Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під №15 (пятнадцять) в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1977 року забудови, загальною площею - 63,90 кв.м., жилою площею - 30,60 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 33,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : ворота з хвірткою та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 серпня 2017 року у віці 93 роки померла його мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08 серпня 2017 року виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, та яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті спадкодавця - [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме : на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під №15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області, на земельну ділянку, що розташована на території Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та відповідні грошові кошти, що розміщенні на вкладах в державному Ощадному банку України. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця - [PERSON], нею було складено заповідальне розпорядження (заповіт від 23 липня 2003 року за реєстровим №90 який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), то спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є син спадкодавця - [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/321 від 29.10.2018 року. Житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) № 15 по вул. Лесі Українки в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області за № 1275 від 12.11.2018 року, але за життя спадкодавець не оформила в адміністративному порядку своє право власності на вищезазначений житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за № 02-31/321 від 29.10.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під № 15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області, після смерті спадкодавця [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому він звернувся із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Мисайлівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 06 серпня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 23.07.2003 року секретарем виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 29.10.2018 року. Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 29.10.2018 року, позивачу\~ відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під № 15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області після смерті спадкодавця [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті його матері [PERSON], яка померла 06 серпня 2017 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 15 по вул. Лесі Українки в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1977 року забудови, загальною площею - 63,90 кв.м., житловою площею - 30,60 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 33,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : ворота з хвірткою та огорожа. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під № 15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою за №1275, виданою 12.11.2018 року виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається те, що спадкодавець [PERSON] за життя була власником житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Лесі Українки під № 15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Мисайлівської сільської ради, набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області № 1275 від 12.11.2018 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 34 від 29.10.2018 року, будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Лесі Українки під № 15 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану обєкту за № 65, виданого 20.10.2018 року СПД «[PERSON]М.». Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишилися після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved