Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] в якому просить припинити її право власності на силосну яму, яка знаходиться в [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачу на праві приватної власності належить споруда силосної ями в [ADDRESS] Рішенням Рівненської міської ради від 20 серпня 2015 року [PERSON] затверджено проект землеустрою земельної ділянки за вищевказаною адресою та передано в оренду на десять років для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказав, що право власності відповідача на споруду силосної ями порушує його права, як власника суміжної земельної ділянки, оскільки створює йому перешкоди у користуванні землею та унеможливлює виконання будівельного паспорту для її забудови. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити. Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову в задоволенні якого просили відмовити. Представник Рівненської міської ради в судовому засіданні вказав, що відповідач [PERSON] із заявою про проведення державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна - силосної ями у зв'язку із його знищенням не зверталася. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Судом установлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2007 року за [PERSON] визнано право власності на споруду силосної ями, яка знаходиться в [ADDRESS] Наказом управління містобудування та архітектури №48 від 19 березня 2008 року споруді силосної ями на [ADDRESS] (територія бригади №2), яка належить відповідачу на підставі вказаного рішення суду присвоєно поштову адресу - м. Рівне [ADDRESS] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 липня 2010 року [PERSON] зареєструвала на себе право приватної власності на споруду силосної ями в [ADDRESS] 28 серпня 2013 року відповідач звернулася до міського голови м. Рівне із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, площею 1000 кв. м. в [ADDRESS] для реконструкції силосної ями під житловий будинок. Рішенням Рівненської міської ради №5663 від 20 серпня 2015 року відповідачу затверджено проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки та передано в оренду на десять років для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вказує позивач - [PERSON] надання відповідачу земельної ділянки в оренду порушує його права як власника суміжної земельної ділянки, оскільки створює перешкоди у користуванні землею, тому просить припинити право власності на силосну яму, яка належить [PERSON] Однак, суд не може погодитись із твердженням позивача з огляду на наступне. У ст. ст. 346, 349 ЦК України законодавець передбачив підстави припинення права власності, а саме право власності припиняється у разі знищення майна. Право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Об'єкт нерухомості - споруда силосної ями з частиною навісу є в наявності, що підтверджується висновком будівельно-технічного експертного дослідження №15/д від 24 грудня 2013 року та довідкою ТзОВ «Рівненського БТІ» №1 від 19 серпня 2015 року. Крім того, повноваженнями щодо звернення до органу державної реєстрації прав для проведення державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку із його знищенням наділений лише власник майна. Відповідач, як власник нерухомого майна, не зверталася із заявою щодо внесення змін до державного реєстру. Позивач не має повноважень ставити питання про припинення права власності на майно, яке йому не належить. За таких обставин, твердження [PERSON] про те, право власності відповідача на споруду силосної ями порушує його права, як власника суміжної земельної ділянки та створює йому перешкоди у користуванні землею та унеможливлює виконання будівельного паспорту для забудови є безпідставними та не обґрунтовані. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed