Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просив призначити йому додатковий місячний строк на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті в [INFO] [PERSON], якою на користь [PERSON] складено заповіт. В обґрунтування вимог вказав, що про смерть [PERSON] він довідався в грудні 2012 року під час розгляду в Солом'янському районному суді м. Києва цивільної справи про визнання заповіту, складеного на його ім'я, недійсним. Також позивач вказує, що у зв'язку з тим, що із заповідачем він спільно не проживав і відповідно про її смерть довідався запізно, то і не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори, у зв'язку з чим Дев'ятою Київською нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з вказаного, позивач вважає, що пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних підстав, а тому і звернувся до суду із позовом з вказаними вимогами. Під час розгляду справи відповідно до ст.ст. 35, 36 ЦПК України до участі в ній було залучено гр. [PERSON], яка є сестрою померлої [PERSON], та також подала заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті останньої. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, письмові пояснення по суті позову, в яких позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, представника не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином за останньою відомою адресою проживання. Відповідач Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилось, направивши заяву про розгляд справи у його відсутність, залишивши вирішення справи на розсуд суду (т. 1 а.с. 80,81). Відповідач Дев'ята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи у його відсутність, залишивши вирішення справи на розсуд суду (т. 1 а.с. 82). Третя особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки позивачем не вказано та не подано до справи жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 13 грудня 2000 року [PERSON], [INFO], було складено на користь [PERSON] заповіт, яким належна [PERSON] на праві власності квартира [ADDRESS] заповідано [PERSON] (т. 2 а.с. 4). [PERSON] померла [INFO] (т. 2 а.с. 85). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної 10.05.2012 року Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [PERSON], [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 19.12.2012 року через поштове відділення (т. 2 а.с. 60). 08.01.2013 року Дев'ятою Київською нотаріальною контрою було повідомлено [PERSON] про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини (т. 2 а.с. 69). Також встановлено, що гр. [PERSON] 26.12.2013 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (т. 2 а.с. 14), яка є її рідною сестрою, та 26.12.2013 року їй було повідомлено також про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини (т. 2 а.с. 18). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з позовної заяви [PERSON], письмових пояснень представника позивача, що є в матеріалах справи, позивач, як на підставу позовних вимог, посилається на те, що з [PERSON] він не проживав і про її смерть, як і про існування заповіту на його користь, довідався під час ознайомлення в Солом'янському районному суді м. Києва з матеріалами справи №2609/25877/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про визнання заповіту недійсним, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності за законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадщину» від 30.05.2008 року визначено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строків для прийняття спадщини, не наведено жодного доказу на підтвердження наявності об'єктивних, непереборних та істотних труднощів, які б завадили [PERSON] на протязі 6 місяців направити до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачем не подано доказів, які б свідчили про наявність в нього об'єктивних, непереборних та істотних труднощів в спілкуванні, щонайменше підтриманні побутових зв'язків, з померлою [PERSON]. Вищий спеціалізований суд України у цивільних та кримінальних справах в листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказує, що поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути такі: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, суд в даному випадку вважає, що посилання позивача [PERSON] на необізнаність щодо смерті заповідача та існування заповіту не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт поважності пропуску строку для прийняття спадщини, натомість таке спростовується обставинами, встановленими під час розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed