Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 8 січня 2003 року за час спільного життя із відповідачкою у них народився син [PERSON]. 16 листопада 2011 року вони зареєструвала шлюб. Однак, після реєстрації шлюбу втратили любов і повагу один до одного. Останнім часом кожен з них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого, вони мають різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Хоча вони проживають за однією адресою, однак не повязані спільним побутом, не мають взаємних прав та обовязків. Спору про місце проживання дитини та поділ майна, набутого за час проживання у шлюбі немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, на примирення не згодний. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідачка про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи і заперечення на позовну заяву суду не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 16 листопада 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що 16 листопада 2011 року складено відповідний актовий запис №164. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с.7). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] матірю (а.с. 8). Сторони проживають за однією адресою, однак не підтримують подружніх відносин, не повязані спільним побутом, не мають взаємних прав та обовязків. Причиною розірвання шлюбу є втрата любові та поваги одне до одного, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, що вбачається зі змісту позовної заяви. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам позивача, а надання їм строку для примирення є недоцільним, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між ними. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна сторони на даний час не мають. Враховуючи клопотання позивача про залишення за ним судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, суд не стягує з відповідачки вказаних судових витрат. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved