Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою та просить: поновити його на роботі, на підприємстві філії «Український науково-дослідний інститут природних газів ПАТ «Укргазвидобування», на раніше займаній посаді наукового співробітника сектору підрахунку запасів вуглеводнів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського комплексного науково-дослідного центру УкрНДІгаз, або забезпечити працевлаштування в юридичній особі ПАТ «Укргазвидобування» на посаді з відповідним (не нижчим рівнем заробітної плати); стягнути із роботодавця суму заборгованості по заробітній платі в його користь, за час вимушеного прогулу, обчислюючи її за показником середньомісячної заробітної пати за 2017 рік; зобовязати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач, покликається на те, що з 01.09.2008 був прийнятий на роботу в ПАТ «Укргазвидобування», а з 09.06.2016 переведений на посаду наукового співробітника сектору підрахунку запасів вуглеводів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського комплексного науково-дослідного центру філії «Український науково-дослідний інститут природних газів публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування». Згідно з повідомлення від 12.09.2017 про скорочення посади, його було повідомлено про скорочення та запропоновано відповідні посади для працевлаштування, згідно додатку до повідомлення. У відповідності до вказаного додатку з посадами, ним було подано заяву про переведення на вакантну посаду менеджера по плануванню та звітності відділу планування та підготовки проектів управління підготовки та організації капітального будівництва апарату управління ПАТ «Укргазвидобування». 13.11.2017 йому було запропоновано надати додаткові документи про підтвердження кваліфікації претендованій посаді, про що він завчасно не був повідомлений під час вручення додатку з посадами. 30.10.2017, незважаючи на подані листи з інформацією, що вказує на його переважне право залишення на посаді, профспілковим комітетом надано рекомендацію адміністрації щодо його вивільнення. 13.11.2017 його було звільнено з займаної посади за п.1 ст.40 КЗпПУ, про що видано наказ №412-к від 06.11.2017. Вважає таке звільнення незаконним та таким що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях. Просив позов задовольнити, в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті\~51\~КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. В судовому засіданні встановлено, що з 01.09.2008 [PERSON] працював на різних посадах в ПАТ «Укргазвидобування» чи його структурних підрозділах. Так, зокрема, з 01.09.2010 позивач був переведений на роботу з ДК «Укргазвидобування» до філії «Український науково-дослідний інститут природних газів «УкрНДІгаз», де з 09.06.2016 обіймав посаду наукового співробітника сектору підрахунку запасів вуглеводнів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського комплексного науково-дослідного центру. Наказом № 412-к від 06.11.2017 р. позивач був звільнений з роботи, у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п.1\~ст.40 КЗпП України /а.с. 36/. Вищенаведені факти та обставини підтверджуються записами в трудовій книжці АХ №808829 виданої на ім»я [PERSON], належним чином завірені копії якої долучені до матеріалів справи /а.с. 40-44/. Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями частини другої\~статті 40 КЗпП України\~визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті\~49-2\~КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Також, згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 40 КЗпП України, суди зобов»язані зясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої\~статті 42 КЗпП України\~при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобовязаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Судом встановлено, що станом на 1.06.2017 філією УкрНДІгаз ПАТ «Укргазвидобування» проведено Аналіз завантаженості окремих підрозділів Львівського КНДЦ (кількість науково-дослідних робіт та фахівців, які їх виконують), за результатами якого виявлено факти відсутності потреби в деяких роботах та відсутність повного завантаження фахівців ряду підрозділів (а.с. 11-13 т. 2). Так, наказом №286/ос від 26.07.2017 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників», з метою удосконалення організації виробництва і праці, оптимізації чисельності, затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців філії Український науково-дослідний інститут природних газів «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування», які вводяться в дію з 11.09.2017. А саме, з 11.09.2017 виключаються із штатного розкладу у повному складі (4 штатних одиниці), зокрема й відділ ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського комплексного науково-дослідного центру УкрНДІгаз, в тому числі й посада наукового співробітника (посада позивача) (а.с. 90, 93-95 т 1). З вищенаведеного вбачається, що у філії УкрНДІгаз ПАТ «Укргазвидобування» дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення штату працівників. Відповідно до ч.1 статті\~49- 2\~КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Відповідач дотримався вимог вказаної частини статті. Зокрема, наказом №334-к від 08.09.2017 «Про скорочення штатного розкладу та чисельності» - завідувачу відділу кадрів [PERSON] доручено здійснити відповідні організаційні заходи для персонального попередження про майбутнє вивільнення працівників, серед яких: науковий співробітник сектору підрахунку запасів вуглеводнів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського комплексного науково-дослідного центру УкрНДІгаз [PERSON] Також, вказаним документом доручено запропонувати всім працівникам, що підлягають скороченню, перевести їх за їхньою згодою, на вакантні посади. У разі відмови від переведення, або, у разі відсутності вакантних посад, підготувати документи про скорочення відповідних працівників на звільнення їх за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 96 т. 1). В подальшому, філією «Український науково-дослідний інститут природних газів «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування» 12.09.2017, [PERSON] було попереджено про можливе майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1\~статті 40 КЗпП України, що стверджується копією такого письмового попередження з підписом [PERSON], яка долучена до матеріалів справи позивачем ( а.с. 10 т 1). Крім цього, позивачу [PERSON] під особистий підпис було вручено, до попередження, Додаток №1 «Перелік вакантних посад станом на 11.09.2017» та розяснено що вказані в переліку посади йому пропонуються в порядку працевлаштування за переведенням. У разі згоди на запропоновану роботу йому необхідно подати заяву про переведення до 29.09.2017. Повідомлено, що у разі відмови від роботи яка пропонується він буде вивільнений по п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.10-28 т 1). Також, позивачу надавався уточнений перелік посад станом на 5.10.2017, 19.10.2017 та 31.10.2017, проте [PERSON] з вищевказаними переліками посад відмовився ознайомлюватися, як і відмовився писати заяву на переведення на одну із запропонованих у списку посад. У звязку з цим, представниками відповідача, було складено відповідні Акти від 05.10.2017, 19.10.2017 та 30.10.2017 (а.с 123\~126, 129 т 1). Cуд критично оцінює доводи позивача, що вказані додатки із посадами були неналежно оформлені. Так, на спростування вказаного, з долучених до матеріалів справи копій Додатків №1 з переліками вакантних посад на 05.10.2017, 19.10.2017 та 30.10.2017 року, вбачається, що такі містять вихідний номер, є пронумерованими, підписані на лицьовому аркуші завідувачем відділу кадрів. Відтак, такі відповідають вимогам ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що з долучених переліків вакантних посад, вбачається, що такі містили вільні вакансії для працевлаштування не тільки в філії «Український науково-дослідний інститут природних газів «УкрНДІгаз» ПАТ «Укргазвидобування», а й в апараті ПАТ «Укргазвидобування» та його структурних підрозділах. Відтак, безпідставними є покликання сторони позивача на неповноту вищевказаних переліків вакантних посад. Не заслуговують на увагу і твердження позивача проте, що окремі Додатки №1 з вакантними посадами були сформовані завчасно (Додаток №1 від 30.10.3017 р), а тому не могли містити актуальних відомостей про вакантні посади. Так, при ознайомлені з останнім Переліком вакантних посад станом на 9.11.2017, всупереч з наявним у вказаних Додатках № 1 розясненнях (ст.49-2 КЗпПУ «працівник має право претендувати лише на роботу за відповідною професією чи спеціальністю») позивач подав заяву про переведення на вакантну посаду «менеджера по плануванню та звітності». На підтвердження відповідних освітньо-кваліфікаційних вимог до вказаної посади документів не надав, про що 13.11.2017 було складено відповідний акт. Судом досліджено й той факт, що посада менеджера по плануванню та звітності, на яку претендував позивач була новоствореною, до пропозиції її позивачу, цю посаду ніхто не займав, посадова інструкція затверджена директором з підготовки та транспортування газу ПАТ «Укргазвидобування» від 10.08.2017. А відтак безпідставними, є посилання позивача, про те, що відповідач не мав права вимагати додаткові документи для його переведення на вказану посаду, що нібито свідчить про упереджене до нього ставлення. Також судом встановлено, що 05.07.2017 голові профспілкової організації УкрНДІгазу було направлено Лист №11/2069-7 «Щодо змін штатного розкладу», в якому відмічено про результати аналізу діяльності працівників за 2016-2017 р.р., викладено пропозиції, щодо необхідності проведення змін та запропоновано розпочати консультації, щодо впорядкування штатного розкладу. З долучених до матеріалів справи листів №40/4 від 17.10.2017 та №42/3 від 26.10.2017, вбачається, що позивач запрошувався на розширене засідання профкому на якому розглядалось питання щодо його подальшої роботи на запропонованих посадах, або звільнення за скороченням штату. Разом з тим, через сімейні обставини [PERSON] на вказані засідання не зявився. З поданої 27.10.2017 останнім заяви, позивач просив засідання профкому проводити без нього, та врахувати його бездоганну ділову репутацію та наявність переваг в залишенні на роботі. Проте, згідно витягу з протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Українського НДІ природних газів № 35 від 30.10.2017, постановлено, дати згоду на звільнення за скороченням штату наукового співробітника сектору підрахунку запасів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів Львівського КНДЦ УкрНДІгаз [PERSON] (а.с. 101-103 т 1). Таким чином, відповідачем було дотримано й вимоги статті 43 КЗпП України, відповідно до яких, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Окрім того, матеріалами справи стверджується, що за період з моменту вручення повідомлення про звільнення до самого звільнення, з боку відповідача [PERSON] (на його прохання) надавались всі можливості, щодо сприяння в працевлаштуванні. Так, наказами від 09.10.2017 №378-к, від 17.10.2017 №383-к, від 23.10.2017 №390-к, 01.11.2017 №398-к, від 06.11.2017 №418-к, позивачу надані вільні від роботи дні із збереженням середньої заробітної плати для здійснення пошуку нового місяця роботи. Як встановлено судом, на даний час позивач працевлаштований. Що стосується тверджень сторони позивача, про неврахування його переважного права на залишення на роботі, то суд вважає такі безпідставними, у звязку із наступним. Так, переважне право на залишення на роботі в разі співставлення з переважним правом на залишення на роботі інших працівників могло бути реалізоване лише за умови скорочення у штатному розписі відділу однієї з декількох рівнозначних посад. Проте, в даному випадку, має місце скорочення цілого підрозділу «Відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів», в тому числі єдиної посади наукового співробітника, тобто посади [PERSON], що стверджується наступним. Так, згідно даних організаційної структури Львівського КНДЦ УкрНДІгаз станом на 25.07.2017, відділ ліцензування та підрахунку запасів вуглеводнів складався з чотирьох штатних одиниць (а.с. 8 т. 2). А, як вбачається з довідки філії Укр НДІгаз від 27.03.2018р. №11/1293-7, відповідно до Наказу філії Укр НДІгаз від 8.09.2017 за №334-к «Про скорочення штатів» звільнені з роботи у зв»язку з скороченням штату, [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], станом на 27.03.2018, жоден з вищевказаних осіб до філії УкрНДІгаз ПАТ «Укргазвидобування» не працевлаштований (а.с.40 т. 2). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в філії «Український науково-дослідний інститут природних газів ПАТ «Укргазвидобування» відбулась зміна штатної структури - скорочення штату працівників, що об'єктивно потягло за собою скорочення чисельності працівників. При звільненні позивача з роботи відповідачем було дотримано вимог чинного трудового законодавства та процедуру звільнення працівника за пунктом 1\~статті 40 КЗпП України, порядок вивільнення працівників, передбачений статтею\~49-2\~КЗпП України\~та вимоги\~щодо сприяння в працевлаштуванні осіб, які підлягали вивільненню. Таким чином, підстав для поновленні позивача на роботі, на підприємстві філії «Український науково-дослідний інститут природних газів ПАТ «Укргазвидобування», на раніше займаній посаді наукового співробітника сектору підрахунку запасів вуглеводів відділу ліцензування та підрахунку запасів вуглеводів Львівського комплексного науково-дослідного центру УкрНДІгаз, або забезпечення працевлаштування в юридичній особі ПАТ «Укргазвидобування» на посаді з відповідним (не нижчим рівнем заробітної плати), судом не встановлено. Враховуючи, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про поновлення на роботі, тому у їх задоволенні також слід відмовити. З урахуванням\~ст.141 ЦПК України\~та оскільки\~Законом України «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку про віднесення судових витрат за рахунок держави.

Outcome: dismissed