Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого 28.09.2019 року Андрушівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 49 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та про розірвання шлюбу між ним, [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 24.05.2017 року Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 747. В обґрунтування позову вказує, що 24.05.2017 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 747. Дітей від шлюбу вони не мають. Спільне господарство не ведеться, спору відносно майна не має. З 2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинилися, тому позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Однак йому було відмовлено, оскільки 28.09.2019 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений новий шлюб та зареєстрований Андрушівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 49. Після реєстрації нового шлюбу відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . В актових записах про шлюб № 747 від 24.05.2017 року та № 49 від 28.09.2019 року відсутні відмітки про їх розірвання. Вважає, що шлюб зареєстрований 28.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] є недійсним, так як відповідач не розірвала шлюб укладений 24.05.2017 року укладений з ним. Без визнання шлюбу зареєстрованого 28.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним позивач позбавлений можливості розірвати шлюб з відповідачем укладений 24.05.2017 року. Позивач в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив заздовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явилася, вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації). Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно дост. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПКУкраїни, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06.03.2017 року шлюб зареєстрований 06.11.2009 року в відділі ДРАЦС РС Андрушівського РУЮ у Житомирській області, актовий запис № 67 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , громадянами України було розірвано. Прізвище відповідача при реєстрації розірвання шлюбу за її вибором залишено без змін - [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 31.03.2017 року (а.с. 28). З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 24.05.2017 року видно, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 24.05.2017 року Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 747 (а.с. 7). Після укладення шлюбу дружина прізвище не змінювала. Однак на даний час вказаний шлюб не розірваний . Як вбачається з копії актового запису про шлюб № 49 від 28.09.2019 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 28.09.2019 року Андрушівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 49 та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.29-30). Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Стаття 25 Сімейного кодексу України закріплює принцип одношлюбності, відповідно до положень якої жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до ст. 38 Сімейного кодексу України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 статті 39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 6 статті 39 Сімейного кодексу України актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також розірвання цього шлюбу. Положеннями ст.42 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з Сімейним кодексом України шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу не є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним. Відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , одночасно перебуваючи в іншому зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] , який на день укладення шлюбу між позивачем та відповідачем був не розірваним, чим порушено вимоги ст. 25 СК України та принцип одношлюбності відповідачем, та права позивача [PERSON] , у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу без припинення попереднього шлюбу, на розірвання шлюбу з відповідачем, твердження позивача відповідачем не спростовані, тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання шлюбу недійсним шлюбу, зареєстрованого 28.09.2019 року Андрушівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 49 між [PERSON] та [PERSON] , підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд враховує, що згідно ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що з 2018 року сторони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, подружні стосунки не підтримують, тобто фактично шлюб не існує, крім того, відповідач будучи у шлюбі з позивачем уклала інший шлюб, не розірвавши його з позивачем та який визнано судом недійсним, а отже, подальше збереження сім`ї суперечитиме інтересам сторін, тому суд також задовольняє позовну вимогу про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 24.05.2017 року Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 747.

Outcome: approved