Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] У вказаному будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], однак з листопада 1995 року по теперішній час вони за місцем реєстрації не проживають, їх місце знаходження йому не відоме. Таким чином, реєстрація відповідачів в будинку не дає можливості розпоряджатися своїм будинком та отримувати соціальну допомогу. У зв'язку з вищенаведеними обставинами позивач просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] Позивач позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися про дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Таким чином, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.11.2013 року. Крім того, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою замовником технічної інвентаризації є позивач [PERSON]. З довідок виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, видно, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS], але за місцем реєстрації ніколи не проживали. Відповідно до відповідей Тарутинського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Також дана обставина підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], мешканців с. Калачівка Тарутинського району Одеської області. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, який розташований за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі понад один рік відсутні за місцем своєї реєстрації. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України,

Outcome: approved