Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно їхньої малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та просить стягнути аліменти у розмірі ј частини заробітку /доходу/ , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дитиною. Позов мотивує тим, що з відповідачкою перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . Дитина проживає з ним, тобто позивачем, відповідачка з липня 2018 р. проживає окремо, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні сина, не підтримує матеріально. Не цікавиться за які кошти виховується дитина. Вихованням дитини він займається самостійно. Дитина перебуває на його утриманні. Для розвитку дитини він докладає всі зусилля. Для дитини створено всі необхідні умови, що підтверджується актом обстеження житлових умов. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Судові витрати, понесені ним у зв`язку зі сплатою судового збору, стягнути з відповідачки. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що під час спільного проживання з позивачем у них виникали конфлікти з питання її працевлаштування . Коли син підріс , то вона мала намір вийти на роботу і працювати. Позивач наполягав на тому, щоб вона не працювала і займалася домашнім господарством. Не дійшовши згоди з позивачем вона разом з дитиною переїхала проживати в місто, але позивач їх примусово повернув додому. Тоді вона поїхала одна і влаштувалася на роботу в місті. Дитину вона любить і їй не байдуже яким чином виховується і утримується дитина. Один раз в місяць , після отримання заробітної плати вона приїжджає до дитини, привозить солодощі, іграшки, предмети одягу . Вона телефонує вчительці сина і цікавиться успіхами у навчанні сина. Тому вона не визнає вимогу про позбавлення її батьківських прав. Але так як син в даний час про проживає з відповідачем і знаходиться на його утриманні , то вона погоджується на стягнення з неї аліментів на утримання сина. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кіровоградської РДА вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських праві відносно сина [PERSON] та винести рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, представника третьої особи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2019 р. справу було призначено до розгляду на 18.12.2019 р. Відповідно до частини другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі статтею 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частина перша статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пункту 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка являється матір`ю малолітнього [PERSON] , батьком дитини є позивач , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати дитини, відповідачка по справі, проживає окремо від сина з липня 2018 р. Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком, тобто позивачем по справі, в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району від 17.04.2019 р. №232. Згідно характеристики, виданої виконкомом Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району [PERSON] проживає в [ADDRESS] , працює ТОВ « Васинське » трактористом. Разом з ним проживає син [PERSON] , 2013 р.н. [PERSON] займається вихованням та піклуванням сина, веде підсобне господарство. За період проживання скарг на нього не надходило. В громадських місцях порушень не було. Згідно характеристики ТОВ «Васинське» від 18.04.2019 р. [PERSON] працює трактористом машиністом сільськогосподарського виробництва з 01.09.2014 р. Зарекомендував себе професіоналом, бере участь у заходах з підвищення кваліфікації. Трудову дисципліну не порушує. Не вживає спиртні напої, стягнень не мав. Згідно характеристики ДНЗ «Барвінок» [PERSON] , [INFO] , вступив до закладу 24.10.2018 р. До дитсадка адаптувався швидко, виховується батьком. Взаємовідносини з батьком будуються на теплій основі, доброзичливі. Хлопчик товариський, лагідний, доброзичливий. Згідно сертифікату КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» м. Кропивницький у [PERSON] наркологічних захворювань не виявлено. Згідно характеристики виданої виконкомом Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району [PERSON] на території сільської ради не проживає. Відомості про її проживання - відсутні. Згідно висновку органу опіки та піклування Кіровогралської районної державної адміністрації Іщенко В . В. доцільно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] . Мати залишила сина та проживає окремо з липня 2018 р. , за дитино не доглядає, не допомагає. За час окремого проживання приїздила до сина декілька разів, не більше ніж на годину. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 17.04.2019 р. складений секретарем сільської ради [PERSON] , соціальним працівником [PERSON] , головою комісії у справах неповнолітніх - [PERSON] , проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , житло розташоване на 1 поверсі одноповерхового будинку і складається з 3 кімнат, санітарно -гігієгічні умови задовільні , створено умови проживання для дитини. За вказаною адресою проживають [PERSON] та його син [PERSON] . Комісія дійшла висновку про те, що умови проживання - задовільні. Згідно довідки ОСББ «Авеста» від 25.04.2019 р. [PERSON] проживає без реєстрації в кімнатах [ADDRESS] . Відповідно о довідки КНП «Олександрійська психіатрична лікарня» від 08.05.2019 р. [PERSON] на «Д» обліку не перебуває, ознак психічного розвитку не виявляє. Згідно довідки КНП « Олександрійський наркологічний диспансер» від 08.05.19 р. [PERSON] на «Д» обліку не перебуває. Обов`язковий профнаркоогляд не проходила. Згідно довідки Олександрійського геріатричного пансіонату від 25.04.2019 р. № 02-42/02/302 про доходи [PERSON] , вона працює в Олександрійському геріатричному пансіонату з спеціальним відділенням , форма працевлаштування - основна, займає посаду кухонного робітника, її заробіток за січень - квітень 2019 р. складає 16763, 47 грн. Відповідно до характеристики Олександрійського геріатричного пансіонату від 25.04.2019 р. відносно [PERSON] вона за період роботи з січня 2019 р. зарекомендувала себе як добросовісний, відповідальний працівник. Доброзичлива, не конфліктна, з терпінням і повагою ставиться до людей, чуйна, працьовита, охайна, посадові обов`язки виконує якісно, вчасно. Дисциплінована, у вживанні алкоголю не була помічена. Не порушувала правил внутрішнього трудового розпорядку.. Користується повагою працівників та підопічних. Відповідачкою надано в судовому засіданні чеки про купівлю продуктів харчування , канцтоварів, ігор, розмальовок та поштового переказу на ім`я [PERSON] . Позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачки щодо ухилення від виховання дитини, яка б свідчила про наявність підстав для застосування до неї крайнього заходу впливу, у вигляді позбавлення його батьківських прав щодо сина. Згідно статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд вважає необґрунтованим висновок Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки він не містить об`єктивних даних щодо наявності чи відсутності винних дій в ухиленні матері від виховання дитини, в ньому не зазначається доцільності втручання в життя дитини шляхом позбавлення матері батьківських прав та висновків про те, яким чином позбавлення батьківських прав захистить інтереси дитини. При прийнятті висновку органом опіки та піклування було враховано лише доводи позивача та не надано жодної оцінки тому факту, що відповідачка заперечує проти позбавлення її батьківських прав, не досліджено можливість спілкування. Отже, висновок органу опіки та піклування є поверхневим, формальним, орган опіки та піклування вдався до загальних фраз без достатнього обґрунтування доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав та мотивів такого рішення, прийнятий без врахування усіх обставин. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги ізаперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка з липня 2018 р. проживає окремо, покладені на неї батьківські обов`язки не виконує, не приймає жодної часті у вихованні, розвитку дитини, матеріально не утримує, не навідується до дитини, не цікавиться життям, здоров`ям сина. Доказів того, що відповідачка вже позбавлена батьківських прав відносно інших дітей не надано , крім того, позбавлення батьківських прав відносно інших дітей не є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина, що розглядається в даному випадку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»), тому, суд врахував заперечення відповідача проти позбавлення його батьківських прав і зробив висновок, що він не байдужий до дитини та його батьківство є для нього важливим. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення осіб батьківських прав, при чому перелік цих підстав є вичерпним, але наявність жодної із перелічених підстав не була доведена позивачем. Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). Позивачем належним чином не доведено ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками. До відповідача раніше не застосовувались заходи попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Сама по собі відсутність зустрічей з дитиною, враховуючи вік дитини та проживання відповідача в іншому місці, не є підставою позбавлення відповідача батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Статтею 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку , що включає забезпечення дитини харчуванням, одягом, житлом. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Частиною другою ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, відповідно дост.182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні, що не заперечується відповідачкою, матір`ю дитини. Відповідачка згодна сплачувати аліменти розмірі, заявленому позивачем, є працездатною, працює, інших осіб на утриманні не має. Надає нерегулярну допомогу на утримання сина. Суд вважає, за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] розмірі, заявленому позивачем. Статтею 191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судові витрати у розмірі 768,40 грн. за вимог про стягнення аліментів стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: partial