Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його брата - [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді майнової частки (паю) пайового фонду СТОВ «Маяк» [ADDRESS], посвідченого майновим сертифікатом серії [NUMBER]. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлого за законом, а тому звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого брата, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/14 від 11 січня 2017 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1998 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» [ADDRESS], у розмірі 0.001% пайового фонду підприємства, вартістю 3021,00 грн., яка належала йому на підставі майнового сертифікату серії [NUMBER], виданого Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не склав, тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом другої черги був його брат [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON], як між рідними братами, підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], виданого 25 січня 2001 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом належну померлому [NUMBER], виданого 25 січня 2001 року, а тому за змістом ч.1 ст.1269, ст.1270 ЦК України вважається таким, що прийняв належну померлому спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого брата, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно (відмова нотаріуса №1095/02-14 від 03 жовтня 2016 року). Оригінал майнового сертифікату втрачено, а його дублікат видано 27 січня 2003 року вже після смерті спадкодавця. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). На підставі викладеного,

Outcome: approved