Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського Дніпровської районної державної адміністрації у місті Києві, актовий запис № 219; витрати по справі покласти на позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 лютого 1994 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Приблизно з жовтня 2019 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду вони не ведуть спільного господарства. Спільна дитина залишилася проживати із відповідачем. Спору про поділ майна між сторонами немає. За домовленістю подружжя, позивач добровільне надаватиме кошти на утримання дитини. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Надання строку на примирення, а також збереження шлюбу, протирічитиме моральним засадам суспільства. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року відкрито провадження у цій цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справа призначена до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. У своїй заяві до суду, що надійшла до суду 08.04.2020, позивач [PERSON] просив цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Додатково у заяві зазначив, що з відповідачем не проживає жовтня 2019 року, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Відповідач суд про причини не явки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, які, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явилися. Відповідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] зареєстрували шлюб 19 лютого 1994 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації у м. Києві, про що складено відповідний запис № 219. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved