Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (надалі ПАТ «Львівобленерго»), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області про захист прав споживача, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови підключення енергоустановок житлового будинку за адресою [ADDRESS] до електричної мережі, зобов'язати підключити енергоустановки до електричної мережі, зобов'язати укласти договір на енергопостачання та стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000 000 гривень. В порядку ст.31 ЦПК позивач збільшив позовні вимоги, просить суд визнати протиправними дії ПАТ «Львівобленерго» щодо відмови допуску підключення електроустановок житлового будинку за адресою [ADDRESS] до електричної мережі; зобов'язати ПАТ «Львівобленерго» виконати умови Договору про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії від 12.06.2009 року шляхом надання позивачу послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року; зобов'язати ПАТ «Львівобленерго» допустити в експлуатацію електроустановки житлового будинку за адресою [ADDRESS] до електричної мережі; зобов'язати ПАТ «Львівобленерго» укласти з [PERSON] договір про користування електроенергією та стягнути з ПАТ «Львівобленерго» на користь [PERSON] 3 000 000 грн. (три мільйони) моральної шкоди. Посилається на те, що 12 червня 2009 року між позивачем та ПАТ «Львівобленерго» був укладений Договір про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії. Цього ж дня позивачу були видані технічні умови приєднання до електричних мереж електроустановок за № 157/09. Згідно п. 1.1 вищевказаного Договору ПАТ «Львівобленерго» за кошти позивачу повинно надати останньому послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року. Правовідносини, що виникають при підключенні новозбудованих, реконструйованих та/або технічно переоснащених електроустановок до електричних мереж, регулюються Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 17.01.2013 № 32 (далі - Правила). Приєднання електроустановки до електричних мереж - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності (п. 1.2 Правил). Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов догов ору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач виконав умови Договору, а саме: за власні кошти забезпечив виконання у повному обсязі проектних та будівельно- монтажних робіт згідно вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 р., розробив проектно-кошторисну документацію згідно з вимогами технічних умов (двічі), узгоджував робочий проект з відповідачем 12.06.2009 р. та 23.03.2013 р, згідно квитанції №110 від 29.05.2009 року оплатив вартість виданих технічних умов, а згідно квитанцій № 222 від 10.09.2009 року та №43 від 30.05.2014 року оплатив 236,65 грн. та 422,14 грн. відповідно за обстеження та підключення електричних установок. Проте відповідачем так і не виконано умов даного договору щодо надання послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року. Як встановлено в ст.16 ЦК України, способами захисту порушеного права може зокрема бути примусове виконання обов'язку в натурі. Враховуючи суть порушення Договору відповідачем та його наслідки, адекватним способом захисту порушеного права позивача має бути зобов'язання відповідача виконати договірний обов'язок. Згідно рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 08 жовтня 2014 року, житловому будинку, який належить позивачу на праві власності і який є предметом розгляду даної справи, замість поштової адреси [ADDRESS] була присвоєна поштова адреса [ADDRESS]. Як вбачається з Свідоцтва про право власності Серії CAE №043152 від 17.01.2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серії ЕАГ №992260 від 17.01.2014 року та Свідоцтва про право власності Серії САК №785217 від 04.11.2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серії ЕЕК №498258 від 04.11.2014 року - мова йде про один і той самий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON], який діє на підставі довіренності від 12 травня 2014 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Львівобленерго» Блищак О.Б., який діє на підставі довіреності від 22 грудня 2014 року, представник в суді позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити повністю, оскільки вважає їх безпідставними, необґрунтованими, зіславшись на обставини викладені у запереченні. Представник третьої особи Маковецький Р.І., який діє на підставі довіреності від 7 березня 2014 року, вважає позовні вимоги правомірними. Щодо стягнення моральної шкоди покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, та виходячи із встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються нормами ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 17.01.2013 № 32 (далі - Правила). Так, згідно з ч.І ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Судом встановлено, за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою Львівська область, [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії CAE №043152 від 17.01.2014 року від 17 січня 2014 року виданого реєстраційною службою Бориславського міського управління юстиції Львівської області, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серії ЕАГ №992260 від 17.01.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАГ №992260 від 17.01.2014 року та свідоцтва про право власності Серії САК №785217 від 04.11.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серії ЕЕК №498258 від 04.11.2014 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 08 жовтня 2014 року, житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, замість поштової адреси [ADDRESS] була присвоєна поштова адреса [ADDRESS]. Як вбачається з Свідоцтва про право власності Серії CAE №043152 від 17.01.2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Серії ЕАГ №992260 від 17.01.2014 року. 12 червня 2009 року між позивачем та ПАТ «Львівобленерго» був укладений Договір про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії(а.с.10). Цього ж дня позивачу були видані технічні умови приєднання до електричних мереж електроустановок за № 157/09 (а.с.9). Згідно п. 1.1 вищевказаного Договору ПАТ «Львівобленерго» за кошти позивачу повинно надати останньому послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року. Пунктом 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 N 1243 , визначено, що цей Порядок визначає основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів , їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. В той же час, пунктом 1.1 Правил встановлено, що Правила регулюють відносини, які виникають під час приєднання та підключення новозбудованих, реконструйованих чи модернізованих електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж. Таким чином, порядок отримання допуску на підключення електроустановки та порядок підключення електроустановки до електричної мережі регулюються відповідно розділами 4 та 5 Правил. Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 Правил підключення електроустановки замовника до електричної мережі (за винятком електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії) здійснюється на підставі акта допуску на підключення до електричної мережі електроустановки. Допуск на підключення електроустановки інженерного електрозабезпечення об'єкта замовника (за винятком електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії) здійснює організація, яка видала технічні умови (власник електричних мереж, до яких приєднана електроустановка замовника) під час огляду цієї електроустановки в складі робочої комісії (пункт 4.3 Правил). На момент прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, технічні умови по приєднанню житлового будинку належного позивачу [PERSON], розташованого за адресою [ADDRESS] до електричної мережі ПАТ «Львівобленерго», виконані замовником (позивачем). Вказаний факт підтверджується технічними умовами приєднання до електричних мереж електроустановок - додаток 1 до договору про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії №157 /09 від 12.06.2009 року (а.с.9), підписано сторонами акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с.11) та відповідно акт допуску на підключення до електричної мережі електроустановки , що належить позивачу (а.с.12). Крім того, ТзОВ «Борислав-Тепло», яка діє відповідно державної ліцензії АВ №228655 від 06.12.2006р. на замовлення позивача у справі [PERSON] виготовлено робочий проект енергопостачання житлового будинку по [ADDRESS].(а.с.14-18).Даний робочий проект був погоджений начальником Борилавського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» 23.03.2012 року (а.с.17), що не заперечується представником відповідача у судовому засіданні. Тобто, житловий будинок позивача допущений у приєднанні до електричних мереж ПАТ «Львівобленерго», оскільки акт про розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності сторін складено. Проте договір на постачання електричної енергії до електроустановки житлового будинку, між ПАТ «Львівобенерго та позивачем не укладено. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» право на укладання договору на постачання електричної енергії виникає за умови технічної можливості електропостачання. Для створення технічної можливості електропостачання житлового будинку, за рахунок або силами користувача, здійснюється будівництво мереж (об'єктів) електроенергетики, згідно з технічними умовами, виданими відповідачем, з подальшою передачею зазначених об'єктів на баланс відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електроенергетику». Посилання представника відповідача у судовому засіданні про відсутність правових підстав для проведення процедури допуску в експлуатацію електроустановок житлового будинку позивача, укладення договору про користування електричною енергією та підключення до електричних мереж ПАТ «Львівобленерго» енергоустановок даного житлового будинку у відповідності до п.5 Розділу V Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», вихідні дані для проектування, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цього Закону, тобто технічні умови видані позивачу №157 /09 від 12.06.2009 року були чинними протягом двох років до 12.03.2013 року, відповідно вищезгадані технічні умови відкликані і позивачу слід отримати нові технічні умови, на думку суду, є безпідставними оскільки у даній нормі вищезгаданого Закону не йдеться про технічні умови. Натомість, у відповідності до вимог п.7 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» встановлено, що технічні умови є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.( Частина сьома статті 30 із змінами, внесеними згідно із Законом N 5496-VI ( 5496-17 ) від 20.11.2012 ). Зазначена норма є спеціальною нормою щодо терміну дії технічних умов, відповідно технічні умови №157 /09 від 12.06.2009 року є чинними протягом всього часу дії до завершення будівництва житлового будинку позивача. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позивачем виконані умови Договору про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії укладеного сторонами від 12 червня 2009 року Договір про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії, а відповідачем не виконано взятих на себе зобовязань щодо надання послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача виконати умови Договору про надання послуг із створення технічної можливості здійснення передачі електричної енергії від 12.06.2009 року шляхом надання позивачу послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі до межі балансової належності електроустановок відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності у відповідності до вимог технічних умов №157/09 від 12.06.2009 року, допустити в експлуатацію електроустановки житлового будинку за адресою [ADDRESS] до електричної мережі та зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір про користування електроенергією житлового будинку за адресою [ADDRESS] підлягають до задоволення. Крім того, згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі; зміну правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» щодо відмови допуску підключення електроустановок житлового будинку за адресою [ADDRESS] до електричної мережі не передбачені способом захисту цивільних прав та інтересів нормами ЦК України, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити. Не підлягає до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 000 (трьох мільйонів) гривень моральної шкоди виходячи із вимог п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону \Пункт 5 частини першої статті 4 в редакції Закону № 3390-VI від 19.05.2011\. Таким чином, моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» лише у разі, якщо така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Положення ст.1167 ЦК України щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду поширюються на позадоговірні, деліктні правовідносини, відповідно в частині задоволення вимоги щодо стягнення грошового еквіваленту моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки Законом України «Про захист прав споживачів» позивача звільнено від сплати судового збору, відтак, з урахуванням майнової вимог позивача, до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок З урахуванням наведеного та

Outcome: partial