Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON], треті особи: [PERSON], Виконавчий комітет Куп'янської міської ради Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу та 3-й особі [PERSON], на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований відповідач, який з 2014 року по теперішній час фактично не проживає в спірному будинку. Відповідач не знаходиться в родинних відносинах з позивачем, не є членом його сім'ї та не є власником помешкання. Окрім того відповідач не сплачує за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим порушує права позивача на користування та розпорядженням своїм майном. Враховуючи те, що відповідач відносно позивача є сторонньою особою, останній звернувся до суду з наступним позовом, який просить суд задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність не з'явившогося відповідача на підставі наданих письмових доказів по справі. Треті особи [PERSON] та представник виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явилися, згідно письмових заяв просять справу розглянути у їх відсутність, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши думку позивача, інших учасників процесу, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивач є власником 3/5 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування частини в праві власності на житловий будинок від 28.02.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.02.2014 року.( а.с.6-7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2013 року 2/5 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON] що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2013 року. ( а.с. 8-9). В будинку [ADDRESS] разом з власником [PERSON] проживають та зареєстровані: його дружина [PERSON]; син - [PERSON].Факт реєстрації осіб підтверджує довідка №3269 від 06 липня 2016 року надана виконавчим комітетом Куп'янської міської ради Харківської області, де крім того зазначено, що [PERSON] зареєстрований але не мешкає за даною адресою з 2014 року (а.с. 10). Факт не проживання відповідача [PERSON] у будинку [ADDRESS] підтверджується комісійним актом не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 06 липня 2016 року, в якому зазначено, що [PERSON] не мешкає в будинку за місцем реєстрації.(а.с. 11). Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, будучи зареєстрований в будинку порушує права позивача і перешкоджає йому користуватися власним житлом. Після відчудження позивачу житлового приміщення у відповідача припинилося самостійне право проживання в спірному будинку. Договору найму або оренди між сторонами не укладалося. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Виходячи з письмових доказів по справі вбачається, що відповідач відносно позивача є особою без родства. Відповідач зареєстрований в будинку, однак в ньому без поважної причини не проживає. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресу, то в даному випадку ці вимоги є передчасними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial