Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду, де третьою особою без самостійних вимог виступає Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він, [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 вересня 2015 року по 17 серпня 2017 року. За період спільного проживання однією сім'єю у сім'ї народився син [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 7.08.2017 року, що набрало законної сили 17.08.2017 року. Вказує, що малолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу залишився проживати разом з колишньою дружиною позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що відповідачка перешкоджала позивачу зустрічатися з сином, спілкуватися з ним, приймати участь у його вихованні, він змушений був звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.07.2017 року №380/15 «Про участь громадянина [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] (делеговані повноваження)» визначено участь у вихованні малолітньої дитини і встановлено порядок побачення громадянину [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], щосереди, щоп'ятниці та щонеділі з 10.00 год. до 13.30 год. у присутності матері дитини. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення виконкому Чернівецької міської ради. Однак, як вказує позивач, відповідачка з 13 вересня 2017 року не виконує рішення органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради щодо визначення участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON] та чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Причиною перешкоджання позивачу у побаченнях із сином [PERSON] та у виконанні його батьківських обов'язків з виховання дитини стали намагання колишньої дружини [PERSON] змусити позивача вплинути на його батьків з тим, щоб вони відмовились від своєї заяви до органу опіки і піклування, в якій вони як дідусь і бабуся просять також встановити порядок участі у вихованні [PERSON]. Звертає увагу суду на те, що відповідачка [PERSON] ігнорує рекомендований органом опіки і піклування графік його побачень з сином, не відповідає на телефонні дзвінки, ігнорує текстові повідомлення у телефоні, перешкоджає йому бачитись із сином без поважних підстав. Зазначені обставини підтверджуються роздруківкою інформації з телефону позивача, зверненнями до органів поліції та органу опіки і піклування, а також можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON]-О.О., [PERSON], [PERSON] Тому позивач просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначити спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з батьком. При визначенні способу участі батька [PERSON] у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], позивач просить суд взяти до уваги рекомендований органом опіки та піклування порядок участі, однак з врахуванням обставин, які склалися, просить його дещо змінити. Зокрема, згідно порядку, визначеного органом опіки і піклування, визначено дні спілкування батька з сином щосереди, щоп'ятниці та щонеділі з 10.00 год. до 13.30 год. у присутності матері дитини. При цьому, позивач просить суд встановити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні дитини неповнолітнього [PERSON] у вигляді систематичних побачень з сином щосереди 10.00 год. до 15.00 год., щоп'ятниці 10.00 год. до 15.00 год. та щонеділі з 10.00 год. до 15.00 год. Тобто, вказує на те, що він просить суд, щоб їхнє спілкування сином та його участь у вихованні сина не обмежувалася виключно присутністю матері, а побачення з сином тривали довше. Необхідність такого способу участі батька у вихованні сина, на думку позивача, зумовлена наступними обставинами. Зокрема вказує, що як вбачається з роздруківки інформації, відповідачка [PERSON] не може забезпечити свою присутність у визначені для побачень дні: або вона десь зайнята у своїх справах, або вона не може в силу інших причин, а у квартирі за місцем фактичного проживання її з сином [ADDRESS] вона позивача не хоче бачити. Побачення позивача з сином через це відбувалися у період липня-серпня 2017 року виключно у парку і тільки тоді, коли не було дощу. У час, який визначений для побачень [PERSON] з сином, [PERSON] передає на виховання дитину няні або своїй матері. Також вказує, що зазначені обставини можуть також підтвердити свідки [PERSON], [PERSON]-О. О., [PERSON], [PERSON] При цьому, через неможливість відповідачки забезпечити свою присутність під час зустрічей позивача з сином або у випадку несприятливої погоди для прогулянок у парку його зустрічі з сином не відбуваються взагалі. Таким чином позивач позбавлений можливості спілкуватись з сином наодинці без присутності матері. Без згоди [PERSON] він навіть не може повести дитину у дитячий розважальний заклад, придбати разом з ним необхідний одяг та іграшки, не може вивезти дитину на прогулянку за місто чи відвідати родичів, тільки тому, що відповідачка цього не хоче з власної примхи. Тому позивач просить суд визначити такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, який не створюватиме відповідачу додаткових незручностей, не буде давати підстав для зловживання та який буде найбільш сприятливим для розвитку особистих стосунків батька і сина, надасть позивачу можливість безперешкодно реалізувати його право на повагу до приватного та сімейного життя. При визначенні способу участі батька у вихованні дитини просить суд також врахувати вік дитини (1 рік і 4 місяці) та наявність у позивача вищої медичної освіти, а також ту обставину, що [PERSON] є єдиним сином позивача. Позивач зможе надати належний догляд дитині у такому віці на протязі відведеного часу у відсутність матері, спілкуючись з ним особисто. Стверджує, що створення перешкод відповідачкою [PERSON] його спілкуванню із сином порушує не тільки його права як батька, а порушує права та суперечить інтересам самої дитини. На основі викладеного, позивач просить суд зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]; визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини - сина [PERSON], [INFO], у вигляді систематичних побачень з сином щосереди з 10:00 год. до 15:00 год., шопятниці з 10:00 год. до 15:00 год. та щонеділі з 10:00 год. до 15:00 год. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Позивач вказав, що по спеціальності він лікар та спроможний забезпечити належний догляд за дитиною. Звернув увагу суду на те, що його побаченням з дитиною заважає необхідність сина в силу його віку спати, що не було враховано органом опіки та піклування. Також просив суд не обмежувати його побачення з дитиною присутністю матері, оскільки він постійно знаходиться під наглядом матері дитини, з якою позивач розлучився. Графіку побачень, встановленого органом опіки та піклування, його колишня дружина дотримувалась лише близько одного місяця. Також відповідачка часто запізнювалась на побачення, у звязку з чим час побачень позивача з сином скорочувався. Ствердив, що графік побачень з 10:00 год. до 15:00 год. зможе забезпечити йому належні умови для побачень з сином, оскільки з цього часу приблизно 1-2 години займе прогулянка з дитиною, потім вони підуть у магазин, потім в кафе. Ствердив, що якщо дитина буде спати, то він цей час очікуватиме. Звернув увагу суду і на те, що перерва між годуваннями дитини має складати близько трьох-чотирьох годин. При цьому, часто бачив, що в період до обіду з дитиною перебуває няня, якій відповідачка довіряє дитину, а йому - як батьку, з незрозумілих причин - не довіряє. Сама відповідачка зявляється після обіду та постійно знаходиться поряд з ними під час побачень, що, на думку позивача, ущемлює його права. Також вказав, що 2 тижні взагалі не бачив дитину, тому і викликав поліцію. Представник відповідача та відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача вказала на те, що в даний час дитина поки що перебуває на грудному годуванні, а саме три рази в день, в тому числі в обідній період, тому вважає період побачень до 15-ї години неприйнятним. Не заперечували, що відповідачка інколи просила позивача змінити час побачень через погодні умови, інші обставини, сон дитини, на що той ніби-то погоджувався, але потім чомусь викликав поліцію. Ствердила, що відповідач не заперечує проти побачень дитини з батьком. А тому вважає, що взагалі відсутній предмет спору. Також звернула увагу суду на те, що докази надані позивачем, а саме роздруківки з екрану мобільного телефону з приводу спілкування сторін, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки відповідачка своєї згоди на їх використання не надавала, з їх змістом не погоджується. Також представник відповідачки зауважила на тому, що позов є безпідставним та побачення батька з дитиною без участі матері є неприпустимими. Відповідачка в судовому засіданні звернула увагу суду на те, що 5 годин на день для побачень це забагато. У дитини є обідній сон, графік якого порушувати не можна. При цьому, дитина засинає приблизно о 14:00 год. Не заперечувала, що у неї дійсно є дівчина, яка допомагає доглядати за дитиною, деколи залишає дитину дідусю своєму батьку, однак залишає дитину вкрай рідко. Вказала, що надає час для побачень приблизно з 11-ї години, оскільки приблизно в 10:00 год. ранку дитина лише прокидається. Також звернула увагу суду на те, що вони з позивачем усно домовились перенести частину побачень на вечірній час. Водночас не заперечувала того факту, що у вересні 2017 року дійсно були наявні відхилення від графіку побачень, встановленого органом опіки та піклування. Також вказала суду, що з приводу наданої позивачем роздруківки з переписки між сторонами звернулась у правоохоронні органи. В останнє судове засідання - представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не зявився, однак від них до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, при винесенні рішення просять врахувати інтереси дитини. Будучи присутнім в ході розгляду судом справи, представник третьої особи вказала суду, що до них звертався позивач з приводу надання йому дозволу на побачення з сином. Органом опіки та піклування було перевірено умови провживання дитини. Мати дитини (відповідачка) вказала їм на те, що не розуміє мету звернення позивача до органу опіки та піклування, оскільки вона бажає, щоб батько приймав участь у вихованні дитини. 12.07.2017 року відбулось засідання комісії органу опіки та піклування та позивач погодився на всі умови, також погодився із запропонованим графіком побачень з 10:00 год. по 13:30 год. в присутності матері дитини, тому на той час в їх рішенні було зазначено саме таким чином. Згодом він до них звертався тричі з приводу перешкод у спілкуванні з дитиною з боку матері. При постановленні рішення представник органу опіки та піклування просила врахувати те, що батько та матір дитини мають рівні права щодо виховання дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду вказав, що товаришує з позивачем більше року. Він особисто з позивачем двічі приходив у парк у вересні в середу і пятницю. Відповідачка дитину не привела на побачення, при цьому, не надавши жодних пояснень, а лише надіславши смс-повідомлення, що їх з дитиною не буде. Ствердив, що місця для побачень позивача з дитиною визначає відповідачка. Також позивач йому казав, що побачення з дитиною ніколи не тривало три години. Також свідок пояснив, що позивач показував йому речі, які він придбав для дитини, однак відповідачка відмовилась їх взяти. Купувати дитині одяг відповідачка також не дозволяла. Свідок [PERSON] суду вказав, що позивач є його сином. Позивач дуже любить свого сина та активно намагається приймати участь в утриманні та вихованні дитини. Відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною. Свідок вказав суду, що він також звернувся в орган опіки та піклування з відповідною заявою щодо надання і йому часу для побачень, як дідусю, однак потім заяву забрав, оскільки відповідачка взагалі перестала давати дитину позивачу. Сам свідок свого онука не бачив близько шести місяців. У будинок свідка відповідачка дитину не пускає. Внук свідка гуляє лише в парку. Також зі слів позивача свідку відомо, що повних три години побачень ніколи не було та в магазин відповідачка дитину з позивачем не відпускає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є матірю позивача. ЇЇ сину ніколи не було відомо чи відбудеться побачення з дитиною чи ні. Також свідку відомо, що з дитиною часто гуляла няня без присутності відповідачки, якій відповідачка дозволяє гуляти з дитиною. ЇЇ син по спеціальності лікар, пройшов курс педіатрії, а тому йому можна довірити дитину на тривалий період. А також він любить дитину. Позивач був змушений звернутись у орган опіки та піклування, вона з своїм чоловіком також подали заяву у орган опіки та піклування. На даний час побачення позивача з дитиною сильно обмежені в часі та просторі, також всі побачення відбуваються лише в парку, в той час як позивач хоче повести дитину в театр, до них додому, до родичів. Також свідок ствердила, що позивач дитину після народження купав, гуляв, може приготувати їсти та нагодувати, в будь-який інший спосіб доглянути за нею. При цьому, ствердила, що на даний час дитина з ними не спілкується. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, і це вбачається з копії рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.08.2017 року (а.с.7), 25.09.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1683, який вказаним рішенням суду було розірвано. 02 червня 2016 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №264614 (а.с.8). Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.07.2017 року №380/15 (а.с.10), органом опіки та піклування визначено участь у вихованні малолітньої дитини і встановлено порядок побачення громадянину [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], щосереди, щопятниці та щонеділі з 10:00 до 13:30 в присутності матері дитини. Також вказаним рішенням органу опіки та піклування встановлено той факт, що дитина зареєстрована разом з матірю за адресою [ADDRESS], проживає за адресою [INFO]. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до органів поліції з приводу порушення графіку побачень з дитиною з боку відповідачки (а.с.11-12, 14). Також з цього приводу позивач звертався до органу опіки та піклування, що підтверджується відповіддю Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 18.09.2017 року №1/1379 (а.с.13). Порушення графіку побачень, а також терміну побачень підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а також не заперечувала і сама відповідачка. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.157 ч.3 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частинами 1, 3 статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст.157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Нормами ч.ч.2, 3 до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування на перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, аналізуючи варіант визначення способів спілкування із дитиною, запропонований позивачем, суд вважає, що він в цілому, за певними виключеннями, відповідає інтересам дитини та сприяє її нормальному розвитку, не суперечить правам та інтересам сторін у справі, а також буде відповідати інтересам дитини. Так, суд погоджується з вимогами позивача про надання йому побачень із дитиною без присутності матері дитини відповідачки [PERSON]\~кожної середи, пятниці та неділі. Вбачається, що частота таких побачень (тричі на тиждень) не є обтяжливими ані для дитини, ані для відповідачки. Заперечення відповідачки проти того, щоб дитина спілкувалася з позивачем за її відсутності, є необґрунтованими, оскільки позивач у протиправній поведінці відносно дитини помічений не був, з дитиною має добрі відносини, по спеціальності є лікарем (а.с.9) і суду не подано доказів, що таке спілкування може їй зашкодити. Суд також відхиляє і посилання відповідачки на малолітній вік дитини та стан її здоров'я, оскільки з цього приводу не надано доказів, що ці обставини унеможливлюють нормальне спілкування батька із дитиною за відсутності відповідачки. Таким чином, враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина шляхом встановлення днів для систематичних побачень з дитиною, що буде відповідати вимогам закону та інтересам дитини. Разом з тим, вирішуючи спір між батьками щодо визначення участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку, що інтересам дитини відповідатиме встановлення наступного часу побачень з батьком: щосереди з 10:00 год. до 13:30 год., шопятниці з 10:00 год. до 13:30 год. та щонеділі з 10:00 год. до 13:30 год., враховуючи вік дитини, якій на день постановлення рішення виповнилось один рік та 7 місяців; враховуючи висновок органу опіки та піклування, а також необхідний дитині денний сон та трьох разове грудне годування. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і позивачу необхідно визначити спосіб участі у вихованні малолітнього сина шляхом встановлення часу для систематичних побачень з дитиною: щосереди з 10:00 год. до 13:30 год., шопятниці з 10:00 год. до 13:30 год. та щонеділі з 10:00 год. до 13:30 год. Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, зважаючи на вищевикладені аргументи. На підставі наведеного,

Outcome: partial