Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у виді неповернутої позики в розмірі 3000,00 доларів США. В подальшому позивач змінив розмір позовних вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 6800,00 доларів США, з яких: 3000,00 доларів США - основний борг за позикою; 3800,00 доларів США - відсотки за користування коштами. Також просив стягнути з відповідача на свою користь судовий збір (а.с.25). Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2016 [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 3000,00 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 02.04.2017 з умовою виплати щомісячної компенсації за користування коштами в розмірі 5%, тобто 150,00 доларів США, до другого числа кожного місяця користування. 13.04.2017 [PERSON] та [PERSON] борговою розпискою продовжили строк дії договору позики на шість місяців. Позивач вказує, що відповідач не повернув позики зовсім, а відсотки повернув частково на суму 1000 доларів США. Ухвалою суду від 25.06.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та роз`яснено відповідачу його право надати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач [PERSON] відзиву на позов у встановлений судом строк не надав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Просили розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.10.2019 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під розписку в суді 04.10.2019. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від нього не надходило, а тому суд за згодою позивача та його представника ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у справи доказів (ч.1 ст.280 ЦПК). Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02 листопада 2016 року відповідач [PERSON] , маючи перед позивачем грошове зобов`язання за договором позики, надав йому боргову розписку на суму 3000,00 доларів США зі строком повернення коштів до 02 квітня 2017 року, з умовою виплати щомісячної компенсації за користування коштами в розмірі 5%. 13 квітня 2017 року за спільною згодою було продовжено договір позики на шість місяців, тобто до 02 жовтня 2017 року (а.с.6). У визначений строк позичальник борг не повернув, що підтверджується наявністю в позикодавця оригіналу боргової розписки. Отже, між сторонами склалися договірні відносини за умовами договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України в частині позики (§1.Позика Глави 71), а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до абз.1 ч.1, ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Вирішуючи спір, суд враховує наявність у позивача [PERSON] оригіналу боргової розписки, що дає підстави вважати невиконаним грошове зобов`язання відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аргументи позивача щодо наявності у відповідача простроченого грошового зобов`язання за договором позики в сумі 3000,00 доларів США є переконливими, оскільки позивач надав суду оригінал боргової розписки від 02.11.2016. А тому ця сума повинна бути повернута позикодавцю. Щодо стягнення суми відсотків за користування позикою, то суд виходить з наступного. Позивачем у розписці визначено розмір щомісячних відсотків за користування коштами - 5% від суми позики, що становить 150,00 доларів США. В останній редакції позовної заяви позивач заявляє вимогу до відповідача, про стягнення процентів за період користування позикою з 02.11.2016 по 02.07.2019 - два роки вісім місяців (32 місяці), що складає 4800,00 доларів США (150,00 х 32 місяці). До стягнення суми відсотків позивач заявив вимогу 3800 доларів США, з вирахуванням 1000,00 доларів США, які відповідач повернув на першому етапі дії договору позики,. Однак така вимога позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Строк дії договору позики, на умовах викладених письмово, сторони визначили - 02.10.2017. Тобто до цієї дати [PERSON] мав зобов`язання повернути основну суму боргу 3000,00 доларів США та проценти за користування позикою - 5% щомісячно, що рівнозначно 150,00 доларів США в місяць. Отже, вартість позики за одинадцять місяців строку дії договору позики з 02 листопада 2016 року по 02 жовтня 2017 року включно складає 1650,00 доларів (150 х 11). У пункті 54 постанови Верховного Суду № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) від 28.03.2018, вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове стягнення коштів за договором позики згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Виходячи з встановлених в суді обставин, сума процентів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 650,00 доларів США (1650 доларів США -1000 доларів США = 650 доларів США, де 1000 доларів США сума повернутих процентів). Після спливу строку виконання грошового зобов`язання права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, визначивши загальну суму стягнення за договором позики коштів в розмірі 3650,00 доларів США, що складається з наступного: 3000,00 доларів США - основна сума позики; 650,00 доларів США - відсотки за договором. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем з врахуванням збільшених позовних вимог при зверненні до суду сплачено судовий збір двома квитанціями в сумі 1915,12 грн. (801,00 грн. при поданні позову + 1114,12 грн. додатково). За правилами ч.1 ст. 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольняє позовні вимоги позивача на суму 3650,00 доларів США, що становить 53,68% від заявленої до стягнення суми (6800,00 доларів США). За таких обставин, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1028,04 грн. (1915,12 грн. х 53,68%). На підставі викладеного,

Outcome: partial