Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про оспорювання батьківства та припинення виплати аліментів на дитину та прохає суд винести рішення, яким виключити його батьківство з актового запису № 120 від 04.02.2013 року на дитину [PERSON] , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області; внести зміни у книзі запису актів громадського стану про народження дитини [PERSON] , змінити прізвище та по батькові, і згідно цього видати нове свідоцтво про народження; повернути примусово і незаконно стягнуті з нього аліменти [PERSON] ; стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2008 року по 2013 рік він перебував в громадянському шлюбі з [PERSON] , але за ці роки вони часто проживали в різних місцях окремо. Він в м. Кременчуці, м. Дніпро, 2008-2009 рр. в Автономній країні Косово республіка Сербія, так як він був військово службовцем Збройних Сил України до 2012 року, а [PERSON] жила в м. Кременчук і в с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області. Їхні відносини були нестабільні, і вони не весь час проживали разом. Раптом вона повідомила, що вагітна від нього, на що він відповів, що це неможливо, оскільки попередній час не підтримував з нею шлюбних відносин, на що вона відповіла, що збирала таємно від нього матеріали для запліднення в медичний шприц, і таким чином вона стала вагітною, оскільки дуже хотіла від нього дитину. Він дуже довго сперечався та не вірив, що таке можливо, але з часом теж став чекати народження дитини. [INFO] народився син [PERSON] , а 04.02.2013 року його було зареєстровано у відділенні актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області, актовий запис № 120. Батьком народженої дитини було записано його, однак з цим тепер позивач не погоджується з наступних підстав. [PERSON] таємно від нього 17.12.2014 року подала до Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, а також заяву на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Також, таємно, проживаючи з ним, після оформлення документів на дитину, і на своє утримання, офіційно вийшла заміж за [PERSON] , 1967 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] , і змінила прізвище на [PERSON] . Вважає, що був обманутий [PERSON] з приводу зачаття дитини, і вона шахрайським шляхом змусила вписати його як батька дитини в акті цивільного стану. Вона ніколи не працювала і досі не має трудової книжки, змусила будучи заміжньою за іншим чоловіком, її утримувати, тому він не погоджувався з рішенням суду про стягнення аліментів і утримуванням [PERSON] .. За весь час 2013-2019 рр. вона позбавляла його бачитись і виховувати дитину, покладаючись на те, що дитина мала, а коли він і бачив сина, то вона ніколи не дозволяла бути з дитиною на одинці і погрожувала, що він сина зовсім не побачить. Це і привело його до дій, що він зробив експертизу ДНК на перевірку його як батька дитини [PERSON] .. Висновок результатів аналізу ДНК виключає ймовірність його батьківства і спорідненості його і тестованої дитини [PERSON] .. Тому він був змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2020 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 12.03.2020 року на адресу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про оспорювання батьківства та припинення виплати аліментів, згідно якого зазначено, що з позивачем вони познайомились в 2006 році. Попри написаного позивачем, вона в той час працювала в магазині Простор і винаймала кімнату в гуртожитку по [ADDRESS] . Після того, як його закрили, вона декілька місяців неофіційно працювала в «Смачній крамниці», а з 11 грудня 2007 року і по 07.04.2016 року в неї була робота економіста в магазині «Амстор». Весь цей час вони зустрічались, а у вересні 2008 року, коли вони повінчались, позивач переїхав до неї в гуртожиток і з цього часу вони жили разом, за виключенням того часу, коли позивач 6 місяців був у Косово. Спільне життя виявилось зовсім не таким, як мріялось, вона тепер з жахом згадує як позивач її міг побити без особливої причини, а у 2010 році він навіть стріляв в неї. Але в 2011 році він позбав її до батьківської хати, і вона мала надію, що все налагодиться і можливо вони розпочнуть нове життя. Відносини так і залишились попередніми. Вона розуміла, що їхньому спільному життю таки прийде кінець. В той час вона була як навіжена, настільки була закохана в нього, що все терпіла і вкрай бажала від нього дитину. Два рази вона вагітніла, але перший раз він змусив її піти на аборт, другий раз побив її так, що стався викидень. Але її бажання мати від нього дитину було настільки сильним, що вона різними жіночими способами таки завагітніла, при цьому вирішила, якщо навіть у них нічого не буде, від нього залишиться хоча б дитина. Вона довго не говорила позивачу про вагітність, а коли наважилась, то спочатку позивач був засмучений її витівкою, але на наступний день повністю змінив свою думку і став турботливим і не менше її чекав народження дитини. Дуже був щасливий коли народився син. Попри заперечення (у зв`язку з нестабільністю їхніх відносин вона мала бажання зареєструвати дитину як мати-одиначка), але позивач сам ініціював похід до відділу реєстрації актів цивільного стану та написав там заяву про визнання батьківства, і коли вона, як мати прийшла також писати заяву, слідкував за тим, щоб він був вписаний в свідоцтво про народження дитини батьком. Син схожий на позивача і дуже його любить. Може одне зазначити, ніякого шахрайства наміру вона не мала. Вона була просто щасливою жінкою, яка на той момент мала двох коханих людей - сина та чоловіка. Нажаль чоловік так і не позбувся схильності його принижувати та періодично бити, навіть не соромився своєї матері. Її терпець увірвався наприкінці 2014 року, вона вирішила піти від нього. Саме тоді вона і подала на аліменти для утримання сина, а так як дитині був всього рік, то і на своє утримання. Звертає увагу суду на той факт, що таємного звернення до суду не було, суд неодноразово повідомляв його про розгляд даної справи, про що і зазначено у Рішенні Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.04.2015 року. Навіть після того, як вона розлучилась з позивачем, він не давав спокою. У 2015 році на свят вечір він знову побив її, тоді вона вже не замовчувала, а пішла та зняла побої. Навіть заміж вона виходила, вважаючи, що таким чином позбудеться позивача, але їх шлюб розпався саме через дії позивача, які вона не в силах була припинити. Вона впевнена, що батьком її дитини є позивач. Щодо проведеного обстеження, то в неї є сумніви в його достовірності, так як вона дуже гарно пам`ятає, що дитину для відібрання заборів позивач водив 21.08.2019 року і оплата за проведення тесту ДНК ним здійснювалась 21.08.2019 року. Але в результаті дослідження № 23606 зазначена дата відбору 26.08.2019 року, тобто в той час, коли їх взагалі не було в місті. Отже можливо, що в медичному центрі сталась якась прикра помилка. Щодо змушування позивача себе утримувати, будучи заміжньою, то право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою виникає в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Підставами припинення права дружини на утримання є непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину; одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги, у разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини або за домовленістю між подружжям взамін набуття права власності на житловий будинок, квартиру чи інше нерухоме майно або одержання одноразової грошової виплати. Таким чином Сімейний кодекс не передбачає припинення виплат по утриманню на дружину у разі реєстрації іншого шлюбу, тим паче що вона вийшла заміж 29.12.2015 року , а виплати для неї було припинено у зв`язку з досягненням дитини трьохрічного віку [INFO] , тобто через три тижні після реєстрації шлюбу. Щодо вимоги про примусове повернення стягнутих з позивача на утримання сина аліментів, то у відповідності до ч.2 ст. 445 ЦПК України: «У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.» Аналіз вищезазначеної статті свідчить, що ця стаття є нормою процесуального права і присвячена визначенню правових особливостей повороту виконання в окремих категоріях справ. Рішення відносно стягнення з позивача, було обґрунтовано на підставі дійсних документів, які не несли жодних неправдивих відомостей. В додатках відсутні будь-які документи - докази, що Рішення про стягнення аліментів ґрунтується на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях. Згідно ст.. 81 ЦПК України: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.» Щодо виклику свідків, вважає, що жоден з них не може підтвердити жодного слова, що записано в позові, так як [PERSON] , є сестрою позивача і має свою сім`ю, живе окремо і ніколи не мала інтересу до наших відносин, її колишній чоловік [PERSON] може підтвердити тільки нестерпність характеру позивача і назвати причину їхнього розлучення, а [PERSON] є заміжня коханка позивача, знайомство з якою відбулось в 2016 році, тобто вже після того, як вони з позивачем стали жити окремо, тому їй не відомі всі обставини, описані в позові. Вважає, що немає жодної підстави для задоволення позову [PERSON] . Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Старікової Н.О. про витребування доказів та відкладено судове засідання. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Старікової Н.О. та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Шудря В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, відмовившись від позовної вимоги про відміну рішення суду про стягнення аліментів на дитину [PERSON] , так як [PERSON] не є біологічним батьком, в іншій частині прохали позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Старікова Н.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної вимоги про повернення примусово і незаконно стягнутих аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 04.02.2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №120. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Згідно виконавчого листа, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідно копію трудової книжки [PERSON] , остання працювала з 2007 по 2016 рр. на посаді економіста ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», суд не приймає до уваги як доказ, оскільки дана обставина не стосується справи. Згідно довідки № 192 від 11.03.2020 року, виданою Зибківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] , на території Зибківської сільської ради в обробку земельну ділянку для ведення особистого селянського господарством розміром 1,5 га, яку суд не приймає до уваги як доказ, оскільки дана обставина не стосується справи. Відповідно копії витягу з кримінального провадження № 12015170090000091 встановлено, що на підставі заяви заяви [PERSON] внесено відомості до ЄРДР наступного змісту: 06.01.2015 року близько 23.20 години в квартирі [ADDRESS] гр.. [PERSON] спричинив тілесні ушкодження [PERSON] , який суд не приймає до уваги як доказ, оскільки дана обставина не стосується справи. Згідно відповіді медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА», на виконання вимог ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2020 року про витребування доказів, встановлено, що медико-генетичний центр «Мама Папа» може підтвердити, що 21.08.2020 року до установи звернувся замовник, що представився як [PERSON] , сплативши 4300 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «МАМА ПАПА» за проведення аналізу ДНК на батьківство. Аналіз було замовлено для особистого користування. Оскільки приїхати в м. Київ до медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» для здачі біозразків замовнику було не зручно, йому було запропоновано здати матеріал у їхнього партнера - медичного центру «Медикус» в м. Кременцуці по пров. Залізничному, буд. 22/11. Відбір зразків проводився без ідентифікації і фото фіксації учасників, акт відбору зразків не складався, оскільки було замовлено і сплачено не судовий/досудовий аналіз, а аналіз ДНК для особистого користування. Тому не можуть стверджувати осіб учасників дослідження. Також ТОВ «МАМА ПАПА» не може підтвердити і дату відібрання зразків, оскільки відбір не фіксувався. В результаті аналізу № 23606 вказана дата відбору 26.08.2019 року, бо саме цієї дати було отримано Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» в м. Києві. Відповідно до висновку експерта № 9/635СЕ-20, наданого судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Зюбрій С.О., встановлено, що біологічне батьківство гр. [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] , виключається. Біологічна спорідненість між гр. [PERSON] , [INFO] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , виключається. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 2, 3 статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Враховуючи встановлення судом відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] та малолітнім [PERSON] , суд вважає, що позов частині оспорювання батьківства підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити їх від сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , тому в силу вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, він не має батьківського обов`язку утримувати дитину. Враховуючи те, що правовий механізм припинення сплати аліментів у разі виключення особи, як батька, з актового запису про народження дитини, нормами Сімейного Кодексу України не визначений, суд вважає, що саме виключення, в даному випадку позивача [PERSON] , як батька, за рішенням суду з актового запису про народження дитини є тією обставиною, що породжує припинення обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Тому, позов в частині припинення стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 445 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Позов в частині повернення стягнутих аліментів задоволенню не підлягає, оскільки відповідач отримувала аліменти на законних підставах, в порядку виконання судового рішення. Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial