Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом уточненим в ході розгляду справи, в обґрунтування якого зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом відносно спадщини яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Бровари, Київської області. Позивач стверджує, що в установлений законом строк прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через втрату правовстановлюючого документа. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на: ? частину земельної ділянки площею 0,1863 га, кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS]; ? частину будинку, загальною площею 41,1 м2 , що розташований в [ADDRESS]; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,09 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Єлизаветської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи без її участі. Відповідач, представника в судове засідання не направив, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі його представника не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Бровари, Київської області, актовий запис про смерть від [INFO] року № 324 (а. с. 8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.05.1979 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, в графі батьки зазначено [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). З заповіту складеного [PERSON] 12.04.2012 року зареєстрованого в реєстрі за № 1469 та посвідченого нотаріусом Броварського міського нотаріального округу вбачається, що [PERSON] заповів все належне йому майно своєму сину позивачу [PERSON] (а. с. 9). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26.09.2008 року вбачається, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,1863 га, що розташована в [ADDRESS] (а. с. 14). 19.08.2011 року [PERSON] державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1331. Свідоцтво видане на ? частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,1863 га, що розташована в [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26.09.2008 року (а. с. 12). З Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.08.2002 року вбачається, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,09 га, що розташована в адміністративних межах Єлизаветської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (а. с. 17). 19.08.2011 року [PERSON] державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1333. Свідоцтво видане на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,09 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Єлизаветської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.08.2002 року (а. с. 15). З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 27849731 від 19.08.2011 року виданого Катеринопільською державною нотаріальною конторою вбачається, що 19.08.2011 року [PERSON] державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1329. Свідоцтво видане на ? частину будинку, загальною площею 41,1 м2 , що розташований в [ADDRESS], що належав спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину Катеринопільською державною нотаріальною конторою 16.11.2007 року (а. с. 18). З постанови приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Базир Н.М. від 02.02.2013 року № 15/02-14 вбачається, що позивачу відмовлено у нотаріальному оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів (а. с. 11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, а тому ухвалює рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved