Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що 08 квітня 1998 року між ним (позивачем) та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №652 на жилий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] на даний час м.Кропивницький), розташований на земельній ділянці площею 1 261, 3 кв.м. Зазначений договір було укладено на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк Контракт» та в подальшому, а саме: 21 травня 1998 року було зареєстровано Кіровоградським ООБТІ під №15627/82. При цьому, придбані ним (позивачем) 30/30 частини жилого будинку у відповідачів були куплені за 4 800 грн., які були одержані відповідачами повністю до підписання договору. Вказав, що зазначений правочин обома сторонами повністю виконаний, зокрема, відповідачами був звільнений будинок, передані ключі, крім того, відповідачі знялися з реєстрації за вказаною адресою, він (позивач) , в свою чергу, використовує будинок для постійного проживання, регулярно сплачує комунальні платежі, утримує будинок в належному санітарно-технічному стані. Також зазначив, що на час укладення договору в квітні місяці, 1998 року ні він, ні відповідачі не знали, що правочин відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню), оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу» відповідно до ст.15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Окрім того, зазначив, що при вчиненні правочину всі дії сторін правочину були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі-продажу жилого будинку, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволеній чинним законодавством України. З огляду на викладене вище, позивач [PERSON] просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08 квітня 1998 року №652 на 30/30 частини жилого будинку по [ADDRESS] ), укладений на Універсальній торговій біржі «Інкопмарк Контракт» між ним (позивачем) та [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд зазначеної справи по суті. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Живіцькою Н.В. (діє на підставі ордеру серії КР №77655 від 03.10.2019 року) в судове засідання подано клопотання, зареєстроване судом 20 листопада 2019 року за вх.№28221 про розгляд справи без її, як представника позивача, участі. Позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, зареєстровану в суді за вх.№28224 від 20 листопада 2019 року, в якій справу просив розглянути за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Також зазначив, що будинок було дійсно продано та кошти за продаж будинку було отримано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про час та місце судового розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Універсальна товарна біржа «Інкопмарк Контракт`в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, - відсутні. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалам справи, що 08 квітня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , як Продавцями, та [PERSON] , як Покупцем, на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого Продавці продали, а Покупець купив жилий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 1 261, 3 кв.м (п.1 Договору). Вказаний жилий будинок складається з: жилого будинку, д/мазан., облиц.цегл., житловою площею 40, 6 кв.м, літньої кухні, погріба, навіса, водопроводу, козирька (п.2 Договору). При цьому, 17/30 частин вказаного жилого будинку належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 19 лютого 1996 року (реєстр №5-610) та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 19 лютого 1996 року за реєстровим №15627/82. 13/30 частин вказаного жилого будинку належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 02 жовтня 1987 року (реєстр №1-3986) та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 03 жовтня 1987 року за реєстровим №15627/82 (п.3 Договору). Продаж зазначеного жилого будинку вчинено за 4 800 грн., які Покупець передав Продавцям повністю до підписання цього договору (п.5 Договору). Покупець набуває право власності на жилий будинок з моменту укладення цього договору і реєстрації його на біржі (п.7 Договору). Сторони за зазначеним договором також погодили між собою, що продавці повністю звільняють відчужуваний ними жилий будинок для вільного користування і безперешкодного володіння ним Покупцем, а також виписуються з будинку в строк до 20 квітня 1998 року, крім того, в строк до 20 квітня 1998 року підтверджують документально сплату комунальних послуг на жилий будинок (п.п.8, 9 Договору). Відповідно до п.15 Договору на виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК України зазначений договір підлягає реєстрації в Кіровоградському обласному бюро технічної інвентаризації. Судом також встановлено, що на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», який був чинним на час укладення сторонами зазначеного правочину, договір зареєстровано на універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ», реєстраційний номер № 652. Відповідно до довідки, виданої 21.05.1998 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.1998 року №652 та записано в реєстрово-кадастрову книгу за реєстраційним номером 15627/82. Відповідно до ст.655 ЦК України (в редакції 2003 року) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на час укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року). Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 квітня 1998 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , як Продавцями та [PERSON] , як Покупцем, Продавцями були надані всі необхідні документи щодо належності їм нерухомого майна, яке відчужується, окрім того, продаж зазначеного об`єкту нерухомості було вчинено за 4 800 грн., що підтверджується п.5 Договору, крім того, сторони також погодили між собою, що, зокрема, Продавці повністю звільняють відчужуваний ними жилий будинок для вільного користування і безперешкодного володіння ним Покупцем, а також виписуються з будинку в строк до 20 квітня 1998 року, крім того, в строк до 20 квітня 1998 року підтверджують документально сплату комунальних послуг на жилий будинокінших обов`язкових платежів, а також надати Покупцеві довідку за формою №3, видану житлово-комунальним відділом про осіб, які прописані у відчужуваному жилому будинку, тим самим сторони за договором купівлі-продажу добросовісно виконали зобов`язання за даною угодою. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. Більш того, позивач [PERSON] відповідно до п. 7 укладеного договору, зареєстрував належне йому право приватної власності в ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 21.05.1998 року. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно з вимогами ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.1998 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Тим самим, судом відзначається, що для визнання угоди дійсною, необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З огляду на викладене вище, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета позову та на підставі наданих позивачем доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави позовних вимог, - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - жилого будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» за реєстровим номером №652. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору, понесені позивачем [PERSON] , залишити по фактично понесеним останнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved