Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2005 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 1-го неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 03.03.2005р. до її повноліття. Крім того, рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 02.11.2017р. з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2017р. до її повноліття. Таким чином на утримання дочок він сплачує аліменти, розмір яких перевищує половину одержуваної ним заробітної плати. Оскільки ч.5 ст. 183 СК визначений розмір, який сукупно стягується з платника на утримання двох дітей не повинен перевищувати 1/3 частини всіх видів його доходів, за таких умов просив зменшити розмір аліментів в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину. У судове засідання позивач не прибув, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі, де він наполягає на задоволенні позовних вимог. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прибули, направили до суду відзиви на позов, де вимоги позивача не визнали, оскільки ст. 192 СК України передбачений перелік підстав для зміни розміру аліментів, однак жодна в даному випадку не підлягає до застосування, оскільки зміни матеріального або сімейного стану позивача, а також погіршення стану його здоровя не відбулося. Крім того, застосування норми ч. 5 ст. 183 СК України передбачено в разі звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 02.11.2017р. з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2017р. до її повноліття. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 12.03.2005 року з [PERSON]стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 02.07.2004р.н. в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1-го неоподаткованого мінімуму доходів громадян до її повноліття, починаючи з 03.03.2005 року. Звертаючись до суду позивач в своїй заяві посилається на ч. 5 ст. 183 СК України, вважаючи, що розмір аліментів, які сукупно стягуються з платника на утримання двох дітей не повинен перевищувати 1/3 частину всіх видів доходів платника аліментів. Однак, частиною пятою ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, дане право передбачено в разі звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, в тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до вищезазначених норм закону з платника аліментів можуть бути стягнуті аліменти до 1/2 частини всіх видів його доходу. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік з 01 січня 2018 року становить 1\~860 грн., з 01 липня 2018 року становитиме 1\~944 грн., а з 01 грудня 2018р. становитиме 2\~027 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем при зверненні до суду не надані докази отриманих ним доходів. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя. Таким чином, суд, проаналізувавши докази, доводи позивача, наведені у позові та заперечення відповідачів, наведені у відзивах, приходить до висновку, що в судовому засіданні не було встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів, що визначений рішеннями суду від 17.03.2005р. та від 02.11.2017р., передбачених ст. 192 СК України, тобто зміни матеріального або сімейного стану позивача, а також погіршення стану його здоровя. При цьому суд не приймає до уваги як доказ та оцінює критично посилання позивача на перебування його в складному матеріальному становищі внаслідок стягнення з нього аліментів, оскільки ним не надано відповідних доказів про розмір його доходів. Крім того, безпідставним є посилання позивача на норму ч.5 ст. 183 СК України, тому його позов є необґрунтованим та недоведеним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed