Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим його представником - адвокатом Проценко О.М., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 02.04.2021, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія ВА № 1013913, до відповідача СВК «Боківський» про стягнення орендної плати за договором оренди землі та пені, в якому просив: - стягнути з СВК «Боківський» на свою користь 14197,67 грн., у тому числі: заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 13325,52 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 872,15 грн.; - стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у сумі 5908,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та СВК «Боківський» 03.01.2010 було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки (кадастровий номер 3521984400:02:00:0727) на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік кожного року до 31 грудня. Судовим рішенням зазначений договір було розірвано та стягнено з СВК «Боківський» орендну плату за 2018 рік та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати. У 2019 та 2020 роках орендар продовжив не сплачувати орендну плату, у наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13325,52 грн. (по 6662,76 грн. на рік з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту інфляції 1,0). Зазначив, що відповідач, який порушив зобов`язання зі сплати орендної плати повинен сплатити йому пеню у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що складає 872,15 грн. за періоди з 01.01.2019 по 16.04.2021 - 557, 67 грн. та з 01.01.2020 по 13.04.2021 - 314,48 грн. На обґрунтування понесення судових витрат позивач зазначив, що ним сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. та понесено витрати за надання професійної правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою від 21.04.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача СВК «Боківський» - адвоката Гончаренка В.О., який діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.03.2021, що підтверджено ордером на надання правової допомоги серія КР № 54377 від 05.05.2021, до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 07.05.2021 за вх. № 2451/2, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування заперечень відповідача проти вимог позивача представник відповідача зазначив, що дійсно між [PERSON] та СВК «Боківський» 03.01.2010 було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки (кадастровий номер 3521984400:02:00:0727) на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік кожного року до 31 грудня. Судовим рішенням зазначений договір було розірвано та стягнено з СВК «Боківський» орендну плату за 2018 рік та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати. Зазначив, що на виконання умов вищевказаного договору оренди землі та у зв`язку з тим що позивач відмовився від отримання орендної плати у касі кооперативу 28.12.2019 за користування земельною ділянкою з урахування утриманих податків і платежів (18% податок + 1,5% військовий збір, а всього 19,5%) грошовим переказом через Укрпошту на адресу позивача було перераховані кошти із зазначенням орендна плата за 2019 рік у розмірі 5400 грн., які позивач також відмовився отримувати. Аналогічна спроба перерахунку орендної плати була вжита й 27.04.2021, яка також виявилась безрезультатною. З огляду на такі обставини вважає вимогу позивача про стягнення пені необґрунтованою. Крім того просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. зазначив, що такий розмір даного виду витрат необґрунтованого завищено. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи троти чого представники сторін не заперечували. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові, позов просила задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що договором про оренду землі не було передбачено утримання з орендної плати податків і платежів, а тому вважає, що стягненню на користь позивача підлягає орендна плата за землю у повному розмірі, передбаченому договором. Також пояснила, що позивач і на час розгляду справи не отримував від відповідача орендної плати за 2019 - 2020 роки у тому числі і шляхом отримання грошових переказів через засоби поштового зв`язку. На уточнююче питання представник пояснила, що час від часу позивач проживає не за місцем свого зареєстрованого місця проживання. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому, у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи письмові процесуальні заяви сторін по суті справи, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії КР № 052887, виданого 29.04.2009, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 3521984400:02:00:0727, загальною площею 6.4900 га, що розташована на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського район Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 03.01.2010 між [PERSON] та СВК «Боківський» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік кожного року до 31 грудня, а також передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення (пункти 9, 11, 14 договору). Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2021 (справа № 388/1500/19), яке набрало законної сили 26.10.2020, задоволено позов [PERSON] до СВК «Боківський» про визнання договору оренди землі розірваним та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати. Визнано розірваним договір оренди землі площею 6,49 гектарів, укладений 03.01.2010 між [PERSON] та СВК «Боківський», зареєстрований відділом Держкомзему у Долинському районі, про що у Державному реєстрі земель 15.03.2011 вчинено запис за № 352198444000053 (номер запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26255911 від 17.05.2018). Стягнуто з СВК «Боківський» на користь [PERSON] 686,31 грн., у тому числі: заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 6662,76 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 206,55 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн. Відповідно до уточненого розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № 3521984400:02:00:0727 проіндексована грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2017 становить 222092,00 грн. Наведені вище, встановлені судом обставини справи сторонами у справі не заперечувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Предметом спору у даній справі є виконання умов договору оренди землі зі сплати орендної плати за 2019-2020 роки, її розмір та пені за прострочення виконання зобов`язання за вказаним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (далі - Закон). Згідно зі ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі встановлених обставин справи, зазначених вище положень цивільного законодавства та норм цивільного процесуального закону суд дійшов висновків про таке. Щодо виконання зобов`язанні за договором оренди землі зі сплати орендної плати та її розміру, судом відзначається таке. Розмір орендної плати за договором від 03.01.2010, укладеним між [PERSON] та СВК «Боківський» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521984400:02:00:0727 становить: - за 2019 рік - 6662,76 грн., виходячи з розрахунку: 3% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 222092,00 грн.; - за 2020 рік ( з 01.01.2020 по 26.10.2020 (набрання законної сили судовим рішенням про розірвання договору оренди) - 293 дні) - 5333,85 грн., виходячи з розрахунку: 3% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 222092,00 грн. та пропорційно строку дії договору у 2020 році (6662,76 / 366 * 293). Доказів на підтвердження сплати позивачу зазначених сум орендної плати відповідачем суду не надано. Отже, СВК «Боківський» не виконано зобов`язання за вказаним договором перед [PERSON] з оплати орендної плати за 2019-2020 роки у розмірі 11996,61 грн. Поряд з цим, щодо сплати податків і зборів із грошових коштів по сплаті орендної плати судом відзначається таке. Згідно з пп. 164.2.5 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 Кодексу. Положеннями пп. 170.1.1 ст. 170 ПК України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної у договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Доходи, від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 %. Крім того, такі доходи підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України (пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу). Отже, доходи фізичної особи від здавання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються військовим збором за ставкою 1,5 % та податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %. Таким чином, обов`язок по сплаті податку у загальному розмірі 19,5 % покладається на орендаря, у даному випадку СВК «Боківський» і підлягає сплаті з нарахованої орендної плати передбаченої договором у розмірі за 2019-2020 роки, як встановлено судом, - з 11996,61 грн. Щодо стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі, судом відзначається таке. Строк виконання СВК «Боківський» зобов`язання на договором оренди землі по сплаті орендної плати за 2019 рік настав 31.12.2019, як це передбачено умовами договору. І таке зобов`язання не виконано на час розгляду справи судом. При цьому посилання представника відповідача на те, що СВК «Боківський» вживались заходи для сплати [PERSON] орендної плати за 2019, шляхом направлення грошового переказу № 28 через АТ «Укрпошта», у підтвердження чого відповідачем надано фіскальний чек на суму переказу 5400,00, - оцінюється судом критично, оскільки відповідачем не підтверджено характер та підставу такого переказу, а надане письмове повідомлення до поштового переказу, де зазначено дані про переказ № 3/0028 від 28.12.2019 5400,00 UAH орендна плата за 2019 р., є недопустимим доказом оскільки являє собою аркуш з надрукованою інформацією і не містить жодних засвідчуваних реквізитів (підписів, печаток, штампів тощо). Крім того, слід відзначити, що за повідомленням Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» (лист від 27.07.2021 № 09-21/Г-5480) надати інформацію про переказ за 28.12.2019 не представляється можливим, оскільки заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення приймаються лише протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання. Щодо переказу від 06.10.2020 слід відзначити, що представниками сторін у судовому засіданні підтверджено, що даний переказ було здійснено у межах виконання судового рішення від 15.09.2021 (справа № 388/1500/19), а тому йому судом оцінка не надається. Вказане свідчить про не доведення відповідачем факту, того що невиконання ним зобов`язань за договором оренди землі у частині сплати орендної плати за 2019 рік сталося не з його вини, на підставі чого суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про стягнення пені у розмірі, встановленому договором. При цьому, підстава для вимоги про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі по сплаті орендної плати за 2019 рік виникла з 01.01.2020, тобто з моменту невиконання такого зобов`язання. Поряд з цим заслуговує на увагу вимога представника відповідача про застосування до позовної вимоги про стягнення пені у частині невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2019 рік, позовної давності з огляду на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Поряд з цим, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На підставі викладеного суд констатує, що перебіг однорічного строку позовної давності за вимогою про стягнення пені за невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2019 рік розпочався 01.01.2020 та відповідно закінчився 31.12.2020, а отже до вимоги позивача про стягнення пені у цій частині слід застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. При наданні оцінки грошовому переказу на суму 5400,00 грн. за № 0032 від 27.04.2021 судом відзначається, що факт здійснення такого переказу підтверджено Кіровоградською дирекцією АТ «Укрпошта» (лист від 27.07.2021 № 09-21/Г-5480), як і підтверджено його не отримання адресатом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто адресою зареєстрованого місця проживання останнього. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про вжиття СВК «Боківський» належних заходів по сплати [PERSON] орендної плати, враховуючи, що останній фактично змінивши постійно чи тимчасово місце свого проживання не повідомив про це відповідача. Однак, враховуючи, що СВК «Боківський» не сплачено орендну плату за два роки, а саме 2019 та 2020, то суд дійшов висновку про те, що переказ на суму 5400,00 грн. з урахування необхідності послідовного виконання зобов`язань слід вважати спробою сплати орендної плати саме за 2019 рік. Так, щодо невиконання відповідачем зобов`язанні за договором оренди землі у частині сплати орендної плати за 2020 рік, судом відзначається, що таке зобов`язання слід вважати простроченим з моменту розірвання зазначеного договору судовим рішенням, а точніше з дня набрання таким рішенням законної сили, тобто з 27.10.2020 і по день ухвалення даного рішення - 09.08.2021, оскільки таке зобов`язання СВК «Боківський» так і не виконало. Таким чином, строк прострочення зобов`язання відповідача зі сплати позивачу орендної плати за 2020 рік (з 01.01.2020 по 26.10.2020) у розмірі 5333,85 грн. становить 286 днів (з 27.10.2020 по 09.08.2021). А отже, пеня за невиконання зазначеного зобов`язання, з урахуванням розміру пені, передбаченої договором, становить 151,58 грн. (5333,85 х 0,01 х 286), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позивачем позову, з урахуванням заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд констатує, що СВК «Боківський» не виконано зобов`язання за договором оренди землі від 03.01.2010 зі сплати [PERSON] орендної плати за 2019, 2020 роки, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення орендної плати та пені є обґрунтованими у частині стягнення орендної плати за 2019 рік у розмірі 6662,76 грн. та за 2020 рік (з 01.01.2020 по 26.10.2020) - 5333,85 грн., у зв`язку з чим зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням необхідності сплати обов`язкових платежів та податків, а також слід стягнути пеню за невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2020 рік (з 01.01.2020 по 26.10.2020) за період прострочення з 27.10.2020 по 09.08.2021 у розмірі 151,58 грн., а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Ухвалюючи дане рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи, озвучені сторонами та зазначені ними та/чи їх представниками у поданих заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування. Щодо витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги надано наступні докази: - договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.04.2021, укладений між адвокатом Проценко О.М. та Лавріненком М.І. щодо надання правової допомоги пов`язаної із договором оренди земельної ділянки, укладеного з СВК «Боківський»; - квитанція № 0.0.2078542976 від 07.04.2021, якою підтверджено сплату [PERSON] адвокату Проценко О.М. гонорару у розмірі 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 02.04.2021; - розрахунок витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу по справі № 388/532/21 на суму 5000,00 грн.; - акт приймання-передачі правничої (правової) допомоги від 25.05.2021 за договором про надання правової (правової) допомоги від 02.04.2021, за змістом якого сторони зазначеного договору підтвердили надання адвокатом правової допомоги, її отримання клієнтом та розмір гонорару у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на спростування співмірності витрат позивача на правничу допомогу викладене усно у судовому засіданні представником відповідача зводилось до заявлення про необґрунтованість розміру оплати такого виду допомоги без належного обґрунтування, а тому таке клопотання оцінюється судом критично та вважається недоведеним. Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи ціну позову, визначену позивачем, у сумі 14197,67 грн, висновок суду про часткове задоволення позову на суму 12148,19 грн. та те, що позивачем документально підтверджено у порядку передбаченому ст. 137 ЦПК України понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути частину понесених останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4278,23 грн. (5000,00 х 12148,19 / 14197,67). Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи ціну позову, визначену позивачем, у сумі 14197,67 грн, висновок суду про часткове задоволення позову на суму 12148,19 грн. та те, що позивачем документально підтверджено витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.,- суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути частину понесених позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 776,93 грн. (908,00 х 12148,19 / 14197,67). Заходи забезпечення позову у даній справі судом не застосовувались.

Outcome: partial