Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення боргу, суми трьох відсотків річних та індексу інфляції від простроченої суми за договорами позики згідно боргових розписок. Свої вимоги мотивував тим, що 30.12.2014 року відповідач позичила у нього 3500 грн., 18.03.2015 року - 4000 грн., 18.03.2015 року - 350 доларів США, 12.11.2014 року - 300 доларів США, 05.06.2015 року - 380 доларів США, 05.06.2015 року - 200 доларів США та 26.06.2015 року - 1500 доларів США. Проте у визначені в розписках строки вказані грошові кошти не повернула. Тому станом на день звернення до суду, а саме 12.12.2017 року, за договором позики від 30.12.2014 року основна сума боргу складає 3500 грн., сума 3% річних - 302 грн. 34 коп., а індекс інфляції - 2597 грн. За договором позики від 18.03.2015 року основна сума боргу - 4000 грн., сума 3% річних - 315 грн., індекс інфляції - 1236 грн. За договором позики від 18.03.2015 року основна сума боргу - 9488 грн. 50 коп., сума 3% річних - 748 грн. 68 коп., індекс інфляції - 2931 грн. 95 коп. За договором позики від 12.11.2014 року основна сума боргу - 8133 грн., сума 3% річних - 638 грн. 38 коп., індекс інфляції - 2513 грн. 10 коп. За договором позики від 05.06.2015 року основна сума боргу - 10301 грн. 80 коп., сума 3% річних - 753 грн. 58 коп., індекс інфляції - 2843 грн. 30 коп. За договором позики від 05.06.2015 року основна сума боргу - 5422 грн., сума 3% річних - 396 грн. 62 коп., індекс інфляції - 1496 грн. 47 коп. За договором позики від 26.06.2015 року основна сума боргу - 40665 грн., сума 3% річних - 2800 грн. 87 коп., індекс інфляції - 12158грн. 84 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконала належним чином умови договорів, позивач позбавлений можливості захистити своє право в позасудовому порядку. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях підтримали позов в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Проти заочного розгляду справи [PERSON] не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву. З врахуванням наведеного, 04.05.2018 року у судовому засіданні ухвалою було постановлено справу розглядати в заочному порядку. Вислухавши думку зявившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. З розписки від 30.12.2014 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 грн. та зобовязалася їх повернути до 24.01.2015 року. З розписки від 18.03.2015 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 грн. та зобовязалася їх повернути до 25.04.2015 року. З розписки від 18.03.2015 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 350 доларів США та зобовязалася їх повернути до 25.04.2015 року. З розписки від 12.11.2014 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 300 доларів США та зобовязалася їх повернути до 01.05.2015 року. З розписки від 05.06.2015 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 380 доларів США та зобовязалася їх повернути до 05.07.2015 року. З розписки від 05.06.2015 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 200 доларів США та зобовязалася їх повернути до 05.07.2015 року. З розписки від 26.06.2015 року, складеної відповідачем [PERSON], встановлено, що вона позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 1500 доларів США та зобовязалася їх повернути до 26.08.2015 року. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. У правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в Постанові ВСУ від 02.07.2014 року № 6-79цс14, визначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Обставина добровільного та власноручного написання розписки відповідачем сторонами не оспорюється. З наведеного суд приходить до висновку, що розписка була написана відповідачем для підтвердження факту отримання неї грошової суми та укладення договору позики. Як визначено в ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника позивача, після настання визначених сторонами дат, відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу у визначений борговими документами строк не повернула, отже свого обов'язку щодо виконання боргових зобов'язань не виконала. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобовязаний виконати свій обовязок, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно положення ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданих позивачем розрахунків, станом на 12.12.2017 року, вбачається наступне. Згідно договору позики від 30.12.2014 року сума боргу становить 3500 грн., тому сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 25.01.2015 року по 12.12.2017 року, складає 2597 грн., а 3% річних від простроченої суми - 302 грн. 34 коп. За договором позики від 18.03.2015 року сума боргу становить 4000 грн., сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 26.04.2015 року по 12.12.2017 року - 1236 грн., а 3% річних від простроченої суми - 315 грн. За договором позики від 18.03.2015 року сума боргу складає 350 доларів США. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 12.12.2017 року 1 долар США за курсом Національного банку України становив 27 грн. 11 коп. Отже, сума боргу за договором позики від 18.03.2015 року складає 9488 грн. 50 коп., тому сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 26.04.2015 року по 12.12.2017 року, складає 2931 грн. 95 коп., а 3% річних від простроченої суми - 748 грн. 68 коп. За договором позики від 12.11.2014 року сума боргу складає 300 доларів США, що станом на 12.12.2017 року складає 8133 грн., відтак сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 02.05.2015 року по 12.12.2017 року складає 2513 грн. 10 коп., а 3% річних від простроченої суми - 638 грн. 38 коп. За договором позики від 05.06.2015 року сума боргу складає 380 доларів США, що станом на 12.12.2017 року складає 10301 грн. 80 коп., відтак сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 06.07.2015 року по 12.12.2017 року складає 2843 грн. 30 коп., а 3% річних від простроченої суми - 753 грн. 58 коп. За договором позики від 05.06.2015 року сума боргу складає 200 доларів США, що станом на 12.12.2017 року складає 5422 грн., відтак сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 06.07.2015 року по 12.12.2017 року складає 1496 грн. 47 коп., а 3% річних від простроченої суми - 396 грн. 62 коп. За договором позики від 26.06.2015 року сума боргу складає 1500 доларів США, що станом на 12.12.2017 року складає 40665 грн., відтак сума понесених інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобовязання з 27.08.2015 року по 12.12.2017 року складає 12158грн. 84 коп., а 3% річних від простроченої суми - 2800 грн. 87 коп. Порядок та методика визначення вказаних розрахунків не оспорюється відповідачем та відповідає Рекомендаціям ВСУ відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 року та положенням ЦК України. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач до розгляду справи судом не виконала взятих на себе зобовязань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, розмірі 1132 грн. 43 коп., сплачений останнім за подання позову.

Outcome: approved