Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 22 січня 2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що вони мали різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з відповідачем. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач, представник позивача та відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та його представник надали суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавала. Враховуючи позицію позивача, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства був повідомлений про час та місце розгляду справи за її участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно та за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2009 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, за актовим записом № 38 (а.с. 7). За довідкою Покровського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 6 грудня 2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], був документований паспортом громадянина України у Покровському МВ ГУ ДМС України в Донецькій області ([NUMBER] від 23 вересня 1995 року Красноармійським МВ) на прізвище [PERSON] (а.с. 5). Позивачем суду надана копія паспорту, виданого 20 травня 2009 року Чорнобаївським РВ УМВС України в Черкаській області, на ім*я [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з'явилась до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як її небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved