Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Покликається на те, що він є єдиним власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 4620682000:17:006:0051, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Полоничі Буського району Львівської області. На вказаній земельній ділянці був розташований житловий будинок, який згідно правовстановлюючих документів рахувався по 1/2 частках за позивачем та померлою [INFO] [PERSON] . З часу смерті [PERSON] у вказаній частині будинку ніхто не проживав і спадщину на спірний будинок не приймав, вказаний будинок є знесеним. Позивач на даній земельній ділянці самостійно побудував літню кухню, яка належить йому в цілому. Позивач здійснив реконструкцію літньої кухні під індивідуальний житловий будинок та будівництво гаража, що стверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, найменування об`єкта: реконструкція літньої кухні під індивідуальний житловий будинок та будівництво гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою реєстрації права власності на вказаний житловий будинок у реєстрі речових право на нерухоме майно позивач звернувся до державного реєстратора, проте йому було відмовлено в цьому через наявність реєстрації 1/2 частини старого житлового будинку (який уже знесений) за померлою [PERSON] . Враховуючи дану обставину позивач вирішив звернутися з означеним позовом до суду. Також, з метою уникнення будь-яких непорозумінь в майбутньому, позивачем у якості третіх осіб залучено дітей померлої [PERSON] , які як він стверджує до вказаного будинку, який побудований самостійно позивачем, претензій не мають. Просить припинити право власності і закрити відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційної справи на житловий будинок, який належить в рівних частках по Ѕ кожному, а саме йому і померлій [INFO] , [PERSON] , а також просить визнати за ним право власності на спірний житловий будинок. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 23 березня 2021 року вирішено замінити відповідача у справі за позовом [PERSON] до Задвір`янської сільської ради Буського району Львівської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Відділ реєстрації Буської РДА про визнання права власності на житловий будинок, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме Задвір`янську сільську раду - Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги визнав та не запеерчив проти їх задоволення. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, направили заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, щодо позову не заперечили, просять позовні вимоги задоволити. Третя особа - відділ реєстрації Буської РДА явку свого повноважного представника суду не забезпечив, а позовні вимоги не оспорив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого Львівським ОДБТІ та ЕО від 18.12.2000 року [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку в [ADDRESS] . Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Буської міської ради від 21.11.1989 року вбачається, що власником іншої Ѕ частини житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно виконавчим комітетом Задвір`янської сільської ради 11.12.2020 року підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із листа № 523/01-16 від 12.07.2021 року Буської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Актом обстеження від 10.06.2020 року, складеного у складі комісії: начальника Буського «Райінвест» [PERSON], суб`єкта підприємницької діяльності БТІ [PERSON] , власника будинковолодіння [PERSON] було проведено обстеження будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житловий будинок за літерою «А-1», який складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 54,4 м.кв., житловою площею 28,0 м.кв. - знесено. Господарські будівлі, а саме вбиральня літ. «Г» - знесено. В свою чергу, з Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, найменування об`єкта: реконструкція літньої кухні під індивідуальний житловий будинок та будівництво гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] поданої до Департаменту ДАБІ у Львівській області 26.06.2020 року, Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого ФОП [PERSON] 12.06.2020 року вбачається, що літня кухня, реконструкцію якої було проведено під житловий будинок належить в цілому позивачу [PERSON] , реконструкцію літньої кухні проведено у 2002 році. Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] № 30 від 17.11.2020 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 225 200,00 грн. Судом встановлено, що реконструйована літня кухня під житловий будинок розташована на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер: 4620682000:17:006:0051, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Полоничі Буського району Львівської області, одноособовим власником якої є позивач [PERSON] на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115382355 від 26.02.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 321 ЦК України також закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом за умови попереднього та повного відшкодування вартості об`єктів права власності, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Стаття 346 ЦК України визначає перелік підстав припинення права власності, у тому числі п. 4 ч. 1 даної статті передбачено, що право власності припиняється у разі знищення майна. Як передбачено ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі знищення цього майна. Таке знищення може бути результатом дій власника або інших осіб. Зокрема, це може бути таке використання майна, в результаті якого воно повністю і назавжди втрачає свої властивості, індивідуальні ознаки тощо. Знищення майна може трапитися і незалежно від волі власника. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру (ч. 2 ст. 349 ЦК). Припинення права власності на таке майно пов`язується з наявністю юридичної сукупності: дії або події, що потягли знищення речі; правочину - звернення власника до відповідного органу; адміністративного акту - рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. Як зазначено в п. 17 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 25.09.2015 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», застосовуючи зазначену норму ЦК України, не всі суди звертають увагу на ч. 2 ст. 349 ЦК України, відповідно до якої право власності на знищене майно припиняється тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. При цьому співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. За загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, таке право припиняється з моменту внесення реєструючим органом за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно (стаття 349 Цивільного кодексу України). Порядок державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням регламентується пунктом 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.122015 №1127. Так, для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням заявник подає органові державної реєстрації: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). Державний реєстратор одночасно з прийняттям відповідного рішення про державну реєстрацію припинення права власності приймає рішення про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи, відкритих щодо такого об`єкта нерухомого майна. Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, вбачається, що для припинення права власності в позасудовому порядку потрібна заява власника майна. Проте, у зв`язку із смертю [PERSON] , яка померла [INFO] , це не видається можливим, відповідно в позивача є труднощі щодо реалізації свого права, що підлягає судовому захисту. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме припинення права власності на житловий будинок та визнання права власності на реконструйовану літню кухню під житловий будинок за позивачем, [PERSON] , оскільки останній є одноособовим власником земельної ділянки та розташованого ній реконструйованого житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved