Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн.00 коп.. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 800 грн., оскільки вона щомісячно витрачає на утримання сина 1600 грн.00 коп., що становить прожитковий мінімум. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час постійного доходу він не має та намагається працевлаштуватись до Державної пенітенціарної служби України, з посадовим окладом близько трьох тисяч , погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року. Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 07 квітня 2016 року, шлюб між сторонами розірваний (а.с.6). В цьому шлюбі [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON](а.с.7) Дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується актом депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 18 травня 2016 року за №49 (а.с.10). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами про утримання сина не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі передбачених ст.184 СК України, відноситься нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішення суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки від 01 червня 2016 року за №1269, [PERSON] працює ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький ДПУ ім. Г. Сковороди та отримає середню заробітну плату в розмірі 2105,69 гривень. З огляду на обставини та матеріали справи, враховуючи матеріальне становище обох сторін, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити частково, у частці від заробітку, оскільки підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі не має. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Таким чином,

Outcome: partial