Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який уточнив, до відповідачів [PERSON] , [PERSON] і просить суд визнати за ним право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача та відповідачів - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/5 та 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , які він прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім позивача та відповідачів спадкоємцями цієї спадщини є рідні сестри сторін - [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від своїх часток у спадщині на користь позивача. В частині спадщини на 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] 04.04.2002 року державним нотаріусом п`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одринською О.В. позивачу та відповідачам було свідоцтво про право на спадщину за законом із закріпленням права власності за позивачем на 6/25 частин житлового будинку № 36 та по 2/25 частини за кожним відповідачем. Будинок [ADDRESS] з 1948 року знаходився у спільній власності [PERSON] та його сестри, [PERSON] , у відповідних долях 3/5 та 2/5. Після смерті [PERSON] [INFO] спадщину на його 3/5 частки будинку прийняла [PERSON] , його рідна сестра, яка у встановлений законом строк подала заяву за місцем відкриття спадщини до нотаріальної контори Боровського району Харківської області і на підставі цієї заяви було заведено спадкову справу № 100/1980 р., але своїх спадкових прав стосовно вищезгаданої частки у будинку [PERSON] юридично не оформила. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті прийняв спадщину її син [PERSON] (спадкова справа № 64/1988 року), а після його смерті [INFO] прийняли спадщину його діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (спадкова справа № 198/2000 рік). Втім в матеріалах спадкової справи № 198/2000 р., що була заведена після смерті [PERSON] , одним із спадкоємців якого є позивач, був відсутній документ, що підтверджує право власності [PERSON] на 3/5 частки у будинку [ADDRESS] . Після поновлення юридичного оформлення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, на підставі та у зв`язку з відсутністю будь-якого документу, що підтверджував би право власності [PERSON] на 3/5 частки у будинку [ADDRESS] , 09.02.2017 року державний нотаріус П`ятої харківської державної нотаріальної контори Одрінська О.В. винесла постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії». Відповідно до довідки, отриманої з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП «Харківське МіськБТІ» власниками будинку [ADDRESS] є: 1. [PERSON] (російською мовою), на підставі Свідоцтва про право власності від 10.01.1949, що видане на підставі рішення Червоно-Баварського районного суду від 12.11.1948, №2-922, власник 3/5 частин. 2. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002р., що видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власник 6/25 частин. 3. [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002р., що видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власниця 2/25 частин. 4. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002 р., що видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власниця 2/25 частин. Задля усунення підстав відмови у вчиненні нотаріальної дії були зроблені запити до Жовтневого районного суду міста Харкова та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської Ради про надання, відповідно, копії рішення Червоно-Баварського районного суду м. Харкова від 12.11.1948 року по справі № 2-922 та копії свідоцтва про право власності [PERSON] на 3/5 будинку [ADDRESS] , виданого Червоно-Баварським райвиконкомом 10.01.1949 року, однак, з відповідей вбачається, що вказані документи надати неможливо. З таких обставин позивач змушений звернутися до суду для визнання за ним права власності на частину житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишилась після смерті батька - [PERSON] , оскільки позивач вважає, що його частка у нерозподіленій 3/5 частині вказаного будинку становить 9/ 25 , а в цілому будинку - 3/5. Отже, частки [PERSON] та [PERSON] у спадщині на нерозподілену 3/5 частину вказаного будинку становлять по 3/25 частин, а в цілому будинку - по 1/5 частині за кожним. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.02.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання. 05.04.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів у даній цивільній справі - зобов`язано П`яту харківську державну нотаріальну контору надати суду належним чином завірені копії спадкових справ № 198/2000 та № 100/1980 року і №64/1988 року; зобов`язано Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради надати суду належним чином завірені копії архівних матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2019 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 08.08.2019 року учасники справи не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, завчасно сторони надали заяви, в яких просили розглянути вказану справу у їх відсутність, позивач та його представник позовні вимоги підтримав, відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №33 та підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 22.08.2013 року, серії [NUMBER] (а.с. 9). 05.08.1980 року після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 2/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , прийняла його сестра - [PERSON] , що підтверджується копією заяви до Державної нотаріальної контори Борівського району Харківської області (а.с.129). У [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №133 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.07.1949 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.80). [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №6449 та підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 22.08.2013 року, серія [NUMBER] (а.с.10). Після смерті матері, [PERSON] , її син [PERSON] 05.02.1988 року звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та в подальшому 04.11.1988 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що належали померлій на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 03.06.1981 року, та на грошовий вклад (а.с. 75-87, 107). У [PERSON] народились діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Так, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний запис №344 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.09.2000 року. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.99). Як вбачається з копії запису акту про одруження №1280 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] » (а.с.100). [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1047 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.101). [PERSON] та [PERSON] 22.07.1988 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №702 та підтверджується копією довідки від 16.05.2001 року за №84 Відділу реєстрації актів цивільного стану громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.102). Позивач [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №909 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.01.1973 року народження. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.103). [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №1790 та підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 12.02.2000 року, серії [NUMBER] та копією запису акта про смерть №1790 (а.с.11, 97). Заповіт останній не складав, що вбачається з витягу з єдиного реєстру заповітів (а.с.104) Після смерті [PERSON] спадщину шляхом звернення з відповідними заявами прийняли його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (спадкова справа № 198/2000 рік) (а.с.91-96). При цьому [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дочками померлого [PERSON] , подані заяви про відмову від спадщини на користь їх брата [PERSON] (а.с.89-90). Так, з копії свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002 року, виданого П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер №2-359, вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] , є діти таким чином: [PERSON] власник 6/25 частин, [PERSON] власниця 2/25 частин та [PERSON] власниця 2/25 частин, а спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 2/5 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.13). Разом з тим 09.02.2017 року державний нотаріус П`ятої харківської державної нотаріальної контори Одрінська О.В. винесла постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/5 частки у будинку [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкодавцем на надано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадану частку у будинку. При цьому в тексті зазначеної постанови вказано, що 3/5 частки у будинку [ADDRESS] , належали [PERSON] , померлому [INFO] , після смерті якого спадщину прийняла його рідна сестра [PERSON] , подав відповідну заяву у встановлений законом строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а саме до нотаріальної контори Боровського району Харківської області, де на підставі цієї заяви було заведено спадкову справу №100/1980, але своїх спадкових прав стосовно вищезгаданої частки у будинку вона юридично не оформила. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті спадкоємцем був її син [PERSON] , який спадщину прийняв (спадкова справа №64/1988), після його смерті [INFO] прийняли спадщину його діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (спадкова справа №198/2000). У матеріалах спадкової справи №198/2000 р. відсутній документ що підтверджує право власності [PERSON] на 3/5 частки у будинку [ADDRESS] . Отже заявнику роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с.14-15, 88-132). Відтак з копії довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 20.01.2017 року №2500237 вбачається, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП «Харківське МіськБТІ» власниками будинку [ADDRESS] є: 1. [PERSON] (російською мовою), на підставі Свідоцтва про право власності від 10.01.1949, видане на підставі рішення Червоно-Баварського районного суду від 12.11.1948, №2-922, власник 3/5 частин; 2. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002р., видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власник 6/25 частин; 3. [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002 р., видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власниця 2/25 частин; 4. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2002 р., видане 5-ю ХДНК, № 2-359, власниця 2/25 частин (а.с.12). Згідно з відповіддю КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 14.11.2018 року за №13076/04.11 в архівних матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] копія рішення Червоно-Баварського районного суду м. Харкова від 12.11.1948 по справі № 2-922 відсутня, у зв`язку з чим надати її неможливо. При цьому заявнику надано копію свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] від 10.01.1949 року (а.с.16). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на будову від 10.01.1949 року, на підставі рішення Червоно-Баварського району від 12.011.1948 року за №2-922, 3/5 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належать [PERSON] на праві власності (а.с.17). Згідно з відповіддю Жовтневого районного суду міста Харкова від 13.11.2018 року за №01-22/-197/18, при перевірці сховища архіву суду було встановлено відсутність відомостей, алфавітних покажчиків справ за 1948 рік, тому встановити чи була в провадженні суду справа № 2-922 не вбачається можливим. Також із доповідної архіваріуса суду від 12.11.2018 року вбачається, що за 1948 рік в архіві суду знаходиться всього 80 справ у наявності, проте справа № 2-922 серед останніх відсутня (а.с.18). Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості майна для спадкування, виконаного ТОВ «Квартал 1», станом на 11.10.2018 року щодо об`єкту оцінки, а саме: 3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею квартири 61,0 м. кв., житловою 30,2 м. кв., розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності - ринкова вартість 3/5 частин об`єкту оцінки складає 369 184, 00 грн. (а.с. 36-50). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України закріпленою що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набув чинності 01.01.2004 року, передбачено, що норми цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки вищезазначені обставини справи, зокрема, відкриття спадщини після померлих родичів позивача мали місце до набрання чинності ЦК України, що набув чинності 01.01.2004 року 2004 року, то до спірних правовідносин повинні застосовуватися положення ЦК Української PCP 1963 року. Так, згідно зі ст 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, яка визначає поняття прийняття спадщини, д ля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено два рівнозначних способи прийняття спадщини: 1)фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2)подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Схожі положення містяться також і в нормах чинного ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зазначені положення закону узгоджуються зі змістом ст. 549 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року, яка була чинна до 01.01.2004 року. Отже судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , померлому [INFO] , на час смерті на праві власності належали спірні 3/5 частини будинку [ADDRESS] . Після його смерті шляхом надання відповідної заяви у встановлений законом строк до нотаріальної контори спадщину прийняла його рідна сестра [PERSON] , але своїх спадкових прав не оформила. Разом з тим, відповідно до наведених вище норм закону спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тому фактично [PERSON] отримала у власність 3/5 частини будинку [ADDRESS] . Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі і на вказану спірну частку будинку, тому син померлої [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувшись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері також прийняв у спадок спірну частину будинку. У зв`язку з викладеним після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина в тому числі і на спірну частину будинку, яку прийняли шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріальної контори його діти [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] , [PERSON] (відповідачі у справі), а інших двоє дітей від спадщини відмовились на користь [PERSON] , якому за таких умов повинно належати 3/5 частини від всієї спадщини після смерті батька. Враховуючи, що позивач отримав свідоцтво про право на спадщину лише на 6/25 часток спірного будинку, а йому фактично належить ще 3/5 частки від нерозподілених 3/5 часток спірного будинку що складає 9/25 часток. Таким чином, загальна частка у праві власності позивача на будинок [ADDRESS] складає 6/25+9/25=15/25=3/5 частки, що відповідає позовним вимогам [PERSON] . Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» визначено, рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Таким чином, з огляду на досліджені докази та положення закону суд, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене та

Outcome: approved