Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що 08.12.2003 року він уклав договір купівлі-продажу з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно якого він купив житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Однак, у цьому будинку крім позивача та членів його сім`ї зареєстрований також і минулий власник будинку [PERSON] , який з 2003 року не проживає за цією адресою. Наявність у відповідача права користування житловим приміщенням безпосередньо порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача подав до суду клопотання від 07.07.2019 року, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.12.2003 року, укладеного між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з іншої, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4214 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 09.01.2004 року № 2517884 (а.с. 8, 9). Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 15.05.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з довідки Квартального комітету № 20 Подільського району м. Кропивницького від 02.03.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там з 2003 року (а.с. 26). Крім того, відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 04.07.2019 року, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підписи яких засвідчені головою Квартального комітету № 20 Подільського району м. Кропивницького [PERSON] , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, починаючи з 2003 року він за цією адресою не проживає, оскільки виїхав із вказаного домоволодіння та жодного разу не з`являвся. Будь-які його особисті речі в домоволодінні відсутні (а.с. 32). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше п`ятнадцяти років у будинку, який належить позивачу, і місце його перебування невідоме, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved