Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків, 40000 гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити. Представник третьої особи - ВВД ФССНВУ м.Кривого Рогу, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, заперечень не надав. Позивач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав довіреність для представництва своїх інтересів представнику [PERSON] Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що позивач [PERSON] згідно трудової книжки: з 20.11.1979 року по 20.05.1980 рок навчався в ПТУ № 71; з 27.05.1980 року по 15.07.1981року - працював на шахті ім.«Свердлова» ВО«Свердловантрацит» прохідником 5-го роз. на підземних роботах; з 03.08.1981 року по 10.10.1982 року - Дніпропетровська буддільниця 3-го експедиційного загону підводних гідротехнічних робіт робітником 2-го роз.; з 23.11.1982року по 28.08.1984 року- будівельномонтажний потяг №720 ХАРКІВМЕТРОБУДУ прохідником 4-го роз. на підземних роботах; з 05.09.1984 року по 14.11.1984року- Дніпропетровська обласна оптова база «УКРКУЛЬТТОРГ» вантажником у транспортно-експедиційному відділі; з 18.12.1984 року по 18.06.1986 року - Дніпропетровський олієекстракційний завод; з 15.07.1986 року по 22.10.86 року Плодорозсадник, тимчасовим робітником; з 03.02.1987 року до 01.06.1987 року - Дніпропетровська міська контора у магазині №28, робітником; з 17.02.1988 року по 14.04.1988 року - Дніпропетровська торгова база Укрторгбудматеріали вантажником у магазині-складі; з 10.11.1988 року до 23.02.1989 року - Дніпропетровська тютюнова фабрика, вантажником; з 24.02.1989року до 08.02.1990року, - Дніпропетровська міжобласна контора «Автотехобслуговування» вантажником; з 15.02.1990 року до 06.04.1995 р. - Виробничий кооператив «Будсервіс» прийнятий членом кооперативу; з 30.10.1995р. до 15.11.1996р. у Спеціалізованому виробничому комбінаті «Кривбасшахтопрохідка» прохідником на підземних роботах 4-го роз. ШБУ-3. На Інгулецькому гірничозбагачувальному комбінаті позивач працював: з 16.11.1996 р. до 30.04.2004 р. - у ШБУ підземним прохідником 4-го роз.; з 01.05.2004 р. до 02.07.2006 р. - у ШБУ кріпильником підземним 4-го роз.; з 03.07.2006 р. до 01.08.2006 р. - на ДФ кріпильником підземним 4-го роз.; з 02.08.2006 р. до 19.08.2010 р. - на ДФ машиністом конвеєру 3-го роз.; з 20.08.2010 р. до 21.10.2011 р. - на ДФ машиністом конвеєру 4-го роз. За висновком МСЕК від 19.10.2011 року (серія 10 ААА №072271) позивачеві первинно встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як: - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст.-15%; Радикулопатія попереково-крижова L5-81 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічніт синдромами та статико-динамічними порушеннями -15%; - Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) -5%, на термін з 17.10.2011 року до 01.11.12 року За висновком МСЕК від 06.11.2012 року позивачу встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, повторно, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як: - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст. -10%; - Радикулопатія попереково-крижова L5-Б1 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічними синдромами та статико-динамічними порушеннями - 20%; - Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) -5%, на період з листопада 2012 року до 2014 року. За висновком МСЕК від 02.12.2014 року (серія 12 ААА №000890) позивачу [PERSON] встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, за тими ж показниками (тими ж професійними захворюваннями та %), безстроково. Згідно акту розслідування хронічного профзахворювання форми П-4 від 17.08.2011 року встановлено причини профзахворювання позивача, це: значне перевищення гранично допустимих норм і концентрацій по виробничому пилу, шуму, важкої праці. Завдану позивачу відповідачем - ПАТ «ІнГЗК» моральну шкоду він оцінює грошовою сумою в розмірі 40 000 грн., виходячи з наступного: у зв'язку з таким профзахворюванням, як хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст. на протязі тривалого часу позивач страждає на задишку при незначному фізичному навантаженні та ходьбі, сухого приступоподібного кашлю, важкості та болю у грудях та міжлопатковій ділянці, значної загальної слабкості, швидкої втоми, періодичного головного болю у скронях, напади серцебиття, підвищення температури тіла до 37,2 град.С. У зв'язку з вказаним профзахворюванням, в позивача виникають складнощі з користуванням громадським транспортом, оскільки в переповненому транспорті йому не вистачає повітря і він починає задихатися, кашляти, потіти. Це привертає нездорову увагу оточуючих, які стороняться мене, вважаючи хворим на грип, тощо, що викликає в нього душевні страждання, морально пригнічує. Позивач змушений постійно в зв'язку з цим приймати знеболюючі ліки, користуватись інгалятором типу бередуал, що незручно і часто, перебуваючи у колі людей, недоречно. Через приступи кашлю позивач позбавлений можливості вести активне життя, як раніше виконувати побутові, справи по дому, оскільки навіть незначні фізичні навантаження ініціюють приступи задухи, тому позивач відчуває постійний дискомфорт. З 2009 року позивач перебуває на диспансерному обліку у терапевта. У зв,язку з таким профзахворюванням, як радикулопатія попереково-крижова L5- S1 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічнимт синдромами та статико-динамічними порушеннями протягом тривалого часу позивач страждає від постійних стійких болів та обмеження рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацію болю в праву ногу, по боковій поверхні, оніміння в ній, болів та обмежень рухів в колінних та плечових суглобах. Через оніміння та судоми гомілкових м'язів правої ноги та через оніміння та слабкість в руках позивач не може переносити навіть порівняно легкі речі, піднімати вантажі, для нього є дуже скрутним підйом по сходинках сход будинків, пересування по похилій поверхні. Позивач не може виконувати роботу, пов'язану з нахилами тулубу, підняттям і перенесенням вантажів, речей. Елементарний нахил тулубу (робота на присадибній ділянці, застелити ліжко, підняти що-небудь з поверхні підлоги, вдягнути взуття і т.д.) викликає гострий фізичний біль у позивача. Пози вач не може тривалий час знаходитися в одній позі, наприклад, сидіти, лежати, що ускладнює його тривале перебування за межами квартири. Щоб підняти та перенести що-небудь важке, позивач змушений звертатися за сторонньою допомогою, що його досить сильно морально пригнічує. З 2010 року позивач перебуває на обліку у невропатолога. У зв'язку з таким профзахворюванням, як нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) на протязі тривалого часу позивач страждає зниженням слуху на обидва вуха, відчуває шум у вухах та голові, зниження розбірливості мови, періодичний головний біль, головокружіння. З 2009 року позивач перебуває на обліку у ЛОР лікаря. Приглухуватість змушує позивача прослуховувати радіо - телепередачі на підвищеній голосності, розмовляти з навколишніми людьми, у тому числі в громадських місцях, транспорті на підвищених тонах, часто він не зовсім розумію змісту почутого, перепитую своїх співрозмовників - чим звертаю до себе з боку навколишніх нездорову увагу та що призводить до моральних страждань. Позивач внаслідок вищезазначених професійних захворювань вимушений звертатися до лікувальних установ, чим порушується його звичайний уклад життя. Так, за останні роки він багато разів знаходився на лікуванні. Так, з 16.07.2009 року до 27.07.2009 рік знаходився на лікуванні у т/в Клініки Українського науково-дослідного інституту промислової медицини (УНДІПМ); з 04.09.2009 року по 16.09.09 рік - на лікуванні у т/в КЗ «Міськлікарня № 17»; 16.12.2009 року - проходив спірообстеження; з 08.12.2009 року по 18.12.2009 рік - на лікуванні у т/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 26.01.2010 р. по 09.02.2010 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з18.05.2010 р. по 29.05.2010 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 07.09.2010 р. по 21.09.2010 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки Українського науково-дослідного інституту промислової медицини (УНДІПМ); з 20.10.2010 р. по 03.11.2010 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 29.11.2010 р. по 10.12.2010 р. - на лікуванні у п/в КЗ «Міськлікарня № 2»; з 27.12.2010 р. по 13.01.2011 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 25.02.2011 р. по 11.03.2011 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки УНДІПМ; з 19.04.2011 р. по 29.04.2011 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 20.04.2011 р. - знаходився на ЕКГ обстеженні у КЗ «Міська лікарня № 1», з 20.05.2011 р. по 30.05.2011 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 22.07.2011 р. по 03.08.2011 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки УНДІПМ; з 25.08.2011 р. по 14.09.2011 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 25.12.2011 р. по 04.01.2012 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міськлікарня № 17»; з 19.01.2012 р. по 30.01.2012 р. знаходився на лікуванні у КЗ «Міська лікарня № 17»; з 16.06.2012 р. по 02.07.2012 р. знаходився на лікуванні у КЗ «Міська лікарня № 17»; з18.07.2012 р. по 02.08.2012 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки УНДІПМ; з 07.12.2012 р. по 17.12.2012 р. знаходився на лікуванні у КЗ «Міська лікарня № 17»; з 05.02.2013 р. по 15.02.2013 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 24.04.2013 р. по 03.05.2013 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 11.07.2013 р. по 25.07.2013 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки УНДІПМ; з 20.09.2013 р. по 30.09.2013 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 20.12.2013 р. по 31.12.2013 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 06.03.2014 р. по 22.03.2014 р. - на лікуванні у н/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 15.04.2014 р. по 25.04.2014 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 12.05.2014 р. знаходився на обстеженні фтизіатра; - 21.07.2014 р. - проходив обстеження у кабінеті аудіограми. з 21.07.2014 р. по 04.08.2014 р. знаходився на лікуванні у т/в Клініки УНДІПМ; з 02.09.14 р. по 12.09.2014 р. - на лікуванні у т/в КЗ «Міська лікарня № 17»; з 30.10.2014 р. - проходив обстеження у кабінеті аудіограми; 04.11.2014 р. - проходив обстеження у кабінеті функціональної діагностики; 05.11.2014 р. - знаходився на спірообстеженні у КЗ «Міська лікарня № 1». Хворобливий стан позивача змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. Та обставина, що він має значну втрату працездатності, призводить до постійних душевних переживань та глибоких моральних страждань, що заподіяні йому з вини відповідача. Отримане професійне захворювання обмежує життєву активність позивавча, позбавляє повноцінного спілкування з людьми. Він став фізично безпорадною людиною, що наводить на смутні міркування про перспективи на майбутнє, про те, що він може стати тягарем для родини, наслідки яких є незворотні. Усвідомлення неможливості поліпшити своє здоров'я або хоча б запобігти його погіршенню викликає додатковий біль та моральні страждання. Позивач оцінює розмір моральної шкоди довільно у 40000,00грн. А отже цю суму представник позивача і просить стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечує, вважає що позивач безпідставно звинувачує відповідача у порушенні законодавства з питань охорони праці. Так, гірничо-збагачувальне виробництво передбачає використання обладнання, машин та механізмів, при роботі яких виникають шкідливі фактори, що безпосередньо впливають на організм працівників. Праця у важких та шкідливих умовах супроводжується наданням пільг, передбачених Законом України «Про охорону праці», а саме: забезпечення спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, мийними засобами, безоплатно молоком або рівноцінними харчовими продуктами. Крім того, позивачу було завідомо відомо про небезпечні та шкідливі виробничі фактори на ПАТ «ІнГЗК», які можуть вплинути на його здоров'я, про що свідчать його підписи, на наказах (розпорядженнях) про прийняття та переведення на роботу, згідно яких [PERSON], підтверджує ознайомлення та згоду на працю у шкідливих і небезпечних умовах праці. Усвідомлюючи до яких наслідків це може призвести, позивач продовжував працювати в таких умовах тривалий час, отримуючи за це відповідні пільги і компенсації та більшу оплату, хоч мав можливість змінити місце роботи та запобігти розвитку професійного захворювання, але жодного разу не ініціював переведення на іншу роботу, де був би відсутній вплив шкідливих факторів, або набуття нової професії, ставлячи за пріоритет для себе матеріальну сторону життя, а не власне здоров'я. В період своєї праці на підприємстві позивач мав право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та право на інші пільги, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Зокрема, він отримував путівки до санаторно-курортних закладів пільги, так у 2011 році позивачу були виділені дві путівки до санаторію «Крим» в с.Партеніт. Також просить врахувати, що позивач під час своєї трудової діяльності, крім ПАТ «ІнГЗК», працював на підприємствах зі шкідливими та важкими умовами праці, на таких посадах, як прохідник на підземних роботах та вантажник. Звертає увагу суду і на те, що відповідно до виписки з історії хвороби б/н наданої у вересні 2009р. КЗ «Міська лікарня №17», інших медичних документів, які долучені позивачем, він, маючи хронічне захворювання легень (з 2009р.), перебуваючи на диспансерному обліку по туберкульозу легень (погіршення стану здоров'я з 2008р.) та страждаючи на радикулопатію п/крижову (з 2002р.), продовжував працювати на роботах, пов'язаних з шкідливими та важкими умовами праці. Представник відповідача вважає, що у виникненні професійного захворювання є вина і самого позивача. Крім того, вважає, що представником позивача не надано жодних доказів, що підтверджують наявність у нього моральної шкоди. Представник відповідача вважає також, що позивачем та його представником не надано обґрунтованого розрахунку визначеного розміру моральної шкоди. Представник відповідача зазначив, що відповідач намагався вирішити спір з позивачем мирним шляхом. В зв'язку з цим, була розрахована та запропонована сума 6 778,17грн. компенсації для виплати [PERSON] в добровільному порядку, але вирішити даний спір мирним шляхом позивач відмовився. В задоволенні позову просить відмовити. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача : з 16.11.1996 року по 21.10.2011 року, а саме: з 16.11.1996 року по 30.04.2004 року - у ШБУ підземним прохідником 4-го роз.; з 01.05.2004 року по 02.07.2006 року - у ШБУ кріпильником підземним 4-го роз.; з 03.07.2006 року по 01.08.2006 року - на ДФ кріпильником підземним 4-го роз.; з 02.08.2006 року по 19.08.2010 року - на ДФ машиністом конвеєру 3-го роз.; з 20.08.2010 року по 21.10.2011 року - на ДФ машиністом конвеєру 4-го роз./а.с.8-11/. Стаж роботи позивача 28 років 8 місяців, в умовах впливу шкідливого фактору 15 років 9 місяців /а.с.13/. Під час роботи на підприємстві відповідача позивач [PERSON] виконував роботи в шкідливих умовах, які характеризуються впливом шкідливих умов праці: концентрації пилу фіброгенної дії, шуму, важкості праці, параметри яких перевищували ГДР. Так, згідно санітарно-гігієничній характеристиці умов праці [PERSON] № 2/201070, підготовленої Інгулецькою районною СЕС від 09.06.2009 року, клас умов праців залежно від : показників концентрації пилу фіброгенної дії: - у прохідника підземного ШБУ-3 СВК «КШП» - 3.3 (шкідл., 3 cт.); - у прохідника підземного ШБУ (ШБЦ) ВА Т «ІнГЗК» - 3.3 (шкідл., 3 cт.); - у підземного кріпильника ШБУ ВА Т «ІнГЗК» - 3.2 (шкідл., 2 cт.); - у підземного кріпильника ДФ ВА Т «ІнГЗК» - 3.2 (шкідл., 2 cт.); - у машиніста конвеєра ДФ ПАТ «ІнГЗК» - 3.2 (шкідл., 2 cт.); рівня шуму: - у прохідника підземного ШБУ-3 СВК «КШП» - 3.4 (шкідл., 4 cт.); - у прохідника підземного ШБУ (ШБЦ) ВАТ «ІнГЗК» - 3.4 (шкідл., 4 cт.); - у підземного кріпильника ШБУ ВА Т «ІнГЗК» -3.2 (шкідл., 2 cт.); - у підземного кріпильника ДФ ВА Т «ІнГЗК» - 3.4 (шкідл., 4 cт.); - у машиніста конвеєра ДФ ПАТ «ІнГЗК» - 3.2 (шкідл., 2 ст.). показників важкості праці: - у прохідника підземного ШБУ-3 СВК «КШП» - 3.2 (шкідл., 2 cт.); - у прохідника підземного ШБУ (ШБЦ) ВА Т «ІнГЗК» - 3.2 (шкідл., 2 cт.); - у підземного кріпильника ШБУ ВА Т «ІнГЗК» - 3.3 (шкідл., 3 cт..); - у підземного кріпильника ДФ ВА Т «ІнГЗК» - 3.3 (шкідл., 3 cт.); - у машиніста конвеєра ДФ ПАТ «ІнГЗК» -3.2 (шкідл., 2 cт.) /а.с.13/. Відповідно до Акту №13 розслідування хронічного професійного захворювання від 17.08.2011 року повідомлення про професійне захворювання Українського науково - дослідного інституту промислової медицини надійшло до установи державної санітарно-епідеміологічної служби 04.08.2011 року; дата встановлення остаточного діагнозу -02.08.2011 року. Встановлений [PERSON] діагноз: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої cт.). ЛН першого cm. (J44); 2. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). (Н90.3) 3. Радикулопатія попереково-крижова L5-S1 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічним синдромами та статико-динамічними порушеннями. (М54.1). На момент розслідування [PERSON] протипоказана робота в умовах пилу, шуму, фізичного перевантаження, несприятливого мікроклімату, підземно. Відповідно до п.16 вишезазначеного Акту, професійне захворювання у [PERSON] виникло за таких обставин: працюючи з 30.10.1995 по 15.11.1996 рр. прохідником на підземних роботах ШБУ-3 СВК «Кривбасшахтопроходка», з 16.11.1996 по 01.05.2004 рр. підземним прохідником ШБУ ВАТ «ІнГЗК», з 01.05.2004 по 03.07.2006 рр. крепільником підземним ШБЦ ВАТ «ІнГЗК», з 03.07.2006 по 02.08.2006 рр. крепільником підземним ДФ ВАТ «ІнГЗК» та з 02.08.2006 р. по теперішній час машиністом конвеєра ДФ ПАТ «ІнГЗК» підпадав під шкідливу дію виробничого пішу, шуму, в умовах важкої праці, показники яких перевищували ГДК та ГДР через недосконалість технології, технічних недоліків устаткування. Пунктом 17 Акту №13 розслідування хронічного професійного захворювання визначена причина професійного захворювання: робота впродовж 15 років 9 місяців в умовах : виробничого пилу ( пил з вмістом кремнію діоксин кристалічного від 2 до 10%, мг/м3); шуму (дБА) та важкої праці /а.с.14/. Пунктами 18-19 зазначеного Акту підтверджено недотримання роботодавцем вимог ст.153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці» /а.с.15/. За висновком МСЕК від 19.10.2011 року (серія 10 ААА №072271) позивачеві первинно встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як: - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст.-15%; Радикулопатія попереково-крижова L5-81 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічніт синдромами та статико-динамічними порушеннями -15%; - Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) -5%, на термін з 17.10.2011 року до 01.11.12 року /а.с.18/. За висновком МСЕК від 06.11.2012 року позивачу встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, повторно, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як: - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст. -10%; - Радикулопатія попереково-крижова L5-Б1 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічними синдромами та статико-динамічними порушеннями - 20%; - Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) -5%, на період з листопада 2012 року до 2014 року /а.с.18а/. За висновком МСЕК від 02.12.2014 року (серія 12 ААА №000890) позивачу [PERSON] встановлена стійка втрата профпрацездатності в розмірі 35%, повторно, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як: - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст. -10%; - Радикулопатія попереково-крижова L5-81 справа, з помірно вираженим больовим і м'язово-тонічними синдромами та статико-динамічними порушеннями -20%; - Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху) - 5% на термін з 01.11.14 р. безстроково /а.с.19/. Постановами Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України у м. Кривому Розі від 03.11.2011 р. за № 0407/20030/20030.1/2 позивачеві призначено одноразову допомогу в сумі 59100 грн. та за № 0407/20030/20030.1/3 щомісячні виплати у відшкодування втраченого заробітку в розмірі по 1127 грн. 83 коп./а.с.20-21/. З наданих суду численних виписок з історії хвороб, епікризів, встановлено, що позивач має захворювання, які за визначенням є професійними, неодноразово перебував з приводу цього на стаціонарному лікуванні та обстеженні: у 2009 році - три рази; у 2010 році- шість разів; у 2011 році -сім разів, у 2012 році - чотири рази; у 2013 році п,ять разів, у 2014 році- дев,ять разів; з 2009 року перебуває на диспансерному обліку у терапевта та ЛОР лікаря, з 2010 року на обліку у невропатолога /а.с.22-59/. Відповідно до вищезазначених медичних документів лікарями встановлено рекомендації: постійний диспансерний нагляд лікарів, постійне медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування, та ін. Вислухавши сторони, ознайомившись з наданими суду письмовими доказами, суд вважає доведеним, що саме з вини відповідача, який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови праці, позивач частково втратив працездатність, у звязку з чим йому спричинено моральну шкоду. Судом також встановлений причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача, порушенням вимог ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», визначену Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 17.08.2011 року та настанням у позивача негативних наслідків - стійкої втрати професійної працездатності - 35 відсотків, в тому числі 20% радикулопатія, 10% -ХОЗЛ, 5% - туговухість. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача ПАТ «ІнГЗК», що позивач добровільно писав заяви про прийом на роботу, був ознайомлений зі шкідливими умовами праці, погодився з ними, але від такої роботи не відмовлявся та добровільно тривалий час працював в таких умовах, хоч мав можливість перевестись на іншу, більш безпечну роботу, а тому сам винен у своєму профзахворюванні, оскільки вищезазначене не позбавляє підприємство від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку: показники виробничого пилу, шуму, важкої праці перевищували гранично-допустимий рівень, що привело до виникнення трьох професійних захворювань у позивача. Суд також враховує, що на іншому підприємстві - ШБУ-3 СВК «Кривбасшахтопроходка» позивач з 15 років 9 місяців праці у шкідливих умовах, пропрацював всього 1 рік 15 днів, а 14 років 8 місяців 15 днів на підприємстві відповідача. Доводи відповідача, щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди спростовується наданими позивачем доказами: актом розслідування, медичними документами, висновками ЛЕК, МСЕК /а.с.12-59/. Ст.153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Ст.173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Частина 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійних захворювань позивачеві [PERSON] заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, він вимушений по декілька разів на рік проходити стаціонарне лікування в медичних закладах, вживати велику кількість лікарських препаратів, що впливає на загальний стан його самопочуття та здоровя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя, нормального відпочинку, він не може займатись будь-якою фізичною працею, адже фізичні навантаження викликають у нього сильний біль. Хвороби позивача невиліковні, стан здоровя постійно погіршується, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, якість якого через професійні захворювання погіршилася, що завдає йому моральних страждань. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004р встановлено, що «громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди». Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.08 р. № 20-рп/2008 підтверджено право позивача на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунках. Суд враховує, що позивачу [PERSON] встановлено втрату професійної працездатності - 35%, та він має цілих три професійних захворювання, кожне з яких спричиняє йому фізичні та моральні страждання. Хворобливий стан позивача змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання, оскільки ці хвороби невиліковні. Отримані професійні захворювання обмежують життєву активність позивавча, позбавляють його можливості повноцінного спілкування з людьми. У позивача виникають складнощі з користуванням громадським транспортом, оскільки йому не вистачає повітря і він починає задихатися, кашляти. По причині приступів кашлю позивач позбавлений можливості вести активне життя, виконувати побутові справи, оскільки навіть незначні фізичні навантаження ініціюють у нього приступи задухи. Крім того, позивач страждає від постійних стійких болів та обмеження рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацію болю в праву ногу, по боковій поверхні, оніміння в ній, болів та обмежень рухів в колінних та плечових суглобах, через що не може переносити навіть порівняно легкі речі, піднімати вантажі. Усвідомлення неможливості поліпшити своє здоров'я або хоча б запобігти його погіршенню викликає додатковий біль та моральні страждання. Суд враховує вищезазначені обставини, ступінь втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність, та довготривалість наслідків, що наступили, тому вважає, що співмірною моральним стражданням позивача [PERSON] буде відповідати сума в розмірі 15\~000 грн. Оскільки на стадії виконання рішення при виплаті моральної шкоди виникають питання, щодо відрахування податків, які перераховує підприємство з виплат, які нараховуються, суд вважає за необхідне, зазначити в рішенні, що сума моральної шкоди підлягає виплаті в зазначеному розмірі -15000грн., без урахування нарахованої на цю суму суми податків з фізичних осіб. Суми податків повинен визначити та нарахувати відповідач, оскільки це не входить до компетенції суду. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 243,60 грн., оскільки ця сума щодо немайнових позовних вимог не залежить від розміру стягнення. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial