Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. В позові вказав, що з 18.10.2007 року по 26.09.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2013 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.07.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.04.2015 року за позовом колишньої дружини [PERSON], яка на той час уже уклала повторний шлюб з [PERSON], його було позбавлено батьківських прав відносно його двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] В подальшому рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.08.2015 року [PERSON] було визнано усиновлювачем дітей [PERSON] та [PERSON] з внесенням змін до актового запису про їх народження де в графі «батько» записати «[PERSON]» відповідно змінивши прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Разом з тим, після усиновлення дітей [PERSON], відповідач на користь якої рішенням суду стягуються аліменти на утримання дітей, від отримання аліментів не відмовилася і виконавчий лист не забрала, отже відділ ДВС Лубенського МРУЮ продовжує нараховувати та стягувати з нього аліменти, що є порушенням вимог ст. 232 СК України. Враховуючи викладене, позивач прохає суд звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 26.09.2013 року. Судові витрати бере на себе. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Садовий В.В. позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Коряк А.В. проти позову заперечують, оскільки вважають, що позивач особисто не підписував дану позовну заяву, так як не може вільно пересуватися територією України, оскільки перебуваючи на військовій службі в загоні морської охорони (м. Севастополь АРК) на даний час є військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, тобто відноситься до осіб, які порушили присягу і перейшли на бік ворога. По суті позовних вимог не заперечують, хоча і наголошують на тому, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів. Представник третьої особи Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області - старший державний виконавець Біланенко Т.П., що діє згідно довіреності №40 від 18.11.2016 року (а.с.36) суду підтвердила, що у відділі дійсно перебуває на виконанні виконавчий лист виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, щодо стягнення з позивача аліментів на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Позивач частково сплачував аліменти. Квитанції про оплату в виконавчу службу приносив батько позивача. Ті що були в гривнях, вона вносила до виконавчого провадження, а ті, що в рублях ні. Їй відомо, що діти усиновлені іншим чоловіком, але для припинення стягнення аліментів потрібна або відповідна заява стягувача, або відповідне рішення суду. Станом на 1 грудня 2016 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2007 року по 26.09.2013 року (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2013 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.07.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.04.2015 року, яке набрало законної сили 19.05.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав, відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). В подальшому, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.08.2015 року, що набрало законної сили 31.08.2015 року було задоволено заяву [PERSON] (нинішнього чоловіка відповідача [PERSON]), визнано його учиновлювачем дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та зобов'язано відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області внести відповідні зміні в актовий запис про народження дітей, а саме: до актового запису № 235 від 03.07.2008 року про народження [PERSON], [INFO], в графі «батько» записати «[PERSON] , [INFO], уродженець м. Лубни Полтавської області , громадянина України зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживаючий: [ADDRESS]», відповідно змінивши її прізвище з [PERSON] на [PERSON], та по - батькові з [PERSON] на [PERSON]; до актового запису № 19 від 12.01.2011 року про народження [PERSON], [INFO] , в графі «батько» записати «[PERSON] , [INFO], уродженець м. Лубни Полтавської області , громадянина України , зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживаючий: [ADDRESS]», відповідно змінивши її прізвище з [PERSON] на [PERSON] та по - батькові з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10-11). В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, що вищевказане рішення суду виконано, і в актові записи про народження дітей внесені відповідні зміни згідно яких батьком дітей є її нинішній чоловік [PERSON]. Разом з тим, вона не зверталася до виконавчої служби з відмовою від стягнення аліментів з позивача та не забирала виконавчий лист. Вважає, що позивач повинен сплатити їй нараховану заборгованість по аліментах. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 232 СК України, моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена, та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, у зв'язку з винесенням та набранням законної сили рішення суду про усиновлення, яким внесено зміни до актових записів про народження малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в результаті чого прізвище позивача, як батька дітей, було змінено прізвищем усиновлювача, суд вважає, що права та обов'язки [PERSON] по відношенню до дітей припинилися. Тож враховуючи вищевикладене, фактичне визнання відповідачем позову, щодо суті позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з дня винесення рішення, тобто з 2 березня 2017 року. Судові витрати взяв на себе позивач і не прохає їх стягувати з відповідача.

Outcome: approved