Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 16.09.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 778. В обґрунтування позову зазначив, що 16 вересня 1995 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 778, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через протилежні погляди на сімейне життя, різні уподобання, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Крім того, зазначив, що з відповідачем неодноразово намагалися примиритися та змінити ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. На даний час ведення спільного господарства та сімейні стосунки припинено і відновлення неможливе. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву за вх. № 28489 від 29.10.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву за вх. № 28490 від 29.10.2015 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнала. Строк на примирення просила не надавати. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 778, та видано свідоцтво про шлюб 16 вересня 1995 року серії І-ОЛ № 267668, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив, зокрема, протилежні погляди на сімейне життя, шлюб та сімю, різні уподобання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх неповнолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved