Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у розмірі 2707,93 грн., які знаходиться на поточному рахунку № 26301112842941, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на імя [PERSON] за договором № 005-20521-060115 від 06.01.2015 року; стягнення з ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у розмірі 15000,00 грн., які знаходиться на поточному рахунку № 26301112876553, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на імя [PERSON] за договором № 003-20555-150115 від 15.01.2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.01.2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» в особі Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 005-20521-060115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США. Згідно з умовами вказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» прийняло вклад (грошові кошти) у розмірі 10156,71 доларів США та зобовязалось виплатити йому суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, вклад залучається на строк до 06.04.2015 року включно. Умовами п. 1.4. Договору встановлено, що процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 процентів річних. Крім того, 15.01. 2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» в особі Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003- 20555-150115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях (копія платіжного доручення № 44377228 від 15.01.2015 року про переказ коштів від нього в розмірі 15000,00 грн. Згідно з умовами вказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» прийняло вклад (грошові кошти) у розмірі 15000,00 грн. та зобовязались виплатити йому суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, вклад залучається на строк до 15.04.2015 року включно. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким, з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Зазначає, що відповідач повинен був виплатити йому за договором № 005-20521-060115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» 272707,67 грн., що еквівалентно сумі прийнятого вкладу (грошових коштів) у розмірі 10156,71 доларів США та проценти на умовах та в порядку, встановлених договором. Однак відповідачем було виплачено 200000,00 грн., що еквівалентно 7448,79 доларів США, однак залишок коштів у розмірі 2707,92 доларів США, що еквівалентно 72707,39 грн. не виплачено. Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до співробітників Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» щодо виплати залишку належних мені грошових коштів, однак звернення не мали жодного позитивного результату, залишок грошових коштів наразі так і не виплачений. У звязку з відмовою позивачу в задоволенні кредиторської вимоги та у включенні до реєстру акцептованих вимог кредиторів, він вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду. В судове засідання\~позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, також просив позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання\~представник ПАТ «Дельта Банк» не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності, з урахувань наданих письмових заперечень та письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.01.2015 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 005-20521-060115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США. Згідно з умовами вказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» прийняло вклад (грошові кошти) у розмірі 10156,71 доларів США та зобовязалось виплатити йому суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, вклад залучається на строк до 06.04.2015 року включно. Умовами п. 1.4. Договору встановлено, що процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 процентів річних. Крім того, 15.01. 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003- 20555-150115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях (копія платіжного доручення № 44377228 від 15.01.2015 року про переказ коштів від нього в розмірі 15000,00 грн. Згідно з умовами вказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» прийняло вклад (грошові кошти) у розмірі 15000,00 грн. та зобовязались виплатити йому суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, вклад залучається на строк до 15.04.2015 року включно. Згідно статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором\~(стаття 633 цього Кодексу).\~До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» строком на три місяці з 03 березня до 02 червня 2015 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51, а саме: п. 2 цього рішення викладено у такій редакції: «Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2015 року № 147 продовжені строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02 жовтня 2015 року. Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». 02 жовтня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк». Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, ч. 1 ст. 36 цього Закону встановлено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону обмеження встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч. 1 ст. 26 Закону України). Відповідно до ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно із ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тобто, якщо вимога кредитора перевищує розмір гарантованої суми компенсації, така залишкова вимога відносить до спеціальної черги вимог, питання про задоволення яких переноситься на майбутнє. Після задоволення вимог кредиторів 1 3 черг за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, будуть задоволені вимоги кредиторів 4 черги за рахунок залишкових коштів пропорційно сумі вимоги, що визначено ч. 4 ст. 52 цього Закону. Така вимога не є безумовною і її задоволення у повному обсязі залежить від обставин, що визначені ч. 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відтак, у звязку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення Цивільного кодексу України про зобовязання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви, оскільки позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed