Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є спадкоємицею померлої [INFO] гр-ки [PERSON] , з якою позивач 11.09.2008 року уклав договір позики. Згідно договору позики від 11.09.2008 року позивач передав, а [PERSON] отримала в борг грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень( на дату укладання договору дорівнювало 2667,00 євро), що підтверджується розпискою [PERSON] від 11.09.2008 року. Згідно даної розписки [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти в місячний строк після пред`явлення вимоги позивачем про повернення грошей. З листа відповідача від 29.04.2020 року позивачу стало відомо, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] . До зазначеного листа відповідачем було додано також копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2020 року, видане на [PERSON] , в якому зазначено, що спадщина складається з земельної ділянки площею 5,3500 га, кадастровий номер 1422084400:01:000:0541, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, ринкова вартість спадкової земельної ділянки складає 130540,00 гривень. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2020 року право приватної власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до ст. 1216 ЦК України відповідач [PERSON] , як спадкоємиця, яка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , є боржником за договором позики, укладеним між [PERSON] та позивачем 11.09.2008 року. 30.07.2020 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення протягом місяця з дня отримання цієї вимоги суми боргу за зазначеним договором позики. Позивач зазначає, що пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємця боржника відбулося в межах шестимісячного строку з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину як того вимагає ст.1281 ЦК України. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, датою отримання відповідачем вимоги на суму, що еквівалентна 2667,00 Євро є 01.08.2020 року, отже кінцевим строком для перерахування боргу є 01.09.2020 року. Позивач зазначає, що станом на дату подачі позовної заяви до суду про повернення грошових коштів за договором позики (розпискою), відповідач як спадкоємиця [PERSON] зобов`язання за договором позики не виконала та протягом встановленого в розписці строку кошти не повернула, вимоги позивача ігнорує та ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення позики, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики від 11.09.2008 року в сумі 88203,29 гривень, за офіційним курсом НБУ на 02.09.2020 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача як спадкоємиці [PERSON] суму боргу за договором позики від 11.09.2008 року в сумі 88203, 29 гривень, що еквівалентно 2667 євро на дату звернення до суду та понесені по справі судові витрати. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2020 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідач подав відзив на позовну заяву. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив, в якому зазначила, що не погоджується з викладеним у позовній заяві та зазначила, що дійсно відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником земельної ділянки (паю), яку успадкувала від [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 26.09.2009 року померла [PERSON] передала в оренду до ТОВ «Рута-Плюс» строком на 49 років, власником якого є [PERSON] . Окрім того, на вказану земельну ділянку [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON] та 20.03.2012 року [PERSON] звертався до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до неї про продовження строку для прийняття спадщини. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.01.2012 року [PERSON] було продовжено строк на прийняття спадщини, але спадщину на цю ділянку [PERSON] не оформив, і після цього вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. З огляду на вищевказане відповідачка вважає, що пред`являючи вказаний позов про продовження строку для прийняття спадщини [PERSON] знав про існування ще одного спадкоємця після смерті [PERSON] , тому строк пред`явлення вимоги вважає, що розпочався з 2012 року. Відповідач зазначає, що [PERSON] повинен був пред`явити вимогу спадкоємцеві максимум у 2013 році, а не після спливу 8 років після того, як відповідачка [PERSON] 29.04.2020 року через свого представника звернулася до ТОВ «Рута-Плюс» Курганова А.В. з заявою про сплату, як спадкоємцеві орендної плати за 2009-2019 р.р. і звернення з позовною заявою до ТОВ «Рута-Плюс» про стягнення заборгованості з орендної плати, тобто відповідач вважає, що позивач звернувся до неї з порушенням строків визначених ст. 1281 ЦК України. Крім того, відповідач має сумніви щодо наданої розписки від 11.09.2008 року [PERSON] про взяття у борг грошей в розмірі 20000,00 гривень та довести, що ця розписка написана саме померлою повинен позивач, оскільки це його обов`язок відповідно до норм ЦПК України. Щодо позиції позивача щодо суми неповернутої позики у розмірі 2667 Євро, яка станом на 02.09.2020 рік за курсом НБУ складає 88203,29 гривень, відповідач не погоджується, оскільки у розписці зазначено саме певну грошову суму, це 20000,00 грн., а зі змісту розписки не випливає, що спадкоємиця, тобто відповідачка, зобов`язується повернути кошти в еквівалентному відношенні до Євро. На підставі викладеного у відзиві відповідач просила відмовити у позовних вимогах. Представником позивача [PERSON] до суду було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач не погоджується з висновком відповідача про те, що строк пред`явлення вимоги розпочався з 2012 року, оскільки рішення Добропільського міськрайонного суду від 19.04.2012 року не містить висновків про встановлення будь-яких інших спадкоємців, що прийняли спадщину, окрім позивача. ТОВ«Рута-Плюс», одним із засновників якого є [PERSON] , після смерті [PERSON] обробляло земельну ділянку, засіювало та збирало урожай на протязі тривалого часу, тому позивач [PERSON] вважав себе таким, що прийняв спадщину, бо вважав, що якщо є заповіт та довіреність, яка видана на 10 років, і немає необхідності звертатися до нотаріальної контори. Окрім того, як зазначено в рішенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.04.2012 року довіреністю [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися вказаною земельною ділянкою, отримувати продукти, грошові кошти і виконувати всі дії як власника, оскільки вона уклала договір оренди своєї земельної ділянки з ТОВ «Рута-Плюс», де [PERSON] є одним з засновників, і [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини, вказане судове рішення набрало законної сили, оскаржено не було, а тому є чинним станом на час розгляду цієї справи. В зв`язку з чим позивач вважає, що відповідачем у відзиві наведені пояснення, які не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та судової практики та просив задовольнити його позов про стягнення заборгованості. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином про розгляд справи був повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі , за участю його представника [PERSON] , позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та додатково зазначила, що позивач дізнався про оформлення спадщини відповідачем саме від відповідача у 2020 році, коли остання на його адресу направила вимогу про сплату оренди за користування земельної ділянки за 2009-2019 р.р., і після цього позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошів, відповідно до розписки [PERSON] , вчасно та відповідно до норм закону. Відповідач в судових засіданнях заперечувала проти позову та пояснила, що в розписці від 11.09.2008 року [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти [PERSON] протягом місяця в розмірі 20 000,00 грн., що еквівалентно 2667 Євро, однак померлій на той час вже було 77 років, і вона не знала та не усвідомлювала, що таке Євро, через що є сумніви щодо особистого написання померлою цієї розписки. Незважаючи на повне заперечення проти заявлених позовних вимог в відзові та в судових засідання, відповідач в судовому засіданні 11 лютого 2021 року все ж таки частково визнала заявлені позовні вимоги та суду повідомила, що визнає грошову заборгованість в розмірі 20 000 гривень, готова цю заборгованість погасити , однак без прив`язки її до Євро, на підтвердження чого відповідачем в судовому засіданні було написано відповідну заяву, в іншій частині позовні вимоги вона не визнає. Свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні 07.12.2020 року, пояснила, що у 2008 році вона працювала у ТОВ «Рута-Плюс» та була присутня, коли [PERSON] власноруч добровільно писала розписку зі зразка про отримання грошових коштів в розмірі 20000 грн. від [PERSON] в селі Криворіжжя в конторі ТОВ «Рута-Плюс». Також свідок зазначила, що була присутньою і при передачі грошових коштів у вказаному розмірі. На що саме померлій [PERSON] були потрібні кошти, свідок не пам`ятає, оскільки таких випадків було багато і люди на різні потреби брали кошти в борг. Свідок пояснила, що нею особисто було роз`яснено [PERSON] , що гроші згідно розписки передаються в еквіваленті до курсу «євро», проте чи розуміла та усвідомлювала це остання, свідку невідомо. Свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні 07.12.2020 року, пояснила, що раніше працювала головним бухгалтером ТОВ «Рута-Плюс» та була присутня при добровільному особистому написанні [PERSON] розписки [PERSON] про отримання грошей. В її присутності [PERSON] надав [PERSON] гроші в розмірі 20000 гривень. Зазначила, що в розписці стоїть її особистий підпис та [PERSON] було роз`яснено про еквівалент Євро, на що саме [PERSON] брала гроші не знає. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та самого відповідача, взявши до уваги покази свідків, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України, передбачено що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1\~ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З частини 2\~ст. 615 ЦК України\~вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею\~1046, 1047ЦК\~України встановлено,що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так іумови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15, в якій зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2008 року в с. Криворіжжя гр. [PERSON] написала розписку про те, що 11 вересня 2008 року вона дійсно отримала від [PERSON] гроші в сумі двадцять тисяч гривень, які в еквівалентні складають 2667 Євро. Вказану суму зобов`язується повернути протягом місяця після вимоги [PERSON] про повернення грошей. Вказана розписка підписана самою [PERSON] та в присутності свідків (а.с.10) Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2009 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, відповідний актовий запис № 44 від 16 грудня 2009 року (а.с. 76). Судом було витребувано копію спадкової справи №178/2010 до майна померлої [INFO] [PERSON] , в матеріалах якої мається заповіт [PERSON] від 06.11.2008 року, яким остання заповіла житловий будинок [ADDRESS] і приватизовану ділянку, розташовану по [ADDRESS] , грошові внески разом з відсотками на банківському рахунку у філії №027 с. Криворіжжя Ощадбанку України [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину за цим заповітом було видано [PERSON] державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В. 10.09.2010 року. З наданої до суду копії спадкової справи також вбачається, що 13.04.2020 року державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В. відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , і спадщина, на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 5,3500 га, кадастровий номер 1422084400:01:000:0541, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області. (а.с.12).Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2020 року №206702792, власником земельної ділянки площею 5,35 га, кадастровий номер 1422084400:01:000:0541, є [PERSON] . (а.с.13). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємицею до майна померлої [INFO] [PERSON] і 10.09.2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна померлої [PERSON] , а 13.04.2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,35 га, в результаті спадкування після смерті [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2020 року №212765616, земельна ділянка площею 5,35 га, кадастровий номер 1422084400:01:000:0541 перебуває в оренді у ТОВ «Рута-Плюс» строком на 49 років на підставі договору від 26.09.2008 року. (а.с.14). Згідно копії листа, надісланого 29.04.2020 року позивачу адвокатом Чумак І.М. (представником [PERSON] ), відповідач [PERSON] зверталася до засновника ТОВ «Рута-Плюс» із проханням провести їй оплату оренди за земельну ділянку, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за 2009-2019 роки, з додаванням до листа копії свідоцтва про право на спадщину за законом НОК 241249, виданого 13.04.2020 року державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В.(а.с. 11-12). Як зазначає позивач, на підставі вказаного листа позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу (в порядку ч. 2 ст. 1281 ЦК України), якою позивач вимагав повернути суму основного боргу за договором позики від 11.09.2008 року, яка на день перерахування має бути еквівалентною 2667 євро за офіційним курсом євро на день платежу, на відповідний картковий рахунок місячний строк від дати отримання цієї вимоги (а.с. 17). Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на той факт, що лише з листа від 29.04.2020 року, який було направлено відповідачем на ім`я позивача, йому стало відомо про те, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] після смерті останньої. В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані ствердження позивача про те, що йому було невідомо про смерть [PERSON] та про наявність спадкоємців після її смерті, не заслуговують на увагу суду. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 09.09.2008 року [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON] на земельну ділянку полощею 5,35 га, який було посвідчено сільським головою Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області Бойко Г.Є. Згідно копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2012 року по цивільній справі № 2/0514/628/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про продовження строку для прийняття спадщини (а.с. 35-36), позивачу стало відомо про смерть спадкодавця [PERSON] ще в 2012 році, а той факт, що відповідачем в справі було зазначено [PERSON] , свідчить про той факт, що [PERSON] було також відомо і про спадкоємця до майна померлої [PERSON] , якою є [PERSON] . Представник позивача суду повідомив, що позивач не зважаючи на наявність рішення суду про продовження строку на прийняття спадщини, спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку не оформив і до нотаріуса з відповідною заявою не звертався. Таким чином, судом встановлено, що позивачу [PERSON] в 2012 році було достеменно відомо про смерть [PERSON] та наявність її спадкоємиці [PERSON] , яку він залучав в якості відповідача за позовом про продовження строку на прийняття спадщини, в той же час, із позовом про стягнення боргу з [PERSON] [PERSON] звернувся до суду лише в вересні 2020 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Відповідно до ст.ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок\~смерті\~особи або\~оголошення\~її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.1281 ЦК України в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, тобто смерті [PERSON] [INFO] , спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить \~протягом шести\~місяців від\~дня,\~ коли\~ він\~ дізнався\~ або\~ міг\~ дізнатися\~ про\~ відкриття\~спадщини,\~ пред`явити\~ свої\~ вимоги\~ до\~спадкоємців,\~ які\~прийняли спадщину,\~незалежно від\~настання строку\~вимоги.\~ Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15 зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281,\~1282 ЦК України\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених\~статтею 1281 ЦК України\~строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців». Як вбачається з матеріалів справи, позивач до спадкоємиці [PERSON] відповідача по справі [PERSON] з вимогою про повернення боргу спадкодавця протягом встановленого ст.1281 ЦК України шестимісячного строку не звертався, в зв`язку із чим втратив право вимоги до спадкоємця про поверненян боргу спадкодавця. В той же час, звертаючись до суду з позовом в вересні 2020 року позивач посилається на норму ст.1281 ЦК України в редакції, в яку були внесені зміни Законом України № 2478-VIII від 03.07.2018 року. Згідно\~ст.\~1281\~ЦК України(\~в редакції,\~зміненої Законом\~України №\~2478-VIII\~від 03.07.2018\~року),\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити\~кредитора\~спадкодавця про\~відкриття\~спадщини,\~якщо\~їм\~відомо про\~його\~борги,\~\~та/або\~якщо\~вони\~спадкують майно,\~обтяжене\~правами\~третіх осіб. Кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити\~свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який\~прийняв\~спадщину,\~не\~пізніше\~шести місяців\~з\~дня\~одержання спадкоємцем\~\~свідоцтва про\~право\~на\~спадщину на\~все\~або\~частину спадкового\~майна\~незалежно\~від настання\~строку\~вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Суд вважає, що відсутні підстави для застосування норми ст.1281 ЦК в редакції, зміненій Законом України № 2478-VIII від 03.07.2018 року,

Outcome: partial