Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду\~ з позовом, в якому зазначив, що з 25 липня 2003 року він перебував з відповідачем у шлюбі, який розірваний рішенням Сватівського районного суду 27 серпня 2018 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати зі своєю матірю. У серпні 2018 року він переїхав за іншою адресою на постійне місце проживання і їхня донька [PERSON] відмовилась залишитись проживати з матірю у звязку з погіршенням відносин з нею. Донька проживає разом з ним. З відповідачкою не досягнуто порозуміння щодо визначення місця проживання доньки. Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання доньки не досягнуто. Відповідачка не приділяє належної уваги щодо виховання доньки, школу не відвідує та не цікавиться навчанням дитини. Донька фактично постійно мешкає з ним протягом року. Проживати разом з ним донька виявила бажання самостійно. Він вважає, що в інтересах доньки проживати саме з ним, а не з її матірю. Він весь час постійно знаходиться з донькою і завжди приділяє їй увагу, піклується про неї, займається її побутом, станом здоровя, гуляє, вчить уроки з нею, відвідує шкільні заходи та іншим чином займається вихованням доньки. Має стабільний дохід у вигляді заробітної плати та намагається створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку доньки, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Він проживає у об лаштованому затишному будинку з ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання доньки. Будинок газифікований, є санвузол та водопостачання. В цьому будинку також обладнана кімната для доньки, щоб вона мала затишне місце для здорового сну та відпочинку, ігор та розвитку. Таким чином, проживання доньки разом з ним відповідає її інтересам. Він намагається забезпечити належні умови проживання доньки, повною мірою займається її вихованням, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим, він не чините жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб їхня донька через непорозуміння між ними не була позбавлена піклування матері. Спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. Просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] з ним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає з підстав, зазначених у ньому та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дитина вже доросла, може вибирати з ким їй проживати. Донька хоче проживати з батьком, вона не заперечує. З донькою вони спілкуються, у них добрі стосунки. Тому не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні поясни, що службою у справах дітей вони виїжджали за місцем проживання позивача, там є всі умови для проживання дівчинки. У батька окрема кімната, проведена вода та каналізація, будинок для проживання об лаштований. У відповідачки також є всі умови для проживання сина. Донька побажала проживати з батьком, матір поважає її вибір. Двері у матері для доньки завжди відчинені, тому вважає за можливе та доцільне визначити місце проживання [PERSON] з батьком. Представник третьої особи Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області в судовому засіданні пояснив, що позивач нормальна людина, характеризується позитивно, алкоголем не зловживає. Відповідачка не заперечує проти того, щоб донька проживала з батьком. Тому він також не заперечує проти цього. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на даний час їй повних 15 років. Вона хоче проживати з батьком, бо їй там комфортно. І батько і матір до неї відносяться добре, однак проживати хоче з батьком. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 27 серпня 2018 року, про що суду надано копію згаданого рішення (а.с.13-14). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.11,12). Відповідно до копії договору дарування житлового будинку, позивачеві на праві власності належить житловий будинок № 8 по вул.. Центральній (Гаєвого) с. Гончарівка Сватівсвького району Луганської області (а.с.22-24). Відповідач [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи (а.с.17,18), працює, має стабільний дохід (а.с.20,21). Згідно характеристик на [PERSON] та [PERSON] батько дітей систематично відвідує школу, цікавиться їхнім шкільним життям, відвідує батьківські збори, організовує активний відпочинок дітей під час канікул. Мати також приймає участь у вихованні сина, займається його лікуванням (а.с.15,16). Згідно з актом контрольного обстеження житлово побутових умов [PERSON] від 14 березня 2019 року, комісією зроблено такі висновки: в будинку задовільні умови для проживання дитини. [PERSON] не заперечує щодо проживання доньки [PERSON] у батька [PERSON] (а.с.60). Згідно з актом контрольного обстеження житлово побутових умов [PERSON] від 14 березня 2019 року, комісією зроблено наступні висновки: умови для проживання дитини задовільні, права неповнолітньої з боку батька не порушуються (а.с.61). Згідно ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно 161 СК України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обовязковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні , а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], Сватівська районна державна адміністрація вважає можливим та доцільним визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], [INFO] (а.с.59). Крім того, відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти того, щоб їхня з позивачем донька проживала разом з батьком [PERSON], а відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що у підготовчому засіданні було встановлено, що визнання позову у підготовчому засіданні відповідачем [PERSON] не суперечить матеріальному та процесуальному закону, не порушує права, свободи чи інтереси неповнолітньої [PERSON] чи інших осіб, а тому суд вбачає підстави для прийняття такого визнання та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. Таким чином, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, як вбачається із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. згідно квитанції № 0.0.1120376989 від 29.08.2018 року, а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved