Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. У позові вказав, що 15 січня 1997 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), що належала померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0262462, виданого на підставі розпорядження [PERSON] РДА від 03.03.1997 року. Однак, за життя отримати вказаний сертифікат [PERSON] не встиг. На день смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON], яка фактично вступила у володіння майном померлої, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказаний земельний пай. Водночас, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] 18.10.2000 року [PERSON] померла. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) та на житловий будинок. Однак, оформити спадщину на земельну частку (пай), що був фактично прийнятий [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON] позивач не може через відсутність правовстановлюючого документа на вказане майно, про що 26.05.2016 року нотаріусом було винесено відповідну постанову. Позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 3,89 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Войнихівської сільської ради Лубенського району, яка належала померлому 15.01.1997 року [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0262462 від 26.03.1997 року. В судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач Войнихівська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову не заперечує. Відповідач - Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області направило до суду листа, в якому прохає справу розглянути без участі свого представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] районна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора, направила до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 15 січня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.8/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, розташованого на території Войнихівської сільської ради Лубенського району, площею 3,89 умовних кадастрових гектари. На вказаний пай було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262462 від 26.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА №103 від 03.03.1997 року, який [PERSON] не отримував. /а.с.10, 12/ На день смерті [PERSON] з ним за адресою: вул. Котляревського, 2, с.Тернівщина Лубенського району Полтавської області проживала його дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління майном померлої, а тому відповідно до ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.11, 13/. За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказаний земельний пай. Однак, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому згідно діючого на той час законодавства, зокрема ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається такою, що прийняла спадщину. Так, згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 18.10.2000 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), фактично прийнятого нею у спадщину після смерті [PERSON] При цьому, за життя, 04.07.2000 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON]. /а.с.14/ Інших спадкоємців після померлої немає. Позивач 19 лютого 2002 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку, а 10 липня 2002 року - отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON] Однак, коли позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадкового майна у вигляді вищевказаної земельної частки (паю) площею 3,89 умовних кадастрових гектари, то постановою нотаріуса від 26.05.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно /а.с.15/. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на земельну частку за ним в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги до територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради підлягають задоволенню. Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог до Управління Держгеокадастру у Лубенському районі, оскільки вказане управління не належить до кола осіб, які можуть бути учасниками правовідносин щодо розпорядження спірною земельною ділянкою. За таких обставин позовні вимоги в частині до вказаного відповідача задоволенню не підлягають.

Outcome: partial