Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Крім того, позивач звернувся з уточненою позовною заявою в обґрунтування якої посилається на те, що ним особисто було передано в борг [PERSON] грошові кошти на суму 1000 (одна тисяча) доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 05 квітня 2020 року, складає суму в розмірі 28450 грн. На підтвердження отримання коштів відповідачем було надано особисту письмову розписку від 02 червня 2019 року із зазначенням умов їх повернення. Відповідач у встановлений строк гроші не повернув, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 28450 грн., грошову суму в розмірі 795,04 грн. 3 % річних за прострочення боргу і втрат від інфляції, грошову суму в розмірі 2552,95 грн. в розрахунок процентів за ставками НБУ, грошову суму судових витрат зі сплати судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать отримані ним власноруч судові повістки у зв`язку з чим суд відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду відповідач не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи відзиву до суду не надходило. У судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. 19.10.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно оригіналу розписки від 02.06.2019 р. (а.с. 33) [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 1\~000 доларів США, зобов`язується віддати до кінця жовтня 2019 р. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем [PERSON] у сумі \~1000 доларів США, яка згідно курсу НБУ станом на дату розгляду справи еквівалентна 28450 грн., підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с. 33), а відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення боргу у сумі 1000 доларів США законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимоги позивача про стягнення грошових коштів за індексом інфляції і 3% річних від основної суми боргу, що складає 795 грн. 04 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі чого вимоги позивача про стягнення процентів за договором позики які складають 2552 грн. 95 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved