Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, 23.11.2013 року відповідач по справі [PERSON], отримала від позивача грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень під зобов'язання до 31.11.2013 року виготовити перепродажну документацію, щодо земельної ділянки площею 0,1335 га, державний акт серії [NUMBER], кадастровий [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження викладених вище обставин відповідачем власноруч 23.11.2013 року було написано розписку. Таким чином між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг по виготовленню перепродажної документації зазначеної вище земельної ділянки в строк до 30.11.2013 року. На підтвердження даного договору відповідачем було отримано від позивача грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Свої зобов'язання відповідач не виконала. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], користь грошові кошти в сумі 3000,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно письмової розписки від 23.11.2013 року [PERSON] взяла грошові кошти у розмірі 3 000 грн., у [PERSON] на виготовлення передпродажної документації земельної ділянки площею 0,1335 га, державний акт серії [NUMBER], кадастровий [NUMBER], до 30.11.2013 р. В строк до 30.11.2013 р. відповідач свої зобов'язання не виконала. Стаття 526 ЦК України визначає що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 530 ЦК України визначає, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Стаття 906 ЦК України визначає, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. В строки передбачені в договорі надання послуг відповідачем [PERSON] не були виконані обов'язки щодо надання певних послуг за які позивачем були сплачені грошові кошти, що у свою чергу порушує права позивача [PERSON] і які підлягають до захисту, шляхом стягнення із відповідача суми переданих їй грошових коштів. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 88 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 610, 611, 901, 907 ЦК України, та

Outcome: approved