Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на наступне. 02 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. На підставі зазначеного договору позивач передав відповідачці 3 000 000,00 гривень. При цьому пунктом 1.2 договору визначений еквівалент суми позики до долару США - 375 000,00 доларів США. Пунктом 2.4 договору передбачений обов'язок відповідачки повернути позивачу суму позики до 01 січня 2014 року. Станом на 14 березня 2014 року відповідачка суму позики не повернула. Згідно п. 2.3 договору позика повертається у сумі, яка в перерахунку на долари США за існуючим на день повернення курсом відповідає доларовому еквіваленту суми позики на день її отримання відповідачкою. 14 березня 2014 року курс долара США до гривні становить 10,1 гривень за один долар США. Таким чином, відповідачка має заборгованість у розмірі 3 787 500,00 гривень. Добровільно повернути суму позики відповідачка відмовляється. В забезпечення виконання зобов'язання за договором позики, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 02 липня 2013 року. Згідно вказаного договору [PERSON] поручився перед позивачем за повне виконання відповідачкою її обов'язку за договором позики віл 02 липня 2013 року. 11 лютого 2014 року [PERSON] особисто отримав вимогу позивача про виконання обов'язку [PERSON] повернути суму позики. Проте, до теперішнього часу ані [PERSON], ані [PERSON] суму позики не повернуто. Просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість з повернення позики у сумі 3 787 500,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засідання фактичних обставин справи не оспорював. Підтвердив як факт укладання договорів позики й поруки, так і факт отримання коштів, але пояснив, що через складну економічну ситуацію можливості погасити борг немає. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, у задоволенні позовних вимог відносно нього просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 02 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів (а.с. 33). На підставі зазначеного договору позивач передав відповідачці 3 000 000,00 гривень. При цьому пунктом 1.2 договору визначений еквівалент суми позики до долару США - 375 000,00 доларів США. Пунктом 2.4 договору передбачений обов'язок відповідачки повернути позивачу суму позики до 01 січня 2014 року. Позивач зазначає, що станом на 14 березня 2014 року відповідачка суму позики не повернула. Згідно п. 2.3 договору позика повертається у сумі, яка в перерахунку на долари США за існуючим на день повернення курсом відповідає доларовому еквіваленту суми позики на день її отримання відповідачкою. 14 березня 2014 року курс долара США до гривні становив 10,1 гривень за один долар США. Таким чином, відповідачка має повернути позивачу грошові кошти у розмірі 3 787 500,00 гривень. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за договором позики, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 02 липня 2013 року (а.с. 37). Згідно вказаного договору [PERSON] поручився перед позивачем за повне виконання відповідачкою її обов'язку за договором позики від 02 липня 2013 року. 11 лютого 2014 року [PERSON] особисто отримав вимогу позивача про виконання обов'язку [PERSON] повернути суму позики (а.с. 6). До теперішнього часу відповідачами суму позики позивачу не повернуто. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.Згідно статті 554 ЦК України правовим наслідком порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Таким чином, відповідач [PERSON] має нести солідарно відповідальність з [PERSON] щодо повернення суми позики за договором від 02.07.2013 року. За таких обставин та враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму позики у розмірі 3 787 500 (три мільйони сімсот вісімдесят сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 827,00 гривень та з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1 827,00 гривень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: approved