Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач по справі [PERSON] її колишній чоловік, з яким вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 1974 року (копія свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ № 359573) в Слатинській селищній раді Дергачівського району Харківської області. В книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис № 105. Під час спільного проживання з відповідачем вони уклали шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] 07.10.2014 року за реєстровим № 1314. Вищевказаним шлюбним договором визначено, що у випадку розірвання шлюбу подружжя за взаємною згодою на все нажите під час шлюбу майно будь то куплене, подароване, успадковане, зберігається такий правовий режим власності: Придбані під час шлюбу посуд, кухонне начиння, кухонна та побутова техніка, меблі у випадку розірвання шлюбу є власністю [PERSON],житловий будинок № 4(чотири) по вїзду [PERSON] у смт. Слатине Дергачівського району Харківської області дружині [PERSON], земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області кадастрові номери: 6322057300:04:000:0014; 6322057300:03:000:0528; 6322057300:04:000:0811- дружині [PERSON]. Автомобіль марки ЗАЗ 110247,2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] та ЗАЗ VIDA,2014 року випуску реєстраційний номер АХ 4512ЕЕ, придбані під час шлюбу є власністю того з подружжя, на чиє імя оформлені та зареєстровані. При укладенні та підписанні шлюбного договору ними було зазначено, що його уклали з метою врегулювання майнових прав та обовязків подружжя. На даний час 23 грудня 2014 року їхній шлюб з відповідачем розірвано на підтвердження чого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про розірвання шлюбу та складено відповідний актовий запис № 83(серія 1-ВЛ № 159440). 06.03.2015 року її колишній чоловік [PERSON] видав на її імя довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] за реєстровим № 158, для представництва його інтересів. 11.03.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя її колишнього чоловіка [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області. Витяг від 03.11.2014 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 28940900, номер запису про право власності 7549771), підтверджує факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку загальною площею 83,9 кв.м., розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 11.03.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя її колишнього чоловіка [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1384 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області, КСП «Слатінське», кадастровий номер 6322057300:03:000:0528 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34708285, номер запису про право власності 8993165). 11.03.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя її колишнього чоловіка [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3655 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області, КСП «Слатінське», кадастровий номер 6322057300:03:000:0811 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34707375, номер запису про право власності 8992969). 11.03.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 184, видане на імя її колишнього чоловіка [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7906 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області,КСП «Слатінське»,кадастровий номер 6322057300:04:000:0014 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34710713, номер запису про право власності 8993644). Мати відповідача: [PERSON] померла 08 травня 2011 року (копія свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 318997, видане Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 48). Її чоловік-відповідач у справі спадщину після смерті матері прийняв, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час смерті. [PERSON] має всі права та обовязки щодо спадкової маси майна, яке залишилося після смерті [PERSON] Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 14.05.2014 у справі № 6-42цс-14, якою зазначено, що особа, яка прийняла спадщину є власником майна з моменту відкриття спадщини (незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказана постанова є обовязковою для застосування всіма судами України. Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося відразу, у звязку з відсутністю коштів на оформлення документів. Свідоцтво про право на спадщину є лише документом, що посвідчує право, але не є документом на підставі якого таке право виникає (правовстановлюючим). На час укладення шлюбного договору між нею -позивачем у справі та її чоловіком-відповідачем у справі, він був таким що прийняв спадщину, після смерті матері, тому майно, яке отримав у спадщину, після її смерті, ввійшло до їхнього спільного майна і на яке поширились умови шлюбного договору. Відповідно до технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 14.10.2014 року проведено інвентаризацію житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа 1986, реєстровий номер 14-1867,електронний реєстр 4524827, реєстровий № обєкта 49178383220 ). За адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області розташований житловий будинок літ. « А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а?» загальною площею 83,9 кв.м., житловою площею 45,0 кв.м. та надвірні будівлі: сарай «Б» з тамбуром літ. «б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ. «И», погреб літ. «Ж», гараж літ. «З», гараж літ. «К», літня кухня літ. «Л» з тамбуром літ. «л1», сарай літ. «в», вбиральня літ. «М», вигрібна яма літ. «Н», колодязь літ. «N», огорожа № 1;3-6,колонка №7 на земельній ділянці площею 1004 кв.м. Відсутність належним чином оформленого свідоцтва про право на спадщину свідчить про те, що де-юре право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок- за [PERSON] не посвідчено належним документом свідоцтвом. Вони з відповідачем добровільно визначили обєм спільного майна подружжя, однак необхідно рішенням суду провести розподіл спільно придбаного майна подружжя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Просила розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позов визнав повністю, просив розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд , вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі перебували в шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 1974 року . Під час спільного проживання з відповідачем сторони уклали шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] 07.10.2014 року за реєстровим № 1314. Вищевказаним шлюбним договором визначено, що у випадку розірвання шлюбу подружжя за взаємною згодою на все нажите під час шлюбу майно будь то куплене, подароване, успадковане, зберігається такий правовий режим власності: Придбані під час шлюбу посуд, кухонне начиння, кухонна та побутова техніка, меблі у випадку розірвання шлюбу є власністю [PERSON], житловий будинок № 4(чотири) по вїзду [PERSON] у смт. Слатине Дергачівського району Харківської області дружині [PERSON], земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області кадастрові номери: 6322057300:04:000:0014; 6322057300:03:000:0528; 6322057300:04:000:0811- дружині [PERSON], автомобіль марки ЗАЗ 110247,2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] та ЗАЗ VIDA,2014 року випуску реєстраційний номер АХ 4512ЕЕ, придбані під час шлюбу є власністю того з подружжя, на чиє імя оформлені та зареєстровані. При укладенні та підписанні шлюбного договору сторонами було зазначено, що його уклали з метою врегулювання майнових прав та обовязків подружжя. 23 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу за актовим записом № 83, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області видано (серія 1-ВЛ № 159440). 06.03.2015 року відповідач [PERSON] видав на імя позивача довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] за реєстровим № 158, для представництва його інтересів. 11.03.2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя відповідача [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області. Витяг від 03.11.2014 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 28940900, номер запису про право власності 7549771), підтверджує факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку загальною площею 83,9 кв.м., розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 11.03.2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1384 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області, КСП «Слатінське», кадастровий номер 6322057300:03:000:0528 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34708285, номер запису про право власності 8993165). 11.03.2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1463, видане на імя [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3655 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області, КСП «Слатінське», кадастровий номер 6322057300:03:000:0811 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34707375, номер запису про право власності 8992969). 11.03.2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 184, видане на імя [PERSON], згідно якого до нього перейшло право власності на земельну ділянку № 287 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7906 га, що розташована на території Дергачівського району Харківської області, КСП «Слатінське»,кадастровий номер 6322057300:04:000:0014 та на підтвердження даного факту [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 34710713, номер запису про право власності 8993644). [PERSON] (мати відповідача) померла 08 травня 2011 року (копія свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 318997, видане Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 48). Відповідач у справі спадщину після смерті матері прийняв, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час смерті та має всі права та обовязки щодо спадкової маси майна, яке залишилося після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося відразу, у звязку з відсутністю коштів на оформлення документів. Свідоцтво про право на спадщину є лише документом, що посвідчує право, але не є документом на підставі якого таке право виникає (правовстановлюючим). На час укладення шлюбного договору між сторонами у справі, відповідач був таким що прийняв спадщину, після смерті матері, тому майно, яке отримав у спадщину, після її смерті, ввійшло до спільного майна подружжя і на яке поширились умови шлюбного договору. Відповідно до технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 14.10.2014 року проведено інвентаризацію житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа 1986, реєстровий номер 14-1867,електронний реєстр 4524827, реєстровий № обєкта 49178383220 ). За адресою: смт. Слатине вїзд [PERSON] № 4 Дергачівського району Харківської області розташований житловий будинок літ. « А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а?» загальною площею 83,9 кв.м., житловою площею 45,0 кв.м. та надвірні будівлі: сарай «Б» з тамбуром літ. «б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ. «И», погреб літ. «Ж», гараж літ. «З», гараж літ. «К», літня кухня літ. «Л» з тамбуром літ. «л1», сарай літ. «в», вбиральня літ. «М», вигрібна яма літ. «Н», колодязь літ. «N», огорожа № 1;3-6,колонка №7 на земельній ділянці площею 1004 кв.м. Відсутність належним чином оформленого свідоцтва про право на спадщину свідчить про те, що де-юре право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок- за [PERSON] не посвідчено належним документом свідоцтвом. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно положення ч. 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Верховний Суд розяснює, що, якщо шлюбним договором змінено передбачений законом режим спільної сумісної власності, то при розгляді спору про поділ майна подружжя суд має виходити з положень такого договору. Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України, майно придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав за поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч.1 ст.71 СК України, майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.19 «Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК ( 435-15 ), оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Згідно п.22 ППВСУ « Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК ( 2947-14)та ст.372 ЦК(435-15).Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи». Згідно п.24 ППВСУ « До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб». Згідно ст.92 СК України : « Шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям». Згідно ст.93 СК України : Шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов'язки. Відповідно до ст.97 СК України: Сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу. У шлюбному договорі сторони можуть передбачити використання належного їм обом або одному з них майна для забезпечення потреб їхніх дітей, а також інших осіб. Сторони можуть включити до шлюбного договору будь-які інші умови щодо правового режиму майна,якщо вони не суперечать моральним засадам суспільства.» При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 60, 61, 65,70, 71,92-104 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,ст.ст.1268,1270,1296,1298 ЦК України,Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, практики Верховного Суду України,

Outcome: approved