Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить звільнити його від обов'язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та скасувати заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 358/765/17 від 18 липня 2017 року виданим Богуславським районним судом Київської області. Також просить стягнути з відповідачки на його (позивача) користь понесені судові витрати про сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. Свої вимоги позивач обгрунтовуює тим, що на даний час з нього згідно заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте з серпня 2017 року малолітній [PERSON] проживає разом з ним (позивачем) та перебуває на його повному матеріальному утриманні, а відповідачка участі в утриманні дитини зовсім не бере і фіктивним чином, а саме шляхом отримання аліментів на утримання сина намагається отримати від нього кошти на своє існування. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Крім того, позивач зазначив, що згідно розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації №238 від 22 червня 2018 року місце проживання дитини [PERSON], [INFO], визначено за місцем проживання баби дитини [PERSON] та його діда - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. На час розгляду справи в суді, вказане розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації є чинним і ніким не оскаржено. Тому на переконання позивача відповідачка не вправі отримувати аліменти на утримання дитини, так як дитина з нею не проживає. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та висловила заперечення, в яких зазначила, що в рішенні Богуславського районного суду Київської області №358/765/17 від 18.07.2017 про стягнення з [PERSON] на утримання сина [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, вказано, що дитина сторін проживає із позивачкою, що підтверджується довідкою комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» №1219 від 25 травня 2017року і факт проживання сина з нею позивачем не оскаржувався. Однак, потім після винесення Богуславським районним судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] від 18.07.2017 та після розірвання шлюбу позивач почав намагатися забрати дитину до себе та створив такі умови, що дитина вимушена була діяти під його впливом. Потім з літа 2017 року позивач після відпочинку із сином [PERSON] на морі, фактично примусово залишив проживати дитину із собою, у своєї співмешканки, де [PERSON] вимушений під страхом сварок проживати в одній кімнаті із дочкою співмешканки, хоча у [PERSON] є своя кімната у її (відповідачки) квартирі. З цього приводу вона зверталася до поліції, що підтверджується листом з Богуславського відділення поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 23.01.2018 та з заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною одного з батьків, який проживає окремо, до служби у справах дітей Богуславської РДА. Оскільки, коли їх син [PERSON] хворіє, то до лікаря зверталася з дитиною саме вона. Відповідно до довідки №6 від 19.03.2018 з Богуславської центральної лікарні [PERSON] саме із нею перебував на стаціонарному лікуванні з 26.12.2017 по 03.01.2018, а коли їх виписали, то батько дитини знову з погрозами та під тиском забрав у неї [PERSON] без її дозволу, із-за чого вона вимушена була звертатися до поліції. Крім того, вона перебувала також на стаціонарному лікуванні з [PERSON] у Богуславській ЦРЛ з 14.05.2017 по 22.05.2017, що підтверджується довідкою №5 від 19.03.2018. Також відповідно до характеристики на [PERSON] з Богуславської спеціалізованої школи №1, мати дитини [PERSON] цікавиться навчальними досягненнями сина, відвідує навчальний заклад, в першому класі була головою батьківського комітету. За період навчання батьківські збори систематично відвідувала мама, а батько був присутній лише один раз. Суд, заслухавши позивача і його представника, відповідачку та її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] і позивач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 09 квітня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області. Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року стягнуто аліменти із [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи спір про стягнення аліментів на утримання дитини судом були враховані наступні положення чинного законодавства України. Так, відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Іншим способом виплати аліментів є судовий (спірний), що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 (п.17) роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При постановленні заочного рішення від 18.07.2017 про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], було прийнято до уваги довідку комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» №1219 від 25 травня 2017року, якою підтверджувався факт проживання [PERSON] з сином [PERSON]. При судовому розгляді даної справи встановлено, що між батьками дитини [PERSON] фактично існує спір про місце проживання їх сина, починаючи з літа 2017 року, про що зазначила відповідачка в своєму відзиві на позов. Згідно положень ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 161 СК України у разі, якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Розпорядженням голови Богуславської районної державної адміністрації №238 від 22 червня 2018 року місце проживання дитини [PERSON], [INFO], визначено за місцем проживання баби дитини [PERSON] та його діда - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. На час розгляду даної справи, вказане розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації є чинним і ніким не оскаржено. Оскільки за змістом ч. 3 ст. 181 СК України та роз'яснень викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, право на отримання аліментів має той з батьків, разом з яким проживає дитина, а тому як наслідок відповідачка [PERSON] не має права на отримання аліментів, так як між батьками дитини існує спір про місце проживання дитини і який вирішено органом опіки та піклування не на користь батьків, а також батьки дитини не оскаржили розпорядження голови Богуславської РДА від 22.06.2018 та не скористались можливістю вирішити цей спір в судовому порядку. Тимчасове чи періодичне проживання дитини з батьками, на яке вони мають право згідно розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації №238 від 22 червня 2018 року, не надає їм право на отримання аліментів, так як проживання з дитиною має бути постійним із одним із батьків за їх згодою, а за наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини такий спір має бути вирішений остаточно судом за зверненням з позовом до суду одного із батьків, але сторони по справі таких дій на час постановлення судового рішення не вчинили. За вказаних обставин необхідно звільнити [PERSON] від обов'язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та скасувати заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 358/765/17 від 18 липня 2017 року виданим Богуславським районним судом Київської області, яка виникла у боржника [PERSON] за період з серпня 2017 року до часу постановлення судового рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 2704 гривні 80 коп., які складаються із витрат понесених на сплату судового збору - 704,80 грн. та витрат понесених на оплату правничої допомоги адвоката - 2000 гривень, які належним чином документально підтвердженні. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved