Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що він є батьком двох дітей: неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З матірю дітей [PERSON] в офіційному шлюбі не перебували, але спільно жили без реєстрації шлюбу. Сімейне життя з відповідачем не склалося, і починаючи з січня 2017 року відносини між ними погіршились, зокрема через відношення відповідача до виконання своїх материнських обовязків. Відповідач перестала займатися доглядом та вихованням дітей, неодноразово залишала їх на сторонніх осіб, часто перебувала у стані алкогольного спяніння, чим наражала дітей на небезпеку, не займалася домашнім побутом, помешкання довела до непридатного для проживання стану. В звязку з такою поведінкою матері та антисанітарією в квартирі, яку вона влаштувала, діти були вилучені із сімї та влаштовані до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. В липні 2017 року Службою у справах дітей Сумської міської ради було подано позовну заяву до Зарічного районного суду м. Суми про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав. Проте, вже під час розгляду справи, від представника Служби у справах дітей надійшло клопотання про залишення без розгляду позову, в звязку з тим, що батько дітей, [PERSON], створив належні умови для виховання дітей. Після винесення ухвали, дітей було йому повернуто на виховання. Враховуючи той факт, що діти проживають разом з позивачем, виплату державної соціальної допомоги при народженні дитини було поновлено та переоформлено на нього. Діти перебувають повністю на утриманні позивача, відповідач участі в їх вихованні та матеріальному забезпеченні не бере. Вважає, що ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, відсутність будь-якої добровільної матеріальної та моральної допомоги протягом тривалого часу, відсутність інтересу до життя дітей є підставами для позбавлення її батьківських прав по відношенню до дітей. Посилаючись на зазначені обставини, просить позбавити\~відповідача батьківських\~прав відносно\~неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~ дітей у розмірі 1/3 всіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 11 липня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2018 року вказаний позов залишено без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки. 27 липня 2018 року позивачем надано суду документи на виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 липня 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 20 вересня 2018 року. 20 вересня 2018 року розгляд підготовчого засідання відкладено на 16 жовтня 2018 року у звязку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про її належне сповіщення про дату та час розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 жовтня 2018 року закінчено підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду на 12 грудня 2018 року. В дане судове засідання зявилися позивач [PERSON], представник третьої особи [PERSON], свідок [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі, додатково пояснив, що протягом 2017-2018 року відповідач не проживає з ним, веде розгульний спосіб життя, має венеричне захворювання. В 2017 році вона кинула дітей на три доби, коли зявилася, то була сварка, після цього зникла. Де вона перебуває зараз, йому не відомо, інформації немає. Також пояснив, що з народження дітей, разом з відповідачем проживали. Діти погано розмовляли, вони н дуже гуляли, були синці. Він працював, відповідач була з дітьми, коли зясовував звідки синці, відповідач говорила, що дитина впала. Влітку 2017 року діти були відібрані у них, вони перебували у дитячому будинку. Після ремонту в квартирі, діти були повернуті. Зараз діти проживають з ним, йому допомагає його мати. Відповідач дітьми не цікавиться, покинула родину в січні-лютому 2017 року. Спочатку телефонувала, коли повернули дітей 3 рази дзвонила, голос був неадекватний, можливо була на підпитку, сварилася, ображала. Приходила на підпитку, але він не допустив її в такому стані до дітей. Кошти на утримання дітей відповідач не надає. Востаннє з дітьми вона спілкувалась у листопаді-грудні 2017 року. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши думку осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 41, 42). З довідки КЛПЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 31 жовтня 2017 року №1115/1, вбачається, що в закладі з 13 липня 2017 року і по цей час знаходились малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 31 жовтня 2017 року діти вибули на подальше виховання до батька [PERSON] згідно дозволу Служби у справах дітей Сумської міської ради від 30 жовтня 2017 року №1611/27.1-24 (а.с.54). Згідно характеристики ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 29 жовтня 2018 року, яка видана на гр. [PERSON], [INFO], за час мешкання за адресою: [ADDRESS] вона характеризується з посередньої сторони, не виконує свого материнського обовязку по догляду за неповнолітніми дітьми. З 2017 року за даною адресою не проживає, до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с.128). Свідок [PERSON] в суді пояснила, що позивач є її сином, а відповідач невісткою. Пояснила, що два роки назад їй подзвонив син, попросив, щоб вона побула з дітьми. Вона приїхала, син був на роботі, вдома була тітка відповідача і якась її подруга. Їй тітка повідомила, що невістка не перший раз лишає дітей. Вона пробула з дітьми десь 4 години, потім прийшла відповідач з якимось чоловіком. Настя сказала, що це буде її чоловік, свідок попросила його піти, був скандал, вона викликала поліцію, та в подальшому відповідач втекла. Після цього відповідач забрала дітей, але через деякий час повернула їх, і не забирала вже. Свідок пояснила, що вона займається дітьми, коли позивач працює. Відповідач гуляє, допомоги дітям не надає. З дітьми не хоче залишатися, має заборгованість по кредитам, через що їм постійно дзвонять за домашньою адресою. Дітей забирали працівники соцслужби, там вони пробули 3,5 місяці. Потім вони зробили в квартирі ремонт, і дітей повернули. Діти живуть з її сином, вона їм допомагає. Пояснила, що Коля взагалі матір не памятає, а [PERSON] каже, що не піде до мами, бо вона не давала їсти. Відповідач не намагається спілкуватися з дітьми. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок, згідно якого вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що [PERSON], [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Батьки у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Протягом останніх 2017-2018 років вихованням, утриманням та розвитком дітей займається батько. Родина проживає за адресою: [INFO]. У вихованні дітей допомагає бабуся [PERSON]. Мати [PERSON], [INFO], участі у вихованні дітей не приймає, місце знаходження її не відомо. До служби у справах дітей Сумської міської ради мати не зверталась, не порушувала питання щодо їх виховання та проживання, долею дітей не цікавилась. Діти взяті 06 червня 2017 року на облік служби у справах дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у звязку з неналежним виконанням батьками своїх обовязків з виховання дітей. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 06 березня 2017 року родина перебувала під соціальним супроводом. Службою у справах дітей у липні 2017 року порушувалось питання про відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Для подолання складних життєвих обставин діти з 13 липня 2017 року по 31 жовтня 2017 року перебували у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. Діти повернуті батьку [PERSON] у звязку з відсутністю причин, які перешкоджали належному вихованню дітей. На даний час батько займається вихованням дітей та їх утриманням, поліпшив житлово-побутові умови, працевлаштований (а.с.129). З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мати неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 10 грудня 2015 не цікавиться життям, здоровям дітей, не бере участі у їх вихованні, вона дітей не відвідує та не зустрічається з ними. \~Між матірю та дітьми втрачений звязок. \~ Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 всіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, тому, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. На думку суду стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати, а також в звязку з задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved