Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням набувачем обов'язків за договором довічного утримання. Посилався на те, що 16 квітня 2008 року між ним та його братом [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за яким квартира № 22 розташована в будинку № 35 по вул. Фр. Крала в м. Харкові перейшла у власність [PERSON], а останній повинен був утримувати Позивача надаючи йому різного роду допомогу, в тому числі і грошову. Однак в 2009 році набувач [PERSON] помер, а всі права та обовязки після смерті успадкувала його дружина [PERSON]. З моменту отримання у спадок квартири № 22 розташованої в будинку № 35 по вул. Фр. Крала в м. Харкові, тим самим успадкувавши обовязок утримувати Позивача, Відповідачка догляду не здійснювала, ліками, одягом та харчами не забезпечувала, грошові кошти визначені умовами договору, не надавала. Враховуючи численні істотні порушення умов договору довічного утримання, внаслідок яких [PERSON] повністю залишився без матеріального утримання, вважає, що будь-які відносини по договору слід припинити. Просив розірвати договір довічного утримання від 16.04.2008 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідач матеріально не утримувала його та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав, пояснив, що [PERSON] не виконувала умови договору від 16.04.2008 року, просив розірвати договір довічного утримання та стягнути суму судового збору з Відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, повідомила, що підтвердити факт належного виконання умов договору не має можливості та просила не стягувати з неї суму судового збору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд встановив, що в дійсності 16 квітня 2008 року між [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований за № 4-988, за яким Позивач передав у власність набувачу [PERSON] однокімнатну квартиру № 22 розташовану по вул. Фр. Крала, 35 в м. Харкові, а [PERSON] зобовязувався довічно утримувати Позивача, забезпечувати одягом, доглядом, необхідною допомогою, харчуванням та залишати в довічному користуванні вищезгадану квартиру. Відповідно до п. 5 даного Договору вартість матеріального забезпечення складає 220 грн. щомісячно. В 2009 році набувач [PERSON] помер, а тому після смерті всі права та обовязки перейшли до відповідача - [PERSON], як спадкоємця, оскільки останні перебували у шлюбі та проживали разом. Крім того факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] підтверджується даними Першої державної нотаріальної конторі Харківського району Харківської області № 3690/01.16 наданих на ухвалу суду щодо витребування доказів .З урахуванням отриманої відповіді встановлено, що 09.03.2001 року за реєстрами №2-237 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на однокімнатну квартиру, що знаходиться в м. Харкові, вул. Фр. Крала, буд. 35. кв. 22 на імя дружини померлого [PERSON], в якому вказано, що згідно до ст. 757 ЦК України до спадкоємця переходять обовязки за вищевказаним договором довічного утримання (догляду). Під час судового розгляду справи за заявою представника позивача, в судовому засіданні було допитано свідків [PERSON],[PERSON];[PERSON],[PERSON],[PERSON], позивача, які пояснили, що в дійсності Відповідачка свої обовязки за договором довічного утримання не виконує, медикаментами, одягом, їжею Позивача не забезпечує, грошові кошти не перераховує та не надає, Позивача не відвідує. Необхідність догляду та турботи обумовлена поганим станом здоровя Позивача та його безпорадним станом. Доказів належного виконання умов зобовязання за договором довічного утримання Відповідач до суду не надала. Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу положень ч. 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Виходячи зі змісту ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. П. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України зазначає, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Частина 1 ст. 756 ЦК України визначає правові наслідки розірвання договору довічного утримання та зазначає, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підтягає задоволенню, оскільки відповідачем були порушені істотні умови договору довічного утримання. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved