Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 07 червня 1980 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану м.Кіровограда, актовий запис № 858 від 07.06.1980 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.06.1980 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда, про що зроблено актовий запис № 858. Крім того, зазначив, що сімейне життя з відповідачем протягом останніх 12-ти років поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сімї, не підтримує моральну атмосферу в сімї, не піклується про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Спільне господарство подружжям не ведеться з січня 2005 року, фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2005 року, тривалий час проживають окремо, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, збереження сімї не можливе і суперечить інтересам подружжя, він (позивач) бажає створити нову сімю, у звязку з чим є необхідним юридичне оформлення розірвання шлюбу з відповідачем. Строк на примирення просив не надавати. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 22545 від 29.09.2017 року про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх.№22116 від 26.09.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючі подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1980 року у міському відділі запису актів цивільного стану м. Кіровограда, про що складено відповідний актовий запис № 858 та 07.06.1980 року, видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 358149, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив різницю поглядів на шлюб та сімю, втрату між ними взаєморозуміння, а так само втрату фізичних та духовних звязків, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, яким предявлено позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, та з урахуванням позиції позивача [PERSON], судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved