Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги у розмірі 615,29 гривень; стягнути з відповідача, на його корись заборгованість у вигляді орендної плати за користування житлом у розмірі 13500,00 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму завданих йому матеріальних збитків у розмірі 18 200,00 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 487,20 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму завданої йому моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 лютого 2015 р. між ним, [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір оренди житлового приміщення, з виникненням прав та обов'язків в обох сторін передбачених договором. Відповідачем договір було укладено, з метою оренди житлового приміщення (квартири), для проживання в ній її дочки з чоловіком [PERSON], та [PERSON], разом з двома дітьми. Відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 1.4 договору 26 лютого 2015 року, він передав, а відповідач прийняла в оренду житлове приміщення, в порядку та на умовах передбачених договором, що є підтвердженням його виконання обов'язків у повному обсязі. Квартира, яка є об'єктом оренди, знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить йому частково, а саме 1/4 частина квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24 липня 2001 року. Окрім нього власниками квартири є [PERSON], яка володіє 1/2 часткою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (справа №10/2014, зареєстрована в реєстрі за №3-145) та її дочка [PERSON], яка володіє 1/4 часткою, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24 липня 2001 року. Відповідно до п. 3.8 договору - орендатор зобов'язується, що проживати в квартирі буде не більше 4 чоловік. Відповідач одразу ж порушила цей пункт Договору, оскільки, через деякий час після здачі квартири в оренду, від сусідів йому стало відомо, що в квартирі постійно проживає більше 5 чоловік. Через місяць після здачі квартири в оренду, він провідав її, і встановив, що пошкоджено майно в квартирі: вибиті замки на вхідних дверях, в газовій плиті розбито скло в духовці. Також у квартирі обірвано дроти, підведені до квартири, пошкоджено частину домофону, яка знаходиться у квартирі. Пилосос, що знаходився у квартирі, та є його власністю, зник невідомо куди. Починаючи з квітня 2015 pоку, він неодноразово пропонував відповідачеві усунути пошкодження, розірвати договір оренди, та виселитись з приміщення. Однак відповідач від пропозицій відмовлялась. Своїми діями Відповідач порушила також п. п. 3.3., 3.5.,3.6.,3.7. договору. Приблизно через місяць, сусіди, які проживають у тому ж будинку почали скаржитись йому на те, що мешканці орендованої квартири систематично сваряться, б'ються, голосно кричать, не тільки між собою, а й з друзями підозрілої зовнішності, які до них постійно приходять, всіляко порушують громадський порядок. На численні телефонні звернення, та прохання відповідач не реагує, спілкуватися і вислухати його зауваження не бажає, жодного з власників квартири, до приміщення не пускає. 07 серпня 2015 року він, разом з іншими власниками квартири, та свідками у черговий раз приїхав до квартири після того, як сусіди повідомили йому, що напередодні мешканці влаштували бійку у під'їзді прямо на сходах. Останні спілкуватись відмовились, до квартири їх не пустили. Він звернувся за допомогою до адвоката. У цей же день, на його прохання адвокат [PERSON] зібрав письмові пояснення у сусідів - мешканців цього будинку, котрі підтвердили факт порушення квартирантами правил добросусідського проживання, порушення спокою у будинку, тобто систематично порушують права та інтереси сусідів (ст. 825 ЦК України). Патрульна служба м. Києва, та дільничний інспектор Дніпровського району м. Києва, які були викликані відповідачем, зафіксували факт недопущення його та інших власників до квартири, зі складанням відповідного протоколу. На даний момент справа перебуває у провадженні слідчого Дніпровського району м. Києва. Відповідно до п. 6.1 Договору - про виселення з квартири одна сторона зобов'язана попередити іншу за один місяць. 07 серпня 2015 року, було складено Акт про те, що в цей день він, в черговий раз, в присутності свідків попередив громадянку [PERSON] про припинення дії договору оренди житлового приміщення, вказавши при цьому на необхідність звільнення квартири в місячний термін. Повторно, 11 серпня 2015 року, ним на адресу відповідача замовним листом було направлено попередження-вимогу про розірвання договору оренди житлового приміщення в односторонньому порядку, з необхідністю звільнення орендованої квартири протягом одного місяця з моменту отримання листа. Відповідач отримувати вказаний лист відмовилась, підтвердженням цього є - лист, який повернувся, разом з довідкою про причину повернення. Враховуючи вищевикладені обставини, всі його спроби залагодити стосунки, та розійтись мирно, відповідачем сприйняті не були. Відповідно до п. 3.3. договору - орендатор зобов'язується окрім плати за квартиру у розмірі 4500 грн., щомісячно сплачувати комунальні послуги до яких належить: квартирна плата, опалення, освітлення, за лічильником. Частину комунальних платежів, а саме платежі за електроенергію відповідач не сплачує з моменту заселення, тобто протягом шести місяців. Загальна сума боргу становить 615,29 гривень, що є завданою йому матеріальною шкодою, та підлягає відшкодуванню зі сторони відповідача у повному обсязі. 03 жовтня, йому стало відомо про те, що відповідач разом зі своєю сім'єю виїхала з орендованої квартири, без попередження. Про це, він довідався, отримавши «смс» - повідомлення, про їх від'їзд, з того часу ні відповідач, ні жоден з членів її сім'ї, на зв'язок не виходить. Приїхавши до квартири, він побачив, що в ній проживають двоє невідомих йому людей. З їх слів, йому стало відомо, що орендарі виїхали близько тижня тому, здавши їм квартиру у піднайм, без його відома. Окрім того, ним, як орендарем втрачено дуже багато моїх особистих речей, зокрема: Телевізор «Айва», 2001 року випуску, куплений у 2001 році за 1500 гривень (300$), екран по діагоналі 46x46см, вартість 1050, 00 грн. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], Підсилювач звукуУЕГ-ЮІ, вартістю 250 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], Магнітофон Маяк 205, вартістю 500 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO]; Годинник настінний маятниковий вартістю 500 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], Пилосос BOSCH , вартістьо 2200 грн, 2012 року випуску, куплений у 2008 році за 3000 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO] , Швейна машина Рапопіа з електроприводом , на кованій антикварній підставці вартістю 3000 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO]. В тому числі: електропривід [INFO], чавунна станина [INFO], компактна пральна машина «Либідь CM-1,5» вартістю 1000 гривень. Вартість визначена за ухмовами інтернет сайту [INFO], посуд: тарілки столові супові 12 штук вартістю 285.72 грн. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], посуд: тарілки столові десертні 24 штуки вартістю 483.60 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], посуд: сервіз чайний на 6 персон вартістю 337.50 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], постільна білизна 3 комплекти 1.5-ти спальні, нові, вартістю 485 гривень кожен, на суму 1940 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO]. Також пошкоджено: газову плиту (відсутнє скло духовки), вартість послуг з ремонту складає 150 гривень, пошкоджено три кухонні табурета (повністю розламано) вартістю 110 гривень кожний, на суму 330 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], пошкоджено шафу у кімнаті (відірвані двері), вартість послуг з ремонту складає 200 гривень, пошкоджено квартирну частина домофону, відновленню не підлягає (відсутня слухавка). Вартість 500 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], пошкоджено пластикові двері, що виходять на лоджію (пробито отвір приблизно 7 мм.), вартість послуг з ремонту складає 88 гривень, пошкоджено замок на вхідній групі до загального коридору квартир. Вартість замка складає 660 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO]. Замок встановлював самостійно. Також, вхідні двері у квартиру та замок на них пошкоджені таким чином, що відновленню не підлягають і потребують повної заміни разом з коробкою. Вартість нових металевих дверей складає 3225 гривень. Вартість визначена за умовами інтернет сайту [INFO], вартість послуг з встановлення - 1500 гривень. Таким чином, через пошкодження майна, відповідачем було завдано йому значних матеріальних збитків. Загалом, уся квартира перебувала в непридатному для проживання стані, дуже брудна, та неохайна. Сума збитків завданих йому, відповідачем складає 18 200,00 гривень. Відповідно до п. 4.1 Договору, орендар зобов'язується сплачувати орендарю щомісячно орендну плату у розмірі 4 500,00 гривень. З 25 лютого 2015 року (день укладення договору) і по 25 липня 2015 pоку, орендарі щомісячно сплачували орендну плату. Починаючи з липня і до жовтня 2015 року (до моменту виселення) відповідачем не сплачено орендну плату за користування житлом за три місяці проживання у квартирі, що складається з 4 500, 00 гривень щомісяця, таким чином, сума несплаченого боргу за оренду квартири становить 13 500,00 гривень. Відповідно до п. 3.3. Договору - орендатор зобов'язується окрім плати за квартиру у розмірі 4 500,00 гривень, щомісячно сплачувати комунальні послуги до яких належить: квартирна плата, опалення, освітлення, за лічильником. Окрім цього, ситуація яка склалась останнім часом з вини відповідача, негативно вплинула на нього, і його сім'ю, завдала йому значної моральної шкоди, та призвела до душевних страждань. З моменту заселення орендарів до його квартири, він перебуває у стані постійного емоційного збудження через їх неправомірну поведінку, адже він змушений постійно переживати за свою власність. Ці події, також призвели до порушення нормальних стосунків з оточуючими, в тому числі з сусідами, які знають його давно, і тепер постійно скаржаться на мешканців, які проживають в орендованій квартирі, він змушений постійно виправдовуватись перед ними, та пояснювати, що його вини, у діях відповідача немає. До того ж, він повинен був систематично навідуватись до квартири, щоб перевіряти її стан, це займає дуже багато часу, адже відповідач не пускала його у помешкання, і він змушений був щоразу вмовляти її. Таким чином, замість того, щоб присвятити свій вільний цей час роботі, або побути з родиною, він був змушений боротись з недобросовісними мешканцями. Останнім часом, у нього погіршився стан здоров'я, він перебуває у нервовому стані, постійно турбує кров'яний тиск, поганий сон, та самопочуття. Враховуючи вищеописане, моральну шкоду заподіяну йому діями відповідача, він оцінює у 10 000,00 гривень. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити, в подальшому в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести заочний розгляд справи, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. 25 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар [PERSON] прийняла в оренду житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно ч. 1 ст. 820 Цивільного процесуального кодексу України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Відповідно до п.п. 4.1., 4.3. п. 4 договору, за виконання послуг, вказаних в договорі, орендар сплачує орендодавцю 4500 гривень в місяць. Перша оплата виконується в момент укладення договору, в сумі: 4500 гривень. Згідно ч. 1 ст. 821 Цивільного кодексу України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. п. 5 договору, строк дії даного договору 26 лютого 2015 року по 20 лютого 2016 року. Даний договір може бути продовжено по взаємній згоді сторін шляхом підписанням нового договору. Статтею 822 Цивільного кодексу України, не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 3.1., 3.3., 3.4. орендар зобов'язується прийняти квартиру в указаний в договорі строк; щомісячно сплачувати 4500 гривень та комунальні послуги (квартплата, отоплення, освітлення по лічильнику); не передавати квартиру в суборенду третім особам. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до письмових пояснень гр. [PERSON] від 07 серпня 2015 року, остання зазначила, що являється сусідкою мешканців квартири [ADDRESS], з даної квартири постійно доносяться крики, ґвалт, до мешканців приходять (теж постійно) групи людей підозрілої зовнішності. Згідно письмових пояснень гр. [PERSON] від 07 серпня 2015 року, що проживає в квартирі [ADDRESS], остання підтвердила, що в кінці лютого до квартири 80 вказаного будинку заїхали квартиранти та з тих пір почався шум, гам, крики, куріння на балконі, що заважає не тільки їй, а й іншим сусідам. На балконі постійно буває дуже велика кількість людей, які поводять себе агресивно, кричать, матюкають і курять щось, від чого несигаретний їдкий запах. На її прохання не курити та поводити себе культурно, щоб дим не йшов у її квартиру, вони не відреагували. Відповідно до письмових пояснень гр. [PERSON] від 07 серпня 2015 року, яка проживає у будинку [ADDRESS], остання підтвердила, що кілька місяців назад в квартиру [ADDRESS] заселилися квартиранти. З моменту їх заселення в квартирі чути постійний шум, сварки, гримання дверима. На балконі вказаної квартири курять, з квартири тягне димом. Згідно письмових пояснень гр. [PERSON], який проживає в квартирі [ADDRESS], останній зазначив, що декілька місяців назад у квартиру 80 заїхали квартиранти. Одразу після їхнього заселення з квартири доносилися шум та грюкіт. Своїми діями мешканці орендованої квартири заважають йому, його сім'ї та іншим мешканцям під'їзду. Як вбачається з акту від 07 серпня 2015 року, складеного [PERSON] та підписаного свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 07 серпня 2015 року в присутності свідків позивачем було попереджено [PERSON] про припинення дії договору оренди житлового приміщення (квартири) укладеного 25 лютого 2015 року між ним та [PERSON], вказано на необхідність звільнення в місячний термін квартири за адресою [ADDRESS], що і є предметом договору оренди. При цьому, повідомлення було озвучено через вхідні двері тому, що [PERSON] відмовилася пустити позивача в квартиру. Як встановлено судом, 03 жовтня 2015 року відповідач виїхала з орендованої квартири, при цьому, починаючи з липня 2015 року по жовтень 2015 року не здійснювала щомісячної орендної плати за користування квартирою у розмірі 4500 гривень, у зв'язку з чим сума заборгованості за орендну плату складає 13 500,00 гривень. Крім того, як вбачається з електронної квитанції ПАТ «Київенерго», з березня 2015 року не було здійснено жодної оплати в рахунок сплати коштів за використану електроенергію, у зв'язку з чим заборгованість становить 615,29 гривень. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідачем були порушені умови договору оренди, не сплачено орендної плати починаючи з липня 2015 року, не сплачувалося коштів за користування електроенергією, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості в якості орендної плати у розмірі 13 500,00 гривень та суми боргу за електроенергію у розмірі 615,29 гривень. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 18 200,00 гривень, що виявилися у втраті та пошкодженні побутових речей, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки договір оренди, укладений між сторонами, взагалі не містить відомостей про вказані позивачем побутові речі, їх передачу орендареві на підставі акту, що не може свідчити, що речі дійсно бут передані відповідачу в користування за договором. Крім того, відомості з електронних сайтів щодо вартості побутових речей, доданий позивачем, не може слугувати належним та допустимим доказом. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, то дані вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, позивачем не надано доказів в обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди та не надано доказів на підтвердження моральних страждань, перенесених ним, у зв'язку з порушенням його прав з боку відповідача. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову . Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: partial