overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про втрату права користування житлом. Своїй вимоги обґрунтовує тим, що у 2006 році він набув право власності на житловий будинок з господарськими спорудами № 16 на вул. [PERSON] чел [PERSON] в с. Грушівка Глибоцького району Чернівецької області. За його згоди за даною адресою були зареєстровані колишній чоловік його дочки [PERSON] та син позивача [PERSON] Однак позивач вказує, що на даний час відповідачі фактично не проживають у вказаному будинку. Вказує, що будь якої домовленості щодо збереження права користуванням житлом між ними не було. Відповідачі відсутні більше року, немає жодного звязку з ними та в добровільному порядку вони не знімаються з реєстраційного обліку. На підставі наведеного просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом, а саме будинковолодінням № 12 на вул. [PERSON] чел [PERSON] в с. Грушівка Глибоцького району Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати відповідачів таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням [PERSON] Вiдповiдачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, хоча своєчасно та в належному порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.224 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, вислухавши покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, з витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно № 9918618 від 22.02.2006 року, вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 992530 від 03.02.2006 року є власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в с. Грушівка по вул. Штефан чел [PERSON],12 Глибоцького району Чернівецької області. Згідно довідок виданих Волоківською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області №398 та 399 від 22 червня 2017 року, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстровані але не проживають по вул. [PERSON] чел [PERSON],12 в с. Грушівка Глибоцького району Чернівецької області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у господарстві позивача більше року. Наведені докази підтверджують, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку позивача більше одного року, а тому суд вважає, що вони втратили право користування житлом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі наведеного, ст.ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, свій позов мотивує тим, що згідно рішень Світловодського міськрайонного суду він сплачує аліменти в розмірі ? частин від усіх видів заробітку на утримання дітей Ростислава та [PERSON] і дружини [PERSON]. Утримувані аліменти перевищують встановлену законом частку, а тому просив зменшити розмір аліментів до ? частини всіх видів заробітку на утримання дітей та дружини. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, пославшись на обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, вказав, що дійсно йому не вистачає коштів для проживання через значний розмір аліментів, які він сплачує на утримання дітей та дружини. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на її утримання та утримання доньки [PERSON], посилаючись на те, що дійсно [PERSON] не в змозі виплачувати велику кількість аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з [PERSON] не може бути меншим ніж передбачено законом. Заслухавши сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позову, виходячи з наступного: Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно до його повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання та утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно до повноліття дитини, але не менше від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитина до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ст.128 КЗпП України, розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків, при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. Враховуючи, що розмір аліментів, які утримуються з [PERSON] складає 75 відсотків від його доходів, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання. На підставі ст.ст.84, 180, 182, 192 СК України, ст.128 КЗпП України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в якій вказав, що згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/833/15-ц від 20.05.2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку. Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/941/15-ц від 25.05.2015 р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Враховуючи зазначені рішення, на даний час з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, а розмір його заробітку не дозволяє сплачувати аліменти в таких розмірах. Просить суд зменшити розмір аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] та [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі по 1/6 частині всіх видів його доходів на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я тощо. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/833/15-ц від 20.05.2015 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку. Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/941/15-ц від 25.05.2015 р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, що в цілому складає 1/2 частину всіх видів його заробітку. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], який уточнив під час судового розгляду, і в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку № 26 по вул.Миру в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, та визнати за собою право власності на будинок та земельну ділянку. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 03.09.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно якого він купив у відповідача житловий будинок № 26 по вул.Миру в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку під цим будинком, призначену для ведення особистого підсобного господарств. З приводу купівлі-продажу цього нерухомого майна сторони склали письмовий договір, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідач ухилився. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, згідно поданої заяви, просить розглянути справу за своєї відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, про дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, і не подали відзив. На підставі ст.ст.280-282 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим частково у зв'язку із наступним. Так, згідно договору від 03.09.2018 року, укладеного у простій письмовій формі, позивач [PERSON] купив, а відповідач [PERSON] продав за 50000 гривень житловий будинок № 26 по вул.Миру в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, та земельну ділянку під цим будинком, призначену для ведення особистого підсобного господарства. З приводу продажу будинку сторони склали письмовий договір, позивач вселився у житловий будинок, відповідач передав йому правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідач ухилився. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позовні вимоги відносно відповідача [PERSON] є такими, що ґрунтуються на законі. Разом з цим, позивачем не подано доказів щодо участі в угоді відповідача [PERSON], у зв'язку з чим позовні вимоги відносно нього задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], в якому вимагає визнати їх такими, що втратили право користування житлом житловим будинком № 79 по вул.Матросова в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області. Відповідачка [PERSON], у свою чергу, діючи в своїх інтересах та інтересах [PERSON], подала до суду зустрічний позов до [PERSON], в якому вимагає вселити її з сином у зазначений житловий будинок. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлений позов, просять його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої позов визнає повністю та просить розглядати справу за своєї відсутності. У тій же заяві відповідачка заявила про відмову від свого зустрічного позову. Ця заява приймається судом відповідно до положень ст.ст.174, 205 ЦПК України. Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 79 по вул.Матросова в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області. У цьому будинку кватирі також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не проживають у будинку з листопада 2015 року. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. При цьому в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником спірної квартири, в якій також зареєстрована і відповідач. Останню він зареєстрував на житловій площі на прохання своєї дружини, якій відповідачка була знайомою. На даний час відповідачка не знялася добровільно з реєстрації, її місце знаходження невідомо. Тим самим порушуються його права як власника квартири. Відповідач у відповідності із ст.74 ЦПК України належним чином повідомлялася про день слухання справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: домоволодінням, що розташоване за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Левітана, буд.44, оскільки відповідачка не мешкає за вказаною адресою вже понад 1 рік, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач та його представник [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21.11.2016, не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом,\~позивач [PERSON] є власником житлового будинку №44 по вул.Левітана в м.Кривий Ріг, що підтверджується копією договору купівлі- продажу житлового будинку від 19.09.2001 р. (а.с.6-7) У вказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], але не проживає за даною адресою, що підтверджується актом від 22.03.2017 р. та довідкою №101 від 24.03.2017(а.с.10, 11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з грудня 2014 року згідно даних акту від 22.03.2017 р., суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]та просив визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідачка не мешкає за вказаною адресою вже понад 1 рік, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» від 10.03.2017 р. №17 (1816) про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом,\~позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (Кириленко) в м.Кривий Ріг, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. (а.с.7) У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], але не проживає за даною адресою, що підтверджується актом від 04.08.2016 р. (а.с.5, 10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2011 року згідно даних акту від 04.08.2016 р., суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], оскільки він більше 6 місяців не проживає за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач та його син - [PERSON] (а.с.13). Згідно відповіді на адвокатський запит від 24.02.2014 р. за підписом начальна ЖЕУ №3, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає останні два роки. Відповідач в порушенні покладених на нього, як на наймача, обов'язків, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, не сприяє поліпшенню умов проживання у вказаній квартирі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved