Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є прийомним сином [PERSON], яка померла [INFO]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з земельної частки (паю), розміром 3,65 га, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїм прийомним дітям: сину [PERSON], сину [PERSON], та дочці [PERSON] Після смерті спадкодавця він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідачі по справі спадщину не приймали. При його звернення до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті вказано, що [PERSON] є сином [PERSON], хоча фактично і [PERSON], і [PERSON], і [PERSON] були прийомними дітьми. За життя спадкодавиця не оформила документи про усиновлення. Враховуючи вищевикладене позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], та визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача [PERSON] на позовних вимогах [PERSON] наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідачі по справі надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили суд розглянути справу без їх участі, а також зазначили, що відмовляються від спадщини на користь позивача. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що являються давніми знайомими сім'ї [PERSON] Свідки повідомили, що померла [PERSON] дійсно являється прийомною матір'ю позивача по справі, а також підтвердили факт, що на час своєї смерті спадкодавиця проживала разом із [PERSON], який і поховав її, а також підтвердили, що позивач доглядав за будинком померлої та обробляв земельну ділянку в с. Давидівка. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні її правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після смерті останньої залишилася спадщина, що складається в тому числі з земельної частки (паю), розміром 3,65 в умовних кадастроких гектарах, яка розташована на території Давидівської сільської ради, та належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 24.12.1996 року на підставі рішення Пирятинської районної державної адміністрації від 04.12.1996 року №351 (а.с.7, 16). Згідно ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Каплинцівської сільради від 13.02.2015 року №35 [PERSON] на день смерті проживала, але не була зареєстрована, у сім'ї [PERSON] в с.Каплинці Пирятинського району Полтавської області (а.с.12). На момент смерті [PERSON], [PERSON] продовжував здійснювати догляд за будинком та обробляти земельну ділянку, володів Сертифікатом на земельну частку (пай), ощадною книжкою та іншим майном, що належало померлій (а.с.6, 31а-32), тобтоприйняв спадщину після смерті прийомної матері, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Крім наданих документів даний факт підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались (а.с.27-28), будь-яких дій щодо управління та володяння спадковим майном не здійснювали, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Крім того у своїх заявах, наданих суду, вони вказали, що відмовляються від своєї частки спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав позивача. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов'язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїм дітям: сину [PERSON], сину [PERSON] та дочці [PERSON] (а.с.8). Цей заповіт не змінювався і не перезаповідався. Факт належності позивачу даного заповіту підтверджується рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року (а.с.13-14). 18 серпня 2015 року позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадщину за заповітом, проте отримав відмову у зв'язку з тим, що в заповіті вказано ступінь родинних відносин, а позивач не надав відповідних документів для встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.15). Відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Даючи оцінку заповіту, складеному [PERSON] 04.12.1995 року, суд зазначає, що хоча у заповіті й вказано, що [PERSON] заповідає своє майно дітям, але при цьому вона вказала прізвища, ім'я та по-батькові цих осіб, тому зазначення у заповіті родинного зв'язку з призначеними спадкоємцями не має правового значення. Крім того у матеріалах справи вудсутні відомості щодо оспорювання даного заповіту або визнання його недійним. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті прийомної матері, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved