Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з червня 2004 року по 26.02.2005 року, тобто на час відкриття спадщини та визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,96 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлої [INFO], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та його представник, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,96 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456858, виданого 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 - 09 -251. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2005 року, виданого Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,96 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 38148772 від 16.08.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої [INFO] - відсутня. Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Новонекрасівською сільською радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області; - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] в період часу з червня 2004 року по 26.02.2005 року, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Крім цього, заявою від 19.08.2014 року, відповідач не заперечував проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. від 16.08.2014 року за № 1935/01-16 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved