Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 02.06.2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 02.06.2009 року складено відповідний актовий запис №862. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки подружжя, внаслідок чого в сім`ї відбувалися непорозуміння, які призвели до припинення шлюбних відносин, спільного проживання та ведення подружжям спільного господарства з березня 2020 року. Через органи РАЦС відповідач вирішити питання розірвання шлюбу відмовилася. Оскільки, на думку позивача, сім`ю зберегти подружжю не вдалося, існування зареєстрованого шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 17.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, шлюб розірвати, судовий розгляд проводити за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи провести за її відсутності. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02.06.2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 02.06.2009 року складено відповідний актовий запис №862 (а.с.6). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Між подружжям [PERSON] та [PERSON] стався стійкий розлад подружніх відносин, шлюб існує формально. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, тому приходить до висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України. Зважаючи на визнання відповідачем позову, відповідно до ст.142 ЦПК України, позивачу слід повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Решту судових витрат слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved