Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], ПАТ КБ «Надра» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Рокитнівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про визнання угоди удаваною, визнання права власності на майно та виключення майна з акта опису й арешту. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 19 червня 2012 року [PERSON] видав на його імя та на імя [PERSON] довіреність щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) автомобілем ВАЗ 21061, 1998 року випуску, зеленого кольору, шасі №XTA210610W4034906, реєстраційний номер 32670PB, зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Сарни Рівненської області 15 лютого 2000 року та належний [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РВС №176036. Вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON] 19.06.2012 р., зареєстрована у реєстрі за №777. Строк довіреності був встановлений на пять років до 19.06.2017 року. Одразу після посвідчення довіреності позивач передав відповідачу [PERSON] грошову суму коштів у розмірі 2000 доларів США, а останній, в свою чергу, передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та написав розписку від 19.06.2012 року про одержання коштів в сумі 2000 доларів США за продаж вищевказаного автомобіля. В подальшому він вільно та безперешкодно володів і користувався транспортним засобом в своїх особистих потребах, щорічно проводив страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по даному автомобілю та здійснював інші фактичні повноваження власника. 04 травня 2017 року вранці на стаціонарному посту м.Сарни був зупинений інспектором ДПС поліції та дізнався, що даний автомобіль оголошений у розшук відповідно до постанови Рокитнівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області про оголошення розшуку майна боржника від 20.09.2016 р.. Вищевказана постанова була винесена за матеріалами виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-265 від 06.02.2012 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу 19966,50 грн.. 04.05.2017 року спірний автомобіль на підставі складеного акту опису й арешту переданий йому на відповідальне зберігання. В дійсності між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого відповідач [PERSON] передав йому у власність спірний автомобіль, а він прийняв його та сплатив за нього грошову суму коштів визначену між сторонами. Довіреність була видана відповідачем [PERSON] виключно з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили, тому до відносин учасників даного правочину необхідно застосовувати відповідні правила правочину, який сторони мали на увазі, тобто який сторони приховали, оскільки воля сторін в удаваному правочині була спрямована на встановлення інших цивільно - правових відносин, ніж ті, які передбачені довіреністю. За удаваною довіреністю як правочином обидві сторони свідомо документально оформили її, але насправді між ними були встановлені правовідносини купівлі-продажу транспортного засобу. Посилаючись на норми ст.ст.19,41 Конституції України, Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», статтей 16,235,319,328,344,346,391,392,655,656 ЦК України просив: Визнати договір доручення від 19.06.2012 року, укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, на підставі якого 19.06.2012 року була видана Довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №777, - удаваним прав чином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21061, 1998 року випуску, зеленого кольору, шасі №XTA210610W4034906, реєстраційний номер 32670PB, тип ТЗ легковий седан В, що укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ 21061, 1998 року випуску, зеленого кольору, шасі №XTA210610W4034906, реєстраційний номер 32670PB, тип ТЗ легковий седан В, зареєстрований 15.02.2000 року Сарненським МРЕВ УДАІ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії РВС№176036. Зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 21061, 1998 року випуску, зеленого кольору, шасі №XTA210610W4034906, реєстраційний номер 32670PB, тип ТЗ легковий седан В. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримав просив задовольнити. Представник позивача [PERSON]Є позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповнив, що згідно довіреності [PERSON] передав [PERSON] право керування транспортним засобом, а насправді був укладений договір купівлі-продажу, оскільки Позивач отримав ключі на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 2 тисячі доларів США та підтвердив розпискою, що гроші отримав за продаж автомобіля. Упродовж 2012-2017 років позивач оформляв страхові поліси даного транспортного засобу. Відповідач [PERSON] підтверджує, що оформляючи довіреність на право володіння, користування і розпорядження автомобілем, продав автомобіль. Позивач мав намір у майбутньому переоформити автомобіль на себе, але не встиг. Оскільки на автомобіль накладений арешт, ПАТ КБ «Надра» має заперечення , у позивача виникла необхідність захистити свої права та звернутися до суду. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно у 2012 році згідно довіреності продав позивачу автомобіль за 2 тисячі доларів США. Про отримання грошей написав розписку, що гроші отримав за продаж автомобіля. З реєстрації автомобіль не знімав, оскільки на той час не було такої потреби. Не заперечує проти визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль. Представник відповідача, ПАТ КБ «Надра», в судове засідання повтрноне з`явився про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Рокитнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції і Рівненській області, в судове засідання повторно не зявився. До суду надіслані копії зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення боргів з [PERSON]. Згідно заяви від 20.04.2018 р. заступник начальника Рокитнівського районного відділу ДВС [PERSON] просить справу розглянути у відсутності представника відділу ДВС. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно із ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки ВАЗ 21061, 1998 року випуску, зеленого кольору, шасі №XTA210610W4034906, реєстраційний номер 32670PB, зареєстрований у ВРЕР ДАІ м.Сарни Рівненської області 15 лютого 2000 року належить [PERSON] (а.с. 9). Згідно довіреності [PERSON] уповноважує [PERSON] або [PERSON] представляти його інтереси в будь-яких установах, організаціях та підприємствах, незалежно від їх організаційної форми та підпорядкованості, з питань які будуть стосуватися експлуатації, обслуговування та розпорядження від його імені та в його інтересах належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РВС №176036 виданого ВРЕР ДАІ м.Сарни в Рівненській області 15 лютого 2000 року, автомобілем марки «ВАЗ 21061», 1998 року випуску, шасі №XTA210610W4034906, двигун 21035061905, зареєстрованим ним у тому ж відділенні з 15 лютого 2000 року за реєстраційним номером 32670 РВ (а.с.10). 19 червня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі дві тисячі доларів США за продаж автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номерний знак [NUMBER], 1998 року випуску, номер шасі №XTA210610W4034906, продаж якого вчинено в смт.Рокитне з видачею довіреності, посвідченої нотаріусом [PERSON] 19.06. 2012 за №777, що підтверджено розпискою ( а.с.11). Довідкою Рівненської дирекції ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та копії полісу встановлено, що [PERSON] були оформлені поліси цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, а саме: поліс АС/7190063 від 01.02.2014 р. та АІ/5030097 від 01.02.2015 р. на транспортний засіб ВАЗ 21061 державний номерний знак 32670РВ (а.с.16, 17). Актом опису й арешту майна від 04.05.2017 року встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-265 виданого 06.02.2012 про стягнення з [PERSON] 19966,50 гривень боргу на користь ПАТ КБ «Надра», описано і накладено арешт на майно, а саме: легковий автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номерний знак [NUMBER], 1998 року випуску, зеленого кольору, кузов №XTA210610W4034906, власник: [PERSON], із забороною відчужувати, описане майне прийняв на відповідальне зберігання [PERSON] (а.с. 13). За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Довіреність є одностороннім правочином, оскільки для виникнення, припинення або зміни цивільних прав і обовязків достатньо волевиявлення однієї сторони. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Згідно правових позицій, висловлених Верховним судом у справі № 6-688цс15, видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала (постанова від 16 грудня 2016 року). Крім того, правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Відчуження транспортних засобів здійснюється лише у письмовій формі та з відповідним оформленням договору купівлі-продажу і після зняття їх з реєстраційного обліку, а також отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних для них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (зі змінами). Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно із п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не є власником спірного транспортного засобу і це його право не підлягає захисту в порядку ст. 392 ЦК України. За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання довіреності від 19.06.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №777, - удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21061, 1998 року випуску, реєстраційний номер 32670PB. Позивач звернувся в суд з позовом в 16.05.2017 року. 28.02.2012 року Постановою начальника відділу ДВС відкрито виконавче провадження №31440221 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» 19966,50 боргу за виконавчим листом Рокитнівського районного суду №2-265/11, виданим 06.02.2012 року. 11.11.2015 року виконавче провадження приєднане до зведеного виконавчого провадження №52303390. 04.05.2017 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника [PERSON] , а саме легкового автомобіля ВАЗ 21061, 1998 року випуску, реєстраційний номер 32670PB (а.с.36, 62-63). Отже, на час звернення позивача до суду з даним позовом, на вказаний автомобіль вже був накладений арешт для забезпечення виконання рішення суду про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра». Враховуючи що, вимоги про визнання за позивачем права власності на автомобіль та зняття арешту з автомобіля є похідними від вимоги про визнання угоди удаваною, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Outcome: dismissed