Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1132. В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю. Намагання зберегти сім`ю, позитивного результату не дали. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2018 року, спільне господарство не ведеться, а тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, через канцелярію суду надала заяву, якою не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 27 липня 2002 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1132. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] видане 31 січня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції) та сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] , видане 15 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують з травня 2018 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved