Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що є власником двох земельних ділянок, які знаходяться в [ADDRESS] . Одна ділянка належить йому на праві власності згідно рішення 6 сесії 5 скликання №64 Станильської сільської ради від 20.07.2007 року, інша є суміжною із вищезгаданою та належить йому згідно договору дарування від 29.11.2011 року. Право власності на дані земельні ділянки підтверджується Державними актами. Влітку 2017 року відповідач самовільно, без погодження з ним, всупереч земельно-кадастровій документації встановив огорожу із сітки уздовж своєї ділянки, при цьому захопивши частину земельної ділянки, яка належить йому на праві власності, приєднавши до своєї земельної ділянки. Крім того, в червні 2018 року він встановив факт захоплення частини іншої земельної ділянки. А саме, відповідач переніс межу своєї ділянки вперед, перебивши стовпи та натягнув на них сітку, в результаті чого знову збільшив іншу свою ділянку за рахунок частини другої його ділянки. Відтак, вказує на те, що внаслідок самовільного перенесення межових знаків, відповідач захопив частину його земельних ділянок і змінив на місцевості всупереч кадастровій документації, чим порушив його права. Відтак, вимагає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у ньому. Додав, що Державні акти на даний час ніким не скасовувалися та є дійсними. Натомість, відповідач не має жодних документів, окрім записів у погосподарських книгах та квитанції про сплату земельного податку по іще не обміряних згідно вимог Закону земельних ділянках, як воно було колись. Відповідач заперечив щодо задоволення позову. Додав, що хтось підробив підписи його у документах. Чому в нього зменшилася земельна ділянка, а відповідно у позивача збільшилася, він не розуміє. Земля була виділена йому та його матері. Згодом сусіду виділили землю під будівництво без його відома. Його обманули і він буде захищати свої права. Йому було відмовлено у безоплатній приватизації землі. Запис у по господарських книгах за відповідачем про земельну ділянку площею 0,39 га є правовою підставою для надання саме такої площі земельної ділянки йому у власність. Представник відповідача підтримав думку свого довірителя. Додав, що заперечує щодо задоволення позову пославшись зокрема, на підстави, викладені у відзиві. Вказав, що у його довірителя до сих пір не отримував належних йому Державних актів. Він не отримував також жодних повідомлень згідно ч.2 ст.149 ЗК України. Проїзд між земельними ділянками сторін є загального користування та звертатися з даним позовом може лише сільська рада. Усі підписи і в його і позивача технічних документаціях - підроблені. Представник третьої особи сільський голова Марунчак І.М. пояснив суду, що земельні ділянки, кадастровий номер 4621287400:01:002:0251 та 4621287400:01:002:0254 належать позивачу. Першу - виділена, а другу - успадкував. А земельні ділянки, кадастровий номер 4621287400:01:002:0252 і 4621287400:01:002:0253 - належать відповідачу. (Надалі в рішенні будуть вказуватись останні цифри кадастрових номерів: …251, …252, …253, …254 відповідно). Земельна ділянка позивача к.№…251 є тупиковою, до неї немає іншого доступу, бо з інших сторін охоронна зона річки. Захопленими позивачем є зображені на плані земельних ділянок а.с.12 частини їх площ, що зображені у вигляді рівнобедреного трикутника з вказаною висотою 2,67 м. та у вигляді трапеції з розмірами основ 11,04 м. та 6,82 м. Дані погосподарської книги із вказівкою на площу 0,39 га є орієнтовні. Вписувались туди за обмірами, виконаними підручними засобами для сплати земельного податку. Новітні обміри, зроблені за допомогою геодезичних приладів точно визначили площу землі і становить вона 0,3661. Відтак, після отримання Державних актів довідка №466 втрачає силу, бо в рішенні сесії вказано «внести зміни в облікові документи», що і зроблено на сьогодні. На час обмірів, хтось із родичів сторін вказував на візуальні орієнтири розподілу землі (кущами, деревами чи траншеєю). На той час не було вимог щодо розподілу меж. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок, які знаходяться в [ADDRESS] . Одна з них площею 0,2400 га, яка розташована за зазначеною вище адресою, належить позивачу на праві власності згідно рішення 6 сесії 5 скликання № 64 Станильської сільської ради від 20 липня 2007 року. Інша земельна ділянка площею 0,2400 га є суміжною із вищезазначеною ділянкою. Право власності на вказані ділянки підтверджується Державними актами серії ЯК № 857925, кадастровий номер - 4621287400:01:002:0251 та серії ЯК №857951 - кадастровий номер - 4621287400:01:002:0254. Згідно плану земельної ділянки, виготовленого Дрогобицьким відділом Львівської філії ДП ЦДКЗ (а.с.12) вбачається, що відповідач, всупереч земельно-кадастровій документації встановив огорожу із сітки уздовж своєї земельної ділянки, при цьому «захопив» частину земельної ділянки, яка позначена як проїзд і не належить йому на праві власності. Відтак, позивач розширив свою земельну ділянку в цьому місці на площу у вигляді трикутника з висотою 2,67 м. Тим самим, межі проїзду у цьому місці фактично змістилися на вказану відстань, що відповідно впливає на можливість позивача належно користуватися земельною ділянкою …254. Цей факт в тому числі підтверджується і висновком експерта №16 від 03.0.2019 року, де вказано, що Проїзд… не влаштований. Планом також було встановлено факт захоплення частини іншої земельної ділянки …251 у вигляді трапеції з розмірами основ 11,04 м. та 6,82 м., яка у даному випадку безпосередньо межує із земельною ділянкою відповідача …253. Крім того, у вересні 2018 року, позивач звертався до Дрогобицького відділу Львівської філії ДП ЦДКЗ із заявою про обстеження земельних ділянок і встановлення факту перенесення межових знаків, які розділяють спірні земельні ділянки. Члени земельно- погоджувальної комісії Станильської сільської ради 19 жовтня 2018 року, із виходом на місце, з`ясували, що зазначену огорожу, із порушенням меж земельних ділянок, встановив відповідач. Водночас було запропоновано відповідачу демонтувати самовільно встановлену огорожу та привести межі своїх земельних ділянок у відповідність до державних актів, чого зроблено не було. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із положеннями ч.12 ст.79-1 ЗК України межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною 2 ст.91 ЗК України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст.106 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Частиною 1 ст.107 ЗК України визначено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Таким чином, наведені положення Закону надають суду правові підстави вбачати незаконність дій Відповідача та задоволити позов, зобов`язавши відповідача усунути перешкоди та відновити межові знаки по границях своїх земельних ділянок відповідно до даних земельно-кадастрової документації. Разом з тим, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. Враховуючи викладене та

Outcome: approved