Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 18 жовтня 2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалось добре. Але потягом останніх двох років стосунки між ним та дружиною погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У червні 2020 року відповідач поставила його перед фактом, що переїздить разом з сином на інше місце проживання, що і зробила в той же день. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного та припинили не лише шлюбні, але і звичайні відносини з відповідачем. Рішення про розірвання шлюбу він прийняв остаточно, змінювати його наміру не має, оскільки примиритись з відповідачем він намагався неодноразово впродовж двох років, однак безрезультатно. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить його інтересам, інтересам відповідача та інтересам дитини. Тому просив шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що заперечує проти надання терміну на примирення. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5, 25). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення він не згоден. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, з заявою про відновлення її дошлюбного прізвища до суду не зверталась. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved