Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування та зобов`язання укладення договору найму на житлове приміщення. Позов мотивовано тим, що в січні 2016 року на підставі листа Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Вінницької міської ради за вихідним № 20-00-003-1809 від 28 січня 2016 року МКП «ЖЕК-7» позивача вселено до квартири [ADDRESS] . Після цього позивачем укладено договір про надання житлово-комунальних послуг від 15 лютого 2016 року, про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 17 жовтня 2018 року. Заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня. Станом на сьогодні [PERSON] проживає у вказаній вище квартирі, що підтверджується актами МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс» від 22.09.2020 та 01.03.2021. З огляду на вказані обставини позивач звернувся до виконавчого комітету Вінницької міської ради з проханням укласти з ним договір найму на спірну квартиру, однак листом від 04 березня 2021 року останній отримав відповідь, якою його повідомили про відсутність можливості укладення даного договору. Тому, станом на сьогодні, [PERSON] позбавлений можливості оформити право власності на займане житло, тобто приватизувати його, оскільки не зареєстрований у ньому, а у відповідних органів відсутні правові підстави провести реєстрацію його місця проживання так як вселення позивача відбулось на підставі листа, а ордер на вселення в спірне приміщення та договір найму житла відсутні. За весь час проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ні МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс»., ні виконком міської ради не висували до позивача жодних претензій, тобто фактично вони визнають його право на проживання та користування жилим приміщенням, однак дане житло не закріплено за [PERSON] законодавчо та документально, що позбавляє його права на реєстрацію в ньому та в подальшому на приватизацію займаного житла. З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради Никонюк О.В. у судовому засіданні при винесенні рішення суду покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 січня 2016 року на підставі листа Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Вінницької міської ради № 20-00-003-1809 МКП «ЖЕК-7». було вселено [PERSON] до квартири [ADDRESS] . [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , по теперішній час, що підтверджується актами МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс» від 22 вересня 2020 року та 01 березня 2021 року. На безпосереднє звернення [PERSON] до Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради щодо укладення договору найму на квартиру [ADDRESS] отримано відповідь з відмовою, яка мотивована тим, що враховуючи той факт, що ордер на зайняття вищевказаної квартири відсутній, у виконкому міської ради немає правових підстав щодо укладення з [PERSON] договору найму жилого приміщення. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. [PERSON] у вказаному житловому приміщенні здійснив ремонт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за травень 2018 року, листопад 2018 року та лютий 2019 року та листом Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 15 квітня 2021 року №20-00-011-25750. Згідно зі ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов закріплені у статті 34 Житлового кодексу УРСР, відповідно до частини першої якої потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на його території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved