Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до місцевого суду з позовом, в якому вказує, що йому належить на праві власності автомобіль марки ВАЗ 21112, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим на його ім'я 26.02.2008 року та причепа ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак [NUMBER], належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 25.11.2009 року. В травні 2018 року позивач вирішив продати належний автомобіль, але при зверненні в Вінницький територіальний сервісний центр ДАІ № 0541, йому повідомили про те, що на автомобіль накладено арешт. Знаючи, що у позивача немає ніяких невиконаних грошових зобов'язань, позивач звернувся спочатку за інформацією до приватного нотаріуса Варламова О.В., де отримав 26.06.2018 року Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56144671, з якого вбачається, що обтяжень ні по типу особи, ні по предмету немає. Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області № 31/2-Т-98 а/з від 17.08.2018 року на вищевказані, належні позивачу, транспортні засоби накладено наступні арешти: Калинівським районним судом Вінницької області (суддя Павленко І.В.) від 10.06.2011 року; ВДВС Калинівського РУЮ (Павліченко О.Я.) розшук майна від 22.12.2011 року. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт накладений ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09 червня 2011 року по справі № 2-752/2011 (постанова державного виконавця від 23.09.2011 року по виконавчому провадженні № 27188560) та постановою державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 06.12.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на об'єкт рухомого майна: автомобіль марки ВАЗ 21112, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], належний [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 26.02.2008 року та причепа ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак [NUMBER] - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 25.11.2009 року. 12.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну підстав позову, згідно якої припинити розшук майна, належного [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], в тому числі автомобіля марки ВАЗ 21112, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], та причепа ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак [NUMBER], накладений постановою державного виконавця Калинівського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області 07.12.2018 року взамін вимоги про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Калинівського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області 06.12.2018 року. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву, у якій позов підтримала з урахуванням заяви про зміну підстав позову та просила розгляд справи здійснити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проти задоволення позову не заперечує просить слухати справу без її участі. Представник Калинівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, Заіка Б.Р., просить слухати справу без представника Калинівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, при прийнятті рішення покладається на думку суду. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Позивачу належить на праві власності автомобіль марки ВАЗ 21112, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим на його ім'я 26.02.2008 року та причепа ПР ПГМФ 8302, державний номерний знак [NUMBER], належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 25.11.2009 року. В травні 2018 року позивач вирішив продати належний автомобіль, але при зверненні в Вінницький територіальний сервісний центр ДАІ № 0541, йому повідомили про те, що на автомобіль накладено арешт. Знаючи, що у позивача немає ніяких невиконаних грошових зобов'язань, позивач звернувся спочатку за інформацією до приватного нотаріуса Варламова О.В., де отримав 26.06.2018 року, Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56144671, з якого вбачається, що обтяжень ні по типу особи, ні по предмету немає. Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області № 31/2-Т-98 а/з від 17.08.2018 року на вищевказані, належні позивачу, транспортні засоби накладено наступні арешти: Калинівським районним судом Вінницької області (суддя Павленко І.В.) від 10.06.2011 року; ВДВС Калинівського РУЮ (Павліченко О.Я.) розшук майна від 22.12.2011 року. В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області (суддя Павленко І.В.) у 2011 році знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до позивача про розподіл майна подружжя. В процесі розгляду справи було винесено ухвалу про забезпечення позову від 09.06.2011 року № 2-752/2011. Рішенням Калинівського районного суду від 20.09.2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, розділено спільне сумісне майно, виділено позивачу вказані вище автомобіль та причіп, а також стягнуто грошову компенсацію за належну [PERSON] частку в спільному майні подружжя. Відповідно до листа Калинівського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 16407/00-25 від 11.09.2018 року: під час виконання ухвали про забезпечення позову від 09.06.2011 року (виконавче провадження № 27188560) державним виконавцем Калинівського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області 23.09.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; під час виконання рішення Калинівського районного суду № 2-752/2011 від 20.09.2011 року за виконавчим листом, виданим 12.10.2011 року (виконавче провадження № 29292545) державним виконавцем 06.12.2011 року було повторно винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 07.12.2011 року винесено постанову про розшук майна боржника. Інших постанов про арешт майна ВДВС - не виявилось. Надати належним чином завірені копії матеріалів вищезазначених виконавчих проваджень не є можливим, в зв'язку з тим, що вони знищені після закінчення строків зберігання. Разом з тим, виконавче провадження № 29292545 було закінчено 27.12.2011 року (в звязку з погашенням), припинено чинність арешту майна боржника, арештованого постановою від 06.12.2011 року, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження та копією супровідного листа, отриманого позивачем в Територіальному сервісному центрі № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області. Одночасно вказана постанова була направлена до Калинівського відділення Автомобільно-технічної інспекції та реєстраційно-екзаменаційної роботи, до повноважень якого на той час належала і робота щодо виконання постанов про зняття арешту. Однак, арешт знято не було з невідомих причин. Згідно відповіді Калинівського районного суду № 9483 від 14.09.2018 року на адвокатський запит Тарасюк О.М. - на згадані вище, автомобіль та причеп було накладено арешт лише ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09.06.2011 року по цивільній справі № 2-752/2011. Жодних інших ухвал, крім вказаної, щодо накладення арешту на майно Калинівським районним судом не виявлено. Тому, з вищевказаних підстав, не маючи жодних боргових зобов'язань, переоформити автомобіль на нового власника позивач можливості не має. Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. Оскільки моє зобов'язання за виконавчим листом №2-752/2011 було виконане ще до виявлення транспортного засобу, то постанова державного виконавця у Територіальному сервісному центрі № 0541 до цього часу значиться невиконаною. Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведених правових норм, виходячи із встановлених судом обставин справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved