Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист прав споживача та стягнення коштів в сумі 114000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те що 17 травня 2014 року між ним ( Замовник) та [PERSON] ( Виконавець) було укладено договір на будівництво будинку за умовами якого відповідач зобов'язався в строк до 17 вересня 2014 року виконати роботи по будівництву будинку по [ADDRESS], проект № 138-2-15/14 та здати замовнику завершений будівництвом об'єкт, а він як Замовник зобов'язався внести оплату трьома рівними частинами в сумі двісті тисяч гривень для закупівлі дерев'яного бруса і оплати робіт по будівництву. На виконання умов даного договору в день укладення Договору він передав відповідачу першу плату в розмірі 67 000 грн., а також в подальшому він надав [PERSON] кошти в сумі 47000 грн. для здійснення будівництва, однак відповідач не виконав жодних робіт, які були зазначені в Договорі в результаті чого заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 114000 грн. які просить стягнути з відповідача. Також зазначає, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача йому також була завдана і моральна шкода, яка полягає в постійному емоційному стресі, дискомфорті та почуття безпорадності з приводу втрати значної суми коштів, які викликають сильний головний біль та загальний розлад здоров'я, що суттєво змінило нормальний, звичайний для нього ритм життя. Тому у відшкодування завданої йому моральну шкоду просить стягнути з відповідача 20000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: 17.05.2014 року між [PERSON] (Замовник) та [PERSON] укладено Договір на будівництво будинку, за умовами якого Виконавець зобов'язується виконати роботи по будівництву будинку на [ADDRESS], проект № 138-2-15/14, а саме: виконати закупівлю стінового бруса, стропил, виконати їх обробку, монтаж стін, балок перекриття першого поверху, монтаж мансарди і стропильної частини даху будинку, як на місці їх обробки, так і при кінцевому монтажу на ділянці замовника. Обробити всі дерев'яні поверхності вогнебіозахистом Гладіатор -2, а також здати Замовнику завершений будівництвом об'єкт в визначений цим договором термін. Замовник за даним договором зобов'язується внести оплату трьома рівними частинами в сумі двісті тисяч гривень для закупівлі дерев'яного бруса і оплати робіт по будівництву. Згідно п.2.1 вищевказаного Договору кінцевий строк здачі завершеного об'єкту будівництва є 17.09.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Як зазначено в ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. На виконання умов договору 17.05.2014 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 67 000 грн., що підтверджується розпискою [PERSON], за підписом останнього та підписом свідка [PERSON], також 27.07.2014 року кошти в сумі 30000 грн. про що відповідач написав розписку, 15.09.2014 року кошти в сумі 10000 грн. та 01.10.2014 року кошти в сумі 7000 грн., що підтверджується чеками ПАТ КБ «ПриватБанк» про переказ коштів. Стаття 22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Частина 1 статті 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі статей 1166 (ч.1) та 1167 (ч.1) ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до п.6. ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»: Споживач має право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Станом на день розгляду справи відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів виконання договірних зобов'язань, а саме передачі позивачу закінченого будівництвом будинку по [ADDRESS]. Таким чином в судовому засіданні доведено факт завдання позивачу неправомірними діями відповідача матеріальної шкоди на суму 114000 грн., які підлягають до стягнення з відповідача в користь позивача. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що сума грошового відшкодування [PERSON] моральної шкоди становить 2000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 114000 грн. завданої матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial