Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування жилим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його померлому батьку - [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок має житлову площу 96,40кв.м. та господарські споруди: сарай позначений під літ. «Б», гараж під літ. «В», сарай під літ. «Г», гараж під літерою «Д», вбиральня під літ. «Е», споруди під літ. 1-6. Ще до смерті батько на власний розсуд розпорядився частиною належного йому будинку та склав договір дарування, згідно якого подарував позивачу по справі 44/100 частин зазначеного будинку з передачею у користування трьох жилих кімнат розміром 22,8кв.м., 9,0кв.м., 12,3кв.м., кухні розміром 9,8кв.м., передньої розміром 8,1кв.м та ванної кімнати розміром 3,2кв.м. Після смерті батька позивача [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з 56/100 частин зазначеного жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Позивач зазначив, що 10 березня 1987 року [PERSON] склав заповіт, яким половину будинку, у тому числі гараж під літерою «В» заповів йому, іншу половину майна, у тому числі гараж під літ. «Д» заповів його сестрі - відповідачу по справі. Вони з сестрою - відповідачем по справі є спадкоємцями померлого [PERSON] та їх долі у спадковому майні складають по 28/100 частин за кожним (56/100:2 = 28/100). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) жилий будинок від 07 листопада 2008 року до загально-спадкової частини жилого будинку належать наступні приміщення:1-1 веранда площею 10,3кв.м., 1-2 кухня площею 7,5кв.м., 1-3 ванна площею 3,0кв.м., 1-4 передня площею 5,87кв.м., 1-5 житлова кімната площею 13,3кв.м., 1-6 житлова кімната площею 14,7кв.м., 1-7 житлова кімната площею 15,7кв.м., 2-7 житлова кімната площею 8,6кв.м., І веранда площею 4,9кв.м., всього 83,8кв.м., загальної площі приміщень де ідеальна доля кожного спадкоємця становить 83,8:2 = 41,1кв.м. Приміщення 1-5, 1-6, 1-7, 2-7 відносяться до житлової площі у спадковому будинку та складають 52,3кв.м., з яких ідеальна доля кожного спадкоємця становить 26,15кв.м. До нежилої площі у спадковому майні відносяться приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1 та складають 31,5кв.м., з яких ідеальна доля кожного спадкоємця становить 31,5:2 = 15,75кв.м. За час свого життя батько не звертався до відповідних органів для отримання рішення про надання дозволу на переобладнання будинку у двоквартирне жиле приміщення, а поділ будинку на квартири зазначений у технічному паспорту є умовним та не може братися до уваги. Враховуючи наведене позивач просив виділити йому у користування частину житлових та нежитлових приміщень, які за своєю площею практично відповідають його ідеальній долі у спадковому майні та є меншою лише на 0,7кв.м., оскільки господарські будівлі та споруди розділені спадкодавцем відповідно до заповіту, а його право власності оформлено свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2008 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у зв'язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи подали збільшення позовних вимог, які просили задовольнити, а саме: встановити порядок користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] виділивши в користування [PERSON], співвласнику 72/100частин будинку, загальною площею по будинку 109,0кв.м., з яких: Житловий будинок «А»: - 2-4 житлова кімната, площею 22,8кв.м.; 2-5 житлова кімната, площею 9,0кв.м.; 2-6 житлова кімната, площею 12,3кв.м.; 2-7 житлова кімната, площею 8,6кв.м.; 1-4 передня, площею 5,8кв.м. Всього по будинку «А», площа 58,5кв.м.; Прибудова «А1»: 1-7 житлова кімната, площею 15,7кв.м.; Прибудова «а»: 1-1 веранда, площею 10,3; Прибудова «а1»: 1-веранда, площею 3,4кв.м.; Прибудова «а2»: 2-1 передня, площею 8,1кв.м.; 2-2 ванна кімната, площею 3,2кв.м.; 2-3 кухня, площею 9,8кв.м. Всього по прибудові «а2», площа 21,1кв.м. Надати [PERSON] в користування наступні господарські будівлі та споруди: погріб «під а2», погріб «під а», сарай «Б» (1\\2частина), гараж «В», сарай «Г», споруди «1-6» (72/100частини). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію як відступ від ідеальних частик в одиницях залишкової вартості житлового будинку, надвірних будівель та споруд в розмірі 14782грн та витрати за проведення експертизи в сумі 5043грн. Інші приміщення. Зазначені у Висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме варіант №4, додаток №4 до висновку №5898/14-43 залишити в користуванні відповідачу [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, пояснював, що спірний будинок фактично і юридично поділений спадкодавцем між сторонами по справі. Позивач [PERSON] фактично не вступав в управління або володіння спадковим майном, тому що не був прописаний та не проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю в одній квартирі на момент відкриття спадщини та не вів разом з ним спільного домашнього господарства. Позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини. Крім того, вважає результати експертизи незаконними та нелегітимними, тому просив позивачу відмовити в позові у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Cудом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до копії договору на право забудови, 23.06.1950року між житловим управлінням виконкому Дарницької Ради народних депутатів народних депутатів та [PERSON] був укладений договір на право забудови будинку [ADDRESS]. Зазначений будинок був зареєстрований на праві власності за [PERSON] у Київському міському БТІ 20.11.1951р. за реєстровим № 10272. 10.12.1984 року Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів № 866 було узаконено прибудови до будинку [ADDRESS], а саме: веранду під літерою А-І - 10,3 кв.м., кухню А-2-7,5 кв.м., ванну А-3-3 кв.м., веранду а-І - 4,9 кв.м., кухню переобладнану під житлову кімнату А-4 - 8,6 кв.м., житлову кімнату А-6 - 13,3 кв.м., житлову кімнату А-7 - 14,7 кв.м., житлову кімнату А-8 - 15,7 кв.м., передню А-І-2-І - 8,1 кв.м., ванну А-2-2 - 3,2 кв.м., кухню А-2-3 - 9,8 кв.м., сарай під літерою «Б», гараж «В», сарай «Г», клозет «Е», спорудження 1,2,3,6. 27.05.1985 року Дніпровською районною Радою народних депутатів було затверджено Акт прийняття в експлуатацію домоволодіння [ADDRESS] Згідно з зазначеним Актом, вбачається, що на час його складання домоволодіння, яке належало [PERSON] являло собою окремий будинок на І поверсі і складалося з двох квартир у складі приміщень: 1-ша квартира: чотири житлові кімнати, кухня, передпокій, ванна (житлова площа 52,3 кв.м, корисна площа 83,8 кв.м.); 2-га квартира: три житлові кімнати, кухня, передпокій, ванна, вбиральня (житлова площа 44,1 кв.м., корисна площа - 65,2 кв.м.). Площа забудови становить 149кв.м. Здійснено перебудови: веранду під літерою А-І - 10,3 кв.м., кухню А-2 - 7,5кв.м, ванну А-3 - 3 кв.м., веранду А-І - 4,9 кв.м., кухню переобладнану під житлову кімнату А-4 - 8,6 кв.м., житлову кімнату А-6 -13,3 кв.м., житлову кімнату А-7 - 14,7кв.м., житлову кімнату А-8 - 15,7 кв.м., передню А-І-2-І - 8,1кв.м., ванну А-2-2 - 3,2 кв.м., кухню А-2-3 - 9,8 кв.м. 30.03.1993року на підставі договору, посвідченого державним нотаріусом 19-ї Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував позивачу [PERSON] 44/100 будинку за адресою: [ADDRESS] з передачею в користування кімнат, розмірами 22,8кв.м., 9,0кв.м. та 12,3кв.м., кухні розміром 9,8кв.м., передньої розміром 8,1кв.м., ванної розміром 3,2кв.м. Право власності на 44/100частин будинку зареєстровано за позивачем у встановленому законодавством порядку (а.с. 37-46). Згідно з копією довідки - характеристики, виданої Київським МБТІ від 29.01.2003 року, на час смерті [PERSON] належало на праві власності 56/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], 44/100 вищевказаного житлового будинку на праві власності зареєстровано за [PERSON] 10.03.1987року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом 10-ї Київської нотаріальної контори, за яким він заповів позивачу 1/2частину належного йому будинку за адресою: [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель, в тому числі гараж під літерою «В», а решту майна, в тому числі гараж під літерою «Д» - заповів відповідачці [PERSON](а.с.29) Відповідно до ч.1 п.1) ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами по справі, [PERSON] 07.11.2002року звернулась до 15-ї КДНК з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] та просила серед іншого видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 56/100 частин жилого будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а.с.195). Згідно з заявою, поданою [PERSON], останній 20.11.2007року звернувся до п'ятнадцятої Київської держнотконтори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON]. (а.с.192). 02.10.2008року державним нотаріусом 15-ої КДНК [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна, яке складалося з 56/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с.28). На іншу 1/2 частику спадкового майна свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. Відповідно до технічного паспорту на спірний житловий будинок від 13.12.2002року вбачається, що по квартирі № 1 зазначеного будинку рахуються наступні приміщення: веранда -10,3кв.м.; кухня - 7,5кв.м.; ванна - 3,0кв.м.; житлова - 8,6кв.м.; передня - 5,8кв.м.; житлова - 13,3кв.м.; житлова - 14,7кв.м.; житлова 15,7кв.м.; веранда - 4,9кв.м.; всього: загальної площі 83,8кв.м., житлової 52,3кв.м. По квартирі № 2 рахуються наступні приміщення: передня - 8,1кв.м.; ванна - 3,2кв.м.; кухня - 9,8кв.м.; житлова - 22,8кв.м.; житлова - 9,0кв.м.; житлова - 12,3кв.м.; всього: загальної площі 65,2кв.м., житлової 44,1кв.м. Згідно плану будинку, який міститься в технічному паспорті складеного Комунальним підприємством «Київським міським бюро технічної інвентаризації», станом на 07.11.2008р. за інвентаризаційним № 34995 на спірне домоволодіння встановлено, що житловий будинок одноповерховий, двоквартирний і складається із наступних приміщень: по квартирі №1: веранда -10,3кв.м.; кухня - 7,5кв.м.; ванна - 3,0кв.м.; передня - 5,8кв.м.; житлова - 13,3кв.м.; житлова - 14,7кв.м.; житлова 15,7кв.м.; веранда - 4,9кв.м.; всього: загальної площі 75,2 кв.м. По квартирі № 2 рахуються наступні приміщення: передня - 8,1кв.м.; ванна - 3,2кв.м.; кухня - 9,8кв.м.; житлова - 22,8кв.м.; житлова - 9,0кв.м.; житлова - 12,3кв.м.; житлова - 8,6кв.м.; веранда - 2,4кв.м, всього: загальної площі 76,2кв.м. Площа всього будинку становить 151,4кв.м. За договором дарування 44/100частин спірного будинку до [PERSON] перейшли в користування наступні приміщення: житлові кімнати розмірами 22,8кв.м., 9,0кв.м. та 12,3кв.м., кухня розміром 9,8кв.м., передня розміром 8,1кв.м. та ванна розміром 3,2кв.м. До спадкової частини жилого будинку [ADDRESS] належать наступні приміщення: № 1-1 веранда площею 10,3кв.м. № 1-2 кухня площею 7,5кв.м. № 1-3 ванна площею 3,0кв.м. № 1-4 передня площею 5,8кв.м. № 1-5 житлова кімната площею 13,3кв.м. № 1-6 житлова кімната площею 14,7кв.м. № 1-7 житлова кімната площею 15,7кв.м. № 2-7 житлова кімната площею 8,6кв.м. № І веранда площею 4,9кв.м., всього 83,8кв.м. загальної площі приміщень. Згідно з вимогами ст. 548 ЦК УРСР № 1540-VI від 18.07.1963, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР № 1540-VI від 18.07.1963, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд критично ставиться до твердження представника відповідача [PERSON], щодо того, що позивач [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини після смерті батька так як фактично не вступав в управління або володіння спадковим майном, не проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю в одній квартирі на момент відкриття спадщини, не вів разом з ним спільного домашнього господарства та те, що спірний будинок фактично і юридично поділений спадкодавцем між сторонами по справі, оскільки під час розгляду справи не знайшло свого обґрунтування та підтвердження відповідними належними доказами. А навпаки, всі обставини відносно законності прийняття спадщини [PERSON], правомірності оформлення та видачі свідоцтва про право спадкування за законом встановлені рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.12.2013р., яким відмовлено в зустрічному позові [PERSON] до Головного управління юстиції у м.Києві та [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що пропустив строк прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва, визнання права власності на 56/100частин будинку [ADDRESS] зобов'язання оформити та видати свідоцтво про право на спадщину на 56/100частин будинку, так як не знайшло свого обґрунтування та підтвердження відповідними належними доказами. Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2014р. рішення Деснянського районного суду м.Києва 25.12.2013р. було залишено без змін. Всі рішення судів набрали законної сили. Таким чином, вказане рішення набуло преюдиціального значення і в силу змісту ст. 61 ЦПК України ці обставини не потребують доказування. У відповідності до вимог ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач [PERSON], звертаючись до суду з вищевказаним позовом, просив суд визначити порядок користування жилим будинком. Представник [PERSON] - [PERSON] зазначив суду, що жилий будинок [ADDRESS] складається з двох окремих квартир, ізольованих між собою, а відтак визначення порядку користування жилим будинком у натурі є неможливим. В ході розгляду справи судом, позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявили клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 30.04.2014року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Київському НДІСЕ. 12.03.2015року матеріали справи повернуті на адресу суду з висновком судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5898/14-43 від 25.02.2015р., яка була проведена на підставі нормативних актів, методик, рекомендованих науково-технічних та довідкової літератури і досліджена методом - зіставлення результатів візуально-інструментального обстеження з даними представленої документації та вимогами нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, щодо розробки можливих варіантів порядку користування домоволодіння, запропоновано чотири варіанти фактичного поділу домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток співаників по площі в житловому будинку та з відхиленням від вимог нормативних документів. Обставини, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті. Тобто сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до статті 57 ЦПК України являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стаття 64 ЦПК України письмовими доказами називає будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Отже, враховуючи всі встановлені судом обставини, зібрані по справі докази, з наведених експертом [PERSON] у висновку судової будівельно-технічної експертизи №5898/14-43 від 25.02.2015р. чотирьох варіантів поділу житлового будинку [ADDRESS], суд вважає найбільш виваженим та найменш відхиленим від ідеальних часток співвласників по площі в житловому будинку, являється варіант №4, а саме: - [PERSON]: Житловий будинок «А»: - 2-4 житлова кімната, площею 22,8кв.м., вартістю - 27789,11грн; -2-5 житлова кімната, площею 9,0кв.м., вартістю - 10969,38грн; -2-6 житлова кімната, площею 12,3кв.м., вартістю - 14991,49грн; -2-7 житлова кімната, площею 8,6кв.м., вартістю - 10481,86грн; -1-4 передня, площею 5,8кв.м., вартістю - 7069,15грн. Всього по будинку «А», площа 58,5кв.м., вартість - 71301,00грн; -Прибудова «А1»: 1-7 житлова кімната, площею 15,7кв.м., вартістю - 34187,20грн; -Прибудова «а»: 1-1 веранда, площею 10,3, вартістю - 22167,78грн; -Прибудова «а1»: 1-веранда, площею 3,4кв.м., вартістю - 6648,41грн; -Прибудова «а2»: 2-1 передня, площею 8,1кв.м., вартістю - 19547,87грн; 2-2 ванна кімната, площею 3,2кв.м., вартістю - 7722,61грн; 2-3 кухня, площею 9,8кв.м., вартістю - 23650,51грн. Всього по прибудові «а2», площа 21,1кв.м, вартість 50921,00грн. -[PERSON] в користування наступні господарські будівлі та споруди: погріб «під а2», вартість -10884грн; погріб «під а», вартість - 4985грн; сарай «Б» (1\\2частина), вартість -2144,50грн; гараж «В», вартість -12411грн; сарай «Г», вартість -2963грн; споруди «1-6» (72/100частини), вартість -13777,90грн. Всього по домоволодінню [PERSON], 72/100частини будинку, площа 109,0кв.м., вартість - 232390,00грн. Відступ від ідеальних часток: на 1,72кв.м. більше, що на 14782грн менше. [PERSON]: -Прибудова «А1»: - 1-5 житлова кімната, площею 13,3кв.м., вартість - 28961,13грн; -1-6 житлова кімната, площею 14,7кв.м., вартість - 32009,67грн. Всього по прибудові «А1», площа 28,0кв.м., вартість - 60970,80грн. -Прибудова «а»: 1-2 кухня, площею 7,5кв.м., вартість - 16141,59грн; 1-3 ванна, площею 3,0кв.м., вартість - 6456,635грн. Всього, площа 10,5кв.м., вартість - 22598,23грн; -Прибудова «а1»: 1-тамбур, площею 1,5кв.м., вартість - 2932,959грн. -[PERSON] в користування наступні господарські будівлі та споруди: сарай «Б» (1\\2частина), вартість - 2144,50грн; гараж «Д», вартість - 14696,00грн; вбиральня «Е», вартість - 2204,00грн; споруди «1-6» (28/100частини), вартість - 5358,10грн. Всього по домоволодінню [PERSON], 28/100частини будинку, площа 40,0кв.м., вартість - 110905,00грн. Відступ від ідеальних часток: на 1,72кв.м. менше, що на 14782грн більше. Крім того, у відповідності з вищезазначеним варіантом №4 Висновку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, експертом пропонуються для поділу співвласникам провести такі ремонтно-будівельні роботи по лінії поділу будинку: - між приміщеннями 1-7 (площею 15,7кв.м.) та 1-6 (площею 14,7кв.м.) закласти дверний проріз; - між приміщеннями 1-5 (площею 13,3кв.м.) та 1-4 (площею 5,8кв.м.) закласти дверний проріз; - між приміщеннями 1-1 (площею 10,3кв.м.) та 1-2 (площею 7,5кв.м.) закласти дверний проріз; - між приміщеннями 1 (площею 3,4кв.м.) та 1* (площею 1,5кв.м.) влаштувати перегородку. Вказані вище ремонтно-будівельні роботи по ліні поділу будинку з точки зору будівельних норм і правил цілком можливі, що також підтверджено нормативними документами, які були враховані експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, а тому поділ будинку зазначений у варіанті №4 Висновку не суперечить інтересам його співвласників. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Кожен з учасників спільної часткової власності, відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р., яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права, що також закріплено і в статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, враховуючи, що сторони з 2009року не можуть в добровільному порядку дійти згоди щодо мирного користування спірним житловим будинком, суд вважає за можливим вирішити спір, задовольнивши позовні вимоги та встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту №4, запропонований Висновком експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи №5898/14-43 від 25.02.2015р. Крім того, оскільки судом задоволенню підлягає варіант №4 Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи №5898/14-43 від 25.02.2015р., відповідно до якого відступ ідеальних часток становить на 1,72кв.м. на користь [PERSON], вартістю 14782,00грн, тому враховуючи частину 3 статті 358 ЦК України, суд вважає, що позовна вимога про стягнення грошової компенсації в розмірі 14782,00грн на користь [PERSON] з [PERSON]знайшла свого обґрунтування у судовому засіданні та підлягає задоволенню судом. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи передбачене ч. 3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані із проведенням судової експертиз в сумі 5043,00грн у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60грн (немайнового) та в розмірі 1478,20грн (майнового) судового збору, що разом становить 1721,80грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved