Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про повернення депозиту. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. [PERSON] є членом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра». 08.04.2013 року між позивачем та ЗОКС «Довіра» було укладено Договір № 9018 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 08.04.2013 року позивач вніс внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача, а відповідач прийняв його на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 5000 грн. на строк 13 (тринадцять) місяців. Додатковим договором № 1 від 08.05.2014 року до Договору № 9018 від 08.04.2013 року даний договір було пролонговано по 08.08.2014 року та збільшено відсоткову ставку за ним, а саме: з 08.05.2014 року процентна ставка становить 25 (двадцять пять) % річних. Після першого внеску позивач здійснив ще кілька внесків і станом на 08.07.2014 року загальний розмір вкладу становив 42200 грн. З цієї ж дати, відповідач припинив сплачувати відсотки за Договором. З 20.02.2015 року заборгованість за Договором становить 41700,00 грн. 25.12.2013 року між мною та відповідачем було укладено Договір № 9480 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 15.12.2013 року вніс внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача відповідач прийняв його на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 1000 грн. на строк 13 місяців. Після першого внеску позивач здійснив ще кілька внесків і станом на 28.07.2014 року загальний розмір вкладу становив 6764 грн. З цієї ж дати, відповідач припинив сплачувати відсотки за Договором № 9480 від 25.12.2013 року. З 28.07.2014 року заборгованість за Договором № 9480 від 25.12.2013 року становить 6764 грн. До цього часу внески за жодним з зазначених договорів відповідачем не повернуто. Таким чином, відповідач порушив умови договорів № 9018 від 08.04.2013 року та № 9480 від 25.12.2013 року і не виконав свої зобовязання за даними договорами, у звязку з чим [PERSON] просить суд стягнути з відповідача суму депозитів несплачені відсотки та пеню на загальну суму 67775,45 грн. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить суд стягнути з ЗОКС «Довіра» суму депозиту за договором № 9018 від 08.04.2013 року у розмірі 41700 грн., несплачені відсотки у розмірі 231,23 грн., пеню у розмірі 447711,60 грн. За договором № 9480 від 25.12.2013 року депозит у розмірі 6764 грн., несплачені відсотки у розмірі 681,03 грн., пеню у розмірі 37056,18 грн., а всього 534144,04 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення відповідно до яких зазначив, що не заперечує проти стягнення суми депозиту, проте не визнає позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, оскільки договором не було передбачено нарахування та виплата пені у випадку несвоєчасного виконання грошового зобовязання, також не укладалося додаткових угод в забезпечення виконання грошового зобовязання. У звязку з чим просить суд позовну заяву задовольнити частково, на суму 49376,26 грн. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.04.2013 року між [PERSON] та ЗОКС «Довіра» було укладено Договір № 9018 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Відповідно до п. 1.2. Договору № 9018 від 08.04.2013 року, Договір укладено строком на 13 місяців, днем початку строку дії договору є 08.04.2013 рік, днем закінчення 08.05.2014 рік. Згідно з п. 2.1.1. Договору № 9018 від 08.04.2013 року, вкладник зобовязується внести грошові кошти до Спілки у розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 2.2.1. Договору № 9018 від 08.04.2013 року, процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 23% річних. Згідно з п. 2.3.1. Договору № 9018 від 08.04.2013 року, нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після отримання Спілкою внеску та припиняється в день закінчення строку дії Договору або в день повернення Внеску, у випадку дострокового розірвання Договору. 08.05.2014 року між [PERSON] та ЗОКС «Довіра» було укладено додатковий договір № 1 до Договору № 9018 від 08.04.2013 року, відповідно до кого строк дії договору продовжено до 08.05.2014 року, процентна ставка становить 25 % річних. 25.12.2013 року між [PERSON] та ЗОКС «Довіра» було укладено Договір № 9480 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Відповідно до п.п. 1.2., 2.1.1., 2.2.1., 2.3.1. Договору № 9480 від 25.12.2013 року, Договір укладено строком на 13 місяців, днем початку строку дії договору є 25.12.2013 рік, днем закінчення 25.01.2015 рік. Вкладник зобовязується внести грошові кошти до Спілки у розмірі 1000 грн. Процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 25% річних, нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після отримання Спілкою внеску та припиняється в день закінчення строку дії Договору або в день повернення Внеску, у випадку дострокового розірвання Договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звертався до ЗОКС «Довіра» із вимогою про повернення суми вкладів. Згідно відповіді ЗОКС «Довіра» за № 752/3/15 від 08.04.2015 року та № 6191/14 від 13.11.2014 року остання через неперерахування органами Державної Казначейської Служби грошових коштів, які належать кредитній спілці. На даний час відсутня можливість повернути грошові кошти по депозитним вкладам у розмірі 41700 грн. та 6764 грн. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість по виплаті відсотків за депозитним вкладом за договором № 9018 від 08.04.2013 року за період з 08.07.2014 року по 08.08.2014 року складає 231,23 грн. Відсотки за депозитним вкладом за договором № 9480 від 25.12.2013 року за період з 28.07.2014 року по 25.01.2015 рік становить 681,03 грн. Згідно з ч. 1 ст.\~509 ЦК України,\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно зі ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Стаття 610 ЦК України\~передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно зі\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1 - 3\~ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Зі змісту договорів про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) на депозитний рахунок № 9018 від 08.04.2013 року та № 9480 від 25.12.2013 року строк дії договорів закінчився. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення вкладів та відсотків нарахованих на них. Щодо стягнення пені за договорами про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) на депозитний рахунок № 9018 від 08.04.2013 року та № 9480 від 25.12.2013 року, слід зазначити наступне. У відповідності до ст. 546 ЦК України, неустойка, штраф, пеня - є видом забезпечення виконанню грошового зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти\~на неустойку не нараховуються. Як вбачається з матеріалів справи, договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на рахунок, укладеними між Спілкою та [PERSON], не було передбачено нарахування та виплата пені у випадку несвоєчасного виконання грошового зобовязання, також не укладалося додаткових угод в забезпечення виконання грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 7 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору, тому суму по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Сума невиплаченого депозиту та процентів за договорами про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) на депозитний рахунок № 9018 від 08.04.2013 року та № 9480 від 25.12.2013 року становить за 49376,26 грн. Оскільки позивач\~\~звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, судовий збір в сумі 493,76 грн. слід стягнути на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial