Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, в якому просить зобов'язати відділ ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві зняти арешт на все майно, що належить боржнику, [PERSON] накладений постановою Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 03.11.2011 року ВП № 28889733, скасувати постанову Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 03.11.2011 ВП № 28889733, як таку, що видана без законних підстав. Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2010 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва вирішено було стягнути заборгованість з [PERSON], який зареєстрований у квартирі [ADDRESS] на користь Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в розмірі 2 239,74 грн. Державна виконавча служба Святошинського районного управління юстиції у м. Києві наклала арешт на майно. Позивач звернувся до виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві та отримав письмові відповідь, що у зв'язку із знищенням архівних виконавчих проваджень неможливо надати інформацію щодо накладення арешту на майно. Відповідно до копії довідки від 23.03.2016 року № 02/05/2/1742/61 Центру Комунального сервісу № 61 заборгованість у позивача відсутня. Незважаючи на те, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивача, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Таким чином позивач змушений був звернутися до суду за захистом свої х прав та законних інтересів. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 24, 31). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу відсутність представника Відділу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві на підставі наявних доказів. Представник третьої особи КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського районного суду м. Києва» направила до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що борг погашений в повному обсязі, позовні вимоги підтримують повністю (а.с.32-34). Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] належить на праві приватної спільної власності ? частина квартири [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], [PERSON] належить транспортний засіб: реєстраційний номер - АА 7095 ВЕ, марка - «ГАЗ», модель - 330214, рік випуску -2005, колір - синій, тип ТЗ - вантажний бортовий тентований (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії КІС № 586888, [PERSON] належить транспортний засіб: реєстраційний номер - 14361КА, марка - «ШЗК», модель - 06 Турист, рік випуску - 2000, колір - коричневий, тип ТЗ - причіп легковий -В (а.с. 17). 26 листопада 2010 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва було стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги в розмірі 2 239,74, що утворилась за період з травня 2006 року по вересень 2009 року включно, а також судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн., разом 2 269 грн. 74 коп., стягнути з [PERSON] на користь держави державне мито у розмірі 51,00 грн. (а.с. 7). 03.11.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з довідки Центру комунального сервісу № 02/05/2/1742/61 від 23.03.2016 р., станом на 01.03.2016 року у [PERSON] заборгованості по квартплаті немає (а.с.6). Відповідно відповіді на заяву [PERSON] від 13.04.2016 р., Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] повідомив, що не має можливості надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження та надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню, оскільки дане виконавче провадження знищено (а.с.5). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до листа стягувача (а.с.32-34) борг позивача повністю погашено. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжитті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне: У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, враховуючи, що дане виконавче провадження знищено як закінчене, в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна позивача не знято, постанову про накладення арешту не скасовано, то відповідача необхідно зобов'язати вчинити дії щодо скасування арешту на все майно позивача, постанову скасувати. На підставі викладеного ст. ст. 16, 316, 317 , 319 , 321, 387, 391 ЦК України, ст. ст.32, 47, 50,52,60 закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved