Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 січня 2007 року в с. Плесна Шепетівського району помер його рідний дядько [PERSON]. [PERSON] є єдиним родичем [PERSON], тому має право на спадкування, як спадкоємець пятої черги. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Лесі Українки в с. Плесна Шепетівського району, розміром 2,76 умовних кадастрових гектарах. 09 червня 2006 року померла мати позивача, [PERSON]. В звязку з її смертю та похованням у житті [PERSON] виникли відповідні переживання та додаткові життєві складнощі. З того часу в звязку із скрутною фінансовою ситуацією зумовленою неможливістю знайти постійне місце роботи з достойною оплатою праці, позивач виїхав на заробітки до Російської Федерації де і перебував до жовтня 2017 року, тому на протязі шести місяців він не зміг звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після повернення до України заявник дізнався про смерть дядька. Усі зазначені обставини зумовили те, що до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу позивач звернувся лише у жовтні 2017 року і лише після звернення він дізнався про те, що було пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. 05 грудня 2017 року за №1145/01-16 позивач отримав повідомлення від нотаріуса в якому було вказано, що йому відмовлено у видачі свідоцтва так як пропущений строк, необхідний для прийняття спадщини і йому було рекомендовано звертатися до суду. В судове засідання представник позивача зявилась, заявлений позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву від 14 лютого 2018 року у якій просив суд проводити розгляд справи без представника сільської ради, проти позову не заперечує. При вирішенні питання покладається на розсуд суду. Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що матірю, позивача [PERSON], є [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії І-БВ №318725 від 25 листопада 1974 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що стверджується копією її свідоцтва про народження серії IV-УР №397271 від 23 листопада 1961 року а також копією його свідоцтва про народження серії І-УР №469838 від 20 січня 1961 року. [PERSON], помер 08.01.2007 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 09 січня 2007 року серії 1-БВ №043483. У відповідності до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0346501 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільгосппідприємства ім. Лесі Українки розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах від 11 липня 1997 року. Як вбачається із довідки від 15 листопада 2017 року за №870 виданої виконавчим комітетом Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про те, що згідно з відомостями по господарського обліку, до дня смерті [PERSON], який на день смерті був зареєстрований в [INFO], і помер 08.01.2007 року, разом з ним ніхто не був зареєстрований. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК Кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], не подав вчасно заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у зв'язку з тривалим перебуванням за межами України та незнанням про смерть рідного дядька. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити, визначивши [PERSON], додатковий строк для прийняття спадщини терміном один місяць з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved