Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛІНЕС» про стягнення заборгованості за весь час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивував тим, що 20.09.2019 року був прийнятий на роботу на посаду оператора заправника АЗС Новаки ТОВ «Укрроснафта». Після прийняття відповідного рішення уряду щодо епідеміологічної ситуації в країні, у зв`язку з введенням карантину, йому повідомили, що 21 березня 2020 року це останній робочий день. Заяву на звільнення він не писав. З наказом про звільнення його не було ознайомлено, розрахунок по заробітній платі був здійснений не повністю, трудову книжку в день звільнення йому не видали. Упродовж декількох тижнів він та інші працівники телефонували роботодавцю щодо повернення трудової книжки, оскільки такі дії були порушенням трудового законодавства, але трудову книжку йому віддали лише 27 травня 2020 року, що було зафіксовано відповідним актом передачі. Відповідно до інформації, наданої управлінням держпраці у Полтавській області від 07.04.2020 року та 27.05.2020 року, змінилась назва, юридична адреса та власник ТОВ «Укрроснафта» на ТОВ «МАЛІНЕС». Прохав суд стягнути з ТОВ «МАЛІНЕС» на його користь заборгованість за час вимушеного прогулу за два місяці, тобто з 21.03.2020 року по 25.05.2020 року в розмірі 9\~366,00 грн. В подальшому позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача на його користь заборгованість за час вимушеного прогулу за період з 21 березня 2020 року по 27 травня 2020 року, тобто за 68 днів, що становить 15\~922 грн. 20 коп. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст. ст. 89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] з 20.09.2019 року згідно наказу ТОВ «Укрроснафта» №8/0989 від 18.09.2019 року був прийнятий на роботу на посаду оператора-заправника АЗС Новаки, а 06.03.2020 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, що вбачається із копії його трудової книжки ( а.с.7). Згідно індивідуальної відомості Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу [PERSON] ( форма ОК-5) вбачається, що за період з листопада 2019 року по березень 2020 року [PERSON] нараховувалася заробітна плата та сплачувалися страхові внески. ( а.с.9). Відповідно до довідки про доходи, яка була надана Пенсійним фондом за останній рік, період протягом якого [PERSON] працював на АЗС Новаки з листопада 2019 року по березень 2020 року, його середній заробіток дорівнював 234,15 грн. Всього кількість днів вимушеного прогулу з 21 березня 2020 року по 27 травня 2020 року становить 68. Тобто заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛІНЕС» за час вимушеного прогулу становить 15\~922 грн. 20 коп.( 68 х 234, 15 грн.). Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України. Згідно із частиною першою\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до положень ст. ст. 21, 24\~Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в порядку ч.6\~ст. 141 ЦПК України. Так, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оцінюючи належність, допустимість а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved