Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 26 вересня 2013 року, яка проживала в [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, що їй належало, зокрема на земельні ділянки, право на які посвідчено державними актами на право власності на земельні ділянки серії Р1 №803251 від 28 лютого 2002 року, серії ХМ №108582 від 14 квітня 2003 року, серії ХМ №108583 від 14 квітня 2003 року. Позивач спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із нею. Нотаріус позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Неможливість подачі правовстановлюючих документів зумовлена їх втратою, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач Новоушицька селищна рада\~ подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №215897 від 27 вересня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла 26 вересня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження виданого повторно Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області серії І-БВ № 274109 від 17 червня 2016 року, [PERSON] народився 07 червня 1966 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідок відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, яка знаходиться у власності [PERSON], згідно державного акта ХМ №108582 від 14 квітня 2003 року, площею 3,57 га., становить 55011,75 грн.; згідно державного акта ХМ №108583 від 14 квітня 2003 року, площею 2,45 га., становить 55214,96 грн.; згідно державного акта Р1 №803251 від 28 лютого 2002 року, кадастровий номер земельної ділянки 6823387000:12:002:0057, площею 1,45 га., становить 54956,33 грн. Із довідок Новоушицької селищної ради №986, 987 від 21 червня 2016 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], згідно записів з погосподарської книги №2 по с.Тимків, на день смерті [PERSON], яка померла 26 вересня 2013 року, в дворі були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO]; невістка [PERSON], [INFO]. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 10 червня 2016 року № 434/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які знаходиться на території Отроківської сільської ради після смерті [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 17 квітня 2014 року за №39-2014, спадкоємець за законом [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що державний акт Р1 №803251, ХМ №108582, ХМ №108583, що посвідчували право [PERSON] на земельні ділянки, втрачені, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON], на успадкування права на земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved