Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження ? частиною квартири, встановити порядок користування квартирою, зобов'язання вчинити певні дії. Після остаточного уточнення позовних вимог [PERSON] просив суд зобов'язати відповідача усунути позивачу перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження ? частиною квартири, заборонити відповідачу провадити торгівельну діяльність у спірній квартирі, відшкодувати компенсацію витрат на утримання квартири в розмірі 72980,61 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати на розгляд справи, посилаючись на такі обставини. Позивач був власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі позивач зробив ремонт, придбав необхідні меблі, техніку, зареєстрував за вказаною адресою СПД [PERSON] та займався підприємницькою діяльністю. Скарг та зауважень на здійснення ним підприємницької діяльності не було. Він мав намір відкрити магазин у належній йому на праві власності квартирі. Для відкриття торгівельного магазину позивачу необхідно було перевести житлове приміщення, а саме квартиру у нежитлове приміщення. На той час у нього не було грошей для переведення приміщення в нежитловий стан та відкриття торгівельного магазину. Тому позивач запропонував [PERSON] купити у нього ? частину квартири та допомогти йому в оформленні всіх необхідних документів для переведення приміщення в нежитловий фонд та відкриття магазину. Відповідач погодився купити ? частину квартири та в подальшому сплачувати необхідну суму для переведення приміщення з житлового фонду в нежитловий для відкриття магазину і здійснення в ньому підприємницької діяльності. 27 грудня 2006 року позивач продав ? частину своєї квартири [PERSON] за 3000,0 гривень. У 2007 році позивач допоміг [PERSON] зареєструвати СПД [PERSON] для здійснення ним підприємницької діяльності. Відповідач почав займатись у квартирі підприємницькою діяльністю, однак не сплачував за комунальні послуги та ніяк не допомагав позивачу у переведенні квартири в нежитловий фонд. На бездіяльність [PERSON] стосовно утримування частки спільного майна та виконання обіцянки стосовно матеріальної допомоги у переведенні зазначеної квартири у нежитловий фонд з подальшим відкриттям магазину позивач запропонував продати вказану квартиру та повернути відповідачу суму, яку він заплатив за купівлю ? квартири, а саме 3000,0 гривень. Однак відповідач не погодився з цією пропозицією та 07 червня 2010 року за допомогою невідомих осіб захопив усю квартиру. В липні 2010 року [PERSON] змінив замки на вхідній двері та встановив відео-спостереження, влаштував магазин у квартирі та займається торгівельною діяльністю будівельних матеріалів. У цій квартирі прописані [PERSON], його мати [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] Усі особові рахунки по квартирі оформлені на позивача. Відповідач з моменту купівлі ? частини квартири і по теперішній час не утримує квартиру, усі витрати, пов'язані з утриманням квартири позивач сплачую самостійно в повному обсязі. Для захисту свого законного права власності 04 липня 2012 року позивач звернувся із заявою дати правову оцінку діям [PERSON], а саме незаконне володіння ? частки квартири, яка належить [PERSON] на праві спільної часткової власності до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Однак, вжиті заходи не вплинули на протиправну поведінку відповідача, а позивачу лише радили звернутися за захистом своїх прав та прав своєї дитини до суду. На сьогоднішній день позивач не має місця для постійного проживання крім квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яка використовується як магазин, цей фактор також унеможливлює використання квартири за цільовим призначенням, тобто для проживання. Позивач зазнав значну майнову шкоду, так як він більше 3-х років утримую зазначену квартиру, а також в тому що на протязі цього часу він не міг використовувати по цільовому призначенню або здавати в оренду ? часку квартири, яка належить позивачу на праві спільної часткової власності. Позивач оцінюю завдану йому відповідачем майнову шкоду у розмірі 72980,61 грн., а саме: за весь період сплати послуг на утримання прибудинкової території - 3232,44 грн., вивезення сміття - 702,0 грн., доходи, які б він міг отримати від здачі в оренду - 140832,0 грн. Загальні збитки складають 144766,44 грн., тому позивач йому має відшкодувати 50% від цієї суми, а саме: 72383,22 грн. Крім того, позивачем було сплачено по лічильнику за газ - 233,36 грн. від 22.08.2013 р., 214,98 грн. борг за газ станом на 01.08.2014 р., штраф за електроенергію - 149,05 від 28.11.2013 р., що разом становить 597,39 грн., які також мають бути відшкодовані, оскільки квартирою в цей період користувався відповідач. Загалом: 72383,22 грн. + 597,39 грн. = 72980,61 грн. [PERSON] позов не визнав, вказавши, що він не перешкоджає відповідачу в користуванні квартирою, декілька разів пропонував позивачу зустрітися, щоб зробити дублікати ключів від квартири, але позивач ігнорує його пропозиції. Відповідач не проводить підприємницьку діяльність в цій квартирі, як підприємець зареєстрований за іншою адресою, квартира не має статусу нежитлового приміщення. Розрахунок вивезення сміття розраховується з кількості зареєстрованих, а позивачем за адресою квартири зареєстровано три особи, відповідач за цією адресою не зареєстрований. Не погодився із розрахунком можливих втрат від не здачі квартири в оренду в розмірі 140832,0 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування приміщенням квартири та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду, та продовжено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження ? частиною квартири, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду, та продовжено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження ? частиною квартири, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 26 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 671. Право власності на спірну квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 26 квітня 2004 року за № 395пр на стор. 127 за реєстровим № 52. 27 грудня 2006 року [PERSON], продав, а [PERSON], купив ? частину квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з однієї житлової кімнати, загальною житловою площею 17,1 кв. м. та підсобних приміщень; загальна площа квартири № 5 - 32,8 кв. м., про що свідчить договір купівлі-продажу від 27 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 5974. Відповідно до довідки (виписка із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) від 28 березня 2012 року за № 862, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] (основний), [PERSON] (син), [PERSON] (мати). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року була призначена у цій цивільній справі судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлені питання: визначити можливі варіанти порядку користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]., виходячи із часток співвласників - по ? частці за кожним, а також встановити можливі варіанти порядку користування квартирою з відступом від ідеальних часток співвласників з можливим проведенням робіт по переобладнанню приміщень та встановленням розміру грошової компенсації при відступі від ідеальних часток. Відповідно до висновку СЕ-2-1-67/13 складеного 08 січня 2014 року, вбачається, що вимоги нормативної законодавчо-технічної документації, викладені на стор. 10-15 даного висновку, а саме, у відповідності до п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» передбачено, що «Мінімальна площа спальні на одну особу - 10 кв. м. на дві -14 кв. м.»: об'ємно-планувальне рішення однокімнатної квартири [ADDRESS], де площа житлової кімнати, яка складає 17,10 кв. м., та її місце розташування в об'ємі квартири, не дозволяє її перепланувати на дві окремі житлові кімнати (спальні) мінімальними нормативними площами не менше 10 кв. м. з подальшим виділенням окремої спальні кожному з співвласників [PERSON] та [PERSON], визначити порядок користування вказаною квартирою, виходячи із часток співвласників - по ? частці за кожним, а також з відступом від ідеальних часток співвласників з можливістю проведення робіт по переобладнанню приміщень, а саме виділити кожному з співвласників окрему житлову кімнату (спальню) мінімальною нормативною площею не менше 10 кв. м., інші приміщення залишити у спільному користуванні - не надається можливості. Розмір грошової компенсації за недоотриману одним із співвласників ? частину квартири [ADDRESS], становить: 15728,0 доларів США, що на день складення висновку за курсом НБУ складає 125710,0 гривень. Згідно листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій Малиновського районного відділу від 14 жовтня 2013 року за №Р-14/11, вбачається, що ? частина житлової квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на правах приватної власності, згідно листа [PERSON] відмовив посадовій особі державного пожежного нагляду в огляд житлового приміщення переобладнаного під магазин. Вирішення питання із знесенням, перенесенням, переплануванням, зміною функціонального призначення будівель не входить до компетенції та повноважень органів Державного нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння). Тому такими діями відповідачами порушені права та законні інтереси позивача у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні стороною відповідача не надано достовірних доказів не перешкоджання позивачу у володінні та користуванні власністю, а саме ? частиною спірної квартири. На пропозицію суду оголосити перерву та надати час для виготовлення дублікату ключів від квартири, відповідач відповів про неможливість, посилаючись в цей день на свою зайнятість, припустивши, що позивач має дублікати ключів. За таких обставин суд має зобов'язати, з метою вирішення спору, [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у володінні та користуванні власністю - ? частиною квартири [ADDRESS]. При цьому суд враховує, що розпорядження ? частиною квартири має відповідати вимогам ст. 361 ЦК України. Жодного доказу щодо перешкоджання відповідачем позивачу саме у розпорядженні своєю ? часткою квартири до суду не надано. Згідно ст. 11, 525, 526, 615 ЦК України, ст. ст. 66 - 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири та повнолітні особи, які проживають в ній, зобов'язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно квитанції 69/98 від 22.08.2013 року позивачем сплачено по лічильнику за газ - 233,36 грн., також сплачено 214,98 грн. боргу за газ станом на 01.08.2014 р. та штраф за електроенергію 149,05 від 28.11.2013 р., що разом становить 597,39 грн. Оскільки в цей час позивач не користувався спірною квартирою, але сплатив платежі, заборгованість та штраф, ці витрати мають бути йому відшкодовані відповідачем. За період з червня 2010 року по листопад 2014 року позивачем сплачено 3232,44 грн. за утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач не надав доказів участі як співвласник у цих витратах. Відшкодуванню позивачу підлягає 50% від сплачених коштів, а саме - 1616,22 грн. За період з червня 2010 року по листопад 2014 року позивачем сплачено 702,0 грн. за вивезення сміття. Оскільки розрахунок за цю послугу розраховується з кількості зареєстрованих, а також з врахуванням обов'язку власника сплачувати комунальні платежі, на користь позивача підлягає відшкодуванню ? частина означених витрат, а саме 175,5 грн. В частині відшкодування втраченого заробітку за задачу в оренду спірної квартири з відповідача за період з червня 2010 року по листопад 2014 року в сумі 70416,0 грн. суд має відмовити, оскільки згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Жодного доказу щодо домовленостей та їх реалізації стосовно передачу спільного майна в оренду до суду не надано, тому ці розрахунки є припущенням. За викладених обставин відповідачем на користь позивача має бути відшкодовано 2389,11 грн. (1616,22 грн. + 175,5 грн. + 233,36 грн. + 214,98 грн. + 149,05 грн.). Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З викладених обставин суд має стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в частині задоволених майнових вимог та судовий збір за забезпечення позову в сумі 358,30 грн. (243,6 грн. + 114,7 грн.). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Outcome: partial