Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права спадкування за законом [PERSON] , який проходить по цивільній справі №370/1711/16-ц як позивач, посилаючись на те, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , спадкоємцями за законом якої були її сини - [PERSON] та [PERSON] . Померла [PERSON] була особою похилого віку, часто хворіла, останні роки не могла самостійно себе обслуговувати та потребувала постійної сторонньої допомоги, не могла вільно самостійно пересуватися. Постійним доглядом [PERSON] , забезпечення її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням займалися її близькі люди, зокрема [PERSON] та його дружина [PERSON] . Про безпорадний стан [PERSON] було відомо відповідачу - [PERSON] , який з 1962 року проживав у місті Харкові, проте не приїжджав до своєї матері, і не мав наміру надавати їй (у тому числі і коли вона померла на її похорони) будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, якщо і був то по своїм справам у командировках до міста Києва, а в баби був проїздом. Лише після смерті [PERSON] , відповідач приїхав у село на похорони та подав заяву про прийняття спадщини, про яку на той час ніхто не знав, при цьому нікого про це не попереджав. Факт прийняття спадщини відповідачем [PERSON] став відомий лише, коли він звернувся після смерті його, позивача, батька до суду. Так як баба позивача - [PERSON] була особою похилого віку, протягом останніх років хворіла на різні хвороби, потребувала сторонньої допомоги та піклування, а її доглядом, утриманням та піклуванням [PERSON] не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, ухилявся від надання їй допомоги і не давав грошей на придбання ліків, позивач вважає, що за рішенням суду [PERSON] має бути усунений від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Після смерті баби [PERSON] у 1983 році земля у спадок нікому не переходила та не передавалася. Земля, яку надав у 1984 році батькові позивача колгосп «Комунар», згідно виписки зборів уповноважених членів колгоспу «Комунар» села В. Карашин від 25.06.1984 року (Протокол №2), була в подальшому ним приватизована, та на протязі 33 років оброблялась виключно його, позивача батьками. З часу смерті [PERSON] (1983 рік) і по даний час відповідач [PERSON] взагалі не з?являється, не приймає жодної участі, в тому числі і матеріальної, в утриманні та розпорядженні спадковим майном, що також порушує законні права та інтереси позивача. Позивач просить: усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що позивач не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . З 1983 року спадщину оформив відповідач [PERSON] та користується нею на даний момент. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою сім?ї [PERSON] та батько позивача працював разом з нею на фермі. Відповідач [PERSON] поїхав навчатися до міста Харкова та більше до села не повертався. Батько позивача [PERSON] проживав разом із [PERSON] . [PERSON] не допомагав своїм батькам будувати будинок. Останнього разу [PERSON] був в селі на похоронах своєї матері. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною брата відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] поїхав навчатися до міста Харків, там одружився і з того часу там проживає. Її чоловік почав будувати будинок, постійно допомагав своїй матері [PERSON] Відповідач [PERSON] до села не приїжджав, своїй матері не допомагав. Встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 27.10.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А., [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0.2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер якої [NUMBER] (а.с.8). Згідно виписки з зборів уповноважених членів колгоспу «Комунар» села В. Карашин від 25.06.1984 року, протокол №2, вирішено наділити [PERSON] присадибну ділянку в розмірі 0.20 га біля будинку в селі Червона Слобода (а.с.9). Відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] , у віці 79 років (а.с.10). Відповідно постанови Апеляційного суду Київської області від 20.09.2018 року по справі №370/1711/16-ц, позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним рішення Червонослобідської сільської ради №7 від 08.07.1997 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,3060 га по [ADDRESS] ; визнаний недійсним Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданий 13.11.1997 року на ім`я [PERSON] , на право власності на земельну ділянку площею 0,306 га, з яких для будівництва та обслуговування будинку 0,2500 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,0560, яка розташована по [ADDRESS] ; скасоване свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] МВІ № [NUMBER] та [NUMBER] [NUMBER], видане 27.10.2016 року на ім`я [PERSON] , про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку розміром 0,2500 га кадастровий номер [NUMBER] та свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер [NUMBER] , розташовані по [ADDRESS] (а.с.41-46). Згідно вимог ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З огляду з наведених норм та роз`яснень Верховного Суду України, для усунення спадкоємця від спадкування необхідно встановити факт ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю. Тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій для цього. Крім того, суд має встановити, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну або фізичну змогу надавати таку допомогу. Тобто для задоволення позову у справі необхідна сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настання наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані, потребування нею допомоги саме від [PERSON] . Також не доведено факту свідомого ухиляння відповідача [PERSON] від виконання обов`язку забезпечувати підтримку та допомогу його матері. Не надано позивачем і доказів наявності у [PERSON] матеріальної й фізичної змоги надавати таку допомогу померлій [PERSON] .

Outcome: dismissed