Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.11.1987 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був батько позивача - [PERSON] . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №9265 від 31.01.2020 за архівними даними Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , як головою колгоспного двору згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.11.1987. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою Серафинецької сільської ради № 90 від 03.03.2020. Довідкою цієї ж ради № 93 від 03.03.2020 доводиться перейменування вулиці та зміна нумерації будинку із [ADDRESS] [ADDRESS] . У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., літньої кухні, двох комор, стайні, стодоли, сараю, двох гаражів, курника, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1977 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 105160 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08.08.2019, актовий запис №24. 03 лютого 2017 року [PERSON] склав на користь позивача заповіт, яким розпорядив йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , земельні ділянки та грошові вклади в банку. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. та була заведена спадкова справа №171/2019. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 02.03.2020. З довідки Серафинецької сільської ради № 71 від 21.02.2020 вбачається, що станом на [INFO] у житловому господарстві проживали тато [PERSON] (помер [INFO] ), мама [PERSON] (померла [INFO] ), брат [PERSON] , син [PERSON] та позивач. Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Як [PERSON] так і [PERSON] склали на користь позивача заповіт. Позивач успадкував належні матері земельні ділянки, що доводиться свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Після смерті батька позивач фактично вступив в управління спадщиною - подав заяву про прийняття спадщини, користується спадковим майном на власний розсуд, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач до суду подав заяву, в якій просить судовий розгляд справи завершувати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги визнають в повному обсязі, на частку в спадковому майні не претендують; не претендують також на частку в колгоспному дворі та не зверталися за її виділом; не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 листопада 1987 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки № 93, виданої 03.03.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що будинок, належний [PERSON] , який помер [INFO] , розташований в [ADDRESS] ). Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9265 від 31.01.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 312 право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] [ADDRESS] ) зареєстровано за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.11.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 10.02.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1977 році, господарські будівлі та споруди в 1977, 1980, 1984, 1987 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 03.03.2020 становить 105160 грн. Довідкою № 90, виданою 03.03.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що біля житлового будинку в [ADDRESS] рахується земельна ділянка загальною площею 0,70 га, в тому числі: в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,45 га. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі в будинку в [ADDRESS] ) були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 71, виданою 21.02.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом, посвідченим 03.02.2017 секретарем Серафинецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 13, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким земельні ділянки згідно Державного Акту серії ІФ № 056478 площею 1,2004 га в урочищі «Дієгони», серії ІФ № 056614 площею 0,0751 га в урочищі «Ставище» в селі Серафинці, грошові вклади згідно ощадних книжок та рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] в ощадбанку Україна заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 60234945 (номер в реєстрі нотаріальних дій 15), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47202263, виданою 24.03.2017 Приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області у віці 76 років, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2017 року виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 серпня 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 65 від 30.12.1961. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, 08.10.1960 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08.10.1960 зроблено запис за № 22, що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.08.1995. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є [PERSON] (позивач). На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали - чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ; були зареєстровані, але не проживали - невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 91, виданою 03.03.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії спадкової справи № 42/2017, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 47203085 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 24.03.2017 приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60428484 (номер у нотаріуса 42/2017), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . [PERSON] приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2081 (14.11.2017), №226 (28.02.2020) на земельні ділянки, площею: 1,2004 га та 0,0751 га, що розташовані на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. За заповітом, посвідченим 03.02.2017 секретарем Серафинецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 14, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , земельні ділянки згідно Державного Акту серії ІФ № 056477 площею 1,2340 га в урочищі «Дієгони», серії ІФ № 056613 площею 0,0772 га в урочищі «Ставище» в селі Серафинці, грошові вклади згідно ощадних книжок та рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] в ощадбанку Україна заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 60234952 (номер в реєстрі нотаріальних дій 14), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57287964, виданою 21.08.2019 Приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області у віці 81 років, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2019 року Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є [PERSON] (позивач). На момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав - син [PERSON] , [INFO] ; були зареєстровані, але не проживали - невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 92, виданою 03.03.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії спадкової справи № 171/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 57288067 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 21.08.2019 приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64635263 (номер у нотаріуса 171/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. До складу спадщини [PERSON] , яку він заповів спадкоємцю [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. про відмову у видачі свідоцтва у видачі свідоцтва про право на спадщину від 02.03.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батьків, фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved