Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, штрафу, пені, 3% річних та втрат від інфляції у загальному розмірі 1326527 грн. 09 коп. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 17.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики № 1531, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно до якого Позивач передав у власність відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 234900,00 грн., що є еквівалентом 29000,00 доларів США за курсом на день підписання договору. Відповідно до п. 3 Договору остаточне повернення позиченої суми грошей в сумі 234900,00 грн. єдиним платежем повинно бути зроблено до 31.12.2013 року. В разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України позичальник зобовязується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 29000,00 доларів США за курсом на день платежу. Всупереч прийнятим на себе зобовязанням станом на 13.02.2015 року Відповідач грошові кошти в розмірі 234900,00 грн. Позивачеві не повернув. Оскільки з моменту настання останнього дня строку для повернення позики, тобто з 31.12.2013 року, та до моменту подачі даного позову до суду, тобто до 13.02.2015 року, відбулася девальвація національної валюти України, то позивач вправі, враховуючи п. 3 Договору, просити стягнути з Відповідача суму позики в національній валюті, що є еквівалентом суми в 29000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ. Згідно даних, опублікованих на офіційному інтернет-сайті НБУ, офіційний курс гривні по відношенню до долару США станом на 14:00 год. 12.02.2015 року становить 2509,9142. За таких обставин, Позивач просить суд стягнути з Відповідача грошові кошти в розмірі 727610,00 грн. (29000,00 доларів США х 25,09 грн.). Враховуючи той факт, що позивач звертається із даним позовом до суду 13.02.2015 року, то він вправі просити суд стягнути з відповідача на його користь пеню за період з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року, розмір пені, яку позивач вважає за необхідне стягнути із відповідача, складає 52231,46 грн. Загальна кількість днів прострочки складає 409 днів, сума штрафу складає 480370,50 грн. Згідно наданого до позовної заяви розрахунку загальна сума 3% річних складає 7896,50 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий курєр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі ст.ст. 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Інфляційні втрати розраховуються за наступною формулою: індекс інфляції добуток щомісячних індексів за відповідний період. Втрати від інфляції = сума боргу х індекс інфляції / 100% - сума боргу, загальні втрати від інфляції склали 58418,63 грн., які позивач також просить суд стягнути із відповідача. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідачів складає: 727610,00 грн. + 52231,46 грн. + 480370,50 грн. +7896,50 грн. + 58418,63 грн. = 1326527,09 грн. Представник позивача, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] суму у розмірі 234900,00 грн., що складало еквівалент 29000,00 доларів США за курсом на день підписання договору (договір позики № 1531, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]В.) Відповідно до п. 3 Договору остаточне повернення позиченої суми грошей в сумі 234900,00 грн. єдиним платежем повинно бути зроблено до 31.12.2013 року. В разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України Позичальник (в даному випадку Відповідач) зобовязується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 29000,00 доларів США за курсом на день платежу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позивальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. З 31.12.2013 року, та до моменту подачі даного позову до суду, тобто до 13.02.2015 року, відбулася девальвація національної валюти України, то позивач вправі, враховуючи п. 3 Договору, просити стягнути з Відповідача суму позики в національній валюті, що є еквівалентом суми в 29000,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ. Згідно даних, опублікованих на офіційному інтернет-сайті НБУ, офіційний курс гривні по відношенню до долару США станом на 14:00 год. 12.02.2015 року становить 2509,9142. За таких обставин, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача - 727610,00 грн. (29000,00 доларів США х 25,09 грн.). Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня та штраф за неналежне виконань зобовязань, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. В Договорі сторонами розмір пені визначено не було. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення пені позовна давність застосовується в один рік. Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.02.2015 року, пеня підлягає стягненню за період з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року. За період з 13.02.2014 року по 14.04.2014 року пеня склала 5103 грн. 44 грн. (61 день, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 6,5%, процентна ставка 13%). За період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року пеня склала 11249 грн. 46 грн. (92 дня, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 9,5%, процентна ставка 19%). За період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року пеня склала 18985 грн. 07 грн. (118 днів, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 12,5%, процентна ставка 25%). За період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року пеня склала 15136 грн. 57 грн. (84 дні, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 14,0%, процентна ставка 28%). За період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року пеня склала 15136 грн. 57 грн. (84 дні, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 14,0%, процентна ставка 28%). За період з 06.02.2015 року по 13.02.2015 року пеня склала 1756 грн. 92 грн. (7 днів, загальна сума боргу 234900 облікова ставка НБУ за цей період склала 19,5%, процентна ставка 39%). Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 52231 грн. 46 коп. Загальна сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача складає 480370 грн. 50 коп. і складається з наступного: період з 31.12.2014 року до 13.02.2015 року 409 днів, сума боргу 234900 грн. розмір штрафу за кожен день прострочки 50%. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З відповідача підлягають стягненню 3% річних за користування коштами 7896 грн. 50 коп. за 409 днів прострочення зобовязання. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий курєр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі ст.ст. 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Інфляційні втрати розраховуються за наступною формулою: Індекс інфляції добуток щомісячних індексів за відповідний період. Втрати від інфляції = сума боргу х індекс інфляції / 100% - сума боргу. Загальні втрати від інфляції склали 58418,63 грн., які суд стягує з відповідача. Судом не встановлено існування домовленості між сторонами про виконання простроченого грошового зобовязання без урахування індексу інфляції. Таким чином, суд стягує з відповідача 1326527 грн. 09 коп., які складаються з: 727610 грн. сума боргу, 52231 грн.46 коп. пеня, 480370 грн. 50 коп. штраф, 7896 грн. 50 коп. 3% річних за користування коштами, 58418 грн. 63 коп. втрати від інфляції. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved