Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» про повернення коштів, в позовній заяві вказав, що 09.11.2015р. ним був укладений договір фінансового лізингу за №001460 з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто». Даний договір був укладений позивачем з представником лізингової компанії [PERSON], за адресою: м.Львів, вул.Коцюбинського, 1. Згідно даного договору позивач по квитанції за №1-826К сплатив 50 000 грн., як йому стало відомо не за тіло кредиту, а за надання послуг, а саме, за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору. Вказує, що він є інвалідом другої групи і у звязку з важким станом свого здоров»я та юридичною необізнаністю не міг досконало вивчити даний договір надрукований маленьким шрифтом та 12-ти аркушах. Представник лізингодавця відмовила йому у детальному розясненні всіх пунктів договору, лише переконала та запевнила, що необхідно заплатити адміністративний платіж. Він був переконаний, що сплачує за тіло кредиту. Однак, тепер йому стало відомо, що 50 000грн. сплатив лише за те, що лізингодавець заповнила готовий бланк договору. Відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» він вправі відмовитись від товару чи послуг на протязі двох тижнів. 23.11.2015р. це двотижневий термін. Крім цього, 09.11.2015р. ним був направлений рекомендований лист лізингодавцю, де просив вищевказаний договір фінансового лізингу припинити і повернути помилково сплачені кошти. Як розяснено в постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.01.2013р.: «разом з тим у іншій справі, яка виникла з подібних правовідносин, суд касаційної інстанції в ухвалі від 11 липня 2012 року дійшов висновку про те, що умови спірного контракту про надання послуг є несправедливими та нерозумними й спрямовані на введення в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації пірамідальної схеми, що згідно з положеннями ст..19 Закону України «Про захист прав споживачів» є нечесною підприємницькою практикою». За положеннями ч.1 , п.7 ч.3, ч.6 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії чи бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, вказаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Просить суд стягнути з відповідача в його користь 50 000 грн. та визнати вказаний договір припиненим. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули, подали заяви в яких вказують, що позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 31.03.2016р. повторно в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач та його представник у поданих заявах проти такого порядку вирішення справи не заперечили. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд дійшов до наступних висновків. З оглянутого в судовому засіданні договору фінансового лізингу №001460 укладеного між ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» в особі представника [PERSON] та [PERSON] 09.11.2015р. встановлено, що предметом лізингу по данному договору є транспортний засіб, автомобіль «KIA SPORTAGE FL». З оглянутої квитанції №1-826 К від 09.11.2015р. встановлено, що [PERSON] сплатив ТОВ «Лізигнова компанія «Ваш авто» 50 000 грн. адміністративний платіж згідно договору фінансового лізингу №001460 від 09.11.2015р. Згідно відповіді ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» №907 від 03.12.2015р. на заяву [PERSON] встановлено, що ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» повідомила позивача, що відповідно до договору лізингу №001460 від 09.11.2015р. [PERSON] були сплачені кошти в розмірі 50 000 грн., які згідно п.9.7. зараховані як адміністративний платіж. Також, відповідно до ст..12 п.12.1 договору лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити Лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу Лізингодавця. У строк встановлений чинним законодавством, Лізингодавець розглядає заяву Лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку, поверненню підлягає 60% від сплаченого авансового платежу, та/або частини авансових платежів, 40% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів Лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає., Отже, по умовах договору сплачений [PERSON] адміністративний платіж в розмірі 50 000грн. не повертається взагалі, авансових платежів ним здійснено не було. Ознайомившись з договором він прийняв всі його умови, що засвідчив своїм підписом. В самому договорі визначені всі його істотні умови, сплати платежів, отримання товару та інше. Умови договору є обовязковими для виконання усіма його сторонами. На підставі заяви [PERSON], йому повідомляють, що договір лізингу №001460 від 09.11.2015 року вважається розірваним з 25.11.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Зокрема, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» Нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Пункт 7 частини 3 статті 19 Закону України про захист прав споживачів» визначає, що забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину. Згідно з текстом укладеного між сторонами договору встановлено, що такий включає в себе умови, які є несправедливими. Таким чином, вказаний договір є несправедливим, та суперечить принципу добросовісності, має істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача [PERSON] Оскільки спірний договір є несправедливим, його зміст суперечить вимогам законодавства, його умови не відповідають вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 50 000грн. підлягають до задоволення. Що стосується позовної вимоги про визнання припиненим договору фінансового лізингу №001460 від 09.11.2015р. укладеного між ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON], то в задоволенні такої слід відмовити, оскільки: відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. З вищевказаної відповіді ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» №907 від 03.12.2015р. на заяву [PERSON] встановлено, що договір лізингу №001460 від 09.11.2015 року вважається розірваним з 25.11.2015 року. Також, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial