Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що після смерті його матері відкрилась спадщина за законом на частину даної квартири. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та у свідоцтві про смерть, що не відповідає правовстановлюючому документу. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов не визнає та вважає, що слід відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду лист про розгляд даної справи без їх представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 25.04.2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 694. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири № 47, що знаходиться в будинку № 19 по проспекту Степана Бандери в місті Тернополі. Вказана квартира належить позивачу та його померлій матері по 1/2 частині кожному на праві приватної спільної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.05.1994 р., виданого міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 20.05.1994 р. № 7221 і записано у реєстрову книгу за № 7620. 04 червня 2018 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 375/2018 рік, згідно якої спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є її син [PERSON], який спадщину у встановлений законом строк прийняв. Крім нього, інших спадкоємців немає. 12 листопада 2018 року позивач [PERSON]звернувся до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] року [PERSON], однак, постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та у свідоцтві про смерть, що не відповідає правовстановлюючому документу. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2018 р. вирішено встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], зокрема те, що [PERSON] є сином померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved