Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 600грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02.04.2013року. Просить зменшити розмір аліментів до 150грн., посилаючись на те, що 01.01.2015року він не отримує жодного прибутку, так як ним припинено підприємницьку діяльність, він отримує тимчасову матеріальну допомогу в Державному центрі зайнятості Тернопільського МРЦЗ та йому встановлена 3-тя група інвалідності з опорно-рухового апарата, тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 600грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві, суду пояснив що справедливим є стягувати з нього на користь позивачки 150 гривень, і вважає обов'язком держави, до суми 150 гривень, додатково сплачувати відповідачці допомогу на утримання дитини до розміру 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання не з'явився, подано заяву про перенесення слухання справи. На попередніх судових засіданнях ним подано письмове пояснення щодо обставин справи, вважає, що позов є надуманий та до задоволення не підлягає. Судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі не укладали шлюбу, однак проживали спільно, і в них народилася дочка - [PERSON], [INFO] народження, що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.04.2013року вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 600грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця №4-21/1614 від 24.03.2015року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24.03.2015року внесено запис №26460060004018033 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. Згідно довідки Державного центру зайнятості Тернопільського МРЦЗ №1622 від 18.05.2015року, [PERSON] зареєстрований як безробітний у Тернопільському МРЦЗ з 01.04.2015року та отримує 747,04грн. допомоги. 09.06.2015року комісією Тернопільської міскМіжрай МСЕК [PERSON] встановлено 3-тю групу інвалідності, з протипоказанням важкої фізичної праці та розроблено індивідуальну програму реабілітації №888, причина інвалідності зазначена інвалід з дитинства з ураженням ОРА. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.06.2015року вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] 5000грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В силу ст.60 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на кожну із сторін спору, однак, будь-яких доказів, що позивач за своїм станом здоров'я не може виконувати своїх обов'язків по утриманню доньки [PERSON], [INFO], суду не надано і ним не здобуто. Посилання позивача на те, що він не отримує жодного прибутку крім матеріальної допомоги, яку йому виплачує Державний центр зайнятості Тернопільського МРЦЗ та йому встановлена 3-тя група інвалідності з опорно-рухового апарата, суд до уваги не приймає, оскільки висновком комісії Тернопільської міскМіжрай МСЕК [PERSON] протипоказано важку фізичну працю, що не позбавляє його можливості працювати на будь-якій іншій роботі та виконувати обов'язки по утриманню доньки. Відтак, сімейний стан відповідача не змінився, причиною інвалідності згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією є інвалідність з дитинства з ураженням ОРА, що є доказом наявності хвороби позивача з дитинства, а не погіршення стану здоров'я з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, не доведено позивачем і погіршення свого матеріального стану, що є визначальним чинником у вирішенні питання зменшення розміру аліментів. Крім того, варто зазначити, що у власності [PERSON] перебуває автомобіль марки MERCEDEC BENZ (1981року), колір білий № двигуна 616 ДНЗ С1543ТІ, автомобіль марки RENAULT KANGOO (2005року), колір білий, № кузова [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], автомобіль VOLKSWAGEN LT35 (2004року), колір білий, № кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], фургон марки «FIAT SCUDO», а також торговий павільйон по [ADDRESS], власником якого, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно значиться [PERSON] (тобто [PERSON], після зміни прізвища, свідоцтво про зміну імені Серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідно віку, стан здоров'я та матеріальне становище позивача та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed