Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати за ним [PERSON] право власності на житловий будинок № 76, який розташований по вулиці Ворошилова в с. Остриківка Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування після його рідної сестри [PERSON], яка померла 21 липня 2015 року в с.Остриківка Токмацького району Запоірзької області, про що зроблено актовий запис № 189. В обґрунтування позову зазначає, що 21 липня 2015 року померла його рідна сестра, [PERSON], у віці 76 років в с. Остриківка Токмацького району Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 189. На час своєї смерті вона проживала одна у своєму будинку № 76, який знаходиться по вул. Ворошилова у с.Остриківка Токмацького району. 11 квітня 1994 року помер чоловік рідної сестри позивача, [PERSON], після якого його сестра [PERSON] прийняла у спадщину житловий будинок №76, який знаходиться по вул. Ворошилова у с.Остриківка Токмацького району. Вартість даного спадкового майна, у відповідності із висновком із звіту про вартість оцінки від 25.01.2016 року складає 25279,00 грн. Він є єдиним спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. В передбачений законом термін він до Токмацької районної державної нотаріальної контори подав заяву про прийняття спадщини за законом. Потім звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом і на даний житловий будинок, бо раніше частину спадщини отримав. Йому було відмовлено та видано постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 366/02-31 від 11.04.2016 року, у звязку з тим, що на підставі довідки виданої бюро технічної інвентаризації ПП «Малі-44» від 18.02.2016 року № 31 на запит нотаріуса від 25.01.2016 року за № 33/02-14 згідно даних архівного відділу ПП «Малі-44» на нерухоме майно за адресою: с.Остриківка, вул. Ворошилова, 76. Токмацького району за померлою [PERSON] право приватної власності не зареєстроване. В БТІ позивачу пояснили, що це повязано з тим, що його сестра не зареєструвала за своє життя свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.12.1994 року на даний житловий будинок в БТІ та відсутності із-за цього реєстрації даного житлового будинку, відповідно до закону. Зараз цього зробити вже не можливо, бо на «померлих власників» цього не роблять. У звязку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку змушений звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої просили розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача, Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову [PERSON] не заперечують. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи положення ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що [PERSON] є братом померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження. 21 липня 2015 року померла рідна сестра позивача, [PERSON], у віці 76 років в с.Остриківка Токмацького району Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС від 24 липня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 8,8704 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія І-ЗП № 063882 виданого на імя померлої, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку, інформаційним листом від 15.02.2016 року; на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 05.05.1997 року, довідкою Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 11.02.2016 року, та на житловий будинок № 76, який розташований по вулиці Ворошилова в с. Остриківка Токмацького району Запорізької області. Згідно довідки виданої Остриківською сільською радою Токмацького району Запорізької області, [PERSON] дійсно була зареєстрована і постійно проживала за адресою [INFO], з 1972 року і по день смерті 21 липня 2015 року. Згідно відповіді на вимогу, яка надійшла з Токмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 21 липня 2015 року, заведена. [PERSON], (позивач по справі) у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою, яка наявна в матеріалах спадкової справи. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців або осіб, що мали б право на обовязкову частку у спадщині немає. Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна гр.. [PERSON] є її брат [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 квітня 2016 року. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, кадастровий номер 2325283600:15:002:0009, що розташована на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Розміром 8,8704 га, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП № 063882, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Остриківської сільської ради народних депутатів від 27 січня 2000 року № 2. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13-с. Наявні обтяження (обмеження) відсутні. Крім того, позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 квітня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] успадкував права на земельну частку (пай), що знаходиться на території КСП «Червоний прапор» Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 1,1585 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0159464, виданого на підставі рішення Токмацької райдержадміністрації від 13 березня 1997 року за № 103, та довідки виданої управлянням Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області № 31-28-99.3-439/2-16 від 11.02.2016 року. [PERSON] також належав житловий будинок №76, розташований по вул. Ворошилова у с.Остриківка Токмацького району Запорізької області, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23 грудня 1994 року, технічним паспортом на будинок (а.с. 7-10). Свідоцтво про право на спадщину від 23 грудня 1994 року зареєстровано в погосподарській книзі Остриківської сільської ради за № 5 о/рахунок № 340 27.02.1995 року, про що у вказаному свідоцтві міститься відповідний запис здійснений секретарем виконкому Остриківської сільської ради (а.с. 7). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. За життя [PERSON] не зареєструвала свідоцтво про право на спадщину за законом в бюро технічної інвентаризації м. Токмака. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2016 року № 366/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1262 ЦК України на житловий будинок, після померлої 21 липня 2015 року сестри [PERSON] у звязку з тим, що право власності на житло, а саме житловий будинок №76 по вулиці Ворошилова в с.Остриківка Токмацького району Запорізької області згідно довідки виданої архівним відділом бюро технічної інвентаризації ПП «Малі-44» від 18.02.2016 року № 31 не зареєстроване відповідно до чинного законодавства (а.с. 5). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 грудня 1994 року не скасовано, не дійсним у встановленому законом порядку не визнано. Свідоцтво про право на спадщину від 23 грудня 1994 року зареєстровано в погосподарській книзі Остриківської сільської ради за № 5 о/рахунок № 340 27.02.1995 року, про що у вказаному свідоцтві міститься відповідний запис здійснений секретарем виконкому Остриківської сільської ради (а.с. 7). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі тощо. [PERSON] належав житловий будинок №76, розташований по вул. Ворошилова у с.Остриківка Токмацького району Запорізької області, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23 грудня 1994 року, технічним паспортом на будинок. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановчого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням заінтересованих осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини, на житловий будинок №76, розташований по вул. Ворошилова у с.Остриківка Токмацького району Запорізької області, нотаріально. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, де вказано що вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved