Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просить звільнення від сплати аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 04.03.2006 року, у шлюбі з відповідачем, народилася дочка, [PERSON] - [INFO] . Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року у справі № 2-290/11 з нього на користь відповідача, були стягнути аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/3 частки мого щомісячного доходу, до досягнення дочкою повноліття. 07.10.2011 року шлюб з відповідачем був розірваний та 20 липня 2012 року, відповідач уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У подальшому відповідач та її чоловік звернулися до нього та отримали нотаріально посвідчену згоду на усиновлення [PERSON] . Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.09.2018 року у справі № 174/626/18, була задоволена заява [PERSON] про усиновлення дитини та був визнаний усиновлювачем [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 16.10.2018 року. Однак, як з`ясувалося до цього часу з нього на користь відповідача стягуються аліменти, на утримання дитини за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року у справі № 2-290/11. У нього на цей час на утриманні знаходяться шість непрацездатних осіб, його непрацездатна дружина, та п`ять їхніх малолітніх дітей, а тому у нього не має ані бажання, ані можливості, ще утримувати і дочку відповідача (яка до речі насправді ні є його біологічною дитиною). Вважає, що за таких обставин стягнення аліментів з нього на користь відповідача повинно бути припинено. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року у справі № 2-290/11 з [PERSON] , на користь відповідача, були стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу, до досягнення дочкою повноліття (а.с.7-8). Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.09.2018 року у справі № 174/626/18, була задоволена заява [PERSON] про усиновлення дитини. Малолітня [PERSON] - [INFO] , матір`ю якої є відповідачка в справі [PERSON] була усиновлена іншим чоловіком відповідачки [PERSON] відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.09.2018 року, яке набрало законної сили 16.10.2018 року про що були внесені відповідні зміни до актового запису про її народження, де батьком вказаний [PERSON] , а отже, з цього часу позивач не має обов`язків закріплених Конституцією України, Сімейним кодексом України, а також іншими нормативно-правовими актами, щодо дитини, яку було усиновлено іншою особою у тому числі щодо сплати аліментів на її утримання, починаючи з 16.10.2018 року, тобто від дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення дитини (а.с. 10-13). Згідно ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і покладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і покладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний акт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Отже, після набрання законної сили рішенням суду про усиновлення дитини іншою особою - чоловіком відповідачки та набуття ним по відношенню до усиновленої дитини обов`язків з її утримання за правилами передбаченими ст. 180 СК України, з позивача продовжується в примусовому порядку стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання усиновленої іншим чоловіком дитини. Викладене дає підстави для висновків, що позов підлягає задоволенню та припиненню стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання малолітньої [PERSON] - [INFO] , яка була усиновлена іншою особою, починаючи з 16.10.2018 року, тобто з дня набрання рішенням суду про усиновлення дитини законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави На підставі викладеного і

Outcome: approved