Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] треті особи Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця, який був встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2008 року по справі № 2-4329/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання чинності судовим рішенням, що є остаточним й до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.01.2006 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 20.10.2005 року. Також, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2008 року було зобов`язано його сплачувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17.10.2008 року та до досягнення дитиною повноліття. 18.04.2018 року Харківським районним судом Харківської області винесено рішення по справі № 635/465/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та стягнуто з нього аліменти на утримання батька [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2018 року. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року за позовом [PERSON] стягнуті з нього аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Отже, позивач вказує, що окрім аліментів на сина від першого шлюбу, він має сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька та неповнолітнього сина від другого шлюбу. Загальна сума аліментів складає близько 10000 грн. щомісячно, що значним чином перевищує його доходи на місяць. Таким чином вважає, що вказані зміни значним чином впливають на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Ухвалою суду від 26.02.2019 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову. Ухвалою суду від 13.03.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.05.2019 року провадження у справі, на стадії підготовчого провадження було зупинено до розгляду Харківським апеляційним судом апеляційних скарг [PERSON] на рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2018 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 13.09.2019 року провадження у справі поновлено та призначений розгляд справи. Ухвалою суду від 30.10.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, проти позову заперечує та просить залишити позовну заяву без задоволення. При цьому зазначила, що позивач посилаючись на погіршення свого матеріального становища, просить зменшити розмір аліментів на свого старшого сина, та як доказ факту стягнення з нього аліментів на свого батька та молодшого сина, надав суду лише копії рішень суду, але ж їх наявність не доводить факт сплати даних аліментів на користь стягувача, тобто позивач погіршення матеріального стану не довів всупереч ст. 81 ЦПК України. Крім того позивач не обґрунтував чому він вважає вірним та справедливим змінити розмір аліментів на [PERSON] з 1/4 на 1/8 частину всіх видів свого заробітку, на підставі чого ним здійснені дані розрахування. Розмір аліментів на утримання [PERSON] , не буде мати ознак «необхідного» та «достатнього» для забезпечення його гармонійного розвитку, оскільки вже на даний час (без зменшення розміру аліментів) позивач повинен сплачувати на утримання свого молодшого сина- [PERSON] аліменти в розмірі 5000 грн., що в 3,5 разів більше ніж повинен сплачувати своєму старшому сину [PERSON] , а у випадку задоволення позовних вимог позивача, розмір виплати на старшого сина взагалі буде становити 815 грн. 50 коп. ( середньомісячна зарплата в розмірі 6524 грн.), що буде протирічить ч. 2 ст. 182 СК України. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - адвокат Булах-Кобець Н.Ю. проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в зв`язку із недоведеністю позивачем погіршення свого матеріального стану. Зазначила, що 27.11.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ, який набрав законної сили 05.12.2017 року та відповідно до якого було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ј частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.11.2017 року. На даний час проводиться примусове виконання судового наказу від 05.12.2017 року, а також примусове виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року про стягнення неустойки (пені) з [PERSON] за прострочення сплати аліментів в сумі 10765 грн. 79 коп., та відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення аліментів за виконавчим листом № 644/3197/19 від 27.12.2019 року. Так, наразі у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів на старшого сина [PERSON] станом на 01.02.2020 року в розмірі 8517 грн. 31 коп. та заборгованість зі сплати неустойки (пені). Представник зазначила, що позивач любими засобами намагається усунути встановлені судом зобов`язання щодо матеріального забезпечення свого старшого сина, що виражається в тому, що були змодельовані судові процеси про стягнення з нього аліментів на утримання батька та молодшого сина, в яких [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі. В зв`язку з тим, що [PERSON] не надає державному виконавцю довідку про свої доходи, то аліменти на [PERSON] нараховуються на підставі середньомісячної зарплати в Харківській області, що становить в середньому 1500 грн. щомісячно. Представник третьої особи державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину подала клопотання про розгляд справи, судове засідання по якій призначено на 13.12.2019 року без її участі, в подальшому в судове засідання не прибула, повідомлялася належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Третя особа- [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить задовольнити позов в повному обсязі, зменшити розмір аліментів на користь спільної дитини [PERSON] та [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, справу просить розглядати без її участі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.11.2017 року. ( а. с. 40) Постановою державного виконавця від 12.12.2017 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання судового наказу № 644/7269/17 від 05.12.2017 року. ( а. с. 41) Постановою державного виконавця від 04.07.2016 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 644/28/16-ц виданого 22.06.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 10765 грн. 79 коп. за період з 17.10.2008 року по 27.08.2015 року. ( а. с. 43) Постановою державного виконавця від 11.01.2020 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 644/3197/19 від 27.12.2019 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення аліментів в розмірі 14969 грн. 08 коп. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] відповідно до судового наказу № 644/7269/17 від 05.12.2017 року загальна заборгованість станом на 01.02.2020 року в розмірі 8517 грн. 31 коп. 18.04.2018 року Харківським районним судом Харківської області винесено рішення по справі № 635/465/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та стягнуто з нього аліменти на утримання батька [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2018 року. ( а. с. 7-9) Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року за позовом [PERSON] стягнуті з нього аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. ( а. с. 5-6, 141-144) Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач зазначав, що окрім аліментів на сина від першого шлюбу, він має сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька, а також на утримання неповнолітнього сина від другого шлюбу. Загальна сума аліментів складає близько 10000 грн. щомісяця, що значним чином перевищує його доходи на місяць. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить зменшити розмір аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки всіх його доходів на 1/8 частку, у зв`язку з тим, що аліменти стягуються на двох дітей та не працездатного батька, що значно перевищує його доходи на місяць. При цьому ні позивачем ні його представником не надано будь-яких доказів щодо погіршення майнового стану [PERSON] . Так, з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів встановлено, що аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] нараховуються на підставі середньомісячної зарплати в Харківській області, оскільки [PERSON] не надає державному виконавцю довідку про свої доходи. Постановою Харківського апеляційного суду від 04.06.2019 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2018 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. ( 111-120) Таким чином, суд не приймає посилання позивача [PERSON] , як на підставу погіршення матеріального становища, його обов`язок утримувати непрацездатного батька [PERSON] . Будь-яких доказів наявності у позивача [PERSON] підстав для зменшення розміру аліментів, передбачених ч. 1 ст. 192 СК України, зокрема щодо зміни матеріального, погіршення стану здоров`я, суду надано не було. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому, зміни, що відбулися у матеріальному та сімейному стані платника мають бути такими, що ставлять його самого у скрутне становище. Посилання позивача на погіршення його матеріального становища не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів позивача, як і не доводить позивач жодним чином факт сплати аліментів на свого молодшого сина [PERSON] , [INFO] . Як було встановлено з пояснень представника позивача, [PERSON] добровільно сплачує аліменти [PERSON] на утримання їх спільної дитини [PERSON] , виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року відкрито не було. Разом з цим суд враховує наявність у позивача [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на утримання старшого сина [PERSON] , а також наявність заборгованості по сплаті неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось здоров`я тощо. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач [PERSON] є фізично здоровою особою працездатного віку, також, суд враховує ту обставину, що [PERSON] має на утриманні другу дитину, на утримання якої стягнуті аліменти за рішенням суду, але не виконується в примусовому порядку. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану або стану здоров`я, з моменту стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] позивач не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням наданих суду доказів, суд вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Outcome: dismissed