Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. В позовній заяві вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] .. Бажаючи юридично оформити спадкові права на житловий будинок після смерті [PERSON] позивач звернувся до Оржицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримав від неї відмову, оскільки батько позивача не встиг за життя оформити правовстановлюючий документ на вказаний будинок. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Від третьої особи до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, вказала, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.86). На день смерті [PERSON] прожива і був зареєстрований у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті та протягом шести місяців з дня смерті в даному будинку був ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с. 11). Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 19.11.2009 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як сином та батьком (а.с. 87). На частину спадкового майна, зокрема земельну ділянку, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 7). Разом з тим, державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області Потапенко Л.Д. постановою від 25.04.2020 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність нерухомого майна спадкодавцеві (а.с. 9). Належність спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до довідки №400 від 13.04.2020 року виданої виконавчим комітетом Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, згідно із записами в погосподарській книзі, [PERSON] проживав у власному будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). На замовлення позивача КП «Лубенське МБТІ» виготовило технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-18). Згідно інформаційної довідки вказаний будинок придатний до експлуатації (а.с. 19). Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, позивач надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-не будь права чи інтереси.

Outcome: approved