Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 23 серпня 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], про що виконкомом Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис №06. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені в червні 2017 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіря. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки тривалий час проживає окремо та має намір створити нову сімю, так як вагітна від іншого чоловіка, який визнає своє батьківство. На підтвердження факту своєї вагітності надала довідку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що є біологічним батьком не народженої дитини відповідачки [PERSON] Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2008 року, про що виконкомом Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 06 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ФП № 038235. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], 24.10.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №103704. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1, 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам відповідача, а також визнання батьківства зачатої дитини іншою особою, а саме [PERSON], суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved