріальних органів, оскільки вважав, що проживаючи постійно з спадкодавцем та будучи зареєстрованим на час відкриття спадщини разом з нею він є спадкоємцем першої черги та таким, який належним чином прийняв спадщину. На даний час не може оформити земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, у зв`язку із чим порушується його право на спадкове майно після [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24.04.2020р. від позивача на адресу суду надійшла заява про зміну підстав позову, я кій вказав, що він відкрито володіє, безперервно, без правової підстави житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] більше п`ятдесяти років та просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності за набувальною давністю на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 93,0 кв.м., прибудови літ. «а» площею 15,7 кв.м.; прибудова літ. «а1» площею 12,0 кв.м.; прибудови «а2» площею 44,1 кв.м.; гаражу літ. «Б» загальною площею 33,4 кв.м.; сараю літ. «В» загальною площею 14,1 кв.м.; гаражу літ. «Г» загальною площею 19,4 кв.м.; навісу літ «Д» загальною площею 23,9 кв.м.; сараю літ. «Е» загальною площею 9,8 кв.м.; сараю літ. «Ж» загальною площею 8,2 кв.м.; навісу літ. «З» загальною площею 8,7 кв.м.; зливної ями №1; водопроводу №2; воріт №3; огорожі №4, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року прийнято до спільного розгляду заяву позивача про зміну підстав позову від 21.04.2020року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали в повному обсязі позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 21.04.2020 року, просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надала, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних документів, проти задоволення позову не заперечувала. В судове засідання представник відповідача Херсонської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.12.1969 року с.Нижне Торчин Нижне Сірогозького району Херсонської області [PERSON] народився [INFO] , записані батьком [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що зроблений актовий запис №16. Відповідно до талону до ордера на вселення від 22.01.1975 року, виданого Міністерством оборони СРСР Миколаївського району Одеського військового округу в/с мати позивача [PERSON] 1914р.н., разом з членами сім`ї набула право заняття житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 31.05.1995 року міським відділом РАГСу м. Херсона, [INFO] померла [PERSON] , про що зроблений актовий запис №213. Відповідно до відмітки в паспорті серії [NUMBER] виданого 31.10.1997р. Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 22.06.1979року. Таким чином, судом встановлено, що протягом усього життя позивач добросовісно, відкрито та безперервно проживав разом зі своєю матір`ю, до її смерті та до теперішнього часу, володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб. Відповідно листа до Комунального підприємства «Геополіс» вих.3/35-17 від 02.02.2017р., згідно до розподілу 4.3 «Порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, розташованих на території м. Херсона» затвердженого рішенням міської ради №744 від 09.08.2012р. та наданих правових технічних документів, домоволодінню [PERSON] , розташованому на земельній ділянці можливо присвоїти поштову адресу [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що позивач з 1975року проживав з матір`ю в приміщенні будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] добросовісно, відкрито безперервно до теперішнього часу володіє вказаним житловим приміщенням будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що вони є сусідами позивача, [PERSON] проживав разом із матір`ю [PERSON] , усе своє життя в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , безперервно десь років п`ятдесят. Відповідно до ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту п.п. 9-14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до положень статей\~335\~та\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю передбачена ст.ст.15, 16 та ч.4 ст.344\~ЦК України, відповідно до яких захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 вищевказаної Постанови). З урахуванням вищенаведеного та виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи, що під час судового провадження позивачем [PERSON] доведено факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння сорок п`ять років домоволодінням [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.\~

Outcome: approved