Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №574. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, тому просив розірвати шлюб.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, не подала відзиву на позов. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому зареєстрованого 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №574 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 203608 від 25 листопада 2003 року). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON],\~[INFO](свідоцтво про народження серії 1- ВЛ № 262382 від 02 березня 2004 року). Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, а залишила дошлюбне «Осипчук». Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~вирішує відповідно\~до вимог\~ст.141\~ЦПК України.\~Позивач надав\~до суду\~заяву,\~в якій\~просив залишити\~судові витрати\~за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved