overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 18 жовтня 2019 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №331. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, не з`явився. У позовній заяві [PERSON] просить розгляд справи провести в його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідачка [PERSON] ,будучи належним чином повідомленою, не з`явилася. Від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій відповідачка вказала, що не заперечує проти розлучення з позивачем та просить розгляд справи провести в її відсутності. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 жовтня 2019 року. Від спільного проживання у шлюбі сторони дітей не мають. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, миритися не бажають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 24 листопада 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шумського райуправління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №38. Від даного шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: донька [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] . Рішенням Зборівського районного суду №599/736/14-ц від 10 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідачка у вихованні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 22.04.2020 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1200 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 26 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому кабінеті Ярославицької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 лютого 2019 року. Від даного шлюбу у подружжя народилися двоє дітей [PERSON] -[INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO] в розмірі 1200 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.02.2020 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] - [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 19 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис №484, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 квітня 2018 року. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] - [INFO] . Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітню доньку [PERSON] -30.09.2018 р.н. в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.02.2020 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільненина від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те, що з 13.12.2006року є пенсіонером за віком. Пенсія, яку він отримує не забезпечує необхідного мінімуму для проживання. Крім того, він хворіє, потребує постійного лікування. Добровільно допомогу надавати відповідач відмовився. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, просив справу слухати у його відсутності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №440457, видане міським відділом ЗАГС м.Тернополя, актовий запис №802. Згідно довідки №113, виданої ПП «Перспектива», [PERSON] проживає разом із [PERSON] за адресою м.Тернопіль, бульвар С.Петлюри,10/193. Як вбачається з довідки висновку ЛКК №93, виданої військово медичною службою Управління Служби безпеки України в Тернопільській області 21.06.2016р., [PERSON] за станом здоров»я потребує нагляду, постійного медикаментозного лікування і сторонньої допомоги. Відповідно до вимог ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За нормами ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у зв»язку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню непрацездатного батька. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на його утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 листопада 2016р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу батьків він залишився проживати з матір'ю. До його повноліття батько виплачував аліменти на підставі судового рішення, а з настанням його повноліття виплата аліментів на його утримання припинилася. На даний час він є студентом денної форми навчання Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту. Навчається на державному замовленні. Термін навчання до 27 червня 2016 року. Він не працює, навчається на стаціонарі, самостійного заробітку не має, а тому потребує матеріальної допомоги, а батьки зобов'язані утримувати його до досягнення ним 23 років. Його мати забезпечує його в силу її можливостей, які дуже обмежені, тому що вона отримує мінімальну заробітну плату, і крім того, в сім'ї є ще неповнолітні діти. Відповідач працює та має постійний заробіток, а тому спроможний надавати йому матеріальну допомогу на час навчання. Відповідач матеріальну допомогу на його утримання добровільно не надає, а тому він просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на весь термін його навчання до 27 червня 2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву, в якій зменшив розмір позовних вимог до 1/6 частини, просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 1/6 частини визнав (а.с.16). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача (а.с.4). Позивач є студентом денної форми навчання державного замовлення Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту, термін навчання якого з 01.09.2013 року по 27.06.2016 року (а.с.5). Відповідач працює, отримує заробітну плату щомісячно, має змогу сплачувати аліменти на користь позивача, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивача порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст. 199 СК України, згідно якої якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики в порядку спадкування,в якому просить стягнути з відповідача 56\~529 грн. 95 коп., що еквівалентно 2000 доларів США, які він передав 10.03. 2017 року [PERSON] ,згідно укладеного договору позики. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Роз`яснити сторонам,що з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 19 серпня 2019 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним договору дарування 11 000 доларів США, який було укладено між сторонами 07.06.1997 року у простій письмовій формі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.06.1997 року між ним та відповідачами було в простій письмовій формі укладено договір дарування валютних цінностей 11 000 доларів США. Про укладення та виконання сторонами договору дарування ним складено відповідну розписку про одержання валютних цінностей, яку своїми підписами засвідчили і відповідачі, при цьому між сторонами було досягнуто згоди щодо нотаріального посвідчення договору дарування на першу вимогу однієї з сторін договору. У жовтні 2014 року позивач вирішив нотаріально посвідчити договір дарування 11 000 доларів США, який фактично був укладений і повністю виконаний ним та відповідачами 07.06.1997 року, проте відповідачі відмовились від нотаріального оформлення договору. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, подали суду письмове пояснення по суті позову, в якому визнали факт передачі позивачу, який є братом відповідача [PERSON], в дар 11\~000 доларів США, про що було складено відповідну розписку. Пояснили також, що нотаріально даний договір не посвідчували, так як довіряли одне одному і не бажали нести значні фінансові витрати на нотаріальне посвідчення спірного договору. У жовтні-листопаді 2014 року позивач звернувся до них із вимогою про нотаріальне посвідчення договору, що вони вважають недоцільним, та повідомили позивача про відмову від нотаріального посвідчення спірного договору. У вирішенні спору покладаються на розсуд суду та просять розглянути справу без їх участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча двічі була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, участі в судовому засіданні повноважного представника не забезпечила, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення йому додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки вважав, що буде достатнім факт вступу в оперативне управління майном. Однак, із введенням в дію з 1 січня 2004 року нового Цивільного Кодексу, отримати право на додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини можна тільки в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримуює і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON]; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на спадкове майно - земельну частку (пай), що знаходиться на території [ADDRESS], яку фактично прийняв [PERSON]; В нотаріальну контору, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, позивач не звертався, так як вважав достатнім вступ в оперативне управління майном. Оскільки строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважної причини, суд вважає, що є підстави визначити йому додатковий строк, достатній для подання такої заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] та третіх осіб Бучацької державної нотаріальної контори, комунального підприємства\~«Бучацьке районне\~бюро технічної\~інвентаризаціїпро встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 05 березня 2014 року померла його мати [PERSON] \~Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній,41 в с.Русилів Бучацького району Тернопільської області, яке він фактично успадкував після смерті матері. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,\~ позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, також виявилось,\~що в\~поданих документах\~є розбіжності,\~а саме,\~у свідоцтві\~про його\~народження \~мати записана\~як «Блещак\~Зоя Михайлівна»,\~а в\~усіх інших\~документах як\~«Блищак Софія\~Михайлівна».\~Тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представники третіх осіб Бучацької державної нотаріальної контори та комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 05 березня 2014 року в с.Русилів Бучацького району померла [PERSON]; Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, що був\~складений нею\~04\~березня 2008\~року і\~посвідчений секретарем\~Русилівської \~ сільської\~ради Бучацького\~району Тернопільської\~області,\~згідно якого\~[PERSON]\~усе своє\~майно заповіла\~позивачу[PERSON]; Відповідачка [PERSON] від спадкування майна після смерті [PERSON]\~ відмовилася на користь позивача. Через розбіжності в документах необхідно встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]; Із довідки Золотопотіцької селищної ради Бучацького району вбачається, що на момент смерті [PERSON], разом із нею проживав її син [PERSON]; Згідно довідки Золотопотіцької селищної ради спадкодавець записана як «Блищак Софія Михайлівна», а у свідоцтві про народження [PERSON] як «Блещак Зоя Михайлівна». \~ \~ \~ \~Оскільки встановлення даного факту тягне за собою юридичні наслідки, а в адміністративному порядку встановити його неможливо, тому його слід встановити в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved