Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить: 1.визнати недійсним рішення виконкому [PERSON] селищної ради, від 25 лютого 194 року, №40, в частині передачі у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,7972 га., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території смт Котельва, [PERSON] селищної ради. 2.визнати недійсним державний акт серії ПЛ № 061392, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №992, 22 травня 1998 року, на право власності на земельну ділянку, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території смт Котельва, [PERSON] селищної ради, виданий на імя померлого, 25 червня 2015 року, [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію. 3.визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку (літ. А1), погреба, (літ.а2), літньої кухні, (літ. Б,б). сараю прибудови (літ б1), навісу (літ. б2), сараю ( літ. В), навісу, (літ. в), літньої кухні. (літ. в1), гаражу, (літ. Г), сараю (літ. Д), вбиральні,(літ. Е), огорожі №1,2 колодязя №3, який розташований за адресою: пров. Новоселівський, №2, смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, і до смерті належала [PERSON], який помер 25 червня 2015 року Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 21.07.2017 року, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 38). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 21.07.2017 року, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а..с 37). Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 17.07.2017 року, в якій просить провести розгляд справи без її участі (а.с. 35-36) . Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надали до суду листа від 25.07.2017 року, в якому просять провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що в прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 47-50). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-51), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 червня 2015 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 25.06.2015 року (а.с. 8- зворотна сторона). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області14.12.2015 року за №4899 на день смерті спадкодавець був зареєстрований і проживав за адресою: [INFO] а разом із ним на момент його смерті була зареєстрована: [PERSON] (а.с. 11). До складу спадкового майна померлого увійшли 1/3 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, смт Котельва, пров. Свердлова, буд. 2 (а.с. 21), та земельна ділянка площею 0,7972 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства, що знаходиться на території смт Котельва [PERSON] селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №061392, виданого [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області 22 травня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №992 (а.с. 9). Після померлого, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було заведено спадкову справу за №175/2015. У спадковій справі міститься заява про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], подана [PERSON], зареєстрована приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON]О 14 грудня 2015 року за порядковим №456 (а.с. 11-12). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області, 19 січня 2016 року за № 285, довідки, виданої відділом Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області 20.01.2016 року за №29-28-0.8-86/15-16 та Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №061392, виданого на імя [PERSON] [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області 22 травня 1998 року - земельна ділянка площею 0,7972 га, передана для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства, що знаходиться на території смт Котельва [PERSON] селищної ради, вцілому належить на праві приватної власності [PERSON]. При цьому порушуються норми Цивільного та Земельного кодексів України щодо права власності всіх власників будинку на земельну ділянку, на якій останній розташований, оскільки житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавська область, Котелевський район, смт Котельва, пров. Свердлова, буд. 2, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 18 лютого 2005 року, зареєстрованого відповідно до діючого на той момент законодавства у Колективному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 11.03.2005 року, знаходиться у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON](по 1/3 (одній третій) частці у кожного) (а..с 20-23) Окрім цього видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,7972 га, переданої для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства, що знаходиться на території смт. Котельва [PERSON] селищної ради, що належала [PERSON] неможливо, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу витяг із Державного земельного кадастру на вищезазначену земельну ділянку, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2017 року(а..с 11-12). 26.02.1994 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради, №40, земельну ділянку, загальною площею 0,7972 га, передано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення підсобного господарства, що знаходиться на території смт. Котельва [PERSON] селищної ради (а.с. 20) Згідно вимог ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно вимог ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним». Згідно ч.2 ст.158 ЗК України «Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян». Згідно ч.2 ст.152 ЗК України «Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків». Згідно пп. б), г), д) ч.3 ст.152 ЗК України «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав …; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів». \~Зазначені норми закріплюють загальний\~принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.\~За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при набуті\~права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, діє принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~\~від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. До складу спадкового майна померлого увійшли 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку (літ. А1), погреба, (літ.а2), літньої кухні, (літ. Б,б). сараю прибудови (літ б1), навісу (літ. б2), сараю ( літ. В), навісу, (літ. в), літньої кухні. (літ. в1), гаражу, (літ. Г), сараю (літ. Д), вбиральні,(літ. Е), огорожі №1,2 колодязя №3, який розташований за адресою: пров. Новоселівський, №2, смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, і до смерті належала [PERSON], який помер 25 червня 2015 року (а..с 21). Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] № 1116/01-16 від 14.07.2017 року, в спадковій справі № 175/2015 на майно [PERSON], померлого 25.06.2015 року знаходиться заява: про прийняття спадщини за законом, що надійшла 11.05.2015 року від [PERSON], сина померлого. Також міститься заява про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] що надійшла від [PERSON]. Дані про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні. При цьому, 27.01.2017 року року на імя [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2, 5890 га (а..с 35). Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У звязку, з вищевикладеним, суд вважає що земельна ділянка площею 0,7972 га., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території смт Котельва, [PERSON] селищної ради була передана у приватну власність [PERSON] з порушенням вимог ст.120 Земельного кодексу України, оскільки житловий будинок перебуває у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (по 1/3 (одній третій) частці у кожного). За таких обставин, та враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка яка надана у приватну власність [PERSON] виділена йому у порушення вимог ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України , тому рішення та державний акт серії ПЛ № 061392, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №992, 22 травня 1998 року, виданий на імя [PERSON] є недійсним, а державна реєстрація підлягає скасуванню. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] , як спадкоємець на майно померлого батька [PERSON], дійсно має законне право на 1/3 частку спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом, яка до дня смерті належала [PERSON]. \~ Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа , яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З огляду на вище наведене суд не може вийти за межі позовних вимог відповідно до вимог ЦПК України. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання недійсним рішення виконкому та державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved