Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує 13.04.2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 1,7048 га, розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району. Він являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого. Крім нього є ще спадкоємці за законом: [PERSON] - дружина спадкодавця, яка спадщину прийняла та [PERSON], [PERSON] - діти спадкодавця, які відмовились від спадкового майна. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що між ним та відповідачкою [PERSON] виник спір щодо спадкового майна. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті 13.04.2015 року [PERSON], право на спадщину, що складається з земельної ділянки, площею 1,7048 га у межах згідно з планом меж земельної ділянки, розташованої на території Лісниченської сільської ради Бершадського району, яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно СИА 073276 від 27.08.2014 року належала [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу без їх участі, позов визнають. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.04.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 316267. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району. В силу ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, і це підтверджується письмовими доказами у справі, що [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок своєї смерті, склавши заповіт. Відповідно до заповіту, складеного 28.01.2015 року, та посвідченого секретарем виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області, [PERSON] належну йому земельну ділянку (пай), розміром 1,7048 га, кадастровий номер 0520482800:02:001:0002 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 073276 від 27.08.2014 року заповів [PERSON] Як встановлено в ході розгляду справи з заявами про відкриття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулись: позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом та відповідачка [PERSON], як спадкоємець за законом. З заявами про відмову від спадщини звернулись відповідачі [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1241 ч.1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу [PERSON], до якої звернувся спадкоємець за заповітом з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в зв'язку з виникненням спору з приводу розподілу спадкового майна між спадкоємцями, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України. Відповідачка [PERSON], з якою у позивача [PERSON] виник спір щодо розподілу спадкового майна згодна щоб за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку, про що надала відповідну заяву. А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію всіх відповідачів, які подали до суду заяви про визнання позову. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 392, 1222, 1223, 1241, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved