Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2015 року, від якого мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у сторін несумісні характери і в останній час стосунки почали погіршуватись. Між сторонами почали виникати непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, що призводило до постійних сварок, які негативно впливають на виховання дитини. На даний час взаєморозуміння в сім'ї немає, шлюбні відносини між сторонами припинені протягом трьох місяців. Подальше спільне життя та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. В позові позивач просив постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу, а також просив не стягувати з відповідача на його користь сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просив справу розглянути без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України,учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В судове засідання відповідач повторно не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином судовими повістками, причини неявки суду не повідомила та не надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. З-за таких обставин та враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Мокляківською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області 21.09.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 127064 від 21.09.2015 року, актовий запис № 3. (а.с. 4). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. Сторони мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 234667 від 01.07.2015 року. (а.с. 5). За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved