Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», [PERSON], з вимогою про солідарне стягнення відшкодування збитків, пені та 3% річних з простроченої суми за період прострочення всього у розмірі 57753,10 гривень, судового збору та моральної шкоди у розмірі 5000,0 гривень, посилаючись на такі обставини. 03 червня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], по вулиці Хімічній у м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], власником якого є позивач, після чого місце пригоди залишив. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП у власника автомобіля [NUMBER], [PERSON], був поліс № АЕ/1142367 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 листопада 2012 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Відповідно до звіту спеціаліста оцінщика по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], від 04 липня 2013 року, складає 30537,98 грн. Згідно полісу АЕ №1142367 від 12 листопада 2012 року ліміт страхового відшкодування (страхова сума) за шкоду заподіяну майну складає 50000,0 грн. До теперішнього часу, відповідачами не здійснено будь яких дій направлених на відшкодування завданої позивачу шкоди. Крім того, позивачу завдала моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 5000,0 грн. У наступному судовому засіданні позивачем були уточнені позовні вимоги, в яких він просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Української страхової компанії «Гарант-Авто» на його користь відшкодування збитків відповідно до лімітів страхових відшкодувань у розмірі 50000,0 гривень, стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування збитків в розмірі 8653,10 гривень та стягнути з відповідачів судовий збір. Оскільки ціна позову, з урахуванням витрат на проведення експертної оцінки, змінилась на 58653,10 грн. та складалася з наступного розрахунку: 30537,98 грн. (вартість матеріального збитку за винятком ринкової вартості пошкодженого автомобілю [NUMBER]) + 900 грн. (Витрати на проведення експертної оцінки) + 25190,62 грн. (індекс інфляції на 31 травня 2016 року) + 2024,50 грн. (3% річних з простроченої суми на 31 травня 2016 року). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 03 червня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], по вулиці Хімічній у м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого місце пригоди залишив. Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом співробітниками ДАІ у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. На момент ДТП у власника автомобіля [NUMBER], [PERSON], був поліс № АЕ/1142367 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 листопада 2012 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто». ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та [PERSON] страхове відшкодування не виплачено. Відповідно до звіту спеціаліста оцінщика по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], від 04 липня 2013 року, складає 30537,98 грн. Згідно полісу АЕ №1142367 від 12 листопада 2012 року ліміт страхового відшкодування (страхова сума) за шкоду заподіяну майну складає 50000,0 грн. Таким чином, шкода складається: 30537,98 грн. (вартість матеріального збитку за винятком ринкової вартості пошкодженого автомобілю [NUMBER]) + 900 грн. (витрати на проведення експертної оцінки) + 25190,62 грн. (індекс інфляції на 31 травня 2016 року) + 2024,50 грн. (3% річних з простроченої суми на 31 травня 2016 року). Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно із ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідачів у спричинені матеріальної шкоди позивачу доведена. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Української страхової компанії «Гарант-Авто» на користь позивача відшкодування збитків відповідно до лімітів страхових відшкодувань у розмірі 50000,0 гривень, стягнути з [PERSON] на користь позивача відшкодування збитків в розмірі 8653,10 гривень та стягнути з рівних частках з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмір 627,54 гривень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи.

Outcome: approved