Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07.06.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] як позикодавець надав, а [PERSON], що виступив позичальником, отримав грошові кошти в сумі 486 076,34 грн. з терміном повернення до 19.12.2013 року. Передання грошових коштів підтверджено відповідним пунктом договору. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, здійснено повернення лише 18306,85 грн., просить стягнути суму боргу в розмірі 467 769,49 грн., а також пеню в розмірі 0,3 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, що становить 14033,08 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі позики. 07.06.2013 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого [PERSON], що виступив позикодавцем, передав [PERSON] - позичальник, 486076,34 грн., які останній зобов»язався повернути до 15.12.2013 року. Передання грошей підтверджується пунктом 5.2 укладеного договору. Сторони погодили (п.6.2), що за невиконання договору позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки повернення грошей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. Судом встановлено, що відповідачем здійснено повернення грошових коштів частково, в сумі 18306,85 грн. Вказане підтверджується дослідженим письмовим доказом по справі (а.с.5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача 467 769,49 грн. суми позики. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В період з 13.08.2013 року Національним Банком України затверджено розмір облікової ставки на рівні 6,5% річних. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд, з урахуванням терміну прострочення виконання зобов»язання в 10 днів, встановленого розміру облікової ставки, визнає заявлені позивачем до стягнення 14033,08 грн. як пені обґрунтованими та такими, що підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved