Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до КП ДМР «Дорожник» про стягнення компенсації та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що працювала на посаді бухгалтера 2 категорії в КП ДМР «Дорожник» з 30 листопада 2010 року по 25 липня 2014 року, звідки була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було невиплачено заборгованість по заробітній платі. Заробітну плату було виплачено лише 2 липня 2014 року на підставі судового наказу виданого судом. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 9094 гривні 94 копійки, та стягнути звідповідача середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 25 липня 2014 року по 2 липня 2015 року включно в розмірі 43547 гривень 70 копійок. Позивач в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності позов визнав повністю. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорту позивача /а.с. 5-6/, згідно якої підтверджується місце проживання позивача; - довідкою про заборгованість із заробітної плати /а.с. 7/, згідно якої підтверджується розмір заборгованості; - довідкою /а.с. 8/, згідно яких підтверджується розмір середньоденної заробітної плати позивача; - накази /а.с. 9, 10/, згідно яких підтверджується період роботи позивача у відповідача; - копія трудової книжки позивача /а.с. 11-12/, згідно яких підтверджується що позивач працюваву відповідача з 30 листопада 2010 року по 25 липня 2014 року, звідки була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату; - виписка з банківської картки /а.с. 13/, згідно якої підтверджується, виплата заборгованості по заплаті позивачу 2 липня 2015 року. В судовому засіданні встановлено: Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до КП ДМР «Дорожник» про стягнення компенсації та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що працювала на посаді бухгалтера 2 категорії в КП ДМР «Дорожник» з 30 листопада 2010 року по 25 липня 2014 року, звідки була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було невиплачено заборгованість по заробітній платі. Заробітну плату було виплачено лише 2 липня 2014 року на підставі судового наказу виданого судом. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 9094 гривні 94 копійки, та стягнути звідповідача середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 25 липня 2014 року по 2 липня 2015 року включно в розмірі 43547 гривень 70 копійок. Згідно зі ст. 115 КЗпП України Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст. 117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно ст. 43 Конституції України Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Проаналізувавши об'єктивні дані, що вищевикладені в судовому рішенні, засновані на представлених сторонами й досліджених судом доказах, суд вважає за можливе задовольнити позов повністю. Сторонами не заперечувався факт виплати заборгованості по заробітної плати в порушення вимог законодавства. Суд перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення компенсації частини доходу у в звязку з порушенням строків їх виплати, суд вважає, його вірним та зробленим у відповідності до порядку визначеному Постановою КМУ №159 від 21 лютого 2001 року, розрахунок є наступним: -за квітень 2014 року 1662,35х65,1%=1082,19 гривень; -за травень 2014 року 2871,57х59,1%=1697,10 гривень; -за червень 2014 року 2824,66х57,5%=1624,18 гривень; -за липень 2014 року 8245,11х56,9%=4691,47 гривень, всього загальна сума становить 9094,94 гривень, вищезазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Також позивач просить стягнути середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 25 липня 2015 року по 2 липня 2015 року. Таким чином згідно норм тривалості робочого часу встановленого Міністерством праці та соціальної політики на 2014, 2015 роки: Місяці/роки 2014 рікМісяці/роки 2015 рік Кількість робочих днів в місяці Кількість робочих днів в місяці Липень 4Січень 20 Серпень 20Лютий 20 Вересень 22Березень 21 Жовтень 23Квітень 21 Листопад 20Травень 18 Грудень 23Червень 20 Липень 1 Разом:112Разом: 121 Всього233 Середньоденна заробітна плата становить згідно наданої довідки 186,90 гривень. Компенсація повинна становити: 186,90х233=43547,70 гривень середній заробіток за період затримки. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України в розмірі 526 гривень 42 копійки. На підставі ст. 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial