Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що протягом 2002-2003 років незаконними діями слідчих Токмацького МВ УМВС України в Запорізькій області його було безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 190ч.4 КК України. Внаслідок цих дій він зазнав моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, тривалий час він був змушений захищати свої права та інтереси у державних органах, були принижені його честь та гідність, яку він оцінює в сумі 18270.00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на арифметичну похибку, збільшив розмір спричиненої йому моральної шкоди до 19200.00 грн., повністю підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та прохає задовольнити позов. Представник Державної казначейської служби та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, були повідомлені належним чином. Представник прокуратури Пологівського району проти позову [PERSON] заперечує, мотиви його пред`явлення оспорює. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 05.03.2002 року слідчим СВ Токмацького МРВ УМВС України в Запорізькій області [PERSON] відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст.ст. 15, 190ч.4 КК України. 31.05.2002 року, ним же [PERSON] було пред`явлено обвинувачення за вищевказаною статтею. 04.11.2002 року постановою слідчого СВ Токмацького МРВ УМВС України в Запорізькій області Вараниці О.О. кримінальну справу відносно [PERSON] за ст..ст. 15, 190ч.4 КК України було закрито за відсутністю в його діях складу злочину. 25.11.2002 року Токмацьким міжрайонним прокурором Деркульським С.В. вищевказану постанову було скасовано, а кримінальну справу направлено до СВ Токмацького МРВ для подальшого розслідування. 02.12.2002 року [PERSON] було повторно пред`явлено обвинувачення за ст. ст. 15,190ч.4 КК України та він був додатково допитаний у якості обвинуваченого. 16.05.2003 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст..ст. 15,190ч.4 КК України, було повторно закрите за відсутністю в його діях складу злочину. Згідно ст. 1176ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок незаконного притягнення її до кримінальної відповідальності відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб, органу дізнання, досудового слідства, прокуратури, або суду. Відповідно до ст.. 1176 ч.7 ЦК України, порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» в редакції, яка діяла на час порушення кримінальної справи та притягнення позивача [PERSON] до кримінальної відповідальності, відповідно до положень цього закону, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення, як обвинуваченого. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» у випадках, зазначених у ч.1 цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. З огляду на це, суд вважає, що відповідальним за шкоду в даних правовідносинах є не безпосередній заподіювач шкоди, а особа, відповідальна за поведінку заподіювача, а саме Держава в особі Державної казначейської служби України. З цих підстав, суд дійшов до висновку, що притягнутий в якості відповідача [PERSON] не повинен відповідати за моральну шкоду, спричинену [PERSON], як службова особа. Відповідно до ст.25 Бюджетного кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферу казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Виходячи з вищенаведеного та сукупності доказів, казначейська служба України є належним відповідачем у справі, щодо вимог позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету, а сам позов суд вважає таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved