Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Махлинець в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Облазницької сільської ради, площею 4,16 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ЛВ №134670/697 від 30.05.1997, виданого на підставі Розпорядження голови Жидачівської РДА від 19.03.1997 №142 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів по Облазницькій сільській раді за №773. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що [INFO] померла його бабуся по батьковій лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Облазницької сільської ради, площею 4,16 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134670/697 від 30.05.1997. [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . По даних виконкому селищної ради, заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. До дня смерті і на день смерті з гр. [PERSON] проживали згідно будинкової книги: внук - [PERSON] , дружина внука - [PERSON] . Оскільки заповіту не було, то спадкування відбулося за законом. Батько позивача - [PERSON] помер у 1989 році (копія свідоцтва про смерть додається), тобто швидше за [PERSON] , то позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як онук спадкодавця. Окрім позивача, іншим спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця - [PERSON] . Позивач займався похороном бабусі, вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки обробляє земельні ділянки. Про відмову від спадщини він не заявляв, а тому на підставі ст.549 ЦК УРСР 1963 року, вважається таким, що її прийняв, однак юридично не оформив. 30.06.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї бабусі, однак нотаріус відмовив їй, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном. В даному випадку право позивача на спадкове майно не визнається, оскільки він не може пред`явити оригінал правовстановлюючого документа через те, що він втрачений. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 04.08.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 01.10.2021 /а.с.21-22/. Ухвалою суду від 01.10.2021, підготовче засідання відкладено на 12.11.2021, у зв`язку з неявкою відповідача /а.с.32/. Ухвалою суду від 12.11.2021, підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 13.12.2021 /а.с.41-42/. Розгляд справи по суті відбувся 13.12.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Гніздичівської селищної ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.05.2021, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Облазницькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №134670/697 від 30.05.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 773. Площа земельної ділянки 4,16 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифікату: Розпорядження голови Жидачівської РДА від 19.03.1997 №142. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавалися. /а.с.14/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO], [PERSON] померла [INFO] в с. Махлинець Жидачівського району Львівської області у віці 83 роки /а.с.11/. Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради №112 від 24.03.2021, [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO]. По даних виконкому селищної ради, заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. До дня смерті і на день смерті з [PERSON] проживали, згідно будинкової книги, внук- [PERSON] та дружина внука [PERSON] /а.с.12/. Згідно витягу зі спадкового реєстру від 30.06.2021 №65370195, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а.с.13/. Згідно витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження №00031344208 від 23.06.2021, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого вдруге 19.05.1990, [PERSON] помер [INFO] в с. Махлінець Жидачівського району Львівської області у віці 54 роки /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.01.1963, [PERSON] народився [INFO] в с. Махлінець Жидачівського району Львівської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №57/02-31 від 30.06.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном /а.с.16/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спірні правовідносини у системному взаємозв`язку регулюються чинною на час виникнення спірних правовідносин ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), за змістом якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи судом достеменно встановлено, що [PERSON] успадкував спірну земельну ділянку після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки після смерті баби вступив в управління та володіння спадковим майном, батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved