Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Волиньбудіндустрія», Фізичної особи підприємця [PERSON] про визнання правочинів недійсними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності із договором купівлі продажу майнових прав на квартиру від 14.12.2015 року № ВБІ-4/1 відповідач продав, а [PERSON] придбав майнові праві на квартиру за будівельним номером 4 на 2 поверсі проектною загальною площею 55,9 кв.м. за адресою м. Луцьк, вул. Огієнка, 2. Сторонами було визначено ціну предмету договору в розмірі 441\~610,00 грн. та визначено еквівалент в розмірі 17\~771 долари США. У відповідності із пп. С п. 3.1. та п. 3.2.1. ціна підлягає перерахунку згідно із середньозваженим ринковим обмінним курсом на день внесення коштів. Строк сплати грошових коштів у будь який час за вибором покупця, але не пізніше 30.04.2016 року. Згідно із п.4.1. Договору купівлі продажу майнових прав було визначено відкладальну умову предявлення до виконання договору купівлі продажу деривативу. Цього ж дня, ним було укладено договір купівлі - продажу деривативу № 12754 А/ВБІ-4/1 із відповідачем [PERSON] предметом якого став дериватив за форвардним контрактом № 1275-А/ВБ1-4/1. Ціною даного деривативу було визначено суму 313\~040,00 грн. та визначено еквівалент в розмірі 12\~597 доларів США, що має бути сплачено протягом 30 днів з дня укладення договору. Вважає, що укладені між ним та відповідачами договори суперечать чинному законодавству, а тому просить суд, визнати недійсним договір купівлі продажу деривативу від 14.12.2015 року № 12754-А/ВБ1-4/1, який укладено між [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі продажу майнових прав на квартиру від 14.12.2015 року № ВБ1-4/1, що укладено між [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд, відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] укладено договір купівлі продажу майнових прав на квартиру № ВБІ-4/1, згідно умов якого відповідач продав, а позивач придбав майнові праві на однокімнатну квартиру за будівельним номером 4, номер житлового будинку 1 на 2 поверсі проектною загальною площею 55,9 кв.м. за адресою м. Луцьк, вул. Огієнка, 2 (а.с. 7-8). П. 3.1. даного договору сторонами було визначено ціну предмету договору в розмірі 441\~610,00 грн. в тому числі ПДВ 73\~601,67 грн., що являється еквівалентом в розмірі 17\~771 долари США (а.с.8). У відповідності із пп. (с.) п. 3.1. та п. 3.2.1. ціна підлягає перерахунку згідно із середньозваженим ринковим обмінним курсом на день внесення коштів. Строк сплати грошових коштів у будь який час за вибором покупця, але не пізніше 30.04.2016 року (а.с. 9). Згідно із п.4.1. Договору купівлі продажу майнових прав було визначено відкладальну умову предявлення до виконання договору купівлі продажу деривативу (а.с. 9). Також, 14.12.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі - продажу деривативу № 12754 А/ВБІ-4/1, предметом якого став дериватив за форвардним контрактом № 1275-А/ВБ1-4/1. Ціною даного деривативу було визначено суму 313\~040,00 грн. та визначено еквівалент в розмірі 12\~597 доларів США, що має бути сплачено протягом 30 днів з дня укладення договору (а.с. 14 18). З метою визначення відповідності вищезазначених договорів вимогам податкового та бухгалтерського законодавства ухвалою суду від 10 березня 2016 року призначено судово бухгалтерську експертизу. Висновком № 7328 від 26.04.2016 року експерта Волинського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз [PERSON] підтверджується відповідність господарських операцій відповідачів [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та ФОП [PERSON] в частині укладення договорів з [PERSON] станом на дату заявлених позовних вимог, податковому, бухгалтерському та фінансовому обліку (у т.ч. Податковому Кодексу України та Методичним рекомендаціям з відображенням у бухгалтерському обліку операцій з фючерсними та опціонними контрактами учасниками фондового ринку, схвалених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, схвалених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фонового ринку від 08.05.2012 р., № 650), а саме: - в межах укладеного Договору купівлі продажу майнових прав на квартиру № ВБІ-4/1 від 14.12.2015 р. між [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] у сумі 441\~610,00 грн. - в межах укладеного Договору купівлі продажу деривативу № 12754-А/ВБ1-4/1 від 14.12.2015 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON], у сумі 313\~040,00 грн. Документально обгрунтувати правильність визначеного розміру грошових податкових зобовязань відповідачів [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та ФОП [PERSON] за оспорюваними договорами (договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру № ВБІ - 4/1 від 14.12.2015р. та договір купівлі - продажу деривативу від № 12754-А/ВБІ-4/1 від 14.12.2015р.) не має можливості, оскільки: -згідно [PERSON] взаєморозрахунків від 16.12.2015р. підписаного між [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] (договір купівлі продажу майнових прав на квартиру № ВБІ - 4/1 від 14.12.2015р. у сумі 441 610,00 грн.) - розрахунків не відбулося. Проте, за умови повної оплати [PERSON] вартості дериватива у сумі 313 040 грн.: 1.ФОП [PERSON] зобовязана: - підписати з покупцем [PERSON] прийому - передачі деривативу, що підтверджує повний розрахунок між ФОП [PERSON] та [PERSON]; - з отриманого доходу у сумі 313040,00грн. (вартість деривативу), сплатити Єдиний податок (4%) у сумі 12521,60 грн. та відобразити у Звітності субєкта підприємницької діяльності; 2. [PERSON] «Волиньбудіндустрія» (з отриманої комісії від ФОП [PERSON] від продажу Форвардного контракту) зобовязана сплатити ПДВ (податкове зобовязання) у сумі 5590,00 грн. та відобразити у звітності підприємства Крім того, у висновку зазначено, що питання «Чи відповідають оспорювані договори вимогам чинного законодавства?» експертом не досліджувались, оскільки не відноситься до компетенції експерта з економічного виду досліджень (а.с. 63- 64). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З досліджених письмових доказів по справі, пояснень сторін та висновку № 7328 від 26.04.2016 року експерта Волинського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз [PERSON] вбачається, що договор купівлі продажу деривативу від 14.12.2015 року № 12754-А/ВБ1-4/1, який укладено між [PERSON] та [PERSON] та договор купівлі продажу майнових прав на квартиру від 14.12.2015 року № ВБ1-4/1, який укладено між [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] відповідає Цивільному Кодексу України та Податковому Кодексу України, а тому судом не встановлено підстав для визнання недійсними зазначених договорів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] «Волиньбудіндустрія», Фізичної особи підприємця [PERSON] про визнання договору купівлі продажу деривативу від 14.12.2015 року № 12754-А/ВБ1-4/1, який укладено між [PERSON] та [PERSON] та договору купівлі продажу майнових прав на квартиру від 14.12.2015 року № ВБ1-4/1, який укладено між [PERSON] «Волиньбудіндустрія» та [PERSON] недійсними слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed