Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказав, що на біржових торгах на Українській універсальній біржі уклав договор купівлі - продажу за №НЛ-298 від 20.02.2001 року, відповідно якого він купив у [PERSON] жилий будинок з господарчими побудовами за адресою с.П'ятигірці, вул. Д.Федорини, 63 Лубенського району Полтавської області, власником якого він і являється з 20.02.2001 року. У 2001 році за усною домовленістю він надав в піднайом приміщення даного будинку для тимчасового користування відповідачам, які зареєсрувалися в ньому. З 2009 року відповідачі за місцем реєстрації не мешкають, вже майже вісім років не знімаються з реєстраційного обліку по вказаній адресі з належного позивачу будинку, в ньому не проживають, речей, належних їм в будинку немає. При намаганні позивача встановити будь - які контакти з відповідачами по місцю їх проживання, письмових чи усних повідомлень від них до цього часу не надійшло. Відповідно комунальні послуги позивач, як власник будинку, змушений сплачувати з урахуванням зареєстрованих відповідачів. Прохає визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №63 по вул. Д.Федорини в с.П'ятигірці Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявилися, хоча були судом повідомлені про розгляд справи належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Третя особа - Центр надання адміністративних послуг Лубенської районної державної адміністрації звернувся до суду з заявою в якій прохає справу розглядати без його участі. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання або місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу за №НЛ-298 від 20.02.2001 року, позивач являється власником житлового будинку, розташованого в с.П'ятигірці, вул. Д.Федорини, 63 Лубенського району Полтавської області. (а.с.7). Після оформлення у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок/а.с.9-10/, він здав дане помешкання для тимчасового проживання відповідачам [PERSON] та [PERSON], зареєструвавши їх по цій адресі/а.с.7/. З 2009 року відповідачі в ньому не проживають, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області вих.№398 від 31.03.2017 року /а.с.6/ . Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістомст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.1ст. 71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, оскільки відповідачі не проживають за адресою: [INFO] більше шести місяців, не несуть будь-яких витрат по оплаті за проживання, вони вважаються такими, що втратили право користування вищевказаним будинком. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved