overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи тим, що 10.07.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них з відповідачем дітей немає. Проте, відносини між ними не склались, а тому просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб. Розірвати шлюб в органах РАЦСу за спільною заявою виявилось неможливим, оскільки відповідач до РАЦС не з`являється, а тому він вимушений звертатись до суду. Просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб. Відповідач [PERSON] не з'явилася без поважних причин, хоча повідомлена у встановленому порядку про час та місце розгляду справи. Так, згідно довідки адресного довідкового бюро державної міграційної служби України у Вінницькій області, відповідач [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с.8). До суду повернувся конверт із рекомендованим поштовим повідомленням, адресований відповідачу [PERSON], із відміткою про те, що остання за зазначеною адресою (а.с.23-27). Відповідно до п.п.2,3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити розглянувши справу у його, а в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення (а.с.21). За таких підстав, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ч.1 ст.224 ЦПК України, суд постановив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів і ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 10.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1227, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Однак на даний час фактично сім'я розпалася. Позивач наполягає на розлученні, на примирення не погоджується. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 03.01.2004 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 11. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], проте подружнє життя не склалось. Починаючи з 2010 р. відносини між ними погіршились, зникло порозуміння, що призвело до припинення шлюбу, спільне домашнє господарство не ведуть, не пов»язані спільним побутом, разом однією сім»єю не проживають, втратили один до одного почуття любові, поваги та довіри. Вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, оскільки то суперечитиме його інтересам. Після розірвання шлюбу за домовленістю малолітня донька буде проживати з відповідачем. Позивач просить шлюб розірвати. Представник позивача на підставі договору про надання правових послуг від 19.08.2015 р. - адвокат, Лев Р.В., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явилась, фактичне місце її перебування невідоме, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом опублікування виклику в газеті «Урядовий кур'єр» від 16.12.2015 № 235. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що з 03.01.2004 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 11, в шлюбі мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] ( а. с. 6). Спільне сімейне життя сторін не склалося, починаючи з 2010 р. відносини між ними погіршились, зникло порозуміння, що призвело до припинення шлюбу, спільне домашнє господарство не ведуть, не пов»язані спільним побутом, разом однією сім»єю не проживають, втратили один до одного почуття любові, поваги та довіри. Суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 03.06.2005 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 303. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають двох малолітніх синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2013 р. сімейні відносини стали погіршуватись, виявилися різні погляди на життя та інтереси, у зв»язку з чим постійно виникали конфлікти і суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З грудня 2013 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб існує формально. Всі спроби зберегти сім»ю та налагодити стосунки не надали позитивного результату. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечитиме його інтересам і інтересам дітей, що має істотне значення. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, що негативно вплинуло на характер їхніх взаємовідносин, призвело до фактичного припинення шлюбу. З грудня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб лише існує формально. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їх внутрішній волі, суперечитиме інтересам обох подружжя та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 03.09.1994 р. відділом РАГС Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва, запис акту №841. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що мають двох неповнолітніх синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою, сім»я розпалася по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, ведення домашнього господарства, виховання дітей. З серпня 2014 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, переконались, що примирення, спільне проживання та збереження родини неможливе. Спору про поділ майна не існує. Позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять ухвалити відповідне рішення, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, відповідачка визнала, бажає змінити прізвище з - «[PERSON]» на дошлюбне - «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, … та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 03.09.1994 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому за реєстрацією відділом РАГС Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві запис акту №841, мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Сім»я розпалась остаточно, з вини обох подружжя, по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, права і обов»язки подружжя та ведення домашнього господарства, виховання дітей. З серпня 2014 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На пiдставi ст. ст.104, 105, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 03.09.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києві, запис акту № 1165. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалося. Понад чотири роки вони подружній відносин не підтримують через постійні непорозуміння, стали чужими один одному, на даний час спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає примирення та збереження сім»ї неможливим, оскільки то суперечитиме моральним засада суспільства, втратив до відповідача почуття любові та поваги, тривалий час не спілкуються, має іншу жінку, яка є вагітною. Позивач просив шлюб розірвати. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідач повторно не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК ). Суд установив, що з 03.09.2010 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією 03.09.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києві, запис акту № 1165, мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 4, 5). Понад чотири роки сторони подружніх відносин не підтримують через постійні непорозуміння, стали чужими один одному, на даний час спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, позивач має іншу жінку, з якою бажає створити нову сім»ю, чекають народження спільної дитини. Суд установив, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 04.03.2005 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 130. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте подружнє життя не склалося по причині різних характерів і поглядів на сімейні відносини і обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння. З травня 2012 р. шлюбні відносини припинили, кожен живе власними інтересами і життям, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме їх інтересам. Спору про утримання дитини немає, за рішенням суду він платить аліменти. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів і поглядів на права і обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З травня 2012 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, тривалий час шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їх внутрішній волі, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 04.07.1981 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту за № 656. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте одруження виявилось невдалим, постійно виникали негаразди, суперечки. Відповідачка не піклувалась про створення нормальних сімейних відносин, не дбала про взаємоповагу один до одного, її ставлення до сім»ї призвело до припинення шлюбних відносин. З квітня 1992 р. вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка з позовом ознайомлена, заперечень не надала, у судове засідання повторно не з»явилася, причини неявки не повідомила, судові повідомлення про час і місце розгляду справи повернуті поштою з відміткою за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, що негативно вплинуло на характер їхніх взаємовідносин, призвело до фактичного припинення шлюбу. З квітня 1992 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб між ними існує лише формально. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 05.10.2006 р. Центральними відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, запис акту № 2792. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем спільних дітей не мають, сім»я склалась невдало по причині різних характерів та поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, конфліктів, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Протягом останніх двох років їхній шлюб існує формально. Вважає примирення неможливим, вони втратили один до одного почуття любові, поваги та довіри, ніщо спільне не пов»язує, за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Спору про поділ майна немає. Позивач просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідач повторно не з»явилась, причини неявки не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів та поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, що викликало між ними конфлікти і призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Протягом останніх двох років сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільно домашнє господарство не ведуть, їхній шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя подружжя неможливе, вони втратили один до одного почуття любові, поваги та довіри, за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 07.10.1993 р. виконавчим комітетом Безпечнівської ради Жашківського району Черкаської області, запис акту № 7. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], але сімейне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов»язки з ведення домашнього господарства та виховання дитини. У першому півріччі 2013 р. шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть. Вважає подальше спільне проживання та збереження сім»ї неможливим. Спору про поділ спільного сумісного майна немає, після розлучення неповнолітня донька залишається проживати з відповідачем, між ними досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що з 07.10.1993 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією виконавчим комітетом Безпечнівської ради Жашківського району Черкаської області, запис акту № 7, мають спільну неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Сім»я сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів та поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, ведення домашнього господарства та виховання дитини, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З першого півріччя 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Суд установив, що подальше спільне проживання подружжя та збереження сім»ї неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох сторін, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Після розлучення неповнолітня донька сторін залишається проживати з матір'ю, сторони досягли взаємної згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved