Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року в справі №591/498/18 за його позовом до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 26 червня 2018 року, позовні вимоги були задоволені частково, а саме було стягнуто несплачену частину середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 2304 грн. 96 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 2756 грн. 78 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В іншій частині позову було відмовлено за необґрунтованістю. Рішення та постанова не були оскаржені сторонами в касаційному порядку та набрали законної сили. Проте відповідач не виконав рішення суду у добровільному порядку і представник позивача був вимушений 24 липня 2018 року звернутись з заявою про примусове виконання рішення до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ в Сумській області, яким 25 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження за №5684/8292. Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» 26 вересня 2018 року відповідачем на особовий рахунок позивача 26 вересня 2018 року була перерахована сума 4779 грн. 51 коп. і рішення суду було нарешті виконано. Позивач зазначає, що розрахунок частини середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводився з дня винесення рішення судом по справі № 591/498/18, тобто з 13 квітня 2018 року по 26 вересня 2018 року, день надходження коштів згідно з довідкою банку. З врахуванням того, що під час розгляду справи №591/498/18 позивач погодився з твердженням відповідача про триденний робочий тиждень (понеділок, вівторок та середа), затримка у виплаті позивачу середнього заробітку за час затримки по місяцям склала 69 днів. Судом в справі №591/498/18 було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становила 288 грн. 12 коп. Тому несплачена частина середнього заробітку позивача з дня звільнення 21 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку 26 вересня 2018 року складає: 288 грн. 12 коп. х 69 днів = 19 880 грн. 28 коп. Посилаючись на вказане, просить стягнути з відповідача несплачену частину середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку з 21 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку 26 вересня 2018 року в сумі 19 880 грн. 28 коп. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 29 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 02 листопада 2018 року представник позивача надав суду документи на виконання ухвали суду від 29 жовтня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2018 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначене судове засідання 16 січня 2019 року о 16 год. 00 хв. 16 січня 2019 року зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи відкладений до 19 лютого 2019 року о 15 год. 30 хв. 19 лютого 2019 року в зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи відкладений до 15 квітня 2019 року об 11 год. 00 хв. 21 лютого 2019 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вважає за необхідне уточнити позовні вимоги, оскільки в позовній заяві вимога про стягнення несплаченої частини середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку була зазначена з 21 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку 26 вересня 2018 року, хоча розрахунок середнього заробітку робився з 13 квітня 2018 року, дня винесення рішення. Тому просить викласти позовні вимоги у наступній редакції: Стягнути з відповідача несплачену частину середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку з 13 квітня 2018 року по день фактичного розрахунку 26 вересня 2018 року в сумі 19880 грн. 20 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов в повному обсязі. Позивач та представник відповідача не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року №591/498/18 стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] несплачену частину середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 2304 грн. 96 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 2756 грн. 78 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 29-30). З копії довідки АТ КБ ПриватБанк №GS5T61RS9DBV75EU DSL 26 вересня 2018 року вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Сумське НВО» було перераховано позивачу суму заборгованості в сумі 4779,51 грн. (а.с. 27). Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання всіх сум, що належать йому при звільненні, відзив на позовну заяву відповідач не надав, тому вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2018 року у справі №591/498/18 середньоденний заробіток позивача становить 288, 12 грн. За розрахунком позивача несплачена частина середнього заробітку позивача з дати винесення рішення суду по справі №591/498/18, 13 квітня 2018 року по день фактичного розрахунку 26 вересня 2018 року, що складає 19 880 грн. 28 коп. (288 грн. 12 коп. х 69 днів). Таким чином право позивача є порушеним та підлягає захисту і на його користь з відповідача необхідно стягнути несплачену частину середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 квітня 2018 року по 26 вересня 2018 року у розмірі 19880 грн. 28 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved