Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 26 квітня 2013 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно влаштовує скандали, у тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає його честь та гідність. Свідком їх скандалів нерідко стає їх дитина, що впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє йому та сину душевні страждання. Відповідач постійно пред'являє йому необґрунтовані претензії, постійно ганьбить та принижує його, що робить спільне життя нестерпним. Крім того, відповідач неодноразово виганяла його з дому, де вони проживали разом. Півроку тому він пішов від відповідача та мешкає окремо від неї, але остання постійно приходить за його теперішнім місцем проживання та влаштовує скандали. Шлюбно-сімейні стосунки між ним та відповідчем фактично припинені з лютого 2015 року. За рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.03.2015 року з нього на утримання сина та відповідача до досягнення дитиною трьох років стягнуті аліменти. З цих обставин позивач вважає, що його сім'я розпалась остаточно, примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач - що вона визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 93, у якому [INFO] народився син [PERSON], який мешкає разом з відповідачем та на утримання якого за рішенням Димитровського міського суду від 17.03.2015 року з позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з лютого 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, наведеного рішення суду, письмових заяв сторін (а.с.4, 5, 10-11). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше півроку тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved