Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дідусь - [PERSON] . Посилається на те, що після смерті спадкодавця за його заявою приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області заведено спадкову. Вказує на те, що за життя спадкодавець [PERSON] 28.10.2011 року склав заповіт, згідно якого все своє майно, яке належало йому на день смерті заповів у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку немає. Також вказав, що [PERSON] спадщину не прийняв та на неї не претендує. Зазначає, що до складу спадщини входить нерухоме майно, що розташоване в [ADDRESS] і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 87,3 кв.м, в т.ч. житловою площею 56,0 кв.м., сараї літ. «Б», «Д», гаражу літ. «В», убиральні літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-3, вимощення №І. Однак, він не може оформити свої спадкові права через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, а справу розглянути без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак направив до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу просить розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] в с. Луковиця, Чернівецької області помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. [PERSON] заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 28 жовтня 2011 року, за реєстровим номером № 191, згідно якого все своє майно, яке належало йому на день смерті заповів у рівних частках [PERSON] і [PERSON] , інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку немає. Встановлено, що відповідач [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки він хоч був зареєстрований в одному будинку з спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, однак не проживав там більше десяти років. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Вказану позицію Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виклав у своїй Постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц, провадження № 61-3620 св 21. Отже, факт державної реєстрації [PERSON] у одному житловому будинку разом із спадкодавцем на момент смерті останнього сам по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. До складу спадщини входить нерухоме майно, що розташоване в [ADDRESS] і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 87,3 кв.м, в т.ч. житловою площею 56,0 кв.м., сараї літ. «Б», «Д», гаражу літ. «В», убиральні літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-3, вимощення №І. За заявою позивача [PERSON] нотаріусом було заведено спадкову справу щодо майна померлого, однак постановою нотаріуса №471/02-31 від 29.09.2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове нерухоме майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановив, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved