Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті 25 квітня 2018 року матері [PERSON] право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у селі Сапогів по вулиці Польова,245 Борщівського району Тернопільської області; земельну \~ \~ \~ \~ділянку площею \~ \~ \~ \~1,6275 \~ \~ \~ \~га, \~ \~ \~ \~кадастровий \~ \~ \~ \~номер 6120887100:01:001:0191, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну \~ \~ \~ \~ділянку площею 1,2960 \~ \~ \~ \~га, \~ \~ \~ \~кадастровий \~ \~ \~ \~номер 6120887100:01:001:0289, \~ \~ \~ \~яка розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; грошові вклади з нарахованими процентами та всіма видами компенсаційних виплат, що зберігаються у філії Борщівського відділення Ощадбанку України № 6353/056 на вкладному рахунку № 6769, залишок якого становить 0,13 грн.; компенсаційному рахунку № 915511240, залишок якого становить 133,78 грн. та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 квітня 2006 року [PERSON], завідуючою Борщівською державною нотаріальною конторою за Р № 396. В обгрунтування позову посилається на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, а також через виявлені розбіжності в документах, оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавець зазначена як [PERSON], а у свідоцтві про народження позивача [PERSON]. Окрім того, нотаріусом також зазначено, що позивачем не представлено свідоцтва про шлюб між батьками. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибув. Представник позивача - адвокат [PERSON], в поданій до суду письмовій заяві, просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в підготовче засідання не прибув, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 29 грудня 2003 року в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №173311, видане 01 січня 2004 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 04 лютого 2019 року №47/02-12 на день смерті [PERSON] йому належала Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с.Сапогів по вул. Польова, 245 Борщівського району. Разом з ним у житловому будинку у с.Сапогів по вул. Польова, 245 була зареєстрована та проживала дружина [PERSON]. Заповіту [PERSON] не складав. У спадкодавця є дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], який помер у 2016 році. Отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON]. На імя [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], а саме: -свідоцтво серії ВСР №775886, видане Борщівською державною нотаріальною конторою 10 квітня 2006 року на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1,63 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №718321, виданого [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 18 серпня 2002 року; -свідоцтво серії ВСР №775887, видане Борщівською державною нотаріальною конторою 10 квітня 2006 року на спадкове майно, що складається з грошових вкладів з нарахованими процентами та всіма видами компенсаційних виплат, що зберігаються у філії Борщівського відділення Ощадбанку України №6353/056 на вкладному рахунку №6769, залишок якого становить 0,13 грн.; компенсаційному рахунку №915511240, залишок якого становить 133,78 грн. та належать [PERSON] на підставі довідки, виданої Державним Ощадним банком України ВАТ Борщівським відділенням №6353 04 квітня 2006 року за №227. 25 квітня 2018 року в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №241088, видане 25 квітня 2018 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Ще за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також все те, на що за законом вона матиме право заповіла своєму синові [PERSON], позивачу по справі. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 26 серпня 2008 року, посвідченого секретарем Сапогівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 256. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54853653 від 24 січня 2019 року, заповіт, складений [PERSON], який посвідчений [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 26 серпня 2008 року, номер в реєстрі нотаріальних дій 256, номер у спадковому реєстрі 45400676, є чинним. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 20 лютого 2019 року №711/02-12 на день смерті [PERSON] їй належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в с.Сапогів по вул. Польова, 245 Борщівського району, земельні ділянки (паї) площею 1,30 га та 1,63 га, які знаходяться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області та грошові вклади, що зберігаються в Ощадбанку України. На день смерті [PERSON] проживала одна. Заповіт [PERSON] склала на імя сина [PERSON] У спадкодавиці є дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], який помер у 2016 році. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки у встановлений законом строк подав відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (заява про прийняття спадщини від 06 серпня 2018 року №277). Дочка спадкодавиці [PERSON], яка має право на обовязкову частку в спадковому майні, відмовилася від одержання обовязкової частки у спадщини, про що, у встановлений законом строк, подала до нотаріуса відповідну заяву від 06 серпня 2018 року, зареєстровану в реєстрі за №5357 (спадкова справа №125/2018). З приводу оформлення спадщини, позивач як спадкоємець за заповітом, 24 січня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], однак нотаріус листом №25/02-14 від 24 січня 2019 року відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно померлої 25 квітня 2018 року [PERSON], з підстав відсутності на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на домоволодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (паї) площею 1, 63 га та 1,30 га, розташованих на території [PERSON] сільської ради, у звязку з розбіжностями в документах, а саме у свідоцтві про смерть імя спадкодавця вказано «Ганна», тоді як у свідоцтві про народження сина [PERSON] імя матері вказано «Анна», крім того, спадкоємцем не надано свідоцтва про шлюб померлих [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що рішенням чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання [PERSON] сільської ради від 11 січня 1994 року, спадкодавцю [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,50 га, в тому числі 0,17 га для обслуговування жилого будинку, яка згідно довідки [PERSON] сільської ради №104/02-12 від 20 лютого 2019 року знаходиться в с.Сапогів по вул.Польова, 245 Борщівського району Тернопільської області під спадковим будинком. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої СПД ФОП [PERSON] 21 листопада 2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, розташованого в с.Сапогів по вул.Польова, 245 Борщівського району Тернопільської області становить 137511 грн. Житловий будинок, господарські будівлі та прибудови побудовано у 1960-1980 р.р. За даними погосподарських книг с.Сапогів Борщівського району за 1991-1995 роки та довідки [PERSON] сільської ради від 20 лютого 2019 року №105/02-12, двір, що знаходиться в с.Сапогів по вул.Польова, 245 Борщівського району Тернопільської області, і, у якому проживали та були зареєстровані [PERSON] голова двору та його дружина [PERSON], відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору - спадкодавцям [PERSON] та його дружині [PERSON], належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/2 частині кожному, однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Крім того встановлено, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння. Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №718419, виданого 18 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 24 травня 2002 року №8, померлій [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,30 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6105507772019 від 31 січня 2019 року, вищевказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6120887100:01:001:0289. Крім того, відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №459699, виданого 25 жовтня 2006 року Борщівським районним відділом земельних ресурсів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори від 10 квітня 2006 року №395, померла [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,63 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6105507632019 від 31 січня 2019 року, вищевказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6120887100:01:001:0191. Як вбачається з витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28 січня 2019 року №110 та №111, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що належали [PERSON] площею 1,6275 га становить 23518,94 грн., та площею відповідно 1,2960 га 22133,61 грн. На підтвердження реєстрації шлюбу спадкодавців позивач надав суду копію паспорта спадкодавця [PERSON], [INFO], серії МС 317392, виданого Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 26 березня 1998 року в якому, в розділі «сімейний стан» містяться відомості про те, що 14 червня 1943 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-УР №821675, виданого 14 травня 1964 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] народився 01 травня 1955 року в с. Сапогів Борщівського району Тернопільської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Що ж стосується розбіжностей у написанні імені спадкодавця, а саме, в свідоцтві про смерть імя спадкодавця вказано «Ганна», тоді як у свідоцтві про народження сина [PERSON] імя матері вказано «Анна», то в судовому засіданні встановлено те, що такі допущено посадовими особами при видачі офіційних документів в тому числі й свідоцтва про народження позивача [PERSON]. Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої [PERSON] немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235 ЦК України,

Outcome: approved