Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 09.08.1997 року виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №08. Посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, з травня 2015 року між ними постійно виникали сварки, внаслідок різних поглядів на життя та ведення спільного господарства. Відсутність між ними взаємного порозуміння та спільної думки щодо вирішення побутових питань призвели до розриву відносин між ними. Наслідком цього є те, що вони з серпня 2015 року проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив задовольнити та розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення Укрпошти з відміткою, про те, що відповідач відмовилася від отримання судової повістки (а.с. 20). Згідно ч. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.1997 року, що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2017 року (а.с. 3), оригінал якого також наданий представником позивача в судовому засіданні. У вказаному шлюбі неповнолітніх дітей у сторін немає. Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Відсутність між сторонам взаємного порозуміння та спільної думки щодо вирішення побутових питань призвели до розриву відносин між ними. Наслідком цього є те, що сторони з серпня 2015 року проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить його інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2017 року (а.с. 3) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved