Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] у м. Луганську помер його троюрідний брат [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді грошових коштів розміщених на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» та які на момент смерті належали спадкодавцю. Так як на момент смерті близьких родичів у [PERSON] не було, його похованням займався позивач. [PERSON] своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] помер у м. Луганську, що є територією тимчасово непідконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. В зв`язку з чим у позивача були відсутні належним чином оформлені документи підтверджуючі смерть [PERSON] . Рішення про встановлення факту смерті [PERSON] позивач отримав значно пізніше ніж закінчився шестимісячний строк з моменту смерті його брата наданий законодавством для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Після отримання рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю доказів родинних зв`язків між ним і померлим [PERSON] , та пропуском строку для прийняття спадщини. Для встановлення факту родинних зв`язків між [PERSON] та померлим [PERSON] позивач звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з відповідною заявою. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.03.2019 року було встановлено факт родинних зв`язків між позивачем та померлим [PERSON] . Однак через те, що визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] сплив, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що ним пропущено цей строк з поважних причин, оскільки позивачу необхідно було чекати рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] та на підставі вказаного рішення отримати свідоцтво про смерть належного зразка, отримання якого є обов`язковою умовою для спадкування, а також позивачу був необхідний час для встановлення факту родинний відносин між ним та [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, а також представник позивача у своїй заяві зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 38). \~ \~ \~ \~Представник відповідача Луганської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Заяв та клопотань від представника відповідача не надходило (а.с. 41-42, 44-45). Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що суду надано копію свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] від 17 липня 2018 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №553/02-31 від 31 липня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутні докази родинних зв`язків між [PERSON] та померлим [PERSON] , а також спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.18). Згідно рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 березня 2019 року №419/304/19 було встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивач є троюрідним братом та родичом шостого ступеня споріднення померлому [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленогост.1270ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Позивач [PERSON] , згідно копії його паспорту є громадянином України, в позовній заяві вказав, що проживає в с. Безгинове Новоайдарського району Луганської області (а.с.4-5). Його троюрідний брат [PERSON] помер у м. Луганську, де проводиться операція об`єднаних сил. Відповідно до Наказу МЮУ від 17.06.2014 № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» з 17.06.2014 був тимчасово припинений доступ користувачів до єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України, де провадяться заходи антитерористичної операції, у тому числі і в м. Луганську. Крім того, у встановлений законом строк [PERSON] не звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як йому потрібен був значний час для належного оформлення документів про смерть його брата та встановлення факту родинного зв`язку між ним та [PERSON] , у зв`язку з чим він отримав свідоцтво про смерть свого брата [PERSON] 17 липня 2018 року, а рішення суду про встановлення факту родинного зв`язку лише в березні 2019 року. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, з причин, що від нього не залежали, що в даному випадку є поважною причиною пропуску такого строку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини, - поважною. На підставі викладеного,

Outcome: approved