Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку, оскільки відповідачі не мешкають за вказаною адресою з 1997 року, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачують. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, відзиву не надали. Представник третьої особи Виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, заперечень проти позову не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Як встановлено судом, на підставі договору про отримання в користування приватизаційної квартири від 22 червня 1994 р., укладеного між шахтою імені Валявка виробничого обєднання «Кривбасруда» та працівником [PERSON], позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі за повідомленням ТзОВ «Житлосевірс-КР» № 711 від 08.12.2016 р., зареєстровані відповідачі: діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON], (а.с. 10), однак з 04 грудня 1997 р. не проживають за даною адресою, що підтверджується актами з місця проживання (а.с. 11-14). Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 71 ЖК України, а саме з 04 грудня 1997 року, згідно даних актів, суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. В частині заявленої вимоги щодо зняття з реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зі змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial