Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] -оглу про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 10.06.2014 року позивач придбав зазначену вище квартиру у відповідачки [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу. Право власності позивача на зазначену квартиру підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно№ 22798027 від 10.06.2014 року та технічним паспортом на квартиру. До теперішнього часу відповідач [PERSON] зі своєю родиною проживають в квартирі позивача. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя відповідача [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою та знято з реєстраційного обліку. Проте у вказаній квартирі до теперішнього часу зареєстрований і проживає відповідач [PERSON] . Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про виселення, але його вимоги виконані не були, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з вищезазначеними вимогами. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов повністю підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про дату та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 червня 2014 року є власником квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вищезазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 22798027 від 10 червня 2014 року та копією технічного паспорту на квартиру. Відповідно до витягу з реєстру територіальної грромади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 29.01.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Із змісту ч. 1 ст. 109 ЖК України, вбачається, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що право позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю порушено та підлягає захисту, у зв`язку з існуванням факту реєстрації та проживання в квартирі [ADDRESS] , відповідача [PERSON] , та факту проживання в квартирі [ADDRESS] відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Виходячи із вищевикладеного, відповідачі підлягають виселенню із квартири [ADDRESS] , оскільки добровільно житло не звільняють навіть після отримання вимоги про виселення, а тому право позивача підлягає захисту судом шляхом виселення відповідачів із даної квартири. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов про виселення є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1)позбавлення права власності на житлове приміщення; 2)позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5)оголошення особи померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатила судові витрати, а саме: судовий збір у сумі \~1816 гривень 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по справі.

Outcome: approved