Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу в м. Києві Гамаль Ірини Миколаївни, про реєстрацію права власності в Державному реєстрі прав на квартиру [ADDRESS] за Кредитною спілкою «Зараз» (ЄДРПОУ 25904754), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1937738780000, номер запису про право власності 33686979 від 03.09.2020 року; визнати недійсною реєстрацію вчинену державним реєстратором приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу в м. Києві Гамаль Ірини Миколаївни, щодо реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на квартиру [ADDRESS] за Кредитною спілкою «Зараз», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1937738780000, номер запису про право власності 33686979 від 03.09.2020 року; витребувати майно, а саме квартиру [ADDRESS] , з чужого незаконного володіння, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер: 5792, виданий 09.09.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 16.10.2019 року між позивачем та КС «Зараз», було укладено кредитний договір №КВ-00164/10-19/1609 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №2, згідно якого позичальник отримав в кредит кошти в розмірі 270 000 грн. строком до 16.10.2021, зі сплатою 48% процентів за користування грошовими коштами. Для забезпечення виконання зобов`язань позивача за кредитним договором від 16.10.2019 року між кредитором КС «Зараз», і третьою особою [PERSON] було укладено договір іпотеки оспорюваної квартири. 18.12.2019 [PERSON] на підставі Договору дарування від 18 грудня 2019 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в той же день було змінено обтяження на позивача. 18.02.2020 року були внесені зміни до Договору іпотеки та збільшено розмір основного зобов`язання до 700 000 грн. З березня 2020 року внаслідок запровадження на території України карантинних заходів щодо запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, позивач втратив роботу та не зміг в подальшому виконувати зобов`язання за кредитним договором № КВ-00164/10-19/2609 від 16.10.2019 року. Як стало відомо позивачу 03.09.2020 року право власності на належну позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за КС «Зараз». При цьому реєстрація права власності на вказану вище квартиру здійснювалася приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про право власності № 33686979 від 03.09.2020 року. 09.09.2020 року КС «Зараз» провела відчуження оспорюваної квартири [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 5792 приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 53974563. Позивач вважає, що рішення приватного нотаріуса КМНО Гамаль І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.09.2020 року і 09.09.2020 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом, оскільки порушує умови цивільного законодавства України. При цьому посилається на те, що Законом України №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020, звільнено від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань. У разі допущення прострочення боржник звільняється від обов`язку сплачувати кредитодавцю неустойку та інші платежі, які обумовлені кредитним договором. Крім того вказує, що цим же Законом передбачено, що стягнення на житло під час дії карантину і протягом 30 днів після його закінчення може відбуватись виключно на підставі рішення суду. 23.02.2021 приватний нотаріус КМНО Гамаль І.М. подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 16.10.2016 КС «Зараз» в особі Медведь Т.Ю., яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та [PERSON] звернулись до неї з проханням посвідчити договір іпотеки квартири [ADDRESS] , власницею, якої є [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за Кредитним договором №КВ-00164/10-19/2609 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №2 від 16.10.2019 року. Після узгодження умов договору та підписання його сторонами, приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. було вчинено запис у реєстрі для рестрації нотаріальних дій про посвідчення даного договору 16.10.2019 року за реєстровим № 5002 та запис про накладення заборони відчуження договору зазначеного вище нерухомого майна реєстровим № 5003. Примірники договору були надані Сторонам. 18.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір дарування спірної квартири, який був посвідчений приватний нотаріус КМНО Гамаль І.М. за реєстровим № 6626. Того ж дня між КС «Зараз» та позивачем був укладений договір про внесення змін до Договору іпотеки права та обов`язки іпотекодавця перейшли до обдарованого [PERSON] . 07.07.2020 приватний нотаріус КМНО Гамаль І.М. передала позивачу заяву від кредитора про неналежне виконання ним умов кредитного договору №КВ-00164/10-19/2609 від 16.10.2019 року, та що у разі не погашення заборгованості протягом 30 днів з дня отримання ним листа, іпотекодержатель матиме право зареєструвати право власності квартири [ADDRESS] , на своє ім`я. 03.09.2020 року, в якості задоволення забезпечених іпотекою вимог позикодавця, право власності на належну позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за КС «Зараз» приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача КС «Зараз» в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позову заперечував. Суд ухвалив розглядати справу за його відсутності. Відповідач приватний нотаріус КМНО Гамаль І.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справу за відсутності цього відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справу за відсутності третьої особи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2019 року між позивачем та КС «Зараз», було укладено кредитний договір №КВ-00164/10-19/1609 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №2, згідно якого позичальник отримав в кредит кошти в розмірі 270 000 грн. строком до 16.10.2021, зі сплатою 48% процентів за користування грошовими коштами. Для забезпечення виконання зобов`язань позивача за кредитним договором від 16.10.2019 року між кредитором КС «Зараз», і третьою особою [PERSON] було укладено договір іпотеки оспорюваної квартири. 18.12.2019 [PERSON] на підставі Договору дарування від 18 грудня 2019 року став власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в той же день було змінено обтяження на позивача. 18.02.2020 року були внесені зміни до Договору іпотеки та збільшено розмір основного зобов`язання до 700 000 грн. Банком були передані через приватного нотаріуса КМНО Гамаль І.М. письмові вимоги, та вручені під розписку 07.07.2020 року іпотекодавцю щодо усунення порушення основного зобов`язання, оскільки заборгованість позичальника станом на 07.07.2020 року по вищезазначеному договору складає 1 801 395грн. 48 коп. та можливості банку скористатись своїм правом щодо задоволення вимог за рахунок іпотечного майна. У зв`язку із тим, що позичальником не були усунуті порушення умов кредитного договopy, КС «Зараз» скористалася своїм правом та 03.09.2020 звернулася до приватного нотаріуса Київського МНО Гамаль І.М. щодо здійснення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки. 09.09.2020 року КС «Зараз» на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 5792, виданий 09.09.2020, видавник: приватний нотаріус Київського МНО Гамаль І.М., право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] перейшло до [PERSON] . Сторони, відповідно до п.п. 4.1- Іпотечного договору, дійшли згоди, що у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно з п.п. 2.1.1.- 2.1.9. цього договору, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання Позичальником Кредитного договору , а у разі його невиконання згідно умов договору про задоволення умов іпотекодержателя шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. До п.п. 4.5.4. Договору іпотеки, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, без необхідності отримання для цього будь-якого письмового уповноваження іпотекодавця. Положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1 та 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах наявність обтяжень права на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, а також перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку; формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовому форматі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такої реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону: право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до пункту 4.5 договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Тобто, іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», без необхідності отримання для цього будь-якого письмового уповноваження іпотекодавця. Отже, 03.09.2020 року державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. здійснена реєстрація права власності в Державному реєстрі на квартиру [ADDRESS] за Кредитною спілкою «Зараз» (ЄДРПОУ 25904754), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1937738780000, номер запису про право власності 33686979 в якості задоволення забезпечених іпотекою вимог КС «Зараз» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно п.п. 4.5.3. договору іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. від 16.10.2019 року в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», без порушення вимог законодавства. Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 не містить заборон щодо стягнення на житло під час дії карантину і протягом 30 днів після його закінчення може відбуватись виключно на підставі рішення суду. Як вбачається зі змісту цього нормативно-правового акту, ним не встановлено заборон на звернення стягнення на майно боржників, зокрема їх житла. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 02.09.2020 заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 1 818 808,92 грн., з яких 699 998,84 грн - заборгованість по тілу кредиту, 488 810,08 - відсотки, а також штраф у розмірі 630 000 грн. нарахований відповідно до п.3 Договору іпотеки за період з 01.01.2020 по 10.03.2020 (тобто до прийняття вищезазначеного Закону). З огляду на викладене, суд вважає, що рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за КС «Зараз» вчинене у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору іпотеки і доводи позивача не вказують на незаконність таких дій. Посилання на неправильність здійсненого розрахунку жодними доказами не підтверджена і не можу бути підставою для скасування реєстраціних дій. З цих підстав суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині оспорення зазначеної реєстраційної дії. Позовна вимога про витребування квартири з чужого незаконного володіння [PERSON] є похідною від позовних вимог про визнання неправомірними проведених реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за КС «Зараз» і у зв`язку з їх безпідставністю задоволенню не підлягає також. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги, які заявлені [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed