Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . \~Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 22 січня 2021 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 15.03.2021 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с 37). \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань, заперечень та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.\~ В повідомленнях про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 01.02.2021 року та 18.02.2021 року, зазначено що [PERSON] отримала поштові відправлення (а.с.26, 35).\~ \~Згідно адресної довідки Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 21.01.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). \~Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. \~Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив;\~ 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. \~ Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і \~неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 \~ст. 223 України суд має право \~у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, \~вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), в зв`язку з чим відповідно до \~ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 38-39). Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона \~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, системно дослідивши матеріали справи в їх сукупності (а.с. 1-39) та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] являється єдиним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 02.09.2014 року, що підтверджується копією вказаного договору дарування (а.с 7-8) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2014 року (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження домоволодіння, яке належить [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 18.01.2021 року депутатами Котелевської селищної ради Полтавської області та секретарем Котелевської селищної ради значиться такий склад сім`ї (зареєстровані): [PERSON] , 1929 року народження та [PERSON] , [INFO] . Проте, фактично [PERSON] , [INFO] , проживає за межами України (а.с. 17). Згідно обгрунтування позову позивачем, відповідач [PERSON] з 2016 року (понад 5 років) не бере участі в утриманні та обслуговуванні житла, її особисті речі в домоволодінні відсутні, комунальні та інші послуги по утриманню житлового будинку вона не сплачує. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачка у житловому будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутня більше одного року (з 2016 року ), не сплачує витрати за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню господарства та не приймає участі у спільному побуті, то вона вважається такою особою, що втратила право користування ним. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved