Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», в якому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості за спожитий природний газ, сплаченої ним у період з 01.12.2017 року по 01.11.2018 року. Позов мотивований тим, що позивач є побутовим споживачем природного газу і відповідач надає йому послуги з газопостачання. Позивач у період з грудня 2017 року по листопад 2018 року здійснював оплату коштів за спожитий газ згідно з тарифами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року, виходячи з ціни 6,879 грн. за 1 м.куб. газу. Загалом позивачем за період з грудня 2017 року по листопад 2018 року було сплачено відповідачу 9263,95 грн. за 1293 м.куб. спожитого газу. Проте рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.03.2019 року у справі № 826/9665/16 за позовами ГО «Тарифна мобілізація», [PERSON] до Кабінету Міністрів, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року і набрало законної сили, постанова КМ України № 315 від 27.04.2016 року визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року. А отже, ціна на газ, визначена відповідно до цієї постанови № 315, є незаконною і економічно необґрунтованою. Постановою Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц зроблено висновок, що в разі відміни судом акта, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку за спожитий природний газ від 14.11.2019 року. Проте відповідач листом від 09.12.2019 року відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку, зазначивши про неможливість його проведення з огляду на відсутність передбаченого законодавством механізму перерахунку. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, з мотивів зокрема того, що при розрахунку плати за газ відповідач керувався постановою КМ України № 758 від 01.10.2015 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», що визначала граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів до 31.10.2018 року включно. Постанова КМ України № 315 від 27.04.2016 року вносила зміни в постанову КМ України № 758 від 01.10.2015 року. Після скасування в судовому порядку постанови КМ України № 315 від 27.05.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції постанови КМ України № 234 від 30.03.2016 року, якою вносилися зміни до постанови КМ України № 758 від 01.10.2015 року, а саме 7,188 грн. за 1 м.куб., оскільки постанова КМ України № 234 від 30.03.2016 року не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності постановою КМ України № 234 від 30.03.2016 року, а саме до 31.10.2018 року включно. Виходячи з наведеного, відповідач для уникнення соціальної економічної напруги в суспільстві не здійснював перерахунку споживачам, враховуючи, що даний перерахунок призведе до збільшення плати за газ. Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, просить позов задоволити в повному обсязі, мотивуючи зокрема тим, що пунктом 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМ України № 758 від 01.10.2015 року, у редакції до набрання чинності змінами, внесеними постановою КМ України № 315 від 27.04.2016 року, для побутових споживачів для комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води) було передбачено дві ціни за газ, а саме: за обсяги, використані до 200 м.куб. газу на місяць (включно) - 3,6 грн. за 1 м.куб., за обсяги, використані понад 200 м.куб. газу на місяць - 7,188 грн. за 1 м.куб. 27.04.2016 року було прийнято постанову КМ України № 315, якою внесені суттєві та чисельні зміни до Положення, затвердженого постановою КМ України № 758 від 01.10.2015 року та викладено пункт 13 Положення в новій редакції, якою зокрема було передбачено, що з 01.05.2016 року по 31.05.2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природній газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 м.куб. З огляду на викладене та з урахуванням висновків постанови Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, споживачі послуг, яким такі послуги надавалися згідно з тарифами, визначеними рішенням, яке у подальшому скасовано судом, мають право на здійснення перерахунку платежів. В судовому засіданні позивач вимоги та доводи позовної заяви підтримав, просив її задоволити з мотивів, у ній наведених. В судовому засіданні представник відповідача проти вимог та доводів позовної заяви заперечила, просила у її задоволенні відмовити з мотивів, наведених у відзиві на позов. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач є побутовим споживачем природного газу, який подається за адресою: [ADDRESS] , для опалення двоконтурного котла і плити (особовий рахунок [NUMBER] ) з використанням газового лічильника. Відповідач надає позивачу договірні послуги з газопостачання з грудня 2017 року. Вказані обставини визнано сторонами та ними не заперечуються. Як вбачається із наданих позивачем копій квитанцій банку, у період з січня 2018 року по грудень 2018 року позивач здійснював на користь відповідача оплату коштів за спожитий природній газ. Як стверджує позивач, ця оплата здійснювалася ним, виходячи з граничної роздрібної ціни 6,879 грн. за 1 куб. метр використаного природного газу у період з грудня 2017 року по листопад 2018 року. Позивач, вважаючи, що до використаного ним у вказаний період обсягу природного газу застосовано неправильну величину граничної роздрібної ціни на природний газ для побутових споживачів, так як постанова КМ України № 315 від 27.04.2016 року, якою встановлювалася ціна в розмірі 6,789 грн. за 1 куб. метр, визнана нечинною в судовому порядку, 14.11.2019 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку сплачених сум за природний газ у період з 01.12.2017 року по 01.11.2018 року. Проте відповідач листом від 09.12.2019 року відмовив у здійсненні такого перерахунку з мотивів відсутності рішення уряду, яким би визначалася гранична ціна на природний газ для потреб населення у період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року. Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом в суд. Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», з 01 жовтня 2015 року Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця, та на ТОВ «Житомиргаз Збут», як постачальника природного газу для побутових споживачів Житомирської області. В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01 жовтня 2015 року (далі Положення). Відповідач при розрахунках плати за газ керувався зокрема пунктом 13 Положення, у який неодноразово вносилися зміни. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758», якою вносилися зміни в пункт 13 Положення, затвердженого постановою КМУ № 768 від 01.10.2015 року, було визначено, що з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природній газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 куб. метр. Вказана постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року набула чинності 30 квітня 2016 року та втратила чинність 01 листопада 2018 року у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 року. Проте рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року у справі № 826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року. У вказаній справі Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрито касаційне провадження. Відтак, у зв`язку з тим, що постанова КМ України № 315 від 27.04.2016 року визнана в судовому порядку нечинною з моменту її прийняття, для нарахування платежів, в тому числі з 30.04.2016 року, слід застосовувати норми пункту 13 Положення, затвердженого постановою КМ України № 758 від 01.10.2015 року, в редакції, яка діяла до прийняття постанови КМ України №315 від 27.04.2016 року, тобто в редакції постанови КМ України № 234 від 30.03.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758», яка передбачала, що з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою НКРЕКП від 03 березня 2015 року № 583, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 гривні за 1 куб. метр; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води) - 7,188 гривні за 1 куб. метр, крім обсягів до 1200 куб. метрів, що використані за період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно), за ціною 3,6 гривні за 1 куб. метр; граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів у період з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюються окремим рішенням Кабінету Міністрів України. Проте окреме рішення Уряду, яким би визначались ціна природного газу протягом періоду з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) не приймалось. Відтак, після скасування постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме 7,188 за 1 куб. метр, оскільки постанова КМУ № 234 від 30.03.2016 року не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності постановою КМУ № 758, у зв`язку із закінчення дії останньої, тобто до 01 квітня 2017 року. Як висловилася Велика палата Верховного суду в постанові від 16.01.2019 року в іншій цивільній справі № 757/31606/15-ц, помилковими є висновки про те, що оскільки в момент нарахування плати за житлово-комунальні послуги тарифи були чинними, незважаючи на те, що в подальшому їх було скасовано, споживач не має права на здійснення перерахунку нарахованих йому платежів. Тобто, якщо тарифи на житлово-комунальні послуги, по яких здійснювалося нарахування плати за них, скасовано, то споживач має право на здійснення перерахунку нарахованих платежів. З огляду на викладене в сукупності, оскільки Кабінет Міністрів України, на який було покладено повноваження по визначенню ціни природного газу з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року рішення про встановлення ціни на природний газ в означений період не прийняв, тому у побутових споживачів природного газу не виникло право на перерахунок вартості спожитого природного газу за вказаний період. Більше того, враховуючи, що позивач не був споживачем природного газу у період до 01.04.2017 року, а став споживачем газу з грудня 2017 року, звернення його з вимогою до відповідача здійснити перерахунок вартості за спожитий природній газ у період з грудня 2017 року по листопад 2018 року у зв`язку із втратою чинності постановою КМ України № 315 від 27.04.2016 року є безпідставним та необґрунтованим, так як остання не поширювала свою дію на вказаний період. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі та ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому

Outcome: dismissed