Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, після уточнень, просить стягнути з відповідача ТОВ «СКБ Укрелектромаш» на його користь невиплачену заробітну плату на день звільнення у сумі 38178,66грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку до моменту звернення до суду у розмірі 10342,00грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.10.2018 року він працював на посаді слюсаря механоскладальних робіт 6 розряду на слюсарно-механічній дільниці дослідного виробництва ТОВ «СКБ Укрелектромаш». 24.04.2020 року його було звільнено з посади за угодою сторін. В день звільнення та станом на день подання позову адміністрація підприємства не здійснила остаточного розрахунку, у зв`язку з чим він звернувся до суду з вимогою про виплату невиплаченої заробітної плати, суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідач ТОВ «СКБ Укрелектромаш» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не згоден, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки без зазначення, що ця сума включає в себе податки та збори, що порушує права відповідача як роботодавця та призводить до подвійного стягнення з нього податків і зборів та сплаті надмірної суми позивачу. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку, відповідач вважає, що сума у розмірі 10342,00 грн. є неспівмірною із ймовірними втратами позивача, оскільки відшкодування передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, а для визначення розміру відповідальності необхідним є встановлення розміру майнових втрат, яких зазнав позивач у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні. Відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц, та зазначає що, для приблизної оцінки розміру майнових втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, які розумно можна було би передбачити, на підставі даних НБУ про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні за 2019-2020 роки можна розрахувати розмір сум, які працівник, недоотримавши належні йому кошти від роботодавця, міг би сплатити як відсотки, взявши кредит з метою збереження рівня свого життя. Орієнтовні майнові втрати позивача, відповідно до розрахунків відповідача, склали 208,13грн. На думку відповідача, позивачем не доведено наявність підстав для стягнення на підставі ст. 117 КЗпП України середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Також, відповідач повідомляє, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 61021467, щодо примусового виконання судових рішень, всі банківські рахунки ТОВ «СКБ Укрелектромаш» арештовані, у зв`язку з чим відсутній склад правопорушення відповідача, передбачений ст. 117 КЗпП України, а отже не може застосовуватись відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку. Вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу вважають недоведеними, безпідставними і необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач надав заперечення на відзив в якому зазначає, що посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц не можуть бути враховані, оскільки стосувались інших підстав, які були підставою для часткового задоволення вимог відповідача. В даній постанові Велика Палата Верховного суду вказала, що згідно до ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору їх розміру підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Твердження відповідача, що при визначенні сум середнього заробітку, що підлягають стягненню за час затримки у виплаті компенсації, необхідно враховувати середньозважену ставку НБУ за кредитами в річному обчисленні за 2019-2020 р., позивач вважає, що вони не стосуються даного спору та свідчать, що відповідач будь-яким способом ухилятися від виконання вимог передбачених ст. 116 КЗпП України. Також, позивач зазначив, що посилання відповідача, що в даний період на його рахунки накладено арешт не може бути прийнята до уваги, оскільки в постанові ДВС Московського району м. Харкова зазначено про накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на відкритих рахунках і які будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, які є на рахунках накладення арешту і звернення стягнення на які заборонені законом і належать боржникові. Тобто на рахунках по виплаті заробітної плати, які є захищені статтею, арешт не був накладений. Також, позивачем уточнюється сума, що підлягає стягненню на правову допомогу у зв`язку із повторним зверненням для підготовки заперечення на відзив. Сума, що підлягає додатковому стягненню складає 1000,00грн. Ухвалою суду від 15.06.2020 року позов залишено без руху. Ухвалою судді від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] працював на посаді слюсаря механоскладальних робіт 6 розряду на слюсарно-механічній дільниці дослідного виробництва ТОВ «СКБ Укрелектромаш» з 26.10.2018 року. Згідно наказу від 24.04.2020 року № 50-к [PERSON] звільнений з займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Статтею 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що ри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З матеріалів справи вбачається, що при звільненні відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачем в порушення ст.116 КЗпП України, сума заборгованості по заробітній платі складає 38 178,66 грн., що підтверджується розрахунковим листом за квітень 2020 року. Відповідачем на виконання ухвали суду не надано довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату на день звільнення [PERSON] та довідку про розмір його середньомісячного заробітку. З листа Головного Управління держпраці у Харківській області № Н-359/УГЛ/02.03/12-09/7219 від 22.07.2020 року зрозуміло, що відповідач не сприяє у проведенні перевірки, необхідних документів не надіслав та перешкоджає проведення заходу державного контролю, що зафіксовано посадовими особами патрульної поліції. Частиною 1 ст. 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.3 п.2, абз.3 п.3, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно розрахунку, який наведений позивачем у позовній заяві, встановлено, що загальна сума заборгованості ТОВ «СКБ Укрелектромаш» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2020 по 03.06.2020 (дата подання позовної заяви) складає 10342,00 грн. Суд не погоджується з даним розрахунком, та здійснивши власний розрахунок вбачає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2020 по 03.06.2020 (дата подання позовної заяви) складає 10925,90грн., але враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, вважає за необхідне задовольнити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10324,00грн. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Позивачем наданий розрахунок понесених витрат у зв`язку із зверненням за правовою допомогою, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved