Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути на свою користь з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 7747 грн. 98 коп., у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. 00 коп. В обґрунтування позову навів наступне. Відповідача [PERSON] засуджено за скоєння злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. 14 березня 2013 року, приблизно о 13.20 годині, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем та рухаючись до врегульованого перехрестя пр.200-річчя з вул. Співдружності у м. Кривому Розі, та маючи об'єктивну можливість спостерігати за рухом пішохода [PERSON], проявляючи неуважність та не переконавшись в безпеці виконуваного маневру, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, яка була позначена дорожньою розміткою 1.3 і допустив наїзд на стоячого пішохода [PERSON] та рухаючись далі, допустив зіткнення зі стоячим автомобілем «Дачия», реєстраційний номер [NUMBER] (далі за текстом «автомобіль «Дачія»). Вказані обставини знаходять підтвердження у вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 6 грудня 2013 року. У звязку з зіткненням автомобілів, належному йому, позивачу, на праві приватної власності автомобілю «Дачія» було спричинено пошкодження матеріальної частини автомобіля за висновком експертного автотоварознавчого дослідження на суму відновлюваного ремонту у розмірі 12837 грн.12 коп. Вартість запчастин, які ним, позивачем, було придбано для відновлюваного ремонту становить 10844 грн. 51 коп., що підтверджується рахунком №1056 від 6 квітня 2013 року та відповідно чеками №10533 та №16815. Вартість виконаних робіт по сервісному обслуговуванню автомобіля становить 5181 грн. 92 коп., при цьому вартість матеріалів, витрачених на ремонт становить 1106 грн.39 коп., а всього 7545 грн. 97 коп., яка була сплачена виконавцю робіт в особі ТзОВ «НАРА», що підтверджується відповідно чеком №1295. Вартість робіт по сервісному обслуговуванню автомобіля становить 871 грн. 50 коп. Взагалі на відновлюваний ремонт ним, позивачем, витрачено 19261 грн. 98 коп., а саме: 10844 грн. 51коп - вартість запчастин; 7545 грн. 97 коп. - вартість робіт по виконанню відновлюваного ремонту; 871 грн. 50 коп. - вартість робіт сервісного обслуговування. Крім того, за виконання автотоварознавчих досліджень відповідно до квитанції витрачено 450 грн. 00 коп. На телеграфне обслуговування товарознавчої експертизи витрачено 63 грн. 12 коп., що підтверджено фіскальним чеком. Відповідно до полісу АЕ/0038582 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 жовтня 2012 року йому, позивачу, проведена виплата страхового відшкодування у розмірі 12327 грн. 12 коп. Невідшкодованою сумою понесених реальних витрат є наступна грошова сума: 19261 грн. 98 коп. 12327 грн. 12 коп. = 6934 грн. 86 коп. Загальна сума понесених витрат становить: 450 грн.00 коп. + 63 грн. 12 коп. + 300 грн. 00 коп. = 813 грн. 12 коп., а саме: 450 грн. 00 коп. - сума вартості автотоварознавчої експертизи; 63 грн. 12 коп. - сума телеграфного обслуговування; 300 грн. 00 коп. - сума послуг автоевакуатора. Загальна сума матеріальної шкоди, спричиненої в результаті винних дій відповідача при дорожньо-транспортній пригоді, становить: 6934 грн. 86 коп. + 813 грн. 12 коп. = 7747 грн. 98 коп.( 6934 грн. 86 коп. - різниця між фактично спричиненою матеріальною шкодою та відшкодованою сумою страховиком; 813 грн. 12 коп. - грошова сума понесених накладних витрат, пов'язаних з ДТП). Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог п.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Стаття 1194 ЦК України встановлює положення про обовязок повного відшкодування завданої шкоди різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Окрім матеріальної шкоди, йому, позивачу, також спричинено і моральну шкоду, яка полягає у порушені звичайних звязків з оточуючими особами і близькими людьми, з якими не міг у звичайний спосіб спілкуватися, значне витрачення свого часу на обслуговування ремонту, у зв'язку з чим не міг уділяти своїй сімї та близьким належного часу. Приведення належного йому, позивачу, автотранспортного засобу до неможливості його використання за його призначенням, пошкодження його робочих частин, приводило до душевних страждань, безсонних ночей, повязаних з переживаннями в процесі відновлюваного ремонту. Крім того, вимушений був займати у борг грошові суми на сплату відновлюваного ремонту у своїх рідних та близьких осіб, що ставило до принизливого стану, бо своїх грошових коштів у належній сумі не мав. До теперішнього часу винен грошові суми, що також посилює моральні страждання. Порушення права власності по реалізації прав користування належним майном, приводило до великої глибини моральних страждань. Моральну шкоду оцінює у розмірі 20000 грн. 00 коп. Під час розгляду справи, за згодою позивача, на підставі ст. 33 ЦПК України, неналежний відповідач за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] замінений на належного відповідача - ПАТ «Страхова компанія «Країни» (далі за текстом «ПАТ». Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив зміст позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПАТ у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з викладеним, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача та його представника, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: вирок (а.с.4-7), висновок дослідження (а.с.8-27, 110-117), поштові повідомлення (а.с.28), повідомлення про виплату (а.с.29), виписка (а.с.30), квитанція про оплату дослідження (а.с.31), квитанція про оплату телеграми (а.с.32), повідомлення про вручення телеграми (а.с.33), телеграма (а.с.34), довідка про пошкодження (а.с.35), поліс (а.с.36, 109), акт про надання послуг евакуатора (а.с.37), чек про оплату послуг транспортування евакуатором (а.с.38), свідоцтва СПД [PERSON] (а.с.39), запит (а.с.41), заява про виплату страхового відшкодування (а.с.42), заява [PERSON] до ПАТ (а.с.43), акт виконаних робіт (а.с.44), чек (а.с.44,зв.), рахунок (а.с.45), податкова накладна (а.с.46), акт виконаних робіт (а.с.47), довідка лікаря (а.с.78), виписний епікриз (а.с.79), епікриз (а.с.80). Також у судовому засіданні досліджені письмові заперечення відповідача ПАТ (а.с.102-108), згідно яких він повністю заперечує проти заявлених позовних вимог та наводить наступне. 18 жовтня 2012 року між ПАТ та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АЕ/0038582, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «Фіат», реєстраційний номер [NUMBER] (далі за текстом «автомобіль «Фіат»). Основним нормативно-правовим документом в даній сфері господарської діяльності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Умовами ст. 6 вказаного Закону, передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. 14 березня 2013 року в м. Кривий Ріг відбулась ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу «Фіат», під керуванням страхувальника та автомобіля марки «Дачіа» під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль «Дачіа» зазнав пошкоджень, винним в даній ДТП визнано страхувальника, відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 6 грудня 2013 року. 18 березня 2013 року до ПАТ звернувся позивач із повідомленням про ДТП, яке було зареєстровано за вх. №1533. 22 квітня 2013 року до ПАТ звернувся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована за вх. №3675. Згідно з ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Дачіа», був визначений на підставі проведеного за заявою позивача експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до висновку розмір матеріального збитку, завданий позивачу становить 12837 грн. 12 коп. Розрахунок суми страхового відшкодування було здійснено ПАТ на підставі експертного автотоварознавчого дослідження, яке було замовлено позивачем. Розмір страхового відшкодування, належний до виплати становить: 12837 грн. 12 коп. 510 грн. 00 коп. = 12 327,12 грн., де: 12837 грн. 12 коп. - вартість відновлювального ремонту; 510 грн. 00 коп. - франшиза, відповідно до умов полісу АЕ/0038582; 12327 грн. 12 коп. - сума страхового відшкодування, виплачена позивачу. 21 жовтня 2014 року ПАТ здійснила виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 12327 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6356 від 21.10.2014 року. Вважає, що ПАТ виконала свої зобов'язання за полісом та Законом перед позивачем та страхувальником у повному обсязі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому позивач повинен був звертатися для стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою до [PERSON] Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджений у судовому засіданні вирок (а.с.4-7) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про обставини при яких був пошкоджений автомобіль «Дачія». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні висновок (а.с.8-27, 101-117) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про розмір шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Дачія». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні висновок (а.с.8-27, 101-117) та повідомлення (а.с.28) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про розмір шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Дачія». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні повідомлення (а.с.29), виписку (а.с.30) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про розмір шкоди та здійснених ПАТ виплат. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні квитанції (а.с.31, 32), повідомлення (а.с.33), телеграму (а.с.34), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про проведення дослідження та витрат, повязаних з його проведенням. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджену у судовому засіданні довідку (а.с.35) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про наявність пошкоджень автомобіля «Дачія». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджений у судовому засіданні поліс (а.с.36, 109), належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про укладення договору страхування між ПАТ та [PERSON] Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні акт (а.с.37), чек (а.с.38), свідоцтва (а.с.39,40) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про користування евакуатором та розмір понесених витрат. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні запит (а.с.41), заяви (а.с.42, 43) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення позивача до ПАТ. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні акт (а.с.44), чек (а.с.44,зв.), рахунок (а.с.45), накладну (а.с.46), акт (а.с.47), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про ремонт автомобіля «Дачія» та понесені при цьому витрати. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні довідку (а.с.78), епікризи (а.с.79, 80) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме стану здоровя позивача. Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Визнані судом належними та допустимими докази на думку суду є достовірними. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Позивач станом на 14 березня 2013 року був власником автомобіля «Дачія», а відповідач [PERSON] власником автомобіля «Фіат». 19 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії договору визначений по 18 жовтня 2013 року, страхова сума (ліміт відповідальності) визначена в розмірі 100000 грн., забезпеченим транспортним засобом визначений автомобіль «Фіат». 14 березня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Фіат», допустив зіткнення зі стоячим автомобілем «Дачія». При проведенні автотоварознавчого дослідження було встановлено, що вартість відновлюваного ремонту складає 12837 грн.12 коп. Вартість запчастин, які позивач придбав для відновлюваного ремонту автомобіля «Дачія» становить 10844 грн. 51 коп. Вартість виконаних робіт по сервісному обслуговуванню автомобіля «Дачія» становить 5181 грн. 92 коп., вартість матеріалів, витрачених на ремонт становить 1106 грн. 39 коп., а всього 7545 грн. 97 коп., вказані суми були сплачені позивачем виконавцю робіт. Вартість робіт по сервісному обслуговуванню автомобіля становить 871 грн. 50 коп. На відновлюваний ремонт позивачем витрачено 19261 грн. 98 коп. За виконання автоварознавчого дослідження відповідачем витрачено 450 грн. 00 коп. На телеграфне повідомлення позивачем витрачено 63 грн. 12 коп. Позивачу за його зверненням ПАТ виплачено страхове відшкодування у розмірі 12327 грн. 12 коп., виплачено з урахуванням франшизи в розмірі 510 грн. 00 коп. Невідшкодованою сумою понесених відповідачем витрат є 6934 грн. 86 коп. Позивач витрачав свій час та грошові кошти на проведення ремонту, дослідження, під час ремонту був позбавлений можливості користуватися автомобілем з 13 березня 2013 року по 30 вересня 2013 року. Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», водій, як учасник дорожнього руху, зобов'язаний дотримуватися «Правил дорожнього руху». Позивач та відповідач [PERSON], як водії, керуючи відповідно автомобілями, були учасниками дорожнього руху, відповідно до вимог ст. 14 названого Закону повинні були дотримувати вимог «Правил дорожнього руху», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі за текстом «Правила»). Судом встановлено, що 14 березня 2013 року [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9. «Правил», внаслідок чого був пошкоджений автомобіль «Дачія», порушень вимог «Правил» позивачем допущено не було. Стаття 22 ЦК України надає право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення речі. Сума матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Дачія», яка складається з вартості виконаного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, дорівнює 19261 грн. 98 коп.. Суд вважає, що визначена у висновку автотоварознавчого дослідження сума матеріальних збитків у розмірі 12837 грн.12 коп., не відповідає реальним витратам, понесеним позивачем, а тому не приймає цю суму як належну для відшкодування. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі - володіє транспортним засобом. Згідно ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 14 березня 2013 року був володільцем автомобіля «Фіат», який є джерелом підвищеної небезпеки. Оскільки автомобіль «Дачія» пошкоджений внаслідок винних дій водія автомобіля «Фіат», то [PERSON], як володілець автомобіля «Фіат», повинен нести відповідальність за завдану позивачу шкоду. Враховуючі, що відповідачі не довели, що шкода позивачу завдана не з його вини, позивач має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 19261 грн. 98 коп. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, згідно ст. 1.3 цього Закону, позивач є потерпілим, відповідач [PERSON] страхувальником, відповідач ПАТ страховиком. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортних пригод. Згідно ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як передбачено ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до статті 29 цього ж Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Виходячи з наведених норм ЦК України та вказаного Закону, з урахуванням того, що дорожньо - транспортна пригода сталася 14 березня 2013 року за участю транспортного засобу, яким володів [PERSON], а останній уклав договір з ПАТ, відшкодування завданої майну позивача шкоди повинно відшкодувати ПАТ. При цьому суд приходить до переконання, що обовязком ПАТ є повне відшкодування завданої шкоди, розмір якої дорівнює 19261 грн. 98 коп., а не визначеного при досліджені розміру шкоди у сумі 12837 грн.12 коп. Також суд вважає, що передбачених ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування позивачу, відповідачем ПАТ не наведено та судом не встановлено. Тому твердження відповідача ПАТ, що він повністю виконав свої обовязки, суд відкидає, так як шкода, завдана позивачу [PERSON], в порушення покладеного на ПАТ законом обовязку про повне відшкодування, відшкодована ПАТ не повністю. Тому, відповідач ПАТ повинен відшкодувати позивачу 6934 грн. 86 коп. (19261 грн. 98 коп. 12327 грн. 12 коп.). Відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу суму франшизи 510 грн. 00 коп. В своїх запереченнях ПАТ зазначає, що відповідно до ст. 1194 ЦК України, позивач повинен був звертатися для стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою до [PERSON] Суд приходить до переконання, що це твердження ПАТ є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Не погоджуючись з цими запереченнями ПАТ, суд виходить з того, що згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», завданням цього закону та обовязком страховика є повне відшкодування завданої потерпілому шкоди. Тому, на переконання суду, стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, може мати місце в тому випадку, коли страхова сума (ліміт відповідальності), встановлена в розмірі, який не забезпечує повного відшкодування завданої шкоди. Судом встановлено, що договором між [PERSON] та ПАТ страхова сума визначена в розмірі 100000 грн., тобто ця сума є достатньою для повного відшкодування позивачу шкоди відповідачем ПАТ. На переконання суду здійснення відповідачем ПАТ виплати в меншому розмірі, чим понесені реальні витрати позивачем, не є підставою для стягнення недоплачених сум з [PERSON] Суд вважає, що витрати на телеграфне повідомлення, на оплату дослідження, на оплату автоевакуатора не є матеріальною шкодою, повязаною з відновлювальним ремонтом, а тому не підлягають відшкодуванню. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Суд переконаний, що позивачу завдана моральна шкода внаслідок незаконних дій водія автомобіля «Фіат», внаслідок яких був пошкоджений належний позивачу автомобіль. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 ЦК України, суд приймає до уваги грубий характер порушення водієм автомобіля «Фіат» вимог правил дорожнього руху, глибину фізичних страждань потерпілого, майно якого було пошкоджено, ступінь вини водія [PERSON], зміни в звичайному способі життя позивача, який не мав можливості користуватися автомобілем та був вимушений витрачати свій час та гроші на ремонт та дослідження, з урахуванням розумності та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 7000 грн. 00 коп. При цьому суд враховує, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі обставини, на які позивач посилається в обґрунтування розміру моральної шкоди: порушення звичайних звязків з оточуючими особами і близькими людьми, безсоння, взяття у борг грошей. Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Моральну шкоду в сумі 7000 грн. 00 коп. позивачу зобовязаний відшкодувати [PERSON] Суд вважає, що позивач обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідачів за захистом свого порушеного права на відшкодування завданої шкоди. Таким чином, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, належить стягнути на користь держави: з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.; з відповідача [PERSON] судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial