Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в особі свого представника [PERSON] з позовом про визнання за ним права власності на майно колгоспного двору. Позов мотивовано тим, що у 1990 році ним збудовано будинок в с.Кошелево вул. Вакарова №31 (34) в якому він проживав разом зі своєю родиною. 20 березня 1990 року виконавчим комітетом Хустської районної ради видано свідоцтво на вказаний будинок та зазначено, що майно належить колгоспному двору, головою якого є позивач. На даний час позивач мав намір скористатися своїм право власника та подарувати дочці будинок, однак нотаріус повідомив його, що будинок не є його особистою власністю, оскільки зареєстрований як майно колгоспного двору. На момент припинення існування колгоспних дворів в 1991 році, позивач та відповідачі як члени колгоспного двору набули права власності на частку у колгоспному майні, однак не оформили таке право юридично. На сьогоднішній день відповідачі не заявляють про своє право на частку у майні колгоспного двору, а тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок №34 (31) по вул. Вакарова в с.Кошелево Хустського району. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заяву в якій просили суд розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення. Представник відповідача Кошелівської сільської ради Хустського району в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист за підписом в.о. сільського голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Кошелівська сільська рада не заперечила щодо задоволення позовних вимог [PERSON] В порядку передбаченому ст.ст.169,197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування судового процесу. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.03.1990 року, виданого виконавчим комітетом Хустської районної ради народних депутатів, позивач [PERSON] являвся головою колгоспного двору №31 по вул. Вакарова в с.Кошелево Хустського району Закарпатської області. Згідно відомостей погосподарської книги Кошелівської сільської ради, за 1991-1995 роки в домогосподарстві № 34 (31) с.Кошелево проживали позивач та відповідачі. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок [PERSON] було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був позивач та його родина, відповідно до ст.100 ЦК УРСР вони мали набути право власності на будинок. На даний час позивач і надалі продовжує володіти та управляти будинком, обробляти прилеглу до будинку земельну ділянку, натомість відповідачі не претендують на частку в майні колгоспного двору. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Outcome: approved