Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Тлумацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання батьківства. Свої вимоги обґрунтував тим, що він з 2003 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO] по [ADDRESS]. Вони вели спільного господарство та виховували сина дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. В Книзі реєстрації народжень запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері, тобто донька по батькові записана по його імені «[PERSON]», оскільки вони планували оформити шлюбні відносини в органах ДРАЦС пізніше. Дружина [PERSON] захворіла і раптово померла [INFO]. Діти: син дружини від першого шлюбу [PERSON] та їхня спільна донька [PERSON] і надалі проживають разом з ним, фактично він є рідним батьком доньки [PERSON] і бажає, щоб в судовому порядку було визнано його її батьком, оскільки в іншому порядку неможливо вирішити дане питання та зобов'язати Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області внести зміни до актового запису про народження № 991 від 01.07.2003 року [PERSON], де у відомостях про батька записати його батьком доньки [PERSON], а також змінити прізвище доньки з «[PERSON]» на «[PERSON]». Син дружини від першого шлюбу та дочка, яка знає, що він є її рідним батьком, кличуть його батьком, він ними піклується, утримує матеріально, виховує. Донька бажає значитися на його прізвище. Батьки покійної дружини не заперечують щодо визнання його батьком доньки [PERSON], вони всі проживають однією сім'єю, ведуть господарство, обробляють земельну ділянку. На підставі наведеного просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO]; внести в актовий запис № 991 про народження [PERSON], [INFO], складений 01.07.2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, відповідні зміни, де із відомостей про батька дитини виключити прізвище «[PERSON]», змінивши прізвище на «[PERSON]». До початку розгляду справи по суті, а саме 02.11.2018 року відповідач [PERSON] подала через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відзив на позов (а.с. 32-33), а також підтвердження про направлення його копії позивачу (а.с. 37), в якому вказала, що вона не заперечує щодо задоволення позову її зятя [PERSON] про визнання батьківства щодо доньки [PERSON], [INFO]. Ствердила, що [PERSON] дійсно з 2003 року проживав з її донькою [PERSON], [INFO], в її з чоловіком [PERSON] господарстві за адресою: [ADDRESS], у незареєстрованому шлюбі та виховували сина доньки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], а також спільну доньку [PERSON], [INFO] Після смерті її доньки [PERSON], яка померла [INFO], зять і надалі проживає в їхньому господарстві, займається вихованням доньки [PERSON], веде господарство, обробляє земельну ділянку. Тому просила, визнати [PERSON], [INFO], батьком її внучки [PERSON], [INFO], і зобов'язати Тлумацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області внести відповідні зміни до актового запису про народження внучки, де із відомостей про батька дитини виключити прізвище «[PERSON]», змінивши на прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в відзиві на позов просила справу розглянути у її відсутності, оскільки вона терміново виїжджає на роботу за межі держави. Представник третьої особи Тлумацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без участі їхнього представника, щодо розгляду даної справи покладається на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що є сусідами позивача знають останього та його покійну дружину більше 15 років. Ствердили, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] почали спільно проживати з 2003 року за адресою: [ADDRESS]. Через деякий час у них народилася дочка [PERSON]. Позивач [PERSON] завжди називав дитину своєю дочкою, разом з дружиною по час її смерті, проживали спільно, вели господарство, обробляли земельну ділянку та виховували сина дружини від першого шлюбу [PERSON]. На даний час позивач також проживає за вищевказаною адресою разом з дітьми [PERSON] та [PERSON], займається їхнім вихованням та утриманням. Допитана в судовому засіданні, в присутності представника органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області - [PERSON], неповнолітня [PERSON], пояснила, що вона разом з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] з часу свого народження постійно проживала [ADDRESS]. Батько завжди піклувався про неї, доглядав її, відвідував батьківські збори в школі. Після смерті матері вона проживає разом з батьком та братом [PERSON]. Вони з братом допомагають батькові по господарству. Батько приходить на новорічні свята, купує все необхідне. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Правилами глави 12 СК України. Визначення походження дитини. Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або пікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії актового запису про народження № 991, складеного 01.07.2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], в графі «відомості про батька» вказано [PERSON], [INFO], а в графі «відомості про матір» вказано [PERSON], [INFO] Підстава запису про батька внесена на підставі актового запису про шлюб № 4, складеного Олешівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження, видане 10.06.2003 року перинатальним центром Івано-Франківської області. На підставі рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.10.2005 року вилучено відомості про батька та внесено зміни до графи 3, 11, 12, 13, 14, 15 16. Згідно заяви матері від 06.12.2005 року доповнено графи 3, 11, 12, 13, а саме по батькові дитини змінено на [PERSON], в графу «відомості про батька» записано [PERSON] (а.с. 24). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.10.2005 року визнано, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] - дочки [PERSON], [INFO]. В записі про нароження [PERSON], [INFO], зареєстрованому в відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції 01.07.2003 року за №991 вилучено відомості про батька [PERSON] відносно цієї дитини (а.с. 62). Згідно довідок Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №№ 513, 514 від 17.09.2018 року [PERSON] проживає з 2003 року без реєстрації по [ADDRESS] з [PERSON], яка померла [INFO], у незареєстрованому шлюбі. Опікувався разом із дружиною її дитиною від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. У [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дочка [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] опікується дочкою. До складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п.п. 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, а також те, відповідач визнала позов та не заперечує проти його задоволення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При такому вирішенні спору, суд вважає, що судові витрати по справі віднести на рахунок позивача. На підставі наведеного, ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 125, 128 СК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5,

Outcome: approved