Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Рівненського міськвиконкому про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею В позові позивач зазначив, що він з 04 червня 2004 року по 26 листопада 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного шлюбу у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу він знову одружився, у його є ще двоє дітей. Він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], але тривалий час не мав можливості спілкуватись з своєю дитиною, так як його колишня дружина приховує дитину від нього, хоча на сьогоднішній день він добровільно сплачує аліменти у набагато більшому розмірі, ніж передбачено рішенням суду. У серпні 2010 року він надав дозвіл на згоду на виїзд дитини за кордон. Після того, дружина перестала зі ним розмовляти, не повідомляє про місцезнаходження дитини, не дає можливості її побачити. У квітні 2016 року він отримав поштовий лист від колишньої дружини з повідомленням про те, що вона з дочкою [PERSON] збирається приїхати літом в Україну. У листі вона просила мене надати письмову згоду на виїзд дочки з України та одночасно звинувачувала мене у тому, що я уникаю контактів з дитиною, не дбаю про розвиток та інтереси дитини, не виявляю бажання спілкуватись з нею, не приймаю участі у її вихованні та ніби займаюсь шантажем. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила викладені обставини, просила позов задовольнити. В судовому засіданні\~\~представник відповідач позовні вимоги\~\~визнала частково, з мотивів викладених у запереченнях проти позову. В судовому засіданні представник третьої особи не заперечила проти задоволення позову та надала суду висновок про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні з дитиною. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як мати, так і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема право на її виховання, незалежно від того проживають вони з дитиною чи ні (ч. 1\~ст. 141 СК України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України). \~Законом України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2004 року, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду м. Рівне від 26.11.2009 року. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка\~\~після\~\~розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір'ю. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров'я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачки. Таким чином,\~\~ між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Частинами 1 та 2\~статті 159 СК України\~передбачено,\~\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, позивач зареєстрований за адресою: [INFO], але разом з дружиною та двома малолітніми синами проживає в 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Виконавчим комітетом Рівненської міської ради було зроблено висновок №08-1757 від 20.09.2016 року щодо усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні з дитиною, батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO], згідно якого, вважають за доцільне визначити батькові [PERSON] способи участі у вихованні доньки [PERSON] шляхом систематичних зустрічей з дитиною під час приїзду в Україну, не рідше 2 разів на тиждень протягом 4 годин. Доказів, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною перешкоджає нормальному розвитку останнього відповідачем не надано. Перевіривши твердження сторін дослідженими доказами, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є обґрунтованим, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини. Отже,\~\~виходячи з інтересів дитини, враховуючи обставини справи,\~\~а також\~\~вік дитини, стан здоров'я, психологічний стан дитини, відсутність спілкування з батьком з 2010 року,\~недосконало володіє українською мовою, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у вихованні доньки шляхом систематичних зустрічей з дитиною під час приїзду її в України, не рідше двох разів на тиждень протягом чотирьох годин у присутності матері [PERSON]. Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітньої [PERSON], дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, але за допомогою матері та не порушує звичайних для дитини умов життя та склавшогося розпорядку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. За таких обставин, суд приходить до висновків про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 275,60 грн.

Outcome: partial