Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER], які видані на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 31 липня 2002 року №276 на ім'я [PERSON], належали спадкодавцю [PERSON] та просив визнати за ним право власності на ці земельні длянки в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що [PERSON] була його двоюрідною сестрою, була одинокою, так як її чоловік помер, дітей не мала. Позивач спілкувався з нею, допомагав по господарству. Коли [PERSON] тяжко захворіла, вимушена була переїхати в село Синівка Липоводолинського району Сумської області, де проживала в інтернаті для людей похилого віку та інвалідів. [PERSON] за життя заповіла позивачу все своє майно, проте оформити належним чином спадщину він не може, оскільки оригінали державних актів на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця втрачені. Крім того, загублені державні акти на право приватної власності на землю помилково видані на ім'я [PERSON], тому позивач просить встановити факт належності спадкодавцю державних актів на право приватної власності на землю. В судове засідання призначене на 11 березня 2016 року позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 28, 34). Представник Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду письмову заяву (а.с. 29). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] в селі Синівка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). За життя [PERSON] отримала державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER] на земельні ділянки площею 0,12 га та площею 3,95 га. Зазначене підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю, які видані [PERSON], жительці с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, відповідно до рішення Недригайлівської райдержадміністрації від 31 липня 2002 року №276 , але її по-батькові помилково зазначене як Лукична. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держгеокадастру в Недригайлівському районі Сумської області №1572 від 24 грудня 2015 року (а.с. 25), нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які належали [PERSON] становить 110935 грн. 22 коп. Допитана в якості свідка [PERSON], дочка заявника, пояснила, що її батько опікувався [PERSON], яка була його двоюрідною сестрою, а її тіткою. [PERSON]Л, проживала в с. Сакуниха, а потім, коли стан здоров'я її погіршився, стала проживати в будинку-інтернаті для людей похилого віку та інвалідів в с. Синівка. [PERSON] була одинокою жінкою, чоловік її помер, дітей не мала, працювала у колгоспі, тому за життя їй був виділений земельний пай. Іншої [PERSON] в с. Сакуниха свідок не знає. Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на земельні ділянки 0,12 га та 3,95 га, видані на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 31 липня 2002 року [PERSON] належали [PERSON], яка померла [INFO]. Судом також встановлено, що за життя [PERSON], 21 вересня 2007 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Синівської сільської сільської ради Недригайлівського району (а.с.8), яким заповіла земельний пай розміром 3,95 га, що розташований на території Сакунихської сільської ради [PERSON], позивачу по справі. Відповідно до копії довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 12 січня 2016 р. за №31 (а.с. 15) [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], до дня смерті проживала в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області в Синівському будинку-інтернаті для людей похилого віку та інвалідів. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконкомом Синівської сільської ради 21,09.2007 року, реєстр №115. Заповіт у виконкомі Синівської сільської ради не змінювався і не відмінявся. Іншого заповіту від імені [PERSON] виконкомом Синівської сільської ради не посвідчував. Заборони на відчудження (арешту) на будь-яке майно спадкодавця за даними сільської ради не зареєстровано (а.с. 15). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю один місяць, перебіг якого починається з дня набрання рішення суду законної сили. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 січня 2015 року, яким визначено додатковий строк для прийняття спадщини. 27 січня 2016 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа номер у №7/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому копією спадкової справи, що міститься в матеріалах справи на а. 27-43. Відповідно до ст.1269 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] При оформленні спадщини виявилося, що оригінали державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER], які видані [PERSON], жительці с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 31 липня 2002 № 276, втрачено. Позивач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. з питанням щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але листом №35/01-16 від 25.02.2016 р. йому було роз'яснено про неможливість видати свідоцтва на право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Оскільки на даний час державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а одержати його дублікат в неможливо у зв'язку з смертю власника земельної ділянки та змінами у чинному законодавстві, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статтей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач успадкував спірні земельні ділянки площею 0,1212 га та площею 3,9486 га, що розташовані на території Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, але у зв'язку з втратою правовстановчих документів (Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER]) не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на них, то рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права позивача на зазначені земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved