Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя [PERSON] при розпаюванні земель селянської спілки «Червоний маяк» с.Паплинці Старосинявського району отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405578, площею 3,26 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 29.01.1996 року [PERSON] померла, а спадщину після її\~ смерті прийняв позивач, як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Тому, позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 3,26 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, проте подав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 1996 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно серії 1-БВ № 286339 від 05.09.2016 року, виданим [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 4. За життя [PERSON] склала заповіт, яим все своє майно заповіла позивачу [PERSON], що стверджується дублікатом заповіту, виданим в.о. старости [PERSON] селищної ради [PERSON] від 21.06.1995 року. Відповідно до довідок [PERSON] селищної ради №130, №148 та №149 від 09.02.2017 року [PERSON] здійснив поховання [PERSON], яка померла 29.01.1996 року. [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO], назва вулиці та нумерація будинків не змінювалась. При розпаюванні земель селянської спілки «Червоний Маяк» с.Паплинці Старосинявського району [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) в землях селянської спілки «Червоний маяк» с.Паплинці Старосинявського району, що стверджується списком громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, в якому під №285 зазначено [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 19.01.2017 року №97-28-99.2-11/0/9-17 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405578, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №565 від 24.07.2000 року. Згідно ропорядження [PERSON] райдержадміністрації №182/2009 від 10.07.2009 року розмір земельної частки (паю) становить 3,13 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат серії ХМ №0405578 на право земельну частку (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах селянської спілки «Червоний маяк» с.Паплинці Старосинявського району, який зареєстрований в даній книзі за № 565 від 24.07.2000 року, видано після смерті [PERSON] Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405578 було втрачено, про що позивачем було подано оголошення в Старосинявську району газету «Колос». У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], як спадкоємець за заповітом, шляхом вступу в управління спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради №520 від 18.11.2016 року, що міститься у спадковій справі №2-2017 від 06.01.2017 року. 06.01.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405578 видано після смерті спадкодавиці [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] №19-02-31/2016 від 06.01.2017 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), однак не отримала сертифікат серії ХМ №0405578 на право земельну частку (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах селянської спілки «Червоний маяк» с.Паплинці Старосинявського району, який зареєстрований в даній книзі за № 565 від 24.07.2000 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Outcome: approved