Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що в 1966 році його батько [PERSON] зі своєю сестрою отримали у спадщину будинок [ADDRESS]. В подальшому сестра з батьком на підставі відповідного дозволу здійснили перебудову отриманого у спадщину будинку та збудували два рівноцінних будинки окремими входами та подвір»ями. В подальшому на підставі рішення виконкому Трипільської сільської ради № 128 від 24.04.1990 року батько отримав свідоцтво на право власності на ? частину жилого будинку по [ADDRESS], а право власності згідно свідоцтва було зареєстровано батьком в КП КОР «Обухівське БТІ». На іншу ? частину успадкованого будинку було видано свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] і на даний час вона належить її спадкоємцям. Позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON], а мати позивача [PERSON] фактично в шестимісячний термін прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та здійснювала нагляд за будинком, сплачувала збори і податки і на час смерті була зареєстрована та проживала з останнім в квартирі [ADDRESS]. [INFO] померла мати позивача [PERSON], спадкоємцем майна якої за заповітом став позивач і звернувся до державного нотаріуса десятої державної нотаріальної контори м. Києва з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на ? частину жилого будинку [ADDRESS]. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з тим, що мати позивача не встигла оформити спадщину на майно після смерті її чоловіка. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право на спадкування ? частини жилого будинку [ADDRESS] та зобов'язати нотаріуса Десятої державної нотаріальної контори м. Києва видати йому свідоцтво про право нас спадщину на ? частину , оскільки іншим чином захистити своє право не може. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач, Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду листа, в якому повідомив, що сільська рада не має права надавати дозвіл на оформлення нерухомого майна, а саме на ? частину житлового будинку [ADDRESS] , в зв»язку з тим, що дане майно не належить сільській раді. Відповідач, Десята Київська державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направив, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність через надмірну завантаженість. Суд вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 25 січня 1978 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями померлої [PERSON], успадкували в рівних частинах будинок, до якого примикає сарай, погріб, що знаходиться в селі [ADDRESS], площею 60 кв. м. Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого на підставі рішення виконавчого комітету Трипільської сільської ради № 128 від 24.04.1990 року [PERSON] належить на праві власності ? частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно запису в по господарській книзі № 8 на 2011-2015 роки власниками домоволодіння в [ADDRESS] є [PERSON], якому належить ? частина домоволодіння та [PERSON] і [PERSON], яким належить по ? частині домоволодіння, зазначене також підтверджується довідкою виданою виконкомом Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області № 2 від 08.01.2014 року. Згідно довідки виданої виконкомом Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області № 537 від 22.06.2010 року, [PERSON] належить ? частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. Як вбачається з листа КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» № 635 від 07.07.2010 року та архівної довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» № 468 від 20.11.2013 року за [PERSON], згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого Трипільскою сільською радою 17.05.1990 року, на підставі рішення виконкому Обухівської районної ради № 128 від 24.04.1990 року, зареєстрована ? частина житлового будинку що знаходиться по [ADDRESS], що записане в реєстрову книгу № 2, номер запису 184. Як видно із матеріалів справи, первинна реєстрація ? частини спадкового житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] була проведена у відповідності із діючим на той час законодавством [PERSON] і право власності було за ним зареєстровано в КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 листопада 1999 року, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] перебував до дня смерті у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Трипільською сільською радою № 812 від 03.08.2000 року [PERSON] фактично в шестимісячний термін після смерті свого чоловіка [PERSON] з [INFO] по [INFO] прийняла спадщину в [ADDRESS], здійснювала нагляд за будинком, сплачувала різні податки та збори. Відповідно до довідки виданої КП «Введенське» Подільської районної у місті Києві ради за № 61/ 1 від 30.06.2010 року, [PERSON] з 29.06.1971 року постійно до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] також була зареєстрована за вищевказаною адресою з 23.06.1971 року до дня смерті. Відповідно до норм п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначається, що відносно цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності ЦК України від 2003 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Те, що [PERSON] прийняла спадщину підтверджується тим, що вона користувалась успадкованою ? частиною жилого, які належали її померлому чоловіку, утримувала майно, платила податки та збори, що підтверджується довідкою сільської ради. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 червня 2010 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві. Як вбачається з заповіту, складеного [PERSON], все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не перебувало і взагалі все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме права вона заповіла [PERSON], тобто позивачу по справі. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є належним спадкоємцем майна за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON], померлої [INFO] і вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, до майна померлої [PERSON] 25 грудня 2013 року державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори виніс постанову, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], оскільки [PERSON], котра прийняла спадщину після смерті свого чоловіка не встигла оформити свої спадкові права на частину вищезазначеного будинку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті матері позивач має право на спадкування ? частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а тому суд вважає, що позивач є належними спадкоємцем і його звернення до суду є правомірним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач набув право на спадкування ? частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутні будь які обставини, які б вказували на незаконність набуття позивачем права на спадкування після смерті його матері, а тому суд, для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати за ним право на спадкування ? частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON]. У відповідності до ч.1 п.3 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» та п.3 ч.2 Глави 1 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дійнотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, - нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині 2 даної статті зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до статті 50 Закону України «Про нотаріат»N 3425-XII від 02 вересня 1993 року нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 23 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження та оскаржити постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. При таких обставинах, суд не знаходить можливим захистити майнові права позивача шляхом зобов'язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права на спадкування ? частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] доведений і підлягає задоволенню, а в частині позовних вимог щодо зобов'язання державного нотаріуса видати свідоцтво на спадщину на вищезазначене майно позов є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial