Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 2007 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону. Починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 січня 2017 року. У період перебування у шлюбі, у сторін народилась дитина- [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина постійно проживає з позивачем та утримується виключно [PERSON] . Також, відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується Довідкою № 05 від 08 липня 2019 року, видана ФОП [PERSON] Тривалий час відповідач не виконує обов`язки щодо утримання власної дитини, у зв`язку з чим, 17 липня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] . Крім цього, позивач не має можливості здійснювати оплатно трудові обов`язки та отримувати дохід, у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною, у свою чергу відповідач, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу, за умови наявної можливості надавати таку матеріальну допомогу. Тому позивач, вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дружину. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву в повному обсязі та просили її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом З пояснень та матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським районним у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, про що складно актовий запис №48. (а.с.2). Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1577 від 14.06.2017 року (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Особливим видом право подружжя на утримання є право дружини на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливості полягає у строковості дії, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Правом на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина. Відповідно до ч. 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом із матір`ю за місцем її проживання та відповідно до наданої копії ФОП [PERSON] № 05 від 08 липня 2019 року, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 серпня 2017 року, що є підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Враховуючи вище викладене, суд присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь та на утримання позивача у розмірі 2 007,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 17 липня 2019 року, і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, що відповідає межам принципу розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом порушеного права позивача. Відповідно частин 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved