Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у сумі 100000,00 гривень, штрафу за порушення зобов`язання у сумі 10000,00 гривень та сплачений судовий збір у сумі 1100,00 гривень. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 15.05.2020 договору позики, позивач надав відповідачу, а відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 100000,00 гривень з умовою повернення всієї суми у строк до 12.00 години 29.05.2020. Відповідно до п. 9 Договору позики, у випадку прострочення зобов`язання [PERSON] повинен сплатити на користь [PERSON] штраф у сумі 10% від суми позики. У встановлений у п. 3 Договору позики термін грошові кошти відповідач [PERSON] не повернув, у зв`язку з чим, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою від 30.09.2020 відкрито провадження у даній справі. Позивач у судовому засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання 28.10.2020 та 20.11.2020 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 15.05.2020 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до п.1, 3 якого, позивач передав, а відповідач [PERSON] прийняв у власність 100000 (сто тисяч) гривень строком до 12.00 години 29.05.2020. Відповідно до п.9 Договору у випадку прострочення Позичальником строків повернення позики визначених цим Договором, Позичальник сплачує на користь Позикодавця штраф у розмірі 10% від суми позики. Факт одержання грошей підтверджується п. 2 Договору, згідно якого грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень, які є предметом цього договору, передані готівкою Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору. Підписанням цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання від Позикодавця позики. Згідно з п.4 Договору позики, повернення позиченої суми повинно бути здійснено частками протягом строку, або однією сумою в кінці строку. У зв`язку з тим, що після укладення договору позики відповідач [PERSON] жодного разу не здійснював оплату встановлених платежів, передбачених п.4 Договору позики, позивач [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. На час розгляду справи судом, заборгованість відповідачем [PERSON] не сплачена та складає 100000 (сто тисяч) гривень. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у позику обумовлену сторонами грошову суму. Відповідач, у свою чергу, свої зобов`язання за договором позики не виконав, що призвело до порушення прав позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1100 гривень.

Outcome: approved