Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги,5/30, мотивуючи тим, що батько його дружини [PERSON] в 1966 році на родину з трьох осіб ([PERSON], [PERSON] і [PERSON]С.) на підставі ордеру про вселення отримав квартиру №30 в будинку №5 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро. У звязку зі смертю [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні були зняті з реєстрації у вказаній квартирі. На теперішній час в квартирі залишаються бути зареєстрованими він та його син [PERSON] Бажаючи здійснити приватизацію квартири він звернувся до Житлового господарства Дніпропетровської області, де отримав перелік документів для приватизації житла, в якому серед всього іншого необхідно надати копію ордеру про надання житлової площі або копію рішення про зміну особистого рахунку. Відповіддю від 02.09.2015 року КП «Житлове господарство Самарського району» повідомило, що при прийнятті будинку №5 на баланс КП «ЖГ Самарського району» ДМР рішення на переоформлення особистого рахунку не надавалось, також відсутні документи (наказ по підприємству, розпорядження) на підставі чого особистий рахунок був відкритий на [PERSON] Особистий рахунок на даний час відкрито на квартиронаймача [PERSON] на підставі акту прийому передачі будинку. Відповіддю Самарська районна у м. Дніпропетровську рада на запит позивача про отримання рішення про зміну договору найму та отримання ордеру на квартиру №30 житлового будинку №5 по вул.. 20-річчя Перемоги повідомила, що позивач є відповідальним квартиронаймачем і на нього відкрито особистий рахунок. При районній у місті раді відсутнє рішення, наказ про зміну договору найму на цю квартиру та будь-які документи, на підставі яких [PERSON] відкрито особистий рахунок №3550. Рішенням Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2016 року відмовлено позивачу у внесенні змін до договору найму житлового приміщення на квартиру №30 житлового будинку №5 по вул. 20-річчя Перемоги у звязку з тим, що він на теперішній час є відповідальним квартиронаймачем і на нього вже відкрито особистий рахунок. Отже аби здійснити приватизацію квартири необхідно встановити його право користування нею, а тому він вимушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що до їх компетенції не входить вирішення питань щодо визнання права користування житловим приміщенням, а тому просила в задоволенні позову відмовити. Представник Самарської районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні заперечень проти позову не мав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не звився, надав суду заяву в якій не заперечував проти заявлених вимог. Заслухав доводи сторін,представника третьої особи, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки , що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи які вселились до наймача жилого приміщення в установленому порядку, на підставі ст. 65 ЖК набувають рівного з ним та іншими членами його сімї права користування жилим приміщенням, якщо інше не було визначено при вселенні. Як вбачається з матеріалів справи, спірне жиле приміщення є двокімнатною квартирою №30 в будинку №5 по вул. 20-річчя Перемоги, в м. Дніпро, яка перебуває на балансі відповідача. Відповідно до копії ордеру від 20.02.1966 року наймачем вищезазначеної квартири був [PERSON], який помер та 06.07.1995 року знятий з реєстраційного обліку за цією адресою. За життя [PERSON], 11.02.1982 року, в квартирі був зареєстрований позивач як член сімї , про що свідчить довідка №695 від 07.04.2016 року (а.с.8). В подальшому, на підставі наказу Придніпровського комбінату соціально-побутових послуг ВАТ «Дніпроенерго» №12 від 09.02.2000 року на позивача [PERSON], був переоформлений особовий рахунок на квартиру №30 в будинку №5 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро у звязку зі смертю основного квартиронаймача. Окрім позивача, на теперешній час, в квартирі №30 в будинку №5 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро зареєстрований його син [PERSON] Причиною звернення позивача до суду з дійсним позовом стало те, що у нього для здійснення приватизації спірного житлового приміщення відсутній ордер про надання жилої площі або рішення про зміну особистого рахунку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права щодо користування житловим приміщенням, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Вибираючи спосіб захисту щодо визнання за ним права користування квартирою, позивач в якості доказу порушення його прав надав відповідь відповідача, згідно до якої у відповідача відсутні документи на підставі яких особистий рахунок був відкритий на імя позивача [PERSON] Особистий рахунок на даний час відкрито на квартиронаймача [PERSON] на підставі акту прийому передачі будинку (а.с.10). При цьому, в матеріалах справи відсутні докази стосовно порушення права користування позивача на спірну квартиру. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] зареєстрований та проживає у спірній квартирі і ці права відповідач не оспорює. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б довели факт порушення його прав користування спірним приміщенням.

Outcome: dismissed