Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною 08.08.2008 року за №1-4759 йому [PERSON] , належить 1/2 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Вказує, що [INFO] померла його сестра - [PERSON] , якій належала інша 1/2 частка у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Його племінник [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] . Згідно інформації з Витягу зі Спадкового реєстру №61635249, Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 26.12.2012 року відкрита спадкова справа № 54026330 на підставі заяви [PERSON] та заочного рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04 грудня 2012 року у справі № 2314/5883/2012 про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Також зазначає, що згідно довідки № 4360, виданої КП «Придніпровська служба утримання будинків», в квартирі [ADDRESS] зареєстрована 1 особа - [PERSON] . Зауважує, що на його ж ім`я відкритий і особовий рахунок № [NUMBER] для сплати житлово-комунальних послуг за це житло. Між тим, вказує, що ним укладено договори з наступними виконавцями комунальних послуг: -КП «Черкасиводоканал» (договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 03.02.2014 року); -ПАТ «Черкаське хімволокно» (підрозділ «Черкаська ТЕЦ»)\~(договір\~про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.03.2016 року); -Управлінська компанія «Нова якість»; -ПАТ «Черкасигаз» (договір про надання населенню послуг з\~газопостачання від 30.06.2015 року); -КП «Черкаська служба чистоти». Крім того,\~звертає увагу,\~що в\~характеристиці об`єкта надання послуг зазначена квартира [ADDRESS] , площею 43,2 (загальна площа цієї квартири). У зв`язку\~з характером його роботи (працює за межами України), він протягом року тривалий час\~(від\~2\~до 5 місяців) не мешкає в квартирі [ADDRESS] .\~Це підтверджується\~відмітками віз\~у його закордонному паспорті. Між тим, зауважує, що він перебував за кордоном з 02.08.2018 по 13.09.2018 рр., з 30.09.2019\~по 22.12.2019 рр., з 24.01.2020 по 15.07.2020 рр., з 23.10.2020 по 20.12.2020 рр. Таким чином,\~зазначає,\~що зважаючи\~на це, в квартирі [ADDRESS] , в цей період він не проживає і житлово-комунальними послугами не користується. Тобто, вважає, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~він має право не оплачувати вартість комунальних послуг (крім постачання теплової енергії),\~у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад\~30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. В продовження обґрунтування своїх вимог, позивач звертає увагу, що в квартирі [ADDRESS] , з 1995 року по сьогоднішній день, також постійно проживає його племінник, співвласник квартири - [PERSON] . Це підтверджується актом опитування сусідів від 17 березня 2021 року, затвердженим в.о. голови Житлово- будівельного кооперативу № 10 Лобовою Н.І. та рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04 грудня 2012 року у справі № 2314/5883/2012 про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Між тим, додає, що відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Зважаючи на це, згідно правової позиції викладеної в постанові від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що прийнявши спадщину особа набула право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця, а тому незалежно від\~того чи\~отримав спадкоємець\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~чи здійснив\~реєстрацію права\~власника на\~успадковане нерухоме\~майно,\~він має\~належним чином\~утримувати майно,\~що належить\~йому. Тож, зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, [PERSON] прийнявши спадщину (до складу якої входить 1/2частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] ) після померлої [PERSON] , зобов`язаний утримувати це майно. Позивач вказує, що сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги на квартиру [ADDRESS] лише він самостійно. Це підтверджується квитанціями № 0.0.2017461052 від 16.02.2021 року, № 0.0.2017461051 від 16.02.2021 року, від 16.10.2020 року (Водоканал сума 154,25 грн), від 16.10.2020 року (Водоканал сума 4340,44 грн), № 0.0.1137934439.1 від 19.09.2018 року, №0.0.1137934439.5 від 19.09.2018 року, №0.0.1137934439.3 від 19.09.2018 року, №0.0.1137934806.1 від 19.09.2018 року, №0.0.1137934439.6 від 19.09.2018 року, №0.0.1137934439.4 від 19.09.2018 року, №\~0.0.1137934439/2 від 19.09.2018 року. Також зауважує, що його племінник жодних коштів за спожиті ним житлово-комунальні послуги не сплачує, не компенсує йому понесені витрати на оплату цих послуг. В період довготривалого перебування позивача за межами України, утворюється заборгованість по сплаті житлово - комунальних послуг. Зауважує, що для врегулювання ситуації, яка склалася з оплатою житлово-комунальних послуг їм, мешканцям квартири [ADDRESS] , які є користувачами житлово-комунальних послуг, необхідно укласти з надавачами житлово-комунальних послуг окремі договори (отримати окремі особові рахунки). Так, за повідомленням виконавців комунальних послуг, відкрити окремі особові рахунки для оплати житлово-комунальних послуг можливо після встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] (так як житлово-комунальні послуги кожному із співвласників будуть нараховуватися на конкретно визначену площу). Так, згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , у квартирі є дві кімнати [ADDRESS] (площею 17,2 кв.м.) та № 7 (площею 12,9 кв. м). Також є приміщення загального користування (підсобні приміщення): кухня № 4, площею 5,3 кв. м., ванна кімната № 3, площею 1,8 кв.м., туалет № 2, площею 0,9кв. м, коридор № 1, площею 4,4 кв.м., комора № 6, площею 0,7 кв. м., балкон, площею 2,4кв.м. Додає, що між ним та племінником склався фактичний порядок користування квартирою [ADDRESS] : [PERSON] користується кімнатою [ADDRESS] , площею\~17,2 кв.м. Відтак, вважає, що належним способом захисту свого права власника на 1/2 частку у квартирі [ADDRESS] - є встановлення порядку користування цією квартирою, зокрема, виділення йому - [PERSON] - в користування кімнати № 5, площею 17,2кв.м. та балкон, площею 2,4 кв. м., а [PERSON] - кімнати № 7, площею 12,9 кв.м. та комори № 6, площею 0,7\~кв. м. Переконаний, що встановлення такого порядку користування квартирою не порушить права власності жодного із співвласників, адже його кімната [ADDRESS] хоч і більша за площею, але є прохідною. Разом з тим, зауважує, що підсобні приміщення в квартирі [ADDRESS] : кухню № 4, площею 5,3\~кв. м., ванну кімнату № 3, площею 1,8 кв.м., туалет № 2, площею 0,9 кв. м., коридор № 1, площею 4,4 кв.м., необхідно залишити у їхньому спільному користуванні. Між тим, додає, що встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] надасть йому можливість відкрити на своє ім`я окремий особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг в розмірі, пропорційному розміру належної йому частини квартири (площа, якою він буду користуватися). Проте, доводить до відома, що йому не вдалося досягти врегулювання питання щодо відкриття окремих особових рахунків для сплати житлово-комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] з його племінником - [PERSON] . Він (відповідач) відмовляється вирішувати це питання в добровільному порядку, відкривати окремий особовий рахунок на своє ім`я не виявляє бажання. Також, вважає, за необхідне вказати, що зважаючи на те, що спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування, то критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Вказуючи, що відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №363/928/16-ц, провадження № 61-24395св18, від 12 грудня 2019 року у справі №639/2184/16-ц, провадження №\~61-15936св18. Таким чином, позивач просить суд, - встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в користування: - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) - кімнату № 5, площею 17,2кв.м. та балкон, площею 2,4 кв.м; - [PERSON] (РНОКПП невідомий) - кімнату № [NUMBER] , площею 12,9кв.м. та комору № 6, площею 0,7 кв. м. Крім того, просить залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] підсобні приміщення у квартирі, а саме: кухню №4, площею 5,3 кв.м., ванну кімнату № 3, площею 1,8 кв.м., туалет № 2, площею 0,9 кв.м, коридор № 1, площею 4,4 кв.м., а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 07.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник, адвокат Витріщак Т.І. не з`явилися, судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. До початку судового засідання, 18.11.2021 року судом отримано заяву представника позивача, адвоката Витріщак Т.І., в якій вона просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Не заперечує проти заочного розгляду справи, судові витрати просить з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. Про поважність причин неявки суд не інформував. Відзив на позов не подав. Врахувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: \~ \~ \~ \~як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується його паспортом серії [NUMBER] , виданим 15.10.1996 року Соснівським РВ УМВС України у Черкаській області (а.с.10-11). Вказана інформація підтверджується довідкою КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 02.07.2015р. (а.с.18). За інформацією з паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] від 05.02.2018р., орган, що видав - 7110, належного [PERSON] (а.с.12-13), в періоди з 02.08.2018 по 13.09.2018, 30.09.2019 по 22.12.2019, 24.01.2020 по 15.07.2020, з 23.10.2020 по 20.12.2020 він перебував за межами України. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20654755 від 21.10.2008 виданого КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», [PERSON] - є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-4759 від 08.08.2008 посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою (а.с.15). Згідно відомостей зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.09.2020 №61635249, встановлено, що Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 26.12.2012 року відкрито спадкову справу за №54026330 після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.16). Так, [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою 20.03.2008р. №2-629, що підтверджується довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.09.2020р. №14423о. Разом з тим, зі змісту тієї самої довідки вбачається, що [PERSON] - є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-4759 від 08.08.2008 посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою. Разом з тим, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.12.2012 року (справа №2314/5883/2012) у справі за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини, вимоги [PERSON] задоволено повністю: визначено [PERSON] додатковий строк терміном в три місяці, з 14 грудня 2012 року по 14 березня 2013 року, для подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с.23). Як вбачається з Акту опитування сусідів багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 17.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 1995 року по теперішній час (а.с.24). \~ \~ \~ \~Матеріалами, наявними у справі, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] - є стороною договору №8343/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного 21.03.2016р. з ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ» (а.с.25-26). Крім того, позивач є стороною Типового договору №11282055 про надання населенню послуг газопостачання від 30.06.2015р., укладеного з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (а.с.27-29). Підтверджується також і факт укладення [PERSON] з КП «Черкасиводоканал», Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 03.02.2014р. (а.с.30-31), а також укладення 18.06.2014р. Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (а.с.32-33). \~ \~ \~ \~У підтвердження витрат, які несе особисто позивач за утримання квартири за адресою: [ADDRESS] , ним додано до позову копії платіжних документів про оплату житлово-комунальних послуг, які надаються до вказаного жилого приміщення (а.с.34-40). Дані обставини стороною відповідача не були спростовані. На виконання ухвали від 18.08.2021р., судом отримано запитувану інформацію 06.09.2021р., з якої вбачається, що 26.12.2012 року до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (реєстраційний №54026330), звернувся [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . У вказаній заяві ним зазначено місце реєстрації його проживання за адресою: [ADDRESS] . Заяву про прийняття спадщини [PERSON] подано в рамках спадкової справи №1007/12, яка відкрита після смерті [INFO] його матері [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 29.04.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1127). Також з наданої органом нотаріату інформації вбачається, що 26.12.2012р. відбулася реєстрація спадкової справи за №54026330 після смерті [PERSON] ( [INFO] ), про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №32968678 датований 26.12.2012р. Як вбачається з відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації від 05.04.2021р., отриманих судом 13.04.2021р., відсутня інформація про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Між тим, варто вказати, що 26.12.2012 року до Другої Чекаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (реєстраційний № [NUMBER] ), звернувся [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . У вказаній заяві ним зазначено місце реєстрації його проживання за адресою: [ADDRESS] . Так,\~відповідно до\~ст.43\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~не допускається\~вчинення нотаріальної\~дії у\~разі відсутності\~осіб -\~її учасників\~або їх\~уповноважених представників. При\~вчиненні нотаріальної\~дії нотаріуси,\~посадові особи,\~які вчиняють\~нотаріальні дії,\~встановлюють особу\~учасників цивільних\~відносин,\~які звернулися\~за вчиненням\~нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Зважаючи на викладене вище, нотаріусом встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, зважаючи на вимоги ст.43 Закону України «Про нотаріат» та внесено вірні відомості у заяву про прийняття спадщини від 26.12.2012р. [PERSON] , згідно його паспорта серії [NUMBER] , виданого 06.10.1988 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області. Вказана заява прочитана та власноручно підписана [PERSON] , що підтверджується відповідною відміткою у заяві від 26.12.2012р. про прийняття спадщини. Отже, в ході судового розгляду встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані у квартирі, про яку йдеться. Між тим, вони не можуть добровільно домовитися про порядок користування вищевказаною квартирою, що порушує права та інтереси позивача, як володільця спірної квартири. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною другою ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на вказане вище нормативно-правове обґрунтування, відповідачем прийнято спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , яка була співвласницею (1/2 частина) квартири [ADDRESS] . Між тим, встановлено, що відповідачем [PERSON] до цього часу не вжито заходів до належного оформлення своїх спадкових прав, проте чинним законодавством України реалізація вказаного права і не обмежена певним часовим періодом, адже ним вже прийнято спадщину, у встановлений законом строк, після смерті його матері [PERSON] і він проживав та проживає на даний час у квартирі [ADDRESS] . Тож, питання про право спадкоємця на спадкове майно не є спірним, не заперечується позивачем, відсутня інформація про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною першою ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За положеннями ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Слід зазначити, що відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При вирішенні даного спору судом також враховуються висновки Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15. Зокрема, зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Також, Верховний Суду України зазначає, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Отже, за результатами розгляду судом даної справи встановлено, що сторони, будучи співвласниками нерухомого майна, самостійно і добровільно не можуть визначити порядок користування вказаною квартирою, а тому даний спір підлягає до вирішення судом. \~ \~ \~ \~Крім того, вищезазначені обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, а позивач не скористався своїм правом на обґрунтування своєї позиції заперечення їх. Суд вважає, що порядок користування квартирою за вказаним позивачем варіантом, - є таким, що забезпечить права та інтереси позивача і відповідача щодо користування приміщеннями квартири. При цьому, судом враховуються такі обставини: за час знаходження даної цивільної справи в провадженні суду, сторони так і не змогли дійти згоди щодо мирного вирішення спору; сторони між собою на даний час не перебувають у родинних відносинах; враховані технічні характеристики квартири, розміщення кімнат, їх площу; фактичне проживання на даний час в квартирі лише позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , фактичну участь в утриманні житла, в т.ч. оплаті вартості житлово-комунальних послуг, тільки позивача; незначне відступлення розміру реальних часток ідеальним і неможливість забезпечити їх точну відповідність; такий порядок користування спільною квартирою найбільше враховує баланс інтересів кожного із співвласників. Крім того, слід зазначити, що суд не вирішує спір щодо розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне нерухоме майно і не порушує їх прав як власників. Отже, позовні вимоги щодо встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] підлягають до задоволення за варіантом, що запропонований позивачем, адже відповідач не скористався своїм правом взяти безпосередню участь у розв`язанні спору та обґрунтувати свою позицію. В разі настання, припинення чи зміни певних обставин, такий порядок користування сторонами може бути змінений. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати з відповідача сторона позивача просить не стягувати, про що вказала у своїй заяві від 18.11.2021р. представник позивача, адвокат Витріщак Т.І. На підставі викладеного та,

Outcome: approved