Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області та [PERSON] про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державного акту. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23 серпня 1977 року між [PERSON] та ним було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він купив цілий жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 3, жилою площею - 28,70 кв.м, розташований на земельній ділянці, мірою - 1220 кв. м. 12 лютого 2007 року ним було отримано Реєстраційне посвідчення, відповідно до якого Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації зареєструвало його право власності на вищевказане будинковолодіння. З 1977 року він вважав, що користується, присадибною земельною ділянкою, площею - 1220 кв.м та добросовісно сплачував за неї земельний податок. Рішенням 8 сесії 7 скликання від 15.07.2016 р. №315-УН « Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» Козятинська міська рада вирішила надати йому дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею - 1000 кв. м та для ведення особистого селянського господарства, площею - 220 кв.м, за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 13 з подальшою її передачею у власність. Під час розроблення відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявилося, що його сусід - [PERSON], житель [INFO], незаконно приватизував частину земельної ділянки, площею - 178 кв.м , яку він придбав разом з будинком та в подальшому отримав на неї державний акт на право власності на земельну ділянку. Хоча, відповідно до рішення 32 сесії 5 скликання від 03.11.2009 року №1718-V «Про надання дозволів на виготовлення технічної документації земельних ділянок громадянам» Козятинська міська рада Вінницької області вирішила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам України для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно додатку 1 його сусіду - [PERSON] за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 15», орієнтовною площею - 600 кв.м. Разом з тим, рішенням 2 сесії 6 скликання від 13.12.2010 № 30-VІ «Про передачу у власність та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, Козятинська міська рада Вінницької області вирішила надати безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і гаражного будівництва, згідно додатку №1, з якого вбачається, що його сусіду - [PERSON] затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передана останньому у власність земельна ділянка за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 15, загальною площею вже - 778 кв.м. В подальшому на підставі вказаного рішення Козятинської міської ради [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.07.2011 року серії ЯЛ № 533813, кадастровий номер 0510500000:00:007:0074, площею 0, 0778 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тобто, Козятинська міська рада Вінницької області протиправно прийняла оскаржуване ним рішення щодо передачі у власність [PERSON] 178 кв. м. земельної ділянки, яка була і знаходиться в його користуванні, і за яку він сплачував земельний податок. Вважає порушеними свої майнові права і просить захистити їх за судовим рішенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і підтвердили обставини вказані в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала, і подала суду письмову заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої вказала, що позивач ніколи не користувався приватизованою її батьком частиною земельної ділянки, площею - 178 кв.м, починаючи з моменту придбання ним житлового будинку, а саме з 1977 року. Як позивач, так і її батьки, користувалися земельними ділянками саме такого розміру, який існує і на сьогоднішній день. Саме позивачем був встановлений паркан по межі між їхніми земельними ділянками, і при розробці технічної документації при приватизації їхньої земельної ділянки у 2010 році було підписано акт погодження меж, який від імені [PERSON] підписала його дружина, і цей факт вона не заперечувала. Таким чином, при виготовленні державного акту були проведені обміри їхньої земельної ділянки по фактичному користуванню, який склався починаючи з 1977 року і існує до сьогодні. Тобто, починаючи з 1977 року позивач був обізнаний про площу та конфігурацію земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, відповідно до план-схемі, яка міститься у технічному паспорті на його будинок, а отже і про порушення своїх прав, як користувач земельної ділянки знав з тих пір. Пред?явивши даний позов позивач пропустив строк позовної давності, заяву про його поновлення не подав, поважні причини пропуску не вказав, а тому, у його позові слід відмовити у зв?язку з пропуском строку позовної давності. Представник Козятинської міської ради Вінницької області [PERSON] в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи без його участі. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 23 серпня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач купив цілий жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 3, жилою площею - 28,70 кв.м, розташований на земельній ділянці, мірою - 1220 кв. м. 12 лютого 2007 року позивачем було отримано Реєстраційне посвідчення, відповідно до якого Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації зареєструвало його право власності на вищевказане будинковолодіння. З 1977 року позивач вважав, що користується, присадибною земельною ділянкою, саме площею - 1220 кв.м та добросовісно сплачував за неї земельний податок, що підтверджується довідкою Калинівською ОДПІ № 571/13 від 31.05.2017 року. Рішенням 8 сесії 7 скликання від 15.07.2016 р. №315-УН « Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» Козятинська міська рада вирішила надати позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею - 1000 кв. м та для ведення особистого селянського господарства, площею - 220 кв.м, за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 13 з подальшою її передачею у власність. Під час розроблення відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявилося, що сусід позивача - [PERSON], житель [INFO], незаконно приватизував частину земельної ділянки, площею - 178 кв.м , яку позивач придбав разом з будинком та в подальшому отримав на неї державний акт на право власності на земельну ділянку. Хоча, відповідно до рішення 32 сесії 5 скликання від 03.11.2009 року №1718-V «Про надання дозволів на виготовлення технічної документації земельних ділянок громадянам» Козятинська міська рада Вінницької області вирішила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам України для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно додатку 1 сусіду позивача - [PERSON] за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 15», орієнтовною площею - 600 кв.м, і такий же розмір земельної ділянки придбавався батьком відповідача [PERSON] разом з будинком, що видно з план-схеми, яка знаходиться в технічній документації на будинок відповідача. Разом з тим, рішенням 2 сесії 6 скликання від 13.12.2010 № 30-VІ «Про передачу у власність та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, Козятинська міська рада Вінницької області вирішила надати безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і гаражного будівництва, згідно додатку №1, з якого вбачається, що сусіду позивача - [PERSON] затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передана останньому у власність земельна ділянка за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 15, загальною площею вже - 778 кв.м, хоча позивач не погоджував протокол погодження меж при виготовленні технічної документації на приватизацію земельної ділянки відповідача. В подальшому на підставі вказаного рішення Козятинської міської ради [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.07.2011 року серії ЯЛ № 533813, кадастровий номер 0510500000:00:007:0074, площею - 0, 0778 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тобто, Козятинська міська рада Вінницької області безпідставно та протиправно прийняла рішення щодо передачі у власність [PERSON] 178 кв. м. земельної ділянки, яка була і знаходиться в користуванні [PERSON] Суд вважає, що Козятинською міською радою Вінницької області було порушено майнові права позивача і вони підлягають захисту за судовим рішенням. Так, відповідно до пунктів 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що раніше були надані їм у користування. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ч. ч. 6-9 ст. 118 ЗК України. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Згідно пункту «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Ч. 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже рішенням 2 сесії 6 скликання від 13.12.2010 № 30-VІ «Про передачу у власність та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, Козятинська міська рада Вінницької області вирішила надати безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і гаражного будівництва, згідно додатку №1, з якого вбачається, що сусіду позивача - [PERSON] затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передана останньому у власність земельна ділянка за адресою: м. Козятин, Вінницької області, пров. Ак. Павлова, 15, загальною площею - 778 кв.м є протиправним та таким, що порушує право позивача щодо володіння та користування належною позивачу земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття оскаржуваного позивачем рішення Козятинською міською радою) право власності [PERSON] на земельну ділянку виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації. Таким чином, оскільки зазначені норми земельного законодавства встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, тому є всі законні підстави для прийняття судом рішення про визнання недійсним і державного акта на право власності на земельну ділянку від 12.07.2011 року серії ЯЛ № 533813, кадастровий номер 0510500000:00:007:0074, площею - 0, 0778 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що виданий [PERSON] на підставі частково недійсного рішення міської ради. В позові до [PERSON] слід відмовити, оскільки саме із-за прийняти Козятинською міською радою неправомірного рішення стало можливим видача державного акту на право власності на земельну ділянку спадкодавцю відповідача - [PERSON]

Outcome: partial