Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду; договір дарування від 21 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - розірвати в частині передання дарунку 1/2 частини будинку [ADDRESS] [PERSON]; застосувати правові наслідки розірвання договору дарування, а саме зобов'язати реєстраційну службу Головного управління юстиції у Харківській провести реєстрацію права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] за [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, відповідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар в рівних частках будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Так, 01 квітня 2008 року право власності за [PERSON] та [PERSON] на зазначений будинок було зареєстровано у Слатинському підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Як зазначив позивач, у 2009 році у родині почалися конфлікти на підставі того, що відповідач [PERSON] почав зловживати спиртними напоями, шкодити майно яке знаходиться в будинку внаслідок чого спільне існування його з [PERSON] та [PERSON] в одному будинку стало неможливим. В судовому засіданні позивач разом з представником позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області суду надано письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без участі їх представника. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав. Матеріалами справи достовірно встановлено, що 21 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, відповідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар в рівних частках будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]. 01 квітня 2008 року право власності за [PERSON] та [PERSON] на зазначений будинок було зареєстровано у Слатинському підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність. Згідно з ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і посвідчується нотаріусом. Як передбачає ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї ї і з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей, якщо: ч.1 - обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей; ч.2 - обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність; ч.3 - внаслідок недбалого ставлення обдарованного до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно ушкоджена. Частина четверта вищевказаної статті передбачає, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. Частини 1-3 статті 727 ЦК України передбачають вичерпний перелік підстав розірвання договору дарування, а ч.4 - умову розірвання договору дарування на підставах, передбачених частинами 1-3 ст.727 ЦК України. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] уклав договір дарування з [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON], реєстр №2244. Тобто вищевказаний договір дарування укладений з додержанням вимог ст.ст.717 ч.1; 719 ч.2 ЦК України. Судом встановлено, що укладений договір дарування є безоплатним, ніякі умови при його укладанні сторонами не обговорювалися, жодна із сторін на себе ніякі зобов'язання при його укладанні не брала. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], однак суд не може їх взяти до уваги, оскільки обставини, на які посилається позивач, не входять до вичерпного переліку підстав розірвання договору дарування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначених вимог позивач [PERSON] не довів у судовому засіданні, чим не виконав вимоги ст.60 ЦПК України. За таких обставин суд не находить підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed