Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 821022,80 грн. боргу, 282004,41 грн. процентів, 7153 грн. три відсотка річних, 935 965,99 грн. пені, а всього стягнути 2046146,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.10.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 32500 доларі США, відповідач зобов'язався повернути кошти відповідно до графіку погашення заборгованості. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує. Грошові кошти відповідно до графіка не повертає, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, представником позивача надано суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах цивільної справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 32 500 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути кошти в повному обсязі в розмірі, еквівалентному 32 500 доларів США відповідно до визначеного договором позики графіку погашення заборгованості. На підтвердження укладання договору у письмовій формі та отримання грошових коштів від [PERSON] у повному обсязі [PERSON] надав відповідну боргову розписку від 01 грудня 2015 року. [PERSON] зобов'язався повертати борг згідно зазначеного у розписці графіка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики надається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, наш посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, зазначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач жодного разу не повертав грошові кошти позивачу, чим істотно порушив взяті на себе зобов'язання. Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення коштів. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 вересня 2015 р. у справі № 6-369цс15). Позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь [PERSON] проценти за користування отриманими коштами у розмірі облікової ставки НБУ. Згідно наданого позивачем розрахунку загальний розмір процентів за період з 01 грудня 2016 року по 22 серпня 2016 року становить 11 163,08 доларів США, та підлягає стягненню з відповідача в гривневому еквіваленті. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що зобов'язання виражене в іноземній валюті, з відповідача підлягає стягненню тільки 3% річних, згідно розрахунку в загальній сумі 283,15 доларів США в гривневому еквіваленті. Крім того, відповідно до боргової розписки у випадку порушення строків та/або суми повернення коштів [PERSON] зобов'язався сплатити неустойку у розмірі 1% в день від неповерненої своєчасно суми. Таким чином, згідно розрахунку наданого позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка в сумі 37050,00 доларів США в гривневому еквіваленті. За таких обставин, перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведені обставини на які він посилається та позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики обгрунтований та підлягає задоволенню. Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved