Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 102763,86 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, а також грошові кошти у розмірі 50000 горн. в якості відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 11 грудня 2015 року близько 15.40 год. [PERSON] керував автомобілем Mazda 3 державний номерний знак [NUMBER] . Під час руху на перехресті пр. Л. Ландау та вул. Киргизька у м. Харкові [PERSON] змінив напрямок свого руху і, виконуючи маневр повороту наліво, рухаючись на зелене світло світлофора, грубо порушив вимоги п.п.10.1, 16.1 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet Laccetti державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль пошкоджено та завдано матеріальних збитків на суму 102 763,86грн, що підтверджується висновком експерта. Також позивач вказує, що в результаті зазначеного ДТП були потерпілі з тілесними ушкодженнями, в зв`язку з чим за фактом скоєння відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було відкрито кримінальне провадження. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10,10,2017 року по справі №641/5691/16-к [PERSON] було визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та було призначено відповідне покарання. Крім того позивач зазначає, що йому було завдано і моральної шкоди, яка полягає у негативних наслідках в результаті ДТП, як безпосередньо під час вчинення правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, погіршення здоров`я, порушення звичайного ритму життя. Моральну шкоду оцінює у розмірі 50 000 грн. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 142 грн. 05 коп. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки MAZDA 3 державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді від 16 січня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. 11 липня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позов, відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на суму 50 000 грн. Вважає, що належним відповідачем повинна бути саме страхова компанія, яка не виконала умов договору належним чином. Крім того, зазначає, що позивачем не доведено завдання моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року 11.07.2019 року клопотання представника позивача адвоката Євглевського В.О. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ( 61177 м. Харків вуя. Золочевська, 8А) висновок судової авто товарознавчої експертизи № 573 від 23.05.2016 року яка була проведена по кримінальному провадженню № 12015220000001056. Клопотання представника відповідача адвоката Зябкіна В.В. про залучення Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача задоволено. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди Приватне Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача. 01 липня 2020 року на виконання ухвали суду від 21 травня 2020 року про витребування доказів до суду надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи №573 від 23.05.2016 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав заяву, відповідно до якої просив провести судове засідання без участі відповідача та його представника, у разі можливості не заперечує проти прийняття рішення. Третя особа - представник Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2015 року близько 15.40 год. на перехресті пр. Л. Ландау та вул. Киргизька у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем Mazda 3 р.н. [NUMBER] та водія [PERSON] , який керував автомобілем Chevrolet Laccettiр.н. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортий засіб [PERSON] отримав механічні ушкодження. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо засуджений не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Суд враховує, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду у справі про кримінальне правопорушення, цей вирок обов`язковий для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року, №234/16272/15-ц. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.08.2013 року позивач є власником Chevrolet Laccetti державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вказаної ДТП автомобілю Chevrolet Laccetti державний номерний знак [NUMBER] , спричинені технічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту для усунення яких, відповідно до висновку експерта №573 від 23.05.2016 року становить 102 763 грн. 86 коп. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами фактично не заперечуються. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1167 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законом. За ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (із змінами і доповненнями ), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки вина водія [PERSON] в скоєнні ДТП є доведеною, тому він зобов`язаний відшкодовувати завдані ним збитки. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, з урахуванням того, що винним у скоєні ДТП та заподіянні матеріальної шкоди позивачу [PERSON] є відповідач [PERSON] та ця шкода у повному обсязі позивачу не відшкодована до теперішнього часу, чим порушуються його права як власника автомобіля, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму що складає 102 763 грн.86 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, а тому потерпілий вправі отримати відшкодування безпосередньо від заподіювача, який в свою чергу не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою він уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності При вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача, спричиненої останньому моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. На думку суду безспірним є той факт, що дії відповідача знаходилися в причинному зв`язку з тим, що позивач зазнав моральних страждань за те, що належне йому майно внаслідок ДТП було пошкоджено. Пошкодження автомобіля завдало позивачу душевних страждань, хвилювань, що безпосередньо витікає лише з самого факту вчинення ДТП, він змушений витрачати час та змінити певним чином свій звичайний розпорядок дня, не може відновити належний йому автомобіль. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 25000 грн. 00 коп., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Outcome: partial