Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод користуванні квартирою № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові, шляхом визнання таким, що втратив право користування та виселення [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав у позику 332704,00 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань договору позики, його сторони 03.04.2014 року уклали договір іпотеки, предметом якого стала квартира № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові. [PERSON] зобовязань договору позики не виконав, тому позивач звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, [PERSON] на підставі судового рішення набув право власності на квартиру. Однак, незважаючи на те, що [PERSON] не має жодних прав на зазначену квартиру, він створює перешкоди у користуванні квартирою проживаючи в ній. Позивач вважає, що належним способом захисту його прав в усуненні перешкод користування квартирою є виселення та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Представник позивача подав клопотання про заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно\~ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін та на підставі\~ст.224 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 03.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно з яким останній отримав у позику 332704,00 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань договору позики, сторони 03.04.2014 року уклали договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки іпотекодавець ([PERSON]Р.) передає в іпотеку іпотеко- держателю ([PERSON]Р.) належну йому на праві власності квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові. [PERSON] зобовязання договору позики виконав частково. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова за захистом прав. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.07.2016 року, позов [PERSON] задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за [PERSON] право власності на квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові (квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м, комора в підвалі 1,5 кв.м. та яка належить на праві власності [PERSON] В рахунок часткового погашення заборгованості в сумі 444096,00 грн. за договором позики б/н від 03.04.2014 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] Судове рішення від 17.09.2015 року набрало законної сили. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 39/4, загальною площею 30,2 кв.м. зареєстрована на [PERSON] на праві власності. Таким чином, судом встановлено, що право власності позивача на зазначений обєкт нерухомості не оспорюється відповідачем. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1,2 ст.321 ЦК України, право \~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд приходить до переконання, що оскільки позивач на законних підставах набув право власності на квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові та здійснив його державну реєстрацію, він володіє усіма правами власності на зазначений обєкт. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. За змістом статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України , осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Заявлений позивачем спосіб захисту права власності, на підставі ст. 391 ЦК України та ст. 116 ЖК України, шляхом виселення [PERSON] та інших осіб з квартири, що є усуненням перешкод у здійсненні власником своїх прав щодо майна, підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Спосіб захисту права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування в спірних правовідносинах не потребує застосування оскільки захист порушеного права забезпечується шляхом виселення. Виселення відповідача належить вчинити особисто оскільки членів сімї судом не встановлено. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги \~\~знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: partial