Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання розписки недійсною. Позивач просить визнати розписку від 29 грудня 2007 року недійсною без застосування наслідків недійсності. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що йому належав автомобіль марки «Volvo» FH 12 тип сідловий тягач 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] та причеп марки «KRONK» тип Н - причіп бортовий тентований, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER]. 05.01.2010 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності надав право володіння даним транспортним засобом відповідачу по справі [PERSON], оскільки між ним існували трудові відносини. 06.09.2012 року [PERSON] була припинена дія даної довіреності. Однак [PERSON] на вимогу власника транспортний засіб не повернув. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2013 року за позовом [PERSON] на підставі розписки [PERSON], за відповідачем визнано право власності на спірний автомобіль та нівпричеп, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння залишений без задоволення. Позивач зазначає, що розписка сфальсифікована. [PERSON] ніяких грошових коштів від [PERSON] не отримував. Про існування розписки [PERSON] стало відомо на час звернення [PERSON] до Комінтернівського районного суду м. Харкова. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення по суті позову. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] в судому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки розписка [PERSON] є дійсною. Третя особа [PERSON] в судовому засідання позов [PERSON] підтримала, просила його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно оригіналу розписки від 29.12.2007 року, що міститься в матеріалах цивільної справи № 2020/12515/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, яка перебувала в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова, [PERSON] отримав від [PERSON] 28000 доларів за тягач «Volvo» FH 12, державний номер [NUMBER] та 4000 доларів за причеп «KRONЕ», державний номер [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в позовній заяві вказують, що, на їх думку розписка сфальсифікована. [PERSON] ніяких грошових коштів від [PERSON] не отримував. Про існування розписки [PERSON] стало відомо на час звернення [PERSON] до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Однак, одночасно оспорюють її зміст , як правочину - договору купівлі-продажу. Позивач посилаючись на те що конструктивна сутність цієї «розписки» має вигляд як правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу - позовною вимогою зазначає саме про визнання розписки недійсною без застосування наслідків недійсності. Положення ст. 215 ЦК України регулюють питання правовідносин, щодо підстав визнання провочину недійсним. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом ставить питання про визнання розписки як форми правочину - недійсною, тобто фактично підмінює одне питання іншим. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, за [PERSON] визнано право власності на автомобіль сідловий тягач «Volvo» FH 12, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] та напівпричеп марки «KRONЕ», 1995 року випуску, державний номер [NUMBER], зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння залишений без задоволення. Таким чином спір, щодо права власності на спірні транспортні засоби, а саме право власності на автомобіль сідловий тягач «Volvo» FH 12, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] та напівпричеп марки «KRONЕ», 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] вирішений відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Фактично зазначеним рішенням суду вирішено питання, щодо дійсності правочину. Згідно висновку комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів № 9292/9293/12597 від 27.11.2014 року, виконаний Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, у наданій для дослідження розписці, датованій 29.12.2007 року текст виконано на друкуючому пристрої зі струминним способом друку, підпис від імені [PERSON] - рельєфним кліше підпису (факсиміле) тобто не у рукописний спосіб, відтиск печатки - рельєфним кліше печатки. В обсязі наданих для порівняльного дослідження зразків, відтиск печатки ПП [PERSON] на наданій для дослідження розписці від 29.12.2007 року був нанесений у період з 05.12.2007 року по 14.08.2009 року в цей період входить й дата 29.12.2007 року. Встановити, який час минув після виконання друкованого тексту розписки та підпису від імені [PERSON] на ній, не представляється можливим з причини, вказаної в дослідницькій частині висновку. При виготовлені наданої для дослідження розписки від 29.12.2007 року монтаж із використанням комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки не застосовувався. Копіювальний папір при виконанні наданої для дослідження розписки від 29.12.2007 року не використовувався. Зазначеним висновком експертизи доводи відповідача, щодо відсутності ознак підроблення розписки не спростовуються. В разі ж доведеності в установленому законом порядку того, що зазначена розписка все ж таки містить ознаки підроблення, [PERSON] не позбавлений права на звернення до відповідних органів щодо притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності. За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обргунтуванні позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання розписки недійсною задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed