Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 21.07.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти до розгляду його позовну заяву про захист прав споживача за місцем його проживання. Звільнити від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрінком» на його користь пеню в сумі 398400,00 (триста дев'яносто вісім тисяч чотириста) гривень за прострочення неповернення вкладу за заявою - договором розміщення банківського вкладу № 10 - 13443398 від 21 квітня 2015 року. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначає, що між ним та ПАТ «Укрінбанк» був укладений договір банківського вкладу, за яким він розмістив в банку 80000,00 грн., зі сплатою 23,5 % річних щомісячно, строк дії договору по 22.07.2015 р., в подальшому він погодився продовжити строк дії договору до 22.10.2015 р. Після закінчення строку дії договору він звернувся до банку із заявою про повернення вкладу, але банк ніяким чином не відреагував на його вимогу. 24.12.2015 р. було винесено Постанову Правління НБУ № 934 від 24.12.2015 р. «Про віднесення ПАТ «Укрінком» до категорії неплатоспроможних» та запроваджено тимчасову адміністрацію. 04.04.2016 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому було повернуло вклад в розмірі 80000,00 грн. та відсотки за січень в розмірі 3602,71 грн. В подальшому рішеннями судів були скасовані постанови Правління НБУ та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому він вважає, що банк повинен сплатити на його користь пеню в розмірі 398400,00 грн. - 3 % вартості послуги за кожен день прострочення. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву 03.10.2016 р., в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач публічне акціонерне товариство «Укрінком» у судове засідання не з'явилося, причину неявки суду не повідомило, про час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ «Укрінком» - Покровської Ольги Юріївни, яка діє на підставі довіреності від 01.08.2016 р., надійшла заява, в якій вона просить зупинити провадження у справі № 638/11919/16 - Ц до вирішення справи № 826/11199/16, адже рішенням саме по справі № 826/11199/16 буде встановлено чи законно було проведено державну реєстрацію відповідача ПАТ «Укрінком». Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 2015 р. між [PERSON] та Харківським ЦВ ПАТ «Укрінбанк» укладена заява - договір про розміщення банківського вкладу № 10 - 1344398. Відповідно до цієї заяви - договору на ім'я [PERSON] відкривається вклад «Тільки для своїх», валюта вкладу гривня, процентна ставка 23,5 % річних, сума вкладу 80000,00 грн., термін розміщення з 21.04.2015 р. по 22.07.2015 р., з щомісячною виплатою процентів. Автопролонгація вкладу передбачена, якщо клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення на строк, що дорівнює попередньому строку. Заява - договір про розміщення банківського вкладу є документом, що підтверджує приєднання клієнта до загальних умов банківського обслуговування фізичних осіб в системі ПАТ «Укрінбанк», які розміщені на Інтернет - сторінці за адресою: http://www.ukrinbank.com. На виконання цієї заяви - договору про розміщення банківського вкладу № 10 - 1344398 [PERSON] перерахував 21.04.2015 р. на розрахунковий рахунок ПАТ «Укрінбанк» 80000,00 грн. 22.10.2015 р. [PERSON] звернувся до ПАТ «Укрінбанк» із заявою, в якій вимагав повернути 22.10.2015 р. його вклад № 10 - 1344398 від 21.04.2015 р. в розмірі 80000,00 грн. з нарахованими процентами, що підтверджується його заявою від 22.10.2015 р. вх. № 488. 04.04.2016 р. [PERSON] були перераховані кошти в розмірі 83602,71 грн. за заявою вкладника згідно реєстру. 22.09.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 622/БТ «Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та призначення куратора», відповідно до якої запроваджено особливий режим контролю до 21.11.2015 р. та призначено куратора. 01.10.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 659/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії проблемних», якою віднесено ПАТ «Укрінбанк» до категорії проблемних до 180 днів, та встановлено з дня цієї постанови та до закінчення зазначеного строку обмеження відповідно до переліку викладеного в пункті 2 резолютивної частини постанови. 24.12.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову № 934 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Укрінбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та визнано такими, що втратили чинність постанови Правління НБУ № 622/БТ від 22.06.2015 року та № 659/БТ від 01.10.2015 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ № 934 від 24.12.2015 року, прийнято рішення № 239 від 24.12.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк»» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 р. по 24.03.2016 р., призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Укрінбанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій Ірині Володимирівні строком на три місяці з 25.12.2015 р. по 24.03.2016 р. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року по справі № 826/1162/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 р., позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УкрІнБанк» до категорії неплатоспроможних». Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ УкрІнБанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Зобов'язано Національний банк України надати термін в 95 днів для відновлення платоспроможності Публічного акціонерного товариства УкрІнБанк». В решті позовних вимог відмовлено. За ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121 - III вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664 - III, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України). Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII, у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності. Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені в постановах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6 - 37 цс 16 та від 01 червня 2016 року № 2558 цс 15, які мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, згідно з ч. 2 ст. 360 - 7 ЦПК України. Сума основного боргу за депозитним вкладом становила 80000,00 гривень. 80000,00 * 3 % = 2400,00 гривень (пеня за один день). Пеня нараховується за період з 22 жовтня 2015 року (день закінчення дії договору) по 04 квітня 2016 року (день повернення вкладу), що становить 166 календарних днів. 2400,00 (пеня за один день) * 166 (кількість днів прострочення) = 398400,00 гривень. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, підтверджується наявними матеріалами справи та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно з відповідача публічного акціонерного товариства «Укрінком» у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 3984,00 грн. На підставі Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121 - III, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664 - III, Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023 - XII, ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України,

Outcome: approved