Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. Після уточнення позовних вимог просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 56\~310,10 грн., моральну шкоду в сумі 50\~000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5\~000 грн., а також судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.09.2013 з вини [PERSON], його автомобіль був пошкоджений і відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку склала 56\~310,10 грн. Також йому спричинена тяжка моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент ДТП він переніс важкий психологічний шок та сильний фізичний біль. В результаті отриманих тілесних ушкоджень він переніс декілька операцій, а його права нога вкоротилася на 2 см, він став інвалідом 3 групи і по теперішній час відчуває постійний біль. [PERSON] своїми діями позбавив його можливості повноцінного життя, активного спілкування з рідними та друзями. Постійне перебування в лікарнях, очікування операцій та післяопераційний період теж негативно впливали на його психологічний стан. У звязку з цим, просить стягнути із [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] позов підтримав, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити, Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, так вважає, що позивачем не надано до позову доказів, якими б підтверджувалася кожна позовна вимога. Вважає, що [PERSON] у вказаній справі є неналежним відповідачем, оскільки цивільно-правова відповідальність була застрахована. Крім того, [PERSON] є неналежним позивачем щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди в звязку з пошкодженням автомобіля, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ-217030 110 01, реєстраційний номер [NUMBER], належав [PERSON]. [PERSON] використовував вказаний автомобіль на підставі довіреності. На підтвердження заподіяння [PERSON] моральної шкоди позивач [PERSON] не надав жодного доказу. На підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. позивач надав лише квитанції до прибуткового ордену б/н від 11.12.2013 та б/н від 01.03.2016, проте договору чи іншого документу до суду не надав. Які саме юридичні послуги та хто саме з адвокатської фірми «Рамаданова та партнери» надавав в 2013 році та в березні 2016 року не зазначено. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2015 та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.01.2016 [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 38, а.к.с. 73-79 т.5). Вироком встановлено, що приблизно о 15 год. 20 хв. 14 вересня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Chery Amulet», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON], грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д) ПДР України, рухаючись по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка (726 км + 970 м), зі сторони с. Високі Байраки в напрямку м. Кіровоград, на території Кіровоградського району Кіровоградської області, проявив особисту неуважність і безпечність, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України, під час руху в складних погодних умовах, які обумовлювались сильним дощем та наявністю на проїзній частині плівки води, не вибрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху. Під час подальшого руху по ділянці проїзної частини дороги, яка має заокруглення вправо по ходу його руху, внаслідок недотримання безпечної швидкості руху в даних дорожніх та погодних умовах, не впорався з керуванням автомобіля та допустив занос транспортного засобу з наступним виїздом на смугу зустрічного руху, в порушення п. 12.3 ПДР, при виникненні небезпеки для руху не застосував екстрене гальмування, змінив напрямок руху керованого транспортного засобу та перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка відповідно до ПДР поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався зі сторони м. Кіровоград, в напрямку с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого стегна та перелому заднього краю вертлюгової западини правобіч, які згідно із висновком судово-медичної експертизи № 170 від 21.02.2014 відносяться до категорії середньої ступеня тяжкості, які викликали тривалий розгляд здоровя. Згідно з копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], застрахований в УСК «ГАРАНТ «АВТО». Власником вказаного автомобіля є [PERSON] (а.с. 34, 37). [PERSON] використував вказаний автомобіль на підставі довіреності від 26.09.2012 (а.с. 35). З відповіді ПрАТ АСК «ІНГО України» вбачається, що 15.10.2013 [PERSON] звернувся до страхової із повідомленням про настання страхового випадку. Заява на виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], надійшла 18.01.2016, тобто більш ніж через рік з моменту скоєння ДТП. На підставі вищевикладеного, ПрАТ АСК «ІНГО України» відмовило у виплаті страхового відшкодування за пошкодження автомобіля в повному обсязі (а.с. 95). У відповіді Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області від 07.06.2016 зазначено, що згідно із єдиної бази даних НАІС МВС України станом на вересень 2013 року легковий автомобіль марки «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], значився на обліку на праві власності за громадянкою [PERSON], [INFO]. 16.12.2015 в Територіальному сервісному центрі № 6543 Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області вищевказаний автомобіль був перереєстрований за договором купівлі-продажу № 165 від 16.12.2015 на нового власника [PERSON] (а.с. 93). Із відповіді Кіровоградської центральною районної лікарні № 895 від 10.06.2016 видно, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з 2014 року, є інвалідом ІІІ групи з 27.01.2014. З 01.09.2014 по 12.09.2014 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: консолідований перелом дна вертлюгової западини. Стан після МОС. Післятравматичний деформуючий правобічний коксартроз ІІІ ст.. Комбінова контрактура правого кульшового суглобу. Вкорочення правої нижньої кінцівки зі значними порушеннями функції ходи і опори. З 17.12.2014 по 27.12.2014 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: післятравматичний деформуючий правобічний коксартроз ІІІ ст.. Консолідований перелом дна вертлюгової западини. Стан після МОС. Комбінована контрактура правого кульшового суглобу. Вкорочення правої нижньої кінцівки із значними порушеннями функції ходи і опори (а.с. 100-112). Згідно із висновком експерта № 170 від 21.02.2014 у [PERSON] згідно із наданої медичної документації тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого стегна та перелом заднього краю вертлюгової западини справа. Вказані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим обєктом (обєктами), не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний у постанові та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя (а.с. 39, а.к.с. 151-152 т.2). Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 17.02.2015 [PERSON] встановлена третя група інвалідності (а.с.125). Під час судового засідання оглянутий та досліджений висновок експерта № 353 від 28.02.2014, в якому зазначено, що ринкова вартість транспортного засобу «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], станом на 14.09.2013 складає 56\~310,10 грн., вартість відновлювального ремонту 58\~162,74 грн.. Вартість матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП 14.09.2013 складає 56\~310,10 грн. (а.к.с.135-145 т. 2). Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні власником автомобіля «ВАЗ2170», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була [PERSON]. Позивач [PERSON], не будучи власником автомобіля, мав би довести, що саме йому завдано шкоду і він поніс витрати повязані з пошкодженням автомобіля. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену матеріальну шкоду в сумі 56\~310,10 грн.. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. В ст. 1167 ЦК України зазначено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як зазначається в пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 9 цієї ж постанови (в редакції від 25.05.2001) зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягала у перенесенні фізичного болю, викликаному травмою та необхідністю проведення операцій, переживаннях у звязку із ушкодженням здоровя, порушенню нормальних життєвих звязків на значний час, оскільки травма призвела до тривалого розладу здоровя. [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, він має обмеження щодо умов та характеру праці. Враховуючи вищевикладене, виходячи із вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. В п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у\~пункті 2\~частини третьої статті 79,\~статтях 84, 88, 89\~ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У задоволенні вимоги щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки на підтвердження цієї вимоги позивач надає тільки копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 01.03.2016 та 11.12.2013, проте не надає копій угод від 11.12.2013 та інших документів, які б підтверджували виконання здійснення адвокатом правової допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 1\~378 грн.. На підставі ст. 23, 386, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial