Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь неустойку та моральну шкоду в сумі 1102256,60 грн, пролонгувати договір постачання електроенергії, поновити постачання електроенергії до його будинку, зобов'язати встановити лічильник в місці де буде можлива охорона. Свої вимоги позивач мотивує слідуючим. 15.05.2013 р. він уклав договір з ПАТ ЕК «Херсонобленерго» в особі Чаплинського РЕЗ і ЕМ № 1177/012. В цей же день було складено акт № 460301 про те, що у нього на фасаді будинку встановлено електролічильник. В кінці листопада 2013 р. йому незаконно замінили електролічильник на інший по якому стали фабрикувати рахунки. З 27.05.2013 р. він часто виїзди до Росії для оформлення документів, паспорта та банківської картки . Коли повернувся в Росії в с. Роздольне, в с. не було світла протягом двох тижнів по причину урагану. 28.01.2013 р. поновили енергопостачання, але потужність перевищувала допустиму норму вольт, в результаті чого у нього згоріла електронна автоматика не електрокотлі, два насоса та частково вийшли з строю електротони. По приїзду з Росії в Україну він став отримувати рахунки за електроенергію, які не відповідають дійсності. За короткий термін рахунок виріс до 6541,14 грн. 20.03.2014 р. в нього відключили постачання електроенергії і до цього часу світла в будинку немає. Спочатку він отримував рахунки за оплату електроенергії з 18.11.2013 р. по 19.03.2014 р., а 2016 р. став отримувати рахунки за травень 2014 р., в період коли світла в будинку вже не було. Зиму 2014-2015 р. він перебував в лікарні в тяжкому стані. Наслідком були переохолодження організму і попередній інсульт призвели до неодноразового переливання крові. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Гуртовий І.В. в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачем було порушено п.11 договору укладеного між [PERSON] та ПАТ ЕК «Херсонобленерго», а також п. 42 ПКЕЕН і тому згідно п.35 ПКЕЕН та на підставі договору, де вказано що енергопостачальник має право відключити споживача без його згоди у випадках передбачених ПКЕЕН, а саме у разі порушення термінів оплати за спожиту електроенергію, позивача було лише відімкнено від електропостачання, а одностороннього розірвання договору не було. Крім того щодо винесення лічильника за межі подвір»я, пояснив, що згідно п. 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно технічних документів та договору, та забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об»єкті побутового споживача. Також вимога позивача щодо стягнення неустойки згідно п.19 договору та моральної шкоди є безпідставною, оскільки порушення зобов'язань перед позивачем не було, так як припинення йому електропостачання відбулося згідно п. 35 ПКЕЕН. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в с. Роздольне Каланчацького району по [ADDRESS]. 30.07.2013 р. між відповідачем та позивачем було укладено договір про користування електричною енергією за № 1177/012. Жодна із сторін не заперечувала факт надання ПАТ ЕК «Херсонобленерго» послу з постачання електроенергії у житловий будинок № [ADDRESS] Каланчацького району Херсонської області, розбіжності у даті укладення договору про користування електричною енергією не мають суттєвого значення для вирішення спору, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач фактично користувався послугами за постачання електричної енергії. 20.03.2014 р. до будинку [PERSON] було припинено енергопостачання в зв'язку з виниклою заборгованість в сумі 6541,14 грн. , яку позивач добровільно не сплатив. Дану обставину підтверджено фотокопією особового рахунку [PERSON] наведеного у комп»ютерному варіанті. Згідно ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Порядок відключення споживачів від енергопостачання за наявності заборгованості за електроенергію, передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Отже вбачається, що при відключенні енергопостачання зобов'язання відповідачем не порушено, а отже вимога щодо стягнення неустойки задоволенню не підлягає. Також задоволенню не підлягає вимога щодо зобов'язання відповідача встановити лічильник за межами подвір»я, оскільки згідно п. 10 ПКЕЕН «засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок». П 1.5.6 даних правил передбачає, що «лічильник для розрахунку електропостачальної організації зі споживачами електроенергії рекомендовано встановлювати на межі поділу мережі (за балансовою приналежністю) електропостачальної організації та споживача. В дані ситуації з позивачем був укладений договір № 1177/012 від 30.07.2013 р., де в п. 9 договору вказано, що межа розподілу встановлюється на «вхідних клемах розрахункового засобу обліку». Згідно п. 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно - технічних документів та договору, та забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об»єкті побутового споживача». Відповідно до п.29 договору про користування електричною енергією вбачається, що договір може бути розірваний у разі зміни споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Відповідно до рішення Каланчацького районного суду від 20.12.2016 р. у справі № 657/865/15-ц за позовом ПАТ ЕК «Херсонобленерго» в особі Чаплинського РЕЗ і ЕМ до [PERSON] про відшкодування збитків завданих внаслідок несплати житлово - комунальних послугу у стягненні заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі 6541,14 грн., що стали підставою для припинення електропостачання позивачу відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13.04.2017 р. рішення суду І інстанції залишено без змін. Не дивлячись на дані обставини відповідачем не було поновлено електропостачання позивачу. З пояснень позивача вбачається, що відповідач жодного наміру щодо вирішення даного питання не приймав, не дивлячись на неодноразові звернення позивача, що свідчать про ухилення відповідача від виконання умов договору. Крім того з матеріалів справи вбачається, що споживач місця проживання не змінював, заяву про припинення користування електроенергією не писав, а отже вимога щодо поновлення енергопостачання підлягає задоволенню. Крім того договір є пролонгованим, оскільки жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення, як передбачено п. 28 вищевказаного договору. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням характеру та обсягу душевних та психічних страждань позивача, які полягають в тому, що позивач з грудня 2014 р.. по травень 2015 р. перебував в лікарні, наслідкам були переохолодження організму і попередній інсульт, що призвели до неодноразового переливання крові, що підтверджено відповідними довідками. Крім того позивач змушений був шукати житло для проживання, оскільки в його будинку не було світла , суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 100000,00 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2140,00 грн..

Outcome: partial