Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] центральної районної лікарні, головного лікаря [PERSON] ЦРЛ про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він працював в [PERSON] ЦРЛ з 2004 року. 03.07.2017 року його було незаконно звільнено з посади завідуючого жіночої консультації . На теперішній час він працює на посаді акушера-гінеколога. У відповідності до вимог «Основ законодавства України про охорону здоровя» та «Положення про порядок проведення атестації лікарів» він зобовязаний один раз на пять років проходити атестацію на підтвердження категорії лікаря. До атестаційної комісії він повинен подати певні документи, серед яких Звіт про професійну діяльність, у якому лікар викладає основні функції та особливості його професійної діяльності, показники роботи, передбачені статистичними формами, їх аналіз тощо 16.02.2018 року він звернувся до головного лікаря [PERSON] ЦРЛ із заявою, в якій просив надати офіційну інформацію про його лікарську діяльність для підготовки звіту, а 21.02.2018 року він звернувся із заявою, в якій просив головного лікаря затвердити його звіт, на що ним було отримано відповідь головного лікаря від 27.02.2018 року за № 01-17/648а. яким фактично відмовлено у затвердженні звіту, оскільки він не є працівником [PERSON] ЦРЛ, не здав належним чином посаду та не передав документацію, при цьому посилався на довідку, в якій дано характеристику його роботи. Вважає дії головного лікаря протиправними. Просить визнати відмову головного лікаря [PERSON] ЦРЛ в затвердженні його звіту про професійну діяльність у [PERSON] ЦРЛ; зобовязати головного лікаря [PERSON] ЦРЛ затвердити звіт про професійну діяльність [PERSON], стягнути на його користь з покровської ЦРЛ судові витрати у розмірі 1409,60 грн. на оплату судового збору. Від головного лікаря [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому заначено, що з 03.07.2017 року трудові відносини між відповідачем та [PERSON] ЦРЛ були припинені у зв»язку систематичного порушення позивачем трудових обов»язків. 16.02.2018 року позивач звернувся до головного лікаря [PERSON] ЦРЛ із заявою про надання йому офіційної інформації про його лікарську діяльність в [PERSON] ЦРЛ з 2015 року по 2017 рік для підготовки самозвіту на підтвердження вищої категорії. Також до цієї заяви [PERSON] надано підготовлений самозвіт. Враховуючи, що головний лікар [PERSON] за своєю спеціалізацією не є лікарем акушером-гінекологом та не міг надати фахову оцінку наданого самозвіту, ним доручено завідуючому Перинатальним центром [PERSON] ЦРЛ [PERSON] та головному гінекологу [PERSON] вивчити звіт на предмет правильності його складання, та відповідно до службової записки від 22.02.2018 року, складеної завідуючим Перинатальним центром [PERSON] ЦРЛ [PERSON] та головним районним акушером-гінекологом [PERSON] наданий самозвіт [PERSON] не може бути представлений на розгляд атестаційної комісії у звязку з відсутністю висновків та аналізу певних категорій його діяльності. Враховуючи дану службову записку 27.02.2018 року покровською ЦРЛ [PERSON] за вих. № 684а надано письмову відповідь про відсутність обєктивних підстав для позитивної оцінки звіту про його професійну діяльність. Причиною такої відповіді є то, що в самозвіті не вказані займані посади, які відповідач обіймав в [PERSON] ЦРЛ за період останніх трьох років; його самозвіт повинен містити складність виконуваних робіт відповідно до займаної посади, у звіті відсутні основні функції та особливості його професійної діяльності, показники роботи, передбачені статистичними формами, їх аналіз . В самозвіті висвітлена специфіка роботи лікаря акушер-гінеколога не в повному обсязі; розділи самозвіту містять статистичний матеріали, але відсутній аналіз основних показників медичного обслуговування населення; аналіз роботи містить тільки статистичні дані, без висновків до конкретних показників, відсутній аналіз індикаторів якості амбулаторної акушерко-гінекологічної допомоги. Надані [PERSON] 16.02.2018 року та 21.02.2018 року документи у вигляді Самозвіту не відповідають вимогам п. 5 розділу 111 Положення про порядок проведення атестації лікарів за вищевказаними підставами, а тому не були затверджені головним лікарем [PERSON] ЦРЛ. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача , дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] 03.07.2017 року був звільнений за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання посадових обовязків ( а. с. 9). 18.12.2017 року позивач прийнятий на посаду лікаря-акушер-гінеколога до КУ «Пологовий будинок № 9» м. Запоріжжя , працює по теперішній час ( а. с. 9). 16.02.2018 року позивач звернувся до Головного лікаря [PERSON] ЦРЛ із заявою про надання йому офіційної інформації про його лікарську діяльність в покровській ЦРЛ з 2015 року по 2017 рік для підготовки самозвіту на підтвердження вищої категорії.( а.с. 12), 21.02.2019 року звернувся до головного лікаря [PERSON] ЦРЛ про затвердження його самозвіту, складеного ним 21.02.2018 року ( а.с. 14). Листом № 01-17/684а від 27.02.2018 року головний лікар [PERSON] відмовив позивачу у наданні позитивної оцінки звіту, оскільки він на теперішній час не є співробітником їх закладу, зазначено при цьому, що звіт лікаря про професійну діяльність за останні три роки затверджується керівником установи, в якій він повинен працювати або особисто позивачем, якщо він є фізичною особою-підприємцем та одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. При звільненні 03.07.2017 року ним не було передано належним чином, згідно акту прийому-передачу медичної документації. [PERSON] відділом поліції ГУНП в Донецькій області 12.07.2017 року зафіксовано викрадення службової документації жіночої консультації; професійна діяльність детально описана в довідці перевірки комісії Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації від 07.06.2017 року та визнана такою, що потребує покращення. ( а. с. 15). До звернення позивача надано самозвіт лікаря акушер-гінеколога [PERSON] ЦРЛ [PERSON], на 11 сторінках, в якому зазначено найменування навчального закладу, який було закінчено позивачем; проходження підвищення кваліфікації,аналіз роботи із зазначенням показників жіночої консультації [PERSON] ЦРЛ за 2017 рік. Службовою запискою від 22.02.2018 року, складаною керівником-завідувачем [PERSON] та акушером-гінекологом [PERSON] надана рецензія про те, що самозвіт не може бути представлений на розгляд комісії. Оскільки самозвіт не містить всі необхідні стандартні розділи, складений за 2016-на 1 півріччя 2017 року, а потрібно звіт писати за 3 роки, тому не може бути представлений на розгляд атестаційної комісії. В подальшому позивачем надано третій по рахунку самозвіт лікаря акушер-гінеколога [PERSON] ЦРЛ [PERSON], не затвердженого головним лікарем, в якому зазначено найменування навчального закладу, який було закінчено позивачем; проходження підвищення кваліфікації, наявність категорії; аналіз роботи жіночої консультації за 6 місяців 2017 року; звіт за 2017 рік з планування сімї по жіночій консультації покровської ЦРЛ; аналіз роботи жіночої консультації Перинатального центру 11 рівня [PERSON] ЦРЛ за 2016 рік; звіт за 2016 рік з онкології серед жіночого населення по жіночій консультації [PERSON] ЦРЛ; звіт за 2016 рік з планування сімї по жіночій консультації [PERSON] ЦРЛ ( а. с. 76-87). В наданій рецензії на зазначений самозвіт зазначено про те, що в самозвіті не вказані займані посади, які він займав в [PERSON] ЦРЛ за період останніх трьох років, його самозвіт повинен містити складність виконуваних робіт відповідно до займаної посади, у звіті відсутні основні функції та особливості його професійної діяльності, показники роботи, передбачені статистичними формами, їх аналіз, Вказаний самозвіт за думкою керівника-завідувача [PERSON] та акушер-гінеколога [PERSON] не може бути представлений на розгляд атестаційної комісії. ( а. с. 88). Листом за № 01-17/759 від 02.03.2018 року головний лікар [PERSON] відмовив позивачу [PERSON] в затвердженні самозвіту, вказавши, про те, що розділи самозвіту містять статистику, але відсутній аналіз основних показників медичного обслуговування населення,не проаналізована робота по диспансеризації, в різних звітах за один і той же термін різняться статистичні дані, самозвіт написано формально, дані звіту не відповідають дійсності ( а. с. 89-90). Гриф затвердження\~- особливий спосіб введення документа в дію. Він проставляється на деяких видах актів, договорів, інструкціях та інших документах. Документ затверджується посадовою особою (посадовими особами) або спеціально видаваним документом. Затвердження документів здійснюється особисто посадовою особою (посадовими особами) відповідно до її (їх) повноважень або розпорядчим документом установи із зазначенням на документі грифа затвердження, оформленого відповідним чином. --Наказ МЮ від 18.06.2015 року № 1000/5 « Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». Згідно Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України 19.12.1997 року, зареєстрованого в МЮ 03.02.2016 року за № 176/28306 основними завданнями атестації лікарів є визначення рівня професійної підготовки лікарів та можливості подальшого використання спеціалістів, підвищення їх кваліфікації.. До видів атестації належить у тому числі атестація на підтвердження кваліфікаційної категорії. Відповідно до розділу 4 Положення атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії підлягають особи, яким присвоєні кваліфікаційні категорії, у строк до пяти років з дня попередньої атестації. Лікарі, які бажають пройти атестацію на підтвердження кваліфікаційної категорії, подають необхідні документи до атестаційної комісії не пізніше як за два місяці до початку її роботи. До атестаційної комісії подаються: - заява лікаря; - звіт про професійну діяльність за останні три роки, затверджені керівником установи, в якій лікар працює ( фізичні особи - підприємці, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, звіт затверджують особисто); - атестаційний листок; - копії документів: диплома, трудової книжки, сертифіката лікаря-спеціаліста або посвідчення про наявність кваліфікаційної категорії, якщо таке було видано раніше; - посвідчення про проходження курсів підвищення кваліфікації або свідоцтво про проведення іспиту зі спеціальності після закінчення передатестаційного циклу. За результатами атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії атестаційна комісія приймає рішення щодо підтвердження кваліфікаційної категорії з конкретної лікарської спеціальності. Атестація на підтвердження кваліфікаційної категорії проводиться без співбесіди з лікарем на основі поданих документів. Відповідна кваліфікаційна категорія підтверджується наказом органу охорони здоровя, при якому створена комісія, за поданням керівника підприємства, установи, організації. Лікарі, які змінювали місце роботи за останні 3 роки, подають звіти також з попередніх місць роботи,затверджені керівниками цих закладів. Як вбачається з наказу МОЗ № 359 саме на атестаційну комісію покладається обовязок виявлення відповідності лікаря певній кваліфікаційній категорії і лише за поданням керівника підприємства, установи, організації, а обов»язок щодо затвердження звіту про професійну діяльність за три останніх роки покладається саме на головного лікаря медичної установи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] подано головному лікарю [PERSON] звіт про професійну діяльність за 2 роки: 2016-2017 роки. Перешкодою для подання звіту про професійну діяльність за 3 роки, як того вимагає наказ МОЗ № 359, є відмова головного лікаря в наданні позивачу офіційних показників діяльності за 2015 рік, що підтверджується листом № 01-17/684а від 27.02.2018 року (а. с. 15). Проте, така бездіяльність відповідача в наданні [PERSON] зазначених офіційних відомостей щодо його професійної діяльності згідно статистичних звітів, позивачем не оскаржена. При цьому, суд зауважує, що при зверненні позивача із заявою від 16.02.2018 року сторонами не зясовувались питання , які саме показники необхідні позивачу для складання самозвіту, таких даних не надано і самим позивачем, його представником в судовому засіданні. Окрім того, відповідач по справі, головний лікар [PERSON], не заперечує проти надання таких відомостей за умови їх конкретизації, тобто вирішення даного питання в позасудовому порядку. Відповідно до Правил організації діловодства і архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях, затверджених Наказом Мністерства юстиції України 18.06.2015 за № 1000/5, зареєстрованих в МЮ 22.06.2015 року за № 736/27181, посадовою особою особисто затверджуються документи, що не потребують додаткових вказівок, завдань щодо їх упровадження або виконання (положення (статути) установи, протоколи, акти, плани, звіти, кошториси, штатні розписи, посадові інструкції, програми, нормативи тощо). Враховуючи, що затвердження звіту довільної форми про професійну діяльність лікаря за 3 останніх роки, не потребує додаткових вказівок,завдань щодо їх упровадження або виконання, звіт про професійну діяльність складається самим лікарем у довільній формі, доводи представника відповідача [PERSON] ЦРЛ та головного лікаря [PERSON] ЦРЛ про одну із причин відмови в затвердженні такого звіту як виявлення завідувачем Перинатальним центром [PERSON] ЦПРЛ [PERSON] та головним районним акушером-гінекологом [PERSON]недоліків в зазначених в звіті позивачем показниках його діяльності , суд не приймає до уваги. Окрім того, суд зауважує, що надані зазначеними особами рецензії на звіт, складений позивачем, взагалі не мають правового змісту, оскільки надання таких рецензій не передбачено ані нормами діючого законодавства ( відповідними наказами МОЗ), ані внутрівідомчими нормативними актами ( відповідними наказами або положеннями ЦРЛ). Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що відмова головного лікаря в затвердженні звіту про професійну діяльність позивача за три останніх роки: з 2015 по 2017 рік включно пов»язана саме з ненаданням взагалі такого звіту. \~ \~ \~ \~ \~Згідно посадових\~інструкцій головного\~лікаря [PERSON]\~ЦРЛ покладено\~обов»язокзвітувати про діяльність закладу та здійснювати аналіз його діяльності, тобто, в даному випадку, головний лікар, як керівник закладу, відповідає за подання достовірних показників звітності. Оскільки судом не встановлено факту подання звіту позивачем про його професійну діяльність за останні три роки : з 2015 рік по 2017 рік включно на затвердження головному лікарю [PERSON] ЦРЛ, як того вимагають вищезазначені положення МОЗ за № 359, суд, приймаючи до уваги факт перебування позивача у трудових відносинах з [PERSON] ЦРЛ з 14.04.2004 року, вважає відмову головного лікаря в затвердженні наданого позивачем документу звіту, правомірною. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором,законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема факт недоведеності позивачем подання головному лікарю на затвердження звіту про його професійну діяльність саме за три останніх роки з 2015 по 2017 рік, що передбачено Наказом МОЗ № 359 ( зі змінами), недоведеності позивачем щодо усунення перешкод в наданні такого звіту ані в позасудовому ані в судовому порядку, а також , приймаючи до уваги ту обставину, що складання такого звіту залежить виключно від волевиявлення позивача по справі, а функція затвердження такого звіту належить виключно головному лікарю, а не судовій інстанції, суд може лише сприяти у вирішенні даного питання шляхом зобовязання керівника медичної установи розглянути такий звіт та прийняти відповідне рішення згідно норм діючого законодавства та внутрівідомчих нормативних актів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмову головного лікаря [PERSON] ЦРЛ в затвердженні звіту про професійну діяльність . Вимоги про зобовязання головного лікаря [PERSON] ЦРЛ затвердити звіт про професійну діяльність мають похідних характер, і задоволенню у зв»язку з цим не підлягають. Позовні вимоги, заявлені до [PERSON] ЦРЛ не підлягають задоволенню, оскільки заявлені як до неналежного відповідача по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги про стягнення з [PERSON] ЦРЛ на користь позивача судового збору у розмірі 1409,60 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed