Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів та просив суд стягнути солідарно з ФОП [PERSON] та [PERSON] суму безпідставно набутого авансового платежу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 21 липня 2015 року між ним та ФОП [PERSON] (відповідач 1) було укладено договір про надання розважальних послуг, на підтвердження чого відповідачем 1 було видано позивачу товарний чек, в якому вказаний предмет послуг, перша частина оплати послуг - 5 000,00 грн та решта - 5 000,00 грн, всього послуг на суму - 10 000,00 грн. Позивачем на виконання своїх обов'язків за Договором було проведено попередню оплату (внесено авансовий платіж) в розмірі - 5 000,00 грн, що підтверджується розпискою від 21.07.2015 на суму 5 000,00 грн за надання розважальних послуг, згідно якої кошти були отримані [PERSON] (відповідач 2). У зв'язку з неможливістю відповідача задовольнити позивача особисті потреби як споживача розважальної послуги, останній був змушений відмовитись від замовленої послуги та вимагати повернення сплаченого авансового платежу, проте відповідачі не повернули позивачу сплаченого авансового платежу на суму 5 000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач 1 та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у зв'язку з тим, що відповідач 1 не отримувала авансовий платіж від позивача. Відповідач 2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Предметом розгляду у дані цивільній справі є застосування статей 901, 903, 905, 906 ЦК України щодо змісту договору про надання послуг, його умов, строку виконання та відповідальності за його порушення. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір про надання послуг повинен містити послугу, яка надається виконавцем, її вартість, якщо договір не є безоплатним, та строк виконання цієї послуги. Відповідно до розписки складеної відповідачем 2 [PERSON] 21.07.2015 остання отримала від позивача першу частину оплати за надання розважальних послуг у розмірі 5 000,00 грн (а.с.5). Проте у вищезазначеній розписці не вказано за надання яких саме розважальних послуг [PERSON] отримала грошові кошти. У розписці не передбачено хто є виконавцем розважальних послуг та в який строк і при яких умовах вони повинні бути виконані (а.с.5). Тобто на підставі наданої розписки від 21.07.2015 суд не може дійти висновку, що вона була складена саме на виконання умов Договору про надання розважальних послуг позивачу [PERSON] відповідачем 1 ФОП [PERSON] До того ж відповідно до довідки від 29.02.2016 виданої ДПІ в Оболонському р-ні ГУ ДФС у м. Києві звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих працівників (Додаток 4) ФОП [PERSON] до ДПІ в Оболонському р-ні ГУ ДФС у м. Києві не подавалась за період січень 2015 - січень 2016. Тобто відповідач 2 [PERSON], яка згідно розписки від 21.07.2015 отримала грошові кошти від позивача за надання розважальних послуг, не є працівником ФОП [PERSON], а відтак не є уповноваженою особою на отримання авансових платежів в рахунок надання послуг. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відтак позивачем не доведений належними та допустимими доказами факт передання грошових коштів в якості авансового платежу відповідачу 1 ФОП [PERSON] за надання розважальних послуг у розмірі 5 000,00 грн, що унеможливлює суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення авансового платежу за договором про надання розважальних послуг. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed