Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини, мотивуючи позов тим, що 11.08.2007р. між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб. 29.08.2011р. від даного шлюбу народилась дочка [PERSON]. 07.10.2013р. рішенням Черкаського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] стала проживати разом із відповідачкою. Позивач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку та на дитину. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідування, почались створюватись штучні перешкоди зі сторони [PERSON] стосовно можливості спілкування позивача з дитиною. Сторони не можуть добровільно, мирним шляхом врегулювати дане питання. Позивач вказує, що він намагається налагодити нормальний зв’язок із дочкою, приймати участь у її вихованні, відвідувати дочку, однак відповідачка чинить йому в цьому перешкоди. У зв’язку з цим, позивач вважає свої права батька, передбачені ст.ст.141, 150, 153, 157 СК України порушеними. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити: зобов’язати відповідачку не чинити перешкод позивачу в спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки [PERSON], 29.08.2011р.н.; визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON], у вигляді: систематичних побачень по середах кожного тижня з 15-00год. до 20-00год. та по суботах кожного місяця з 09-00год до 20-00год з можливістю відвідування неповнолітньою [PERSON] місця проживання позивача, а також спільного відпочинку кожний рік. Також, просили стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували щодо побачень позивача з дитиною в будь-який час, однак лише в присутності матері. Вказала, що у разі надання позивачу можливості побачень з дочкою без участі відповідачки, це може негативно вплинути на малолітню дочку, а саме можуть бути недотримані правила гігієни та безпечного харчування дитини з боку позивача, тому вона обмежує позивача у безперешкодних побаченнях з дочкою та вважає що такі побачення, виховання і спілкування позивача з дочкою можливі лише при її присутності. Третя особа: служба у справах дітей Черкаської РДА в судове засідання 08.01.2013р. не з’явилась, неповідомивши про причину неявки. Сторони не заперечували щодо розгляду справи без участі третьої особи. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 11.08.2007р. між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб. 29.08.2011р. від даного шлюбу народилась дочка [PERSON]. Згідно рішення Черкаського районного суду від 07.10.2013р. шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] стала проживати разом із відповідачкою. Згідно рішення Черкаського районного суду від 26.06.20013р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? всіх видів доходів до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ? всіх видів доходів до досягнення дочкою повноліття. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідування, почалися створюватись штучні перешкоди позивачу зі сторони відповідачки стосовно можливості вільного спілкування позивача з дитиною. Відповідачка обмежила позивача у безперешкодних побаченнях з дочкою, вважаючи, що такі побачення, виховання і спілкування позивача з дочкою можливі лише при її присутності. Дані обставини відповідачка підтвердила в судовому засіданні. Згідно розпорядження Черкаської РДА від 18.07.2013р. №209 був встановлений вільний графік побачень [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], за домовленістю сторін. Однак відповідачка не виконує вказане рішення РДА, не допускає позивача до спілкування з дитиною та перешкоджає позивачу брати участь у вихованні дитини. При вирішенні даного спору, суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В матеріалах справи відсутні дані, а сторонами не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про негативну характеристику позивача, його антисоціальну поведінку, зловживання спиртними напоями, перебування на обліку у відповідних органах чи закладах, тощо. Позивач має постійне місце проживання в [INFO] та постійне місце роботи: працює лікарем в хірургічному відділенні третьої міської лікарні м.Черкаси. Таким чином, суд вважає, що відповідачка безпідставно та неправомірно створює перешкоди у вихованні, спілкуванні, побаченнях [PERSON] зі своєю малолітньою дочкою [PERSON]. [PERSON], як батько, має рівні права та обов’язки з відповідачкою щодо їх малолітньої дочки, в т.ч. права щодо виховання та безперешкодного спілкування з дитиною. Крім цього, в главою 13 СК України передбачені не лише права, а й відповідні обов’язки батьків відносно їх неповнолітніх дітей, в т.ч. обов’язки щодо виховання та розвитку дитини. Позивач не позбавлений і не позбавлявся батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON]. Підтверджуючих даних про те, що позивач застосовує відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] недозволені методи виховання чи насильство, чи будь-яким іншим чином негативно на неї впливає, - в матеріалах справи немає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними, підтверджені належними доказами, тому підлягають до задоволення. З відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 229,40грн.

Outcome: approved