Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 20.02.1982 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому вони мають двох повнолітніх дітей. Впродовж останнього року між ним та відповідачем стали виникати суперечки щодо відносин у родині між чоловіком та жінкою. Перемовини між ними про їх особисті сімейні проблеми та їх вирішення не надали будь-яких результатів. Відповідач повністю ігнорувала його зауваження на цей факт та її поведінка залишалася повністю інертною. В сімейних стосунках нічого не змінювалося та наостанок вони взагалі стали чужими один одному. З березня 2018 року вони не мешкають однією сім'єю, не виконують подружніх обовязків, а також повністю припинили вести спільне господарство та сімейний бюджет. Шлюбні відносини фактично припинені близько року тому. Оскільки у позасудовому порядку відповідач відмовлялася вирішувати спір та, вважаючи подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 15.06.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 04.07.2018 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.07.2018 сторонам призначено строк для примирення у пять місяців, у звязку з чим провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 12.12.2018 провадження у справі поновлено. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказав, що він наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказала про визнання нею позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20 лютого 1982 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 68, про що свідчить свідоцтво про шлюб сторін (а.с.8). У даному шлюбі сторони мають двох дітей, які досягли повноліття. Шлюбно-сімені стосунки сторони фактично припинили рік тому, а з березня 2018 року стали проживати окремо одне від одного. \~ \~ \~ \~Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, та правом позивача на приватне та сімейне життя. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, у наданий судом строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.24, 55, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved