Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, вказавши, що [INFO] померла його мати [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданий Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу , актовий запис № 1289). За життя заповіту не складалося. Після смерті матері спадкоємцями домоволодіння [ADDRESS] стали позивач син [PERSON], [PERSON] чоловік померлої, [PERSON] ще один син спадкодавця. Вказану спадщину після смерті матері прийняв батько [PERSON] чоловік спадкодавця 1/3 частину домоволодіння та позивач 2/3 частини домоволодіння оскільки брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача. Спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] належало спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору дарування від 05.09.2003 року посвідчений Державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори , зареєстрований в реєстрі за номером [NUMBER] Однак правовстановлюючих документів на домоволодіння у позивача немає так як батько [PERSON] забрав всі документи на домоволодіння та не впускав позивача там проживати. В березні-квітні 2017 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину після нього прийняла його донька [PERSON], яка також не хоче вирішити питання щодо спадщини. Тому позивач звертається до суду та просить визнати за ним [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. , літня кухня Б, вбиральня В, сарай Г, душ Д, огорожа 1-2, замощення І, водо колонка ІІ, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові, просив задовольнити заявлену вимогу в повному обсязі. Відповідач повідомлена про розгляд справи, до суду не з'являється, ходом розгляду справи не цікавиться, заяв не надала, причини її неявки суд визнає неповажними, та вважає за можливим розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом, [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданий Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу , актовий запис № 1289 (а.с. 6). За життя заповіту не складалося. Після смерті матері спадкоємцями домоволодіння [ADDRESS] стали позивач син [PERSON], [PERSON] чоловік померлої, [PERSON] ще один син спадкодавця. Спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] належало спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору дарування від 05.09.2003 року посвідчений Державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори , зареєстрований в реєстрі за номером [NUMBER] (а.с. 12). Постановою нотаріуса позивачеві та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] так як між спадкоємцями існує суперечка. (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 38-39). Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частина 1 статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно розяснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 1 Листа № 24-753/0/4-13, обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Вказане підтверджується також розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Так, на виконання ухвали суду Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи № 702/2013 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до якої з заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернулися позивач, чоловік спадкодавиці [PERSON] та брат позивача [PERSON] Вказану спадщину після смерті матері прийняв батько [PERSON] чоловік спадкодавця 1/3 частину домоволодіння та позивач 2/3 частини домоволодіння оскільки брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача. На даний час [PERSON] та [PERSON] померли, отже єдиним спадкоємцем після померлої матері є позивач. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved