Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа державний виконавець Соснівського відділу ДВС м. Черкаси [PERSON] про зміну порядку стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2011 заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси вирішено стягнути з нього аліменти в розмірі ј від всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Вказує, що у звязку із тим, що державною виконавчою службою не вчинялися дії щодо стягнення аліментів з його доходів, виникла заборгованість в сумі 33454,30 грн. Просить суд розстрочити суму боргу по аліментам, який виник за період з 2011 року по 2018 рік, рівними платежами в сумі 557,57 грн., починаючи з жовтня 2018 року по жовтень 2023 рік. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.10.2018 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що матеріальний стан його довірителя не дозволяє йому здійснити погашення суми боргу одним платежем. Позивач є інвалідом, через свою хворобу не може влаштуватися на роботу, отримувати нормальний дохід, який би дозволив забезпечувати свої потреби та потреби дитини по сплаті аліментів. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи державний виконавець Соснівського відділу ДВС м. Черкаси [PERSON] в судове засідання не з»явився, причи неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ј від всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2790 від 23.02.2012 Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини на користь [PERSON] Станом на 30.09.2018 позивач має заборгованість по аліментах в сумі 33454,30 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах цивільної справи. Позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. і через свою хворобу не може влаштуватися на постійну роботу та отримувати дохід, який би дозволив забезпечувати свої потреби та потреби дитини по сплаті аліментів. Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В розумінні ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Таким чином, розстрочення сплати аліментів можливе у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо. Отже, при вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. і хоч має заборгованість за аліментними платежами, бажає сплатити заборгованість, однак у розмірі, який для нього буде реальним, оскільки на теперішній час не має можливості отримувати інший дохід, окрім пенсії, суд вважає, що наявні підстави для розстрочки сплати позивачем заборгованості за аліментними платежами у розмірі 33454,30 грн. на 5 років, що буде становити 557,57 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved