Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень просить: стягнути саме з [PERSON] заборгованість по аліментам в сумі 8590 грн., які було надіслано його сином - [PERSON] на сплату аліментів на його користь; 1718 грн. збитки відповідно до вимог ст. 22 ЦК України. Також просить попередити [PERSON] про наслідки по перешкоджанню виконання рішення суду передбачені ст. 382 КК України; прийняти міри передбачені ст. 165 КК України відносно [PERSON] щодо невиконання нею умов довіреності №376. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно рішення АСХО від 03.08.2011 року відповідач [PERSON] зобовязаний виплачувати аліменти на його користь. У звязку з небажанням [PERSON] передавати йому аліменти, які вона отримує від сина -[PERSON] для передачі [PERSON] згідно довіреності №376, борг по виплаті аліментів станом на 01.09.1014 року складає 8590,00 грн.. На неодноразові виклики державних виконавців Чуйко В.Б. байдуже відносилася до обовязків по представництву інтересів. Скасування довіреності не відбулося. [PERSON] отримує регулярні грошові переводи з Ізраїлю у розмірі 1500.00 грн. на погашення аліментів на користь [PERSON] від сина [PERSON], але ці кошти не пересилає згідно довіреності від 07.04.2010 року №376, а залишає собі. Таким чином, позивач вважає, що відповідач на протязі 3 років ухилялась від виконання обов*язків, передбачених довіреністю №376, якою її уповноважив [PERSON]. У судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти позову заперечувала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] не є належним відповідачем по справі. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2010 року змінено. Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] Олександроваича, [PERSON] аліменти на утримання батька [PERSON] в розмірі 200,00 грн. з кожного. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.10-11). Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментах [PERSON] за період з 03.09.2013 року по 01.04.2014 року, заборгованість складає 1400,00 грн. (а.с.12). Як вбачається з листа ДВС ХРУЮ Харківської області №3852 на ім»я [PERSON], у1 5.04.2014 року її зобовязано зявитись до відділу для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів (а.с.39). Згідно відповіді №6164/19-091-149 від 29.01.2013 року Посольства України в Ізраїлі, громадянин [PERSON], [INFO] дійсно перебуває на консульському обліку Посольства України в державі Ізраїль. За наявною в установі інформацією, вказана особа станом на 12.07.1999 року проживала на території Ізраїлю за адресою: 59373 м. Бат-Ям, вул. Соколов, 26/2. Відомості щодо теперішнього місця проживання [PERSON], можливого місця його роботи, займаної посади та середньомісячної заробітної плати у Посольстві України відсутні (а.с.55). Листом ВДВС ХРУЮ Харківської області №34/9827 від 08.09.2014 року на ім»я відповідачів направлено розрахунок заборгованості по аліментам та пропоновано боржникам негайно зявитись до державного виконавця (а.с.57). Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментах [PERSON] за період з 18.05.2014 року по 01.09.2014 року, заборгованість складає 1790,32 грн. (а.с.58). Статтями 10 ч.3, 60 ЦПК України визначено , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки , в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з вищезазначеного рішення АСХО від 03.08.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON]. Таким чином, боржником зі сплати аліментів є [PERSON], а стягувачем [PERSON]. Проте,заборгованість по аліментам [PERSON] просить стягнути саме з [PERSON], яку [PERSON] уповноважив довіреністю від 07.04.2010р. представляти його інтереси. Згідно зі ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем,якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Позивачу розяснено, що позовні вимоги предявлені до неналежного відповідача, і запропоновано уточнити заявлені позовні вимоги, проте він не уточнив їх, не звернувся з клопотанням про стягнення заборгованості саме з відповідача [PERSON], та наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідно до яких стягнення просив проводити саме з [PERSON], як довіреної особи боржника по сплаті аліментів. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментам з [PERSON], оскільки вона є неналежним відповідачем по справі. Також, суд роз*яснює позивачу, що він не позбавлений можливості звернутися з такими позовними вимогами до [PERSON]. Вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] збитків у суму 1718 грн. відповідно до вимог ст. 22 ЦК України також не підлягають задоволенню, оскільки не надано належних та допустимих доказів про порушення цивільних прав позивача [PERSON] з боку [PERSON]. Суд також приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову в частині попередження [PERSON] про наслідки по перешкоджанню виконання рішення суду передбачені ст. 382 КК України; прийняття мір передбачених ст. 165 КК України відносно [PERSON] щодо невиконання нею умов довіреності №376, оскільки вказані вимоги не можуть бути вирішені в рамках цивільного судочинства. Листом від 03.06.2014 року судом роз*яснено позивачу право на звернення по даному факту до правоохоронних органів МВС України в Харківській області. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed