Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо він них та відшкодування моральної шкоди. В позові зазначає, що 17.02.1996р. між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. 20.08.2001р. в шлюбі народились діти - сини [PERSON] та [PERSON]. 18.05.2009р. шлюб між ним та відповідачем було розірвано за рішенням Енергодарського міського суду. Після розірвання шлюбу сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з відповідачем. Він сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 50% з лютого 2009р. З часу розлучення і до вересня 2012р. він вільно спілкувався з дітьми. Ініціатором спілкування завжди виступав він. Під час зустріч з дітьми дарував їм подарунки, цікавився їх шкільними успіхами, займався вихованням, тощо. Відносини з дітьми були рівними та спокійними. З жовтня 2012 р., після того, як він не дав згоди відповідачу на продаж квартири, де мешкають діти, відповідач стала перешкоджати йому у спілкуванні з дітьми та використовувати дітей для психологічного тиску на нього. Діти знаходяться під впливом матері та слухняно виконують її волю. З жовтня 2012р. він неодноразово звертався до служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області за допомогою у спілкуванні з дітьми. З відповідачем були проведені бесіди. 29.04.2013р. на засіданні комісії з захисту дітей Енергодарського виконкому, в присутності нього та відповідача, було прийнято Рішення про встановлення часу зустрічі з дітьми щомісячно 1-й та 3-йтиждень в суботу з 11-00 до 18-00 годин, та додатково у літній період протягом двох тижнів. 16.05.2013р. рішення було остаточно оформлено. Відповідач Рішення Енергодарської міськради не виконує, продовжує перешкоджати спілкуванню з дітьми. В визначені Рішенням вихідні дні дітей йому не віддає, влітку відвезла їх до своїх батьків, не попередивши його. Його права, як батька, є порушеними. Вважає, що відповідно до діючого законодавства права та обов'язки батьків щодо утримання, виховання, спілкування з дітьми є рівними. Просить суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - [PERSON] та [PERSON], [INFO] у спосіб визначений рішенням Енергодарської міської ради № 157 від 16.05.2013р., а також додаткові способи особисто спілкуватися з дітьми засобами телефонного,поштового,електронного засобу зв'язку. Зобов'язати відповідача за два дні до його зустрічі з дітьми надавати інформацію щодо фактичного проживання, перебування,навчання дітей, а у разі настання змін цих обставин, повідомляти його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Стягнути з відповідача 13509,61 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди. В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, наддавши заяву (а.с.87) про відмову від позовних вимог в частині стягнення грошових коштів за заподіяну моральну шкоду. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять задовольнити уточненні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, надала заперечення на позов (а.с. 21-25). В судовому засіданні пояснила,що перебувала з позивачем в шлюбі з 17.02.1996р. по 04.06.2009р. В шлюбі народились діти - сини [PERSON] та [PERSON], [INFO] Позивач ніколи не приділяв достатньої уваги вихованню дітей, що і стало головною причиною розлучення. Після розлучення позивач зустрівся з дітьми лише у жовтні 2009р., та і в подальшому спілкувався з дітьми не частіше одного разу на три місяця. Він не телефонував дітям не тільки в будні дні, а й на свята. Жодного разу не придбав для дітей путівки в оздоровчій табір, не звозив дітей на море. Допомоги в вихованні дітей позивач їй не надавав, в місті Енергодар у неї не має рідні, тому вона вирішила продати квартиру та переїхати з дітьми до м. Жовті Води, де проживають її батьки, які надавали і в подальшому могли надавати їй допомогу в виховані та догляду за синами. Позивач відмовив в надані згоди в оформлені купівлі-продажу квартири. Після цього позивач став активно звертатися до органів опіки та піклування. Але вона не чинила перешкод в спілкуванні дітей з батьком. Проти визначеного Рішенням виконкому графіку зустрічей батька і дітей не заперечувала. Але позивач не прийшов до дітей ні 1 ні 3 суботу червня 2013р., як то визначено графіком. За бажанням дітей вона відвезла дітей до своїх батьків в м. Жовті Води 28.06.2013р. де вони і знаходились до при кінця серпня місяця. Позивач зателефонував лише в липні місяці. Коли дітей вже не було вдома. Діти самі не бажають зустрічатися з позивачем, уникають зустрічи з ним, не відповідають на його телефоні дзвінки. Вона ж ні діями і а ні словами не перешкоджала їхньому спілкуванню. Вважає позовну заяву безпідставною, оскільки його права, як батька, вона не порушує. Просить у задоволені позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - органа опіки та піклування в особі служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, надав висновок про встановлення порядку спілкування з дітьми (а.с.79-82). Відповідно до наданого висновку встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли суперечності щодо участі у вихованні дітей. У лютому місяці 2013р. позивач звернувся служби у справах дітей щодо встановлення порядку спілкування з дітьми. Після проведення певної роботи та з'ясування обставин, 29 квітня 2013р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, в якому брали участь і сторони по справі, їм було рекомендовано звернутися до сімейного психолога, а також було визначено часи зустрічі батька з дітьми. 16 травня 2013р. прийнято рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 157 «Про встановлення часу зустрічі з дітьми». Однак до сьогоднішнього дня порозуміння між батьками щодо участі позивача у вихованні синів не знайдено. В липні 2013р. позивач знову звернувся до служби у справах дітей щодо здійснення контролю за виконанням рішення № 157 від 16.05.2013р. Діти висловили своє небажання спілкуватися з батьком та розмовляти з ним по телефону. Їм не цікаво з батьком, вони не відчувають з його боку доброго ставлення. Питання виховання дітей вирішуються не з позиції прав батьків, а з позиції захисту прав та інтересів дитини. Отже відсутність контактів малолітніх з батьком є порушення прав дітей. Зустрічі дітей з батьком повинні бути радісними та взаємоприємними, і як результат давати дітям почуття емоційно-психологічного благополуччя. Проти задоволення позову не заперечує. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] зі сторони позивача вказав, що в серпні 2013 року, а саме 03.08.13 та 17.08.13 разом з позивачем приходив за місцем проживання відповідача по справі, а саме по вул. Набережній 24, та дзвонили як в домофон так і в двері квартири відповідачки для того, щоб позивач поспілкувався та побачився з його дітьми. Однак, вказані спроби виявилися марними, оскільки двері останнім ніхто не відчинив, дітей останні побачити не змогли. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] зі сторони відповідача вказала, що в лютому місяці 2013 року їй стало відомо про небажання дітей позивача спілкуватися з останнім. Про те, що відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні дітей з позивачем їй нічого не відомо. Допитаний під час судового засідання свідок [PERSON] зі сторони відповідача вказала, що вона є класним керівником дітей позивача з відповідачем в ЗОШ №4 в м.Енергодар. Повідомила суд про те, що відповідач постійно приходить до школи та цікавиться навчанням дітей. Позивач рідко приходив до навчального закладу дітей. Бачить, що діти не бажають спілкуватись з батьком, останні мають дуже засмучений стан. Батько приходив до школи в січні 2013 року, дивився журнал дітей. Зі слів дітей знає, що мати не заперечує проти їхнього спілкування з батьком, однак останні з власної ініціативи не бажають з ним спілкуватись. Також свідку відомо, що батьки разом з дітьми відвідували шкільного психолога, однак про що останні спілкувались, їй не відомо. Допитані малолітні свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивач разом з відповідачем є їхніми батьками. З 2009 року останні проживають разом з матір'ю. Вказали, що батько намагається з ними спілкуватися, однак останні не бажають з батьком підтримувати стосунки, оскільки батько пропонує їм не цікаве проводження часу. В літній період у 2013 році коли почались канікули, за їхнім бажанням мати відвезла їх до м. Жовті Води, де проживають їхні бабуся з дідусем, де вони провели майже все літо. Мати особисто не перешкоджала і не перешкоджає їхньому спілкуванню з батьком. Вони з власної ініціативи не бажають спілкуватися з останнім. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що позивач і відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 04.06.2009р. (а.с.6). Вони є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] народжених [INFO] (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи,пояснень сторін, після розлучення батьків, діти залишилися проживати з матір'ю, відповідачем по справі. Позивач сплачував відповідачу аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % свого доходу ( а.с. 11,12). Виходячи з положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтями 150,151 СК України батьки не тільки забов'язані а і мають право на вихованя дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до матеріалів справи (а.с. 7-9) судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до служби по справамдітей Енергодарської міської ради Запорізької області з заявами щодо встановлення порядку спілкування з дітьми. Виконавчим комітетом Енергодарської міськради, з урахуванням висновку служби у справах дітей, 16 травня 2013р. прийнято Рішення № 157, яким було визначено порядок спілкування батька [PERSON] з малолітніми синами та встановлені часи зустрічі. Батьки, позивач та відповідач по даній справі, з даним рішенням погодились, не оскаржили його. Суд встановив, що відповідач неналежним чином виконувала Рішеннявиконкому Енергодарської міськради. Так, відповідач не забезпечувала можливість зустрічі синів з батьком, не попереджаючи батька, відвизла дітей на декілька місяців до іншого міста, тим самим лишив його змоги спілкування з дітьми на довгий термін. Судом також встановлено, що і позивач не дотримувався встановленого графіку зустрічі з дітьми, передбаченого Рішенням виконкому, двохтижневого сумісного відпочинку для дітей, не забезпечив ( а.с. 47). Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Статтею 157 СК України передбачено, щовиховання дитини вирішується батьками спільно.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що між малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] та їх батьком [PERSON], позивачем по справі, нарушені довірливі стосунки, що б їх відродити необхідно особисте спілкування між ними з проявою поваги, доброзичливості,встановлення довірливих стосунків, насамперед з боку позивача. Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно вимог ст. 15 ЗУ « Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, суд вважає, що оскільки не виконання Рішення № 157 виконкому Енергодарської міської ради мало місто з боку відповідача, а тому, у відповідності до ст.88 ЦПК України стягнення судових витрат, підтверджених документально позивачем, призводить з відповідача. Враховуючи з'ясовані у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved