Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Житомирської філії ПАТ «Укртелеком», в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка призвела до ненадання йому телекомунікаційних послуг відповідно до Закону України «Про телекомунікації», нарахувати з 01.06.2017 року та стягнути з відповідача згідно ст.40 Закону України «Про телекомунікації» на його користь штраф у розмірі 25 відсотків добової абонентської плати за кожну добу перевищення, стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., зобов`язати відповідача негайно відновити послуги електрозв`язку за місцем його проживання, зобов`язати відповідача надавати йому послуги цілодобово 365 (366) днів на рік за встановленими показниками якості, відповідно до стандартів, умов договору та вимог Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року. Позов мотивований тим, що 05.11.2010 року позивач уклав з ВАТ «Укртелеком» в особі начальника Центру телекомунікаційних послуг Житомирської філії ВАТ «Укртелеком» (з 2011 року ВАТ «Укртелеком» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Укртелеком») договір про надання телекомунікаційних послуг, відповідно до умов якого відповідач провів підземний кабель з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку та за місцем проживання позивача встановив індивідуальний телефонний апарат з номером [NUMBER] . З 02.04.2018 року відповідач змінив позивачу тарифний план з «Домашній базовий» на «Простий». Абонентську плату на пільговий умовах позивач завжди оплачував вчасно і заборгованості немає. Згідно з Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою КМ України від 08.08.1995 року № 720, оператори, провайдери не мають права відмовляти у подальшому наданні загальнодоступних (універсальних) послуг інвалідам І та ІІ групи усіх категорій. У 2017 році в позивача почав нестабільно працювати телефонний зв`язок. Він неодноразово звертався до відповідача, на урядову «гарячу лінію», до правоохоронних органів, Адміністрації Президента України, про термінове поновлення йому послуги стаціонарного телефонного зв`язку. Відповідач листами повідомляв позивача, що за наявними обліковими даними його телефон працював нестабільно, неякісно через пошкодження лінійно-кабельних споруд зв`язку зокрема у періоди з 01.06.2017 року до 31.08.2017 року, з 05.09.2017 року, з 06.02.2018 року по 14.02.2018 року, з 01.04.2018 року і відповідач планував відновити надання послуг телефонного зв`язку в орієнтовні терміни відповідно протягом вересня 2017 року, до 29.12.2017 року, протягом травня 2018 року. Однак, телефонного зв`язку відповідач так і не відновив, чим порушив права позивача. Тому позивач просить, покликаючись на ст.ст.11, 23, 626, 629, 901, 1167 ЦК України, ст.ст.1, 32, 63 Закону України «Про телекомунікації», п.п.11-13 ст.35 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМ України від 11.04.2012 року № 295, ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», позов задоволити. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи зокрема тим, що тимчасове припинення телефонного зв`язку у зв`язку із пошкодженням лінійно-кабельних споруд відбувалося внаслідок складних погодних умов, а відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікаційних послуг не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган, тощо), викрадення чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом. Позивач проживає в с.Возничі Овруцького району Житомирської області. Автоматична телефонна станція (АТС), яка обслуговує абонентів с.Возничі МАВ ОПМ-30, знаходиться в с.Лучанки Овруцького району Житомирської області і підключена до АТС ЕС-11 в с.Словечно та розрахована на 30 абонентів. Фактично в с.Лучанки користуються телекомунікаційними послугами три абоненти, а в с.Возничі один позивач [PERSON] , який як ветеран війни користується 100%-ою пільгою щодо сплати за надання телекомунікаційних послуг. Відстань від абонента [PERSON] до обслуговуючої АТС становить 26 км. Відтак, відсутня економічна доцільність проведення відновлювальних робіт пошкодженого внаслідок погодних умов кабелю електрозв`язку, що вбачається з довідки про сукупну вартість ремонтних робіт з відновлення ЛКС. Цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту цивільного права, як визнання протиправною бездіяльності особи. В позові відсутній розрахунок штрафу в розмірі 25% добової абонентської плати за кожну добу перевищення терміну та в ціну позову розмір цього штрафу не включений. В ціну позову включено лише 5000 грн. моральної шкоди, вимога про стягнення якої є необґрунтованою. Відповідач, будучи належно повідомленим про розгляд справи, уповноваженого представника в судове засідання не скерував, про причини неявки повідомив. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті,

Outcome: approved