Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із спільної часткової власності та визнання права власності на частину нерухомого майна в натурі, посилаючись на те, що відповідно договору купівлі-продажу , посвідченого 19.02.2004 року Глобинською держнотконторою, позивач є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] які розташовані на неприватизованій земельній ділянці 0,10 га. Відповідно до рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради за №14 від 17.01.2007 року «Про затвердження нумерації житлових будинків ново вирізаної [ADDRESS]» перейменоване домоволодіння, належне [PERSON], з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Інша ? частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.07.2013 року. На даний час у позивач виникла необхідність виділити в натурі належну йому частину домоволодіння із спільної часткової власності. Фактично сторони за домовленістю поділили між собою вказане домоволодіння. Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, прохає виділити із спільної часткової власності у самостійний об»єкт нерухомого майна , домоволодіння [ADDRESS] що складає квартиру №1 належні [PERSON] ? частини. Заявою до суду позивач [PERSON] прохає справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності встановив наступне. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. . Відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 19.02.2004 року Глобинською держнотконторою за реєстровим номером №2-331, [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] які розташовані на неприватизованій земельній ділянці 0,10 га., яке складається з житлового будинку літ. «А,а», сарай-літня кухня літ «Б,б2», погріб літ. «Бп, Бп1», сарай літ. «В», сарай літ. «Г,г», вбиральня літ. «Д», вбиральня літ «Е», гараж літ «Ж», колодязь літ «К», огорожа №1-2, замощення І, вигрібна яма літ. «Я». Згідно рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради за №14 від 17.01.2007 року «Про затвердження нумерації житлових будинків ново вирізаної [ADDRESS]» перейменоване домоволодіння, належне [PERSON], з [ADDRESS] на [ADDRESS].. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.07.2013 року, інша ? частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в частині першій статті 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За приписами частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із частиною третьою статті 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-80 від 16.05.2014 року, складеного експертом [PERSON], було визначено та запропоновано варіант розподілу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння, відповідно до фактичного користування, де [PERSON] користується 850 кв. м ( 84,5+765,5), вказаної на плані червоним коліром. А також визначено, що можливо технічно поділити, виділивши досліджуєме нерухоме майно в окремий об»єкт нерухомості, до складу якого входить квартира № 1 житлового будинку з господарськими спорудами, які належать на праві власності [PERSON], мають окремий вхід і всі необхідні споруди для проживання. Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки як окремо так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Враховуючи, що [PERSON] має намір скористатися своїм правом для виділу належної йому частини домоволодіння та земельної ділянки в окремий об»єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення та окремо користується з [PERSON] належним їм частинами землі і домоволодіння, фактично розподіл вже існує, суд вважає, що позов підлягає до задоволення

Outcome: approved