Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивував тим, що рішенням суду від 01.12.2015 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31.08.2015 року і до повноліття дитини. У 2017 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] і [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Він та його друга дружина мають статус осіб з інвалідністю з дитинства, крім цього, у нього немає постійного місця роботи, у нього мінливий, нерегулярний дохід, а його дружина не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячно 860 гривень державної допомоги при народженні дитини. Його сім`я знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому він вимушений звернутись до суду. Позивач просив суд змінити спосіб стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , а саме з частки на тверду грошову суму в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, зауважила, що позивач взагалі не сплачує аліменти, участі у вихованні дитини не приймає. Вона також перебуває у скрутному матеріальному становищі, отримує мінімальну заробітну плату. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 01.12.2015 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31.08.2015 року і до повноліття дитини та видано виконавчий лист №539/3234/15-ц, який перебуває на виконанні в Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження 59714436 від 06.08.2019 року (а.с.5). Позивач [PERSON] 28.10.2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №366 (а.с.6), і в цьому шлюбі [INFO] у нього народилась дитина - донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Полтава відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №366 (а.с.7). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Таким чином, законом чітко визначено особу, яка вправі звертатися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів - їх одержувач. Позивач у даній справі є платником аліментів, а відтак не наділений правом звернення з позовом про зміну способу їх стягнення. Враховуючи викладене, суд вважає, що у позовних вимогах [PERSON] , як платника аліментів, слід відмовити, оскільки вони є безпідставними. В зв`язку із тим , що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволенню не підлягає, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed