Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом, а саме, житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований відповідач - [PERSON] , яка протягом останніх одинадцяти років не проживає у зазначеному будинку без поважних причин. Оскільки відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, при цьому там не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються. Оскільки строк збереження даного житлового приміщення за відповідачем закінчився, тому, просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування вищезазначеним житлом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями від 22.01.2003 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з рішення одинадцятої сесії четвертого скликання Задарівської сільської ради Монастириського району №62 від 25.03.2004 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради про назву вулиць в с.Задарів та в с.Сеньків, вирішено перейменувати вул. Перше Травня в с.Задарів Монастириського району на вул.Незалежності . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №560 виданої 11.09.2019 року Задарівською сільською радою Монастириського району, відповідач [PERSON] , [INFO] (дочка [PERSON] ) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 27.09.2019 року. Відповідно до акту опитування свідків №265 від 11.09.2019 року, щодо підтвердження факту відсутності за місцем реєстрації в с.Задарів Монастириського району [PERSON] , 1987 р.н., комісія в складі сільського голови [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] , провела опитування свідків, щодо встановлення факту відсутності за місцем реєстрації в с.Задарів Монастириського району [PERSON] . Під час опитування встановлено, що [PERSON] , 1987 р.н., зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , однак на протязі останніх одинадцяти років за місцем реєстрації не проживає, що підтвердили сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач, окрім іншого, вказує, що враховуючи те, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Аналізуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved