Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давністі на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що раніше зареєстрована за [PERSON] і розташована по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що має на праві власності 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . У будинку ніхто не зареєстрований і не проживає, однак за [PERSON] рахується 1/3 частина вказаного домоволодіння. Вказане доводиться свідоцтвом про спадщину, техпаспортом та відповідними довідками. Власник 1/3 частини будинку [PERSON] не проживала і не проживає у м. Конотоп, лише у 1992р. отримала цю частину у спадщину і з тіх пір будинком взагалі не цікавилася. Позивачем отримано свою частку у спадщину 05.10.2018 року після смерті матері [PERSON] , яка володіла вказаною частиною будинку з 2003 року. Наявність у будинку 1/3 частини, власник якої фактично відсутній, створює йому значні труднощі у користуванні будинком, тому звернувся з метою вирішення такого питання до міськради, однак оскільки хазяїн будинку невідомо де, йому відмовили у вирішенні такого питання і порекомендовали звернутися до суду. Вартість даного будинку - 116 852 грн., тому вартість 1/3 частини - 38960 грн. Оскільки він позивач по справі, а його покійна мати [PERSON] , добросовісно, хоч і без належних правових підстав, заволоділа 1/3 частиною будинку по [ADDRESS] , і відкрито та безперервно володіла ним більше 10 років, у нього виникло право власності на вказане майно. Вищевикладене змушує звернутися його до суду з даною заявою. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач Конотопська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, при ухваленні рішення покладається на розсуду суду ( а.с. 17). Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщина складається з 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] ( а.с. 3). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148198686 від 05.12.2018 року вбачається, що 2/3 частки будинку по [ADDRESS] належать на праві часткової власності [PERSON] , [INFO] . Щодо відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 1218736, зазначається, що [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності 1/3 часткою майна ( а.с. 4,5,6 ). З копії довідки № 1127 від 28.12.2018 року виданої [PERSON] вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрованих осіб не має. Відповідно до технічногого паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виданої КП Конотопське МБТІ 25 жовтня 2018 року вбачається, що вартість: житлового будинку- А1; прибудов- а,а1; ганку- гн; погрібу- пг; сараю- В,Г; літньої кухні- Е; гаражу- Ж; сараю- З; колодязю- к; №1- огорожі, становить 116852 грн. ( а.с. 9,10,11,12). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявника та проживає з 1966 року у [ADDRESS]. Зазначає, що будинком [ADDRESS] тривалий час користувалася [PERSON] , а після її смерті продовжує користуватися [PERSON] Останній раз бачила [PERSON] за вищевказаною адресою в 1996-1997 роках. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом заявника та проживає у [ADDRESS] , що будинок [ADDRESS] тривалий час користувалася [PERSON] , а після її смерті продовжує користуватися [PERSON] Останній раз бачив [PERSON] за вищевказаною адресою в 1993 році. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач більше десяти років добросовісно заволодів житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями [ADDRESS] , продовжував відкрито, безперервно володіти ним, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved