Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що з нього на підставі рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2012 року було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно починаючи з 24.09.2012 року до досягнення повноліття дитиною; рішення суду було звернуто до виконання. Зазначає, що його матеріальний стан не дає можливості йому сплачувати аліменти в даній грошовій сумі аліменти, оскільки змінися його матеріальний стан, зокрема, вказує, що загальна сума доходів його складала за 2013 рік 356273,10 грн.; за 2014 рік 220959,63 грн., а витрати на здійснення підприємницької діяльності на даний час складають 219000,1 грн., а тому, розуміючи свої обовязки як батька на утримання дитини, він відкрив депозитний накопичувальний рахунок на користь доньки і поклав на її рахунок 1000,00 грн. Внаслідок наведеного, посилається на те, що позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці, у звязку з чим, просить зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі з 800,00 грн. на 400,00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилався на обставини, аналогічно викладеним в заяві; просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] Позиція відповідача в засіданні була підтримана представником в її інтересах [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно перевіривши усі фактичні обставини, викладені в позовній заяві, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 4 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом належними доказами по справі установлено що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно починаючи з 24.09.2012 року до досягнення повноліття дитиною (а.с.4-5). Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2013 року, апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2012 року залишено без змін (а.с.86-88). Постановою Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції від 05.12.2012 року було відкрито виконавче провадження по справі №2-2289/12 (а.с.78). У відповідності до відомостей виконавчого провадження (а.с.79-81), постановою було накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, звернено стягнення на кошти на рахунках боржника. Відповідно до повідомлення Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції №4151 від 25.03.2015 року, за результатами проведених виконавчих дій встановлено, що офіційних доходів, рухомого та нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення на момент проведення перевірки не виявлено. У звязку з відсутністю інформації щодо фактичного місця перебування чи проживання боржника та згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2014 року боржника [PERSON] оголошено в розшук, а виконавче провадження зупинене (а.с.74). З повідомлення Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції №5042 від 17.04.2015 року, вбачається, що фактичне місце проживання та перебування, оголошеного в розшук боржника [PERSON] встановлено (а.с.96). З розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції проведеного станом на 08.05.2015 року вбачається що позивачем аліменти не сплачувалися та борг перед стягувачем станом на 01.05.2015 року становить 20800,00 грн. (а.с.117). Крім наведеного, судом встановлено, що малолітня - [PERSON], навчається в 2-«Б» класі Чернівецької ЗОШ №24 ім. О.Кобилянської, відвідує шкільні гуртки «Сонячна палітра» (з образотворчого мистецтва) та музичну студію (гра на фортепіано) протягом 2-х навчальних років, відвідує щоденну групу продовженого дня за батьківські кошти (12 грн. у день) забезпечена гарячим харчуванням у шкільній їдальні (а.с.101). Відповідач [PERSON] мати [PERSON] є членом ЧМГО «Батьківське плече», сплачує спонсорські внески на рахунок організації в сумі 200,00 у рік (за рішенням конференції громадської організації) та 50,00 грн. за послуги охорони ВДСО УМВС України у відповідності до довідки №213 від 29.04.2015 року (а.с.102-103). Позивач [PERSON] згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є фізичною особою підприємцем (а.с.84) та у відповідності до свідоцтва платника Єдиного податку і надає послуги з постачання готової їжі (а.с.85). З податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця вбачається, що загальна сума доходу за звітний (податковий) період 2013 рік складає 356273,10 грн. (а.с.7-8), а за період 2014 рік складає 220959,63 грн. (9-10). У відповідності до довідки про суму виплаченої на руки заробітної плати ФОП [PERSON] в 2014 році без відрахувань та податків складає 35706,80 грн. (а.с.12). З реєстру платіжних документів приватного підприємця [PERSON] (а.с.13), квитанцій (а.с.14-48), акту звірки з ЗУКФ «Світнест» (а.с.50), акту звірки взаєморозрахунків з ТзОВ «Рома» (а.с.51), актом звіряння розрахунків з ТОВ «Класік і К», підсумку по продажі товару бару «Богеміус», вбачається що позивач ПП [PERSON] є платоспроможним, веде успішну фінансову діяльність. Батьки позивача [PERSON] Соломон Г-Г.Л., [INFO] та [PERSON], [INFO] є пенсіонерами за віком, що підтверджується посвідченнями серія ААБ №336061(а.с.54), серія ААБ №374512 (а.с.55) та як було установлено в судовому засіданні з пояснень позивача, його батьки отримують пенсію; не являються інвалідами та відповідно позивач в установленому законом порядку не визнаний опіком чи піклувальником над своїми батьками. Позивач [PERSON] відкрив депозитний накопичувальний рахунок на користь доньки і поклав на її рахунок 1000,00 грн., що підтверджується договором №14143124 (а.с.57-59), що не заперечувалося відповідача і як підтвердив в судовому засіданні позивач це було його добровільне рішення, не пов»язане з примусовим виконанням рішення суду про стягнення з нього аліментів. При цьому, також в поясненнях зазначив, що дійсно йому відомо про відкрите виконавче провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження він отримував, однак не вважав за необхідне добровільно виконувати рішення суду так як в нього на це не має матеріальної можливості. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів визначаться судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини або дочки чи сина, а також інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів. Судом з вище досліджених доказів, доводів відповідно сторін в справі, встановлено, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON], сімейний стан позивача-платника аліментів не змінився, в останнього на утриманні немає інших малолітніх (неповнолітніх) дітей; [PERSON] є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, чого фактично позивач не заперечував в судовому засіданні, однак заперечував отримання від підприємницької діяльності доходу, який би дозволяв сплачувати аліменти в розмірі 800,00 грн. [PERSON] доводи позивача в судовому зсіданні в наданих поясненнях спростовані відповідачем, а також спростовуються і письмовими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: реєстрами платіжних документів приватного підприємця [PERSON] (а.с.13), квитанціями (а.с.14-48), актом звірки з ЗУКФ «Світнест» (а.с.50), актом звірки взаєморозрахунків з ТзОВ «Рома» (а.с.51), актом звіряння розрахунків з ТОВ «Класік і К», підсумком по продажі товару бару «Богеміус». Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або по домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан відповідача, стан здоровя дитини [PERSON], а також і те, що матеріальне становище позивача з часу присудження стягнення аліментів а саме - з листопада 2012 року так на даний час не змінилось, є здоровим та працездатним, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, присудженому за відповідним рішенням суду від 07.11.2012 року, підстав для зменшення розміру - аліментів у суда не має, а тому, в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed