Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] завданої шкоди в сумі 3000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що у 2011 році звернувся до відповідача [PERSON] для одержання послуг щодо встановлення надгробного памятника на могилі своїх батьків у с.Більче Миколаївського району Львівської області. Відповідач виконав роботу, однак належно не закріпив памятник, тому такий хитався. На прохання зафіксувати належним чином памятник відповідач [PERSON] не реагував, внаслідок чого частина памятника впала та розбилась. На даний час позивач замінив пошкоджений памятник, на встановлення якого поніс витрати в сумі 6000 грн. Тому просить в примусовому порядку стягнути з відповідача [PERSON] половину понесених ним витрат на повторне встановлення надгробного памятника. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоч належним чином через оголошення в пресі повідомлявся про час і місце судового розгляду. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON], проти чого не заперечив позивач. Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідка, з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги , об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Свідок [PERSON] ствердила суду, що їй відомо, що [PERSON] замовляв виконання робіт у [PERSON] по встановленню надгробного памятника на могилу батьків, за що заплатив відповідачу 2500 грн . Памятник було встановлено не якісно, тому одна стела впала та розбилась, інша стела хитається. На даний час [PERSON] замінив пошкоджену частину памятника, на що втратив 6000 грн. Як вбачається із претензії [PERSON]І . від 17.07.2015 року надісланої [PERSON], позивач вимагав відшкодувати половину затрачених коштів на повторне встановлення пошкодженої частини памятника, однак відповіді на претензію позивача відповідач не надав. [PERSON] звертався із заявою у Миколаївський РВ ГУМВСУ у Львівській області щодо спору із [PERSON] з приводу відшкодування завданої майнової шкоди, проте під час перевірки його заяви ознак кримінального правопорушення не було встановлено, у звязку з чим розгляд заяви було припинено. Згідно акту від 16.10.2015 року, складеного комісією в складі сільського голови [PERSON], землевпорядника [PERSON], бухгалтера [PERSON], стверджується, що памятник встановлений на матері [PERSON] хитається. Як вбачається з товарного чеку від 09.03.2015 року вартість гранітного памятника становить 6000 гривень Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому, виходячи із меж розумності та справедливості вважає, що слід стягнути із [PERSON] завдану майнову шкоду в розмірі 3000 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі ст..ст.1166, 1192 ЦК України та

Outcome: approved