overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 14 вересня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що вони мали різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з відповідачем, та перестали вести спільне господарство. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавала. Враховуючи позицію позивача, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно та за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецької області, за актовим записом № 245 (а.с. 13). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не зявилась до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як її небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 14 грудня 2019 року. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що з відповідачем [PERSON] він прожив у спільному шлюбі до червня 2020 року. Він з відповідачем не розуміють один одного. Їх шлюб з відповідачем розпався, так як їх сімейне життя не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, в результаті чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Спільне господарство ними не ведеться і в кожного з них своє життя. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2019 року. Їх шлюб зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 238 (а.с. 5). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 14 серпня 1999 року. Під час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Спосіб подружнього життя та спосіб виховання дітей діаметрально протилежні між сторонами, що перешкоджає нормальному продовженню шлюбу. Відповідач постійно розказує неправду відносно свого життя та роботи, допустила подружню зраду. З грудня 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Спільного господарства разом не ведуть. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позов визнала повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1999 року. Їх шлюб зареєстровано Димитровським міським відділом реєстрації актів громодянського стану Донецької області, за актовим записом № 191 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 3,4). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 15 січня 1982 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що на теперішній час він з відповідачем мешкають окремо один від одного більше 10 років. Він тривалий час мешкає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Його з відповідачем подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Враховуючи, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства була повідомлена про час та місце розгляду справи за її участі, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 1982 року. Їх шлюб зареєстровано міським РАЦС м. Єманжелінськ Челябінської області, за актовим записом № 10 (а.с. 12). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з`явилась до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як її небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що відповідачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона не заявляла про відновлення дошлюбного прізвища. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 16 травня 2014 року. Від шлюбних стосунків дітей не мають. Позивач зазначив, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2017 року з причин непереборних розбіжностей у поглядах щодо впорядкування сімейного життя. Він живе окремим життям, як і відповідач, один одним не цікавляться, не підтримують ніяких стосунків та спілкування. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач, представник позивача надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилась по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи двічі сповіщена належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства за місцем офіційної реєстрації, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які письмові заяви по суті справи від неї до суду не надходили. Враховуючи, що відповідач двічі належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи стосовно неї, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2014 року. Їх шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 91 (а.с.7). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 17 вересня 1994 року. Під час сумісного подружнього життя сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачем. Позивач зазначив що, сторони мешкають окремо. Шлюб з відповідачем розриває з тієї причини, що шлюбні відносини у сторін не склалися із-за інших поглядів на життя, наслідками чого були постійні сварки, свідками яких були їхні діти. Вважає, що відновити відносини між ними неможливо, тому просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач позов визнала повністю, просила залишити їй прізвище «Денисенко». Враховуючи позицію сторін, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1994 року. Їх шлюб зареєстровано Димитровським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом № 358 (а.с. 8). Сторони мають дітей: неповнолітню [PERSON], [INFO] та повнолітню [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Сторони відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажають, вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в наданій письмовій заяві вказала про своє бажання надалі носити своє шлюбне прізвище «Денисенко», що є виключно її правом і не потребує згоди позивача чи будь-якої іншої особи. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 17 грудня 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначив, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносин між ними припинені з грудня 2018 року. З відповідачем він не спілкується, тому відносини є не щирими та без почуттів, а також поваги один до одного. Їх сімейне життя не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, між ними втрачені почуття. Спільне господарство ними не ведеться, і в кожного своє життя. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2016 року. Їх шлюб зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 262 (а.с.10). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 20 липня 2007 року. Мають сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносин між ними припинені з травня 2020 року. Під час спільного проживання між ними постійно виникали конфлікти на ґрунті непорозумінь між ними щодо обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, різного розуміння ними мети шлюбу, сімейних цінностей, фінансових питань сімейного бюджету. Подальше спільне життя і збереження шлюбу столо суперечити його інтересам. З часу припинення шлюбних відносин вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного. Примирення між ними за цих обставин вважає не неможливим, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2007 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 200 (а.с.3). Сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved