Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, та просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , посилаючись на злісне ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його донька - [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . В період шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після смерті доньки, онук став проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідач свої батьківські обов`язки свідомо ігнорував та залишав дитину без нагляду. Враховуючи, що відповідач є фізично та психічно здоровим, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не цікавиться ним, не забезпечує його матеріально, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав, тому просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 25 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони та представник третьої особи повторно не з`явилися. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву не надав. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про задоволення позову з наступних мотивів. Як встановлено судом, що [PERSON] та [PERSON] з 01.06.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 10 - копія свідоцтв). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11 - копія свідоцтва). [INFO] мати дитини [PERSON] померла ( а.с. 9 - копія свідоцтва). Наказом Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 45 від 10.09.2020 року [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштувати до дідуся: [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 19 -копія наказу). Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов`язків надано письмові докази. Відповідно до довідки Комунального закладу «Новопілький навчально-виховний комплекс» Криворізької районної ради Дніпропетровської області батько [PERSON] від 08.12.2020 року участі у вихованні сина [PERSON] , 2013 року народження протягом періоду навчання сина в закладі не приймав, батьківські збори не відвідував, успіхами та досягненнями сина не цікавився ( а.с. 15). Згідно висновку Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 27.07.2021 року № 480 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , в інтересах дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , 2013 року народження ( а.с. 40). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях ( постанова Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 752/16443/16-ц), враховуючи позицію по справі Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, викладену у висновку від 27.07.2021 № 480, суд вважає, що наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням сина, не забезпечує його матеріально, не виявляє щодо нього батьківського піклування, не турбується про його духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 908,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved