Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача борг за договором позики в сумі 2800 ( дві тисячі вісімсот) доларів США, що згідно з курсом НБУ на день складання уточненого позову складає 27227 грн. 20 коп. і зобов»язався повернути кошти до 1 вересня 2012 р.. Але до теперішнього часу відповідачем кошти не повернуті. У зв»язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу за договором позики а також суми сплаченого судового збору у розмірі 272 грн. 30 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги в повному обсязі підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений письмовий договір позики грошей засвідчений розпискою, відповідно до якого, [PERSON] позичив у [PERSON] 2800 (дві тисячі вісімсот) доларів США, зі строком повернення всієї суми до 01 вересня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошті в (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договором позики рошей від 29 травня 2012 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], передбачено, що строком повернення всієї суми є 1 вересня 2012 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] своє зобов'язання не виконав, гроші позивачу [PERSON] на теперішній час не повернув. За таких обставин, оскільки відповідач по справі своє зобов'язання за договором позики грошей від 29.05.2012 року не виконує, суд вважає, що позов обргунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 75 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved