Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхньоланнівської сільради Карлівського району Полтавської області , з участю третьої особи: Карлівської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування. У позовній заяві позивач посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) площею 4,26 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Верхньоланнівської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя вона склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку площею 4,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верхньоланнівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0247886 виданого Карлівською райдержадміністрацією 04.12.1996 року та в подальшому буде замінено на Державний акт, яка на даний час перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» заповіла повністю позивачу. 21 лютого 2012 року позивач звернувся до Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області для отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у державній нотаріальній конторі йому було відмовлено у зв'язку з невірним формуванням у заповіті назви спадкового майна, а саме зазначено : «належну мені земельну ділянку площею 4,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верхньо-Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області згідно Сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ПЛ № 0247886 виданого Карлівською райдержадміністрацією 04.12.1996 року та в подальшому буде замінено на Державний акт, яка на даний час перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога»», а не право на земельну частку (пай) площею 4,26 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Верхньоланнівської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0247886 виданого Карлівською районною державною адміністрацією Полтавської області 04.12 1996 року. 25 березня 2014 року позивач звернувся до Карлівського райсуду із заявою про тлумачення заповіту. 31 березня 2014 року суддею Карлівського районного суду було у відкритті провадження за заявою про тлумачення змісту заповіту, роз'яснивши, що позивач має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. 20 травня 2014 року, державний нотаріус Карлівської держаної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєва С.А. винесла Постанову про відмову у чиненні нотаріальної дії . Відповідно до ст.69 Закону України «Про нотаріат», при видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Так як , вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач та його представник до суду не з'явилися, але мається заява про розгляд справи без їх участі, повністю підтримують позовні вимоги та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти задоволення змінених позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але від до суду надійшла заяви про розгляд справи без його участі, під час розгляду справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.1999 року [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.9). [PERSON] при житті було складено заповіт ( а.с.5), яким вона належну їй земельну ділянку площею 4,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верхньоланнівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0247886 виданого Карлівською райдержадміністрацією 04.12.1996 року та в подальшому буде замінено на Державний акт, яка на даний час перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» заповіла повністю позивачу. Сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) видано на ім*я [PERSON] (а.с.6). У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.10) зазначено, причину відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав і інтересі може бути визнання права судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визначається іншою особою. У ч.1 ст. 1225 ЦК зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом, на земельну частку ( пай) площею 4.26 га , що залишилася після смерті [PERSON]

Outcome: approved