Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. Свої позовні вимоги обґрунтовувує тим, що 29.01.2015 року [PERSON] з метою незаконного збагачення, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань зателефонувала до нього та переконала його передати їй у позику кошти за умови виплати 5% у місяць за їх користування, терміном до травня 2015 року. Ввійшовши в довіру до нього та не маючи наміру виконувати у подальшому зобов'язання з повернення позики, [PERSON] отримала від нього кошти в сумі 1200 євро, що у гривневому еквіваленті по офіційному курсу Національного банку України станом на 09.06.2017 року становить 35232,0 грн. При цьому, виниклі між [PERSON] та [PERSON] договірні відносини були оформлені договором позики грошових коштів у вигляді розписки, без обумовлення терміну повернення позики. В подальшому, отримані шахрайським шляхом кошти [PERSON] використала на виконання боргових зобов'язань перед іншими позикодавцями та клієнтами ПАТ «Ощадбанк», а [PERSON] позичені кошти не повернула, чим спричинила йому матеріальну шкоду. 11.01.2017 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області стосовно [PERSON] винесено вирок, відповідно до якого її визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначено покарання - 2 роки позбавлення волі. Внаслідок неправомірних дій відповідачки йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 84556,80 грн., яка складається з: 1200,0 Євро, що за курсом НБУ становить 35232,0 грн. - основна сума позики, та 1680 Євро, що за курсом НБУ становить 49324,80 грн. - 5 % місячних. Також йому була завдана моральна шкода в сумі 3000,0 грн., яка полягає в душевних стражданнях, пов'язаних із збиранням великої кількості документів, звернення за юридичною допомогою, багаторазових зверненнях до відповідачки, а також погіршення взаємовідносин у сім'ї. Просив суд стягнути з відповідачки матеріальної шкоди, яка складається з: 1200,0 Євро, що за курсом НБУ становить 35232,0 грн. - основна сума позики, 1680,0 Євро, що за курсом НБУ становить 49324,80 грн. - 5 % місячних, та моральної шкоди в сумі 3000,0 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Халус М.М. позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], яка перебуває в установі виконання покарань - Галицькій виправній колонії № 128, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, їй було роз'яснено, що у разі неможливості прийняття нею участі у судових засіданнях, вона має право користуватись правовою допомогою та залучити до участі у справі свого представника. Проте, [PERSON] направила до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 11.01.2017 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області у кримінальному провадженні N 12015090000000098, внесеному до ЄРДР 06.05.2015 року, було винесено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначено покарання - 2 роки позбавлення волі. Даний вирок суду набрав законної сили 11.02.2017 року. Вказаним вироком також було встановлено, що 29.01.2015 року [PERSON] з метою незаконного збагачення, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань зателефонувала до [PERSON] та переконала останнього передати їй у позику кошти за умови виплати 5% у місяць за їх користування, терміном до травня 2015 року. Ввійшовши в довіру до [PERSON] та не маючи наміру виконувати у подальшому зобов'язання з повернення позики, [PERSON] отримала від потерпілого кошти в сумі 1200 євро, що у гривневому еквіваленті по офіційному курсу Національного банку України на час вчинення кримінального правопорушення становило 21720 грн. При цьому, виниклі між [PERSON] та [PERSON] договірні відносини були оформлені договором позики грошових коштів у вигляді розписки, без обумовлення терміну повернення позики. В подальшому, отримані шахрайським шляхом кошти [PERSON] використала на виконання боргових зобов'язань перед іншими позикодавцями та клієнтами ПАТ «Ощадбанк», а [PERSON] позичені кошти не повернула, чим спричинила йому матеріальну шкоду (а.с. 3-9). Вказані обставини також підтверджуються копією розписки від 29.01.2015 року, згідно якої [PERSON] отримала в борг від [PERSON] 1200,0 Євро під 5% місячних з щомісячною виплатою відсотків (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів кримінального провадження N 12015090000000098 від 06.05.2015 року про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, витребуваних з канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області та оглянутих в судовому засіданні, шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому [PERSON] на загальну суму 1200 євро, що у гривневому еквіваленті по офіційному курсу Національного банку України на час вчинення кримінального правопорушення становило 21720,0 грн. не була відшкодована та цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено (справа № 353/105/16-к, Том 1 а.с. 3-10). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) . Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно правової позиції Верховного суду України викладеної у постанові від 07.09.2016 року по справі за № 6-1412цс16 аналізуючи грошові зобов'язання ВСУ чітко та послідовно тлумачить статті 1049 та 625 ЦК України наступним чином: і після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов'язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ. Єдиний випадок, коли проценти не нараховуються це відповідний прямий пункт у договорі. Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідачка допустила виникнення заборгованості станом на 09.06.2017 року в розмірі 1200,0 Євро, що за курсом НБУ станом на 09.06.2017 року (а.с. 41) становить 35232,0 грн. - основна сума позики та 1680,0 Євро, що за курсом НБУ становить 49324,80 грн. - 5 % місячних, визначених договорі позики (розписці) (а.с. 1-2). Отже, з огляду на те, що [PERSON] (відповідачка) своїми шахрайськими діями незаконно заволоділа, належними [PERSON], грошовими коштами в сумі 1200,0 Євро, спричинивши йому матеріальну шкоду, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі в розмірі 1200,0 Євро, що за курсом НБУ станом на 09.06.2017 року становить 35232,0 грн. - основна сума позики та 1680,0 Євро, що за курсом НБУ становить 49324,80 грн. - 5 % місячних. За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленої частиною 2 статті 1167 ЦК України (ч.1 ст.1167). Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. В позові вказано, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, пов'язаних з збиранням великої кількості документів, звернення за юридичною допомогою, багаторазових зверненнях до відповідачки, а також погіршення взаємовідносин у сім'ї, що завдало йому моральної шкоди в сумі 3000,0 грн. Обґрунтовані позивачем страждання і переживання щодо обставини вчинення щодо нього делікту, порушення звичного характеру його життєдіяльності, з комплексним урахуванням обґрунтування моральної шкоди, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на думку суду можуть бути компенсовані грошовими коштами в сумі 1000,0 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст. 79 ЦПК України відносяться витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Враховуючи те, що позивачу була надана безоплатна вторинна правова допомога (а.с. 12), ним не було понесено витрат на правову допомогу та жодних доказів на підтвердження цього в матеріалах справи немає. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON], як позивач, звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Так, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовною вимогою майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищенаведене, з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі, а саме за позовними вимогами про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди - в розмірі 845,57 грн. судового збору (1% від ціни позову) та моральної шкоди - в розмірі 640,0 грн. судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). На підставі наведеного,

Outcome: partial