Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 26.08.2014 року уточнив та якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що згідно довідки № 499 від 28.10.2013 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Однак, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано право власності 05.04.2006 року за № 14372830, запис № 169 у книзі № 52/3, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 13.12.2005 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на часту у спільному майні подружжя від 08.10.1973 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5185; 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.10.1973 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5185, 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.1993 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1/303). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно розпорядження міського голови Ізмаїльської міської ради Одеської області № 335р від 13.08.2014 року, житловому будинку літ. «А», який розташований за адресою: [ADDRESS] була надана самостійна юридична адреса - [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 17.06.1993 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1/305, [PERSON] заповіла все її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] - [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37109376 від 09.04.2014 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 17.06.1993 року, зареєстрований за № 1 -305 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за № 8/02-14 від 14.01.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що згідно довідки № 499 від 28.10.2013 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Однак, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано право власності 05.04.2006 року за № 14372830, запис № 169 у книзі № 52/3, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 13.12.2005 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved