Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 31 грудня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 735, посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, шлюб на цей час носить формальний характер. Суперечності щодо проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин проживає з відповідачем, відсутні, спільне господарство не ведеться, спільного майна немає. Зазначив, що шлюб розпався остаточно, його збереження неможливе, тому надання часу для примирення не потребує. Ухвалою від 04.11.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 04.12.2020. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не з`явилися. Позивач надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 18/. Відповідач надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зазначила, що шлюб носив лише формальний характер, просила строк для примирення не надавати /а.с. 17/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.12.2015 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 735 /а.с.6/, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає з відповідачем, на час розгляду справи спір про її утримання і майновий спір між сторонами відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, про що надала письмову заяву. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, то питання залишення їй дошлюбного прізвища не вирішується. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, суд враховує, що позивач не просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, і вважає, що стягнення судового збору з відповідача на користь позивача недоцільно.

Outcome: approved