Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], про зменшення розміру аліментів, у відповідності до ч.1. ст. 182, ч.1 ст. 192 ЦК України, просить суд: зменшити розмір аліментів, встановлений постановою Апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року у справі №495/10259/17 та встановити розмір аліментів на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) гривні, але не менш ніж у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2018 року у справі № 495/10259/17 вирішено стягувати з позивача щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року, апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2018 року змінено, збільшивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача в твердій грошовій сумі на утримання [PERSON], із 2500 грн. до 13400 грн. Ухвалою Верховного Суду у справі № 495/10259/17, провадження № 61-43527 ск 18, було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на постанову апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року у зв'язку з малозначністю справи. Проте, він стверджує, що на протязі останнього року не працював та не отримував жодних доходів, також і на даний час є безробітним. Більш того, не отримував у власність транспортних засобів та/або нерухомого майна. Також зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати пенсійного віку [PERSON], пенсія якої складає лише 1763,21 грн. Окрім того, матір, яку він зобов'язаний утримувати має серйозні захворювання очей - катаракту, потребує операційного втручання. В теперішній час суттєве погіршився його матеріальний стан, а саме він більше не працює моряком за контрактом. Вказані факти (перебування на обліку в якості безробітного та не укладання нових контрактів) в сукупності підтверджують втрату заробітку, що раніше він мав та неможливість сплачувати аліменти в попередньому розмірі. Враховуючи в сукупності усе вищенаведене, просить суд його позовні вимоги задовольнити. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надала до суду відзив від 11.12.2018 року, у якому вказала, що усі ті докази, на які посилається позивач досліджувались при розгляді апеляційної скарги в апеляційному суді. У постанові апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року вказано, що була витребувана інформація з Південного регіонального управління державної прикордонної служби України відносно [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] за останні 4 роки, тобто 48 місяців більше 30 місяців перебував за кордоном. Апеляційним судом Одеської області по справі було встановлено, що [PERSON] з 2014 року по 2018 рік включно, з 48 місяців працював за кордоном 30 місяців на судах закордонного плавання, та його середньомісячний заробіток складав 2812 доларів США, що приблизно 75221 грн. [PERSON] не надав суду жодного доказу, з яких причин він на протязі 30 місяців не отримує доходу. Таким чином, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки в належному розмірі. Доводи позивача спростовуються відповіддю на запит, виданою морською компанією «Вельбот Марин Шиппинг Компани» № 009/02-2018 від 23.02.2018 року, згідно якого відповідач [PERSON] підписав трудовий договір з компанією «Неда Маритайм» на працевлаштування на посаду електромеханіка з окладом 5500 доларів США на судні «Сильваплана». А згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2018 року, яка була надана позивачем до матеріалів справи, [PERSON] є власником двох земельних ділянок, площею більше 10 га, та житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м. Тож, вказує відповідач, з 31.07.2018 року, з дня винесення постанови апеляційного суду Одеської області до теперішнього часу нічого не змінилось, а позивач [PERSON] має намір ухиляться від сплати аліментів на утримання доньки в належному розмірі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вказуючи на їх безпідставність. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно від зареєстрованого шлюбу, укладеного 19.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON], сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 304. /л.с. 5/ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2018 року у справі № 495/10259/17, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі було задоволено частково. Стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 05.12.2017 року до повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] - відмовлено. 31.07.2018 року апеляційним судом Одеської області було винесено постанову, згідно якої апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2018 року змінено, збільшено розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO], із 2500 грн. до 13400 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Проте, позивач зазначає, що з моменту винесення вказаного вище рішення суду апеляційної інстанції, його матеріальний стан суттєво погіршився. Так, у якості обґрунтування своїх вимог надав до суду довідку № 342/1505 від 23.10.2018 року з Чорноморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, з якої вбачається, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, [PERSON], за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року інформація про доходи вказаної фізичної особи відсутня. У відповідності до довідки № 5807-02 з Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області повідомлено, що відомості про заробітну плату в системі персоніфікованого обліку на [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року відсутні. Згідно довідки № 320 від 24.10.2018 року з Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Білгород-Дністровському МРЦЗ з «23» жовтня 2018 року. У відповідності до довідки № 31/15/5143-1342 від 23.10.2018 року з Територіального сервісного центру 5143 Регіонального сервісного центру в Одеській області повідомлено, що згідно наявних баз даних територіального сервісного центру 5143 станом на 23.10.2018 року в зареєстрованих транспортні засоби на ім'я [PERSON] не значаться. Також, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказав на той факт, що на протязі останніх років не придбавав нерухомого майна, що підтвердив Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Окрім того, позивач приєднав до матеріалів справи і письмову заяву його матері [PERSON] від 24.10.2018 року, з якої вбачається, що остання знаходиться на повному матеріальному забезпеченні свого сина [PERSON]. Згідно пенсійного посвідчення № 143813, [PERSON] є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Білгород-Дністровському об'єднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за жовтень 2018 року становив 1763,21 грн., що підтверджується довідкою № 2094 від 24.10.2018 року. Суд ставиться критично до посилань відповідача на наявність у позивача нерухомого майна, оскільки по-перше, вказане не свідчить про наявність доходу, а по-друге, дійсно витрати на їх придбання позивачем не були понесені поточного року. Проте, згідно довідки № 017/12-2018 від 13.12.2018 року, виданої директором морської компанії «Вельбот Марин Шиппинг Компани», [PERSON], який працював при посередництві їх компанії з березня 2003 року по серпень 2003 року на посаді електромеханіка, у період з серпня 2013 року по теперішній час у закордонні рейси від вказаної компанії не уходив. Однак, вказане спростовується інформацією щодо перетинання державного кордону України зазначеною особою з Головного центру обробки спеціальної інформації. Дійсно даний факт досліджувався при розгляді справи та винесенні постанови апеляційним судом Одеської області від 31.07.2018 року. Проте, суд погоджуються з ствердженнями позивача щодо погіршення його матеріального стану, оскільки дійсно довідками № 5807-02 з Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області та № 342/1505 від 23.10.2018 року з Чорноморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, а також № 320 від 24.10.2018 року з Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, відомості про доходи [PERSON] відсутні, він перебуває на обліку в Білгород-Дністровському МРЦЗ з «23» жовтня 2018 року. Більш того, судом приймається до уваги той факт, що стан здоров'я позивача погіршився, що підтверджується медичною довідкою № 4 від 03.01.2019 року з КЗ «Білгород-Дністровської міськрайонної багатопрофільної лікарні». Окрім того, варто прийняти той факт, що дійсно матір позивача [PERSON] /згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 387082/ у зв'язку із станом свого здоров'я потребує матеріальної допомоги сина, оскільки має діагноз «катаракта» та потребує операційного втручання. Вказане вище підтверджується виписними епікризами, медичними довідками, а також квитанціями щодо понесення нею витрат на лікування. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача та чоловік [PERSON] помер 21.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерті серії І-ЖД № 228144. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 2027 грн., до 6 років - 1626 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме підтверджену зміну матеріального стану позивача у бік погіршення, у зв'язку із чим він перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, доходів не отримує, прийнявши до увагу і зміну стану його здоров'я, що не було досліджено судом при винесенні рішення про стягнення аліментів, оскільки вказані обставини виникли пізніше, що впливає на хід розгляду даної справи, враховуючи наявність у позивача утриманця-матері, яка у зв'язку із станом свого здоров'я потребує матеріальної допомоги сина, проте виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, прийнявши до уваги також ствердження відповідача про виїзди позивача за кордон України, та досліджений судом апеляційної інстанції при вирішенні питання стягнення аліментів факт приховання від суду роботи за кордоном та розміру заробітної плати, що свідчить про наміри позивача ухилитись від утримання доньки в належному розмірі, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільно зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], проте не на розмір, що просить позивач у своєму позові, а на розмір, достатній для нормального забезпечення дитини, що зумовить рівність батьків у несенні їх обов'язку по утриманню дитини, прийнявши до уваги вікову категорію дитини та її потреби, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, стягнутих згідно постанови апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року по справі № 495/10259/17, стягнувши з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне також зауважити, що у сенсі розуміння статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, при чому може бути змінено і спосіб присудження аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, враховуючи те, що позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 704,80 грн., то його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial