Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №17 в будинку № 111 по вул. Ньютона в м. Харкові, та зняти її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову посилається на те, що перебував з відповідачкою у шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачу згідно з ордером № 12, виданим 22 липня 2008 року на підставі рішення виконкому Комінтернівської ради депутатів трудящих, було надано службове житло, а саме - одну кімнату в гуртожитку за адресою м. Харків, вул. Ньютона, 111, к. 17. Після розірвання шлюбу [PERSON] добровільно зібрала свої речі та речі дитини [PERSON] та переїхала на постійне місце проживання до іншої квартири за адресою [ADDRESS], де разом із дитиною мешкають по теперішній час, [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована. Таким чином, донька з серпня 2016 року не мешкає у спірній квартирі, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про зняття доньки [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки він змушений багато сплачувати за комунальні послуги, які нараховуються на всіх зареєстрованих осіб, але відповідач відмовляється. \~У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі, пояснила, що позивач [PERSON] її та їх доньку [PERSON] вигнав з квартири, неодноразово вчиняв сварки в присутності малолітньої доньки, погрожував фізичною розправою. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву та пояснила, що надана [PERSON] кімната з усіма окремими зручностями надавалася родині на склад сім»ї з трьох осіб з дитиною, що й зазначено у службовому ордері, де вказано [PERSON] наймач, [PERSON] дружина, [PERSON] донька. Крім того, позивачем [PERSON] неодноразово порушувалися житлові права відповідача [PERSON] та доньки [PERSON], він влаштовував у присутності дитини сварки, скандали, виганяв дружину з дитиною з квартири, погрожував фізичною розправою, вимагав зняття дитини з реєстраційного обліку. Представник Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради проти визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку заперечувала в інтересах дитини. Представник відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача його представника, відповідача [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], представника відповідача, показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, надані докази приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року був розірваний. 17 червня 2008 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] Анасатасія, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 482584 (а.с. 8). Відповідно до службового ордеру на жиле приміщення №12 від 22.07.2008 року, [PERSON], сім»я якого складається з 3 осіб, надано кімнату №17 у будинку № 111 по вул. Ньютона в м. Харкові, на склад сім'ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька (а.с. 48). Вказана кімната не приватизована. На даний час у вказаній кімнаті зареєстровані [PERSON], малолітня донька [PERSON] Згідно з ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст.107 ЖК України\~у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно роз»ясень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (із наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачає право дитини на житло. Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила, що речі дитини [PERSON] за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] відсутні. Свідок [PERSON] підтвердив, що донька позивача [PERSON] не проживає з батьком за місцем реєстрації півтора року. Свідок [PERSON] пояснила, що була свідком сварки позивача [PERSON] та [PERSON], в якій [PERSON] вимагав у [PERSON] виписати їх доньку з квартири. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки з дружиною [PERSON], через які дитина [PERSON] постійно плакала, крім цього, позивач [PERSON] виганяв з квартири [PERSON] разом з донькою [PERSON], свідком чого [PERSON] була особисто. Щодо посилань позивача на те, що йому доводиться багато сплачувати за комунальні послуги, в зв»язку з тим, що за його адресою зареєстрована донька [PERSON], яке ставить його в скрутне матеріальне становище, суд зазначає, що це не є підставою для визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що малолітня [PERSON] вибула зі спірної квартири на постійне проживання в інше жиле приміщення не з власної волі, а саме у зв'язку з тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] склалися неприязні відносини та останній чинив перешкоди у користуванні жилим приміщенням. У зв»язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають. Крім того, згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 03 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [INFO] без реєстрації разом з матір»ю [PERSON] та братом [PERSON] Умови проживання задовільні. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені такі умови: дитина спить разом з мамою на одному ліжку, є стіл для навчання, шкільне приладдя, одяг відповідно віку та сезону (а.с. 90). Проте за адресою реєстрації дитина має кращі умови ніж за адресою проживання матері [PERSON] Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні основних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підстави для задоволення вимог про зняття дитини з реєстраційного обліку за вказаною адресою відсутні.

Outcome: dismissed