Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 21.01.2014 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано Локачинським районним судом 15 березня 2017 року. Під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року було ухвалено стягувати з нього аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Локачинському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Через рік після розірвання шлюбу, позивач з відповідачем почали жити разом. З січня місяця 2020 року відповідач поїхала за кордон де перебуває і на теперішній час. Малолітня дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. В свою чергу, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. 26 серпня 2020 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Локачинської РДА щодо місця проживання малолітньої дитини. 01 вересня 2020 року Розпорядженням голови Локачинської РДА № 185 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідач відмовляється добровільно звернутися до державного виконавця із заявою про припинення стягнення аліментів. Просить суд припинити стягнення аліментів з нього в користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з січня 2020 року і до повноліття дитини, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. 07 жовтня 2020 року ухвалою судді Локачинського районного суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 12:00 02 листопада 2020 року. 02.11.2020 року до Локачинського районного суду через канцелярію суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог у даній справі. Позивач просить прийняти заяву про збільшення позовних вимог, викладену у позовній заяві в новій редакції, а саме: визначити місце проживання дитини з батьком, припинити стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, присудженими рішенням Локачинського районного суду від 02.02.2017 року, стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 02 листопада 2020 року у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком, звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовлено та повернуто її позивачу. Заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій формі у розмірі 1200 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку прийнято до розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, припинити стягнення аліментів з позивача в користь відповідача та стягнути з відповідача в коисть позивача 1200 грн аліментів на утримання дитини, щомісячно, з врахуванням уточнених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позов визнає в частині припинення стягнення аліментів з позивача в її користь на утримання сина, а також в частині стягнення аліментів з неї в користь позивача на утримання малолітнього сина в сумі 1000 грн щомісячно, просить справу слухати без її участі. Представник третьої особи Локачинського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який 15 березня 2017 року рішенням Локачинського районного суду було розірвано. Дана обставина підтверджується рішенням Локачинського районного суду від 15.03.2017 року (а.с.5). Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області 14 квітня 2014 року (а.с. 6). Як встановлено з виконавчого листа від 02 лютого 2017 року, рішенням суду було ухвалено стягувати з позивача аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.7). Довідка-розрахунок свідчить про те, що позивачу за період з 02.02.2017 року нараховано аліментів в сумі 35200 грн., сплачено 27429 грн., заборгованість становить станом на 07.09.2020 року 7771 грн. (а.с.8). З довідки про склад сім`ї №769 від 07.09.2020 року виданої Привітненською сільською радою вбачається, що син [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Служба у справах дітей Локачинської РДА розглянула заяву [PERSON] щодо визначення місця проживання його малолітнього сина [PERSON] разом з батьком за його фактичною адресою. Встановлено, що малолітня дитина зареєстрована за адресою [ADDRESS] . 02 лютого 2017 року позивачу було призначено аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. 15 березня 2017 року рішенням Локачинського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Працівниками служби у справах дітей Локачинської РДА проведено обстеження умов проживання та виховання дитини в сім`ї батька. Встановили, що дитина забезпечена всім необхідним для нормального розвитку та виховання. В сім`ї проживає разом з малолітнім сином позивача і його дідусь та бабуся. Служба у справах дітей Локачинської РДА рекомендувала визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] із батьком за його фактичним місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , що стверджується висновком Служби у справах дітей Локачинської РДА (а.с.10). 01 вересня 2020 року Розпорядженням голови Локачинської РДА № 185 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] (а.с.11). Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання сина на користь відповідача. Згідно ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком, а обставини на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення суду, яким стягнуті аліменти, змінились, витрати на утримання дитини несе батько [PERSON] , відповідач визнала позов в цій частині, суд вважає що є всі підстави для звільнення позивача від сплати аліментів шляхом припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Локачинського районного суду Волинської області області від 02.02.2017 року. Стосовно вимог щодо припинення сплати аліментів з січня 2020 року, тобто з часу коли дитина почала проживати разом із батьком, суд вважає, що вказані вимоги не грунтуються на вимогах Закону, оскільки саме з моменту зверенння з відповідним позовом до суду суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здорова, працездатна, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Малолітній [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що у платника аліментів немає інших утриманців. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, рівності прав та обов`язків батьків, аналізуючи докази, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів з відповідача в користь позивача на утримання дитини в розмірі 1200 грн, щомісячно, підставний. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Локачинський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів слід задовольнити частково, припинити стягнення з позивача в користь відповідача аліментів на утримання їх спільного сина з моменту звернення позивача з позовом до суду та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 1200 грн, щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial