Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,1150 га, кадастровий номер 3223155400:03:0410107, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до плану меж земельної ділянки, власником суміжної земельної ділянки позивача є відповідач [PERSON], яка належить останньому на праві приватної власності. 02.02.2012 року на земельній ділянці, що належить позивачу, ТОВ «Кадастровий квартал»у присутності земельної комісії Козинської селищної ради було проведено землевпорядні роботи по відновленню на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки, де встановлено, що частина будинку відповідача знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачу. У зв'язку із вищевикладеним, посилаючись на ст.41 Конституції України, ст.ст. 321, 376 ЦК України та ст. 152 Земельного кодексу України, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права приватної власності стосовно належної йому земельної ділянки та зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати частину жилого будинку, яка розташована на земельній ділянці позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, сплачені при зверненні до суду. Позивач в судове засідання не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Козинської селищної ради, про розгляд справи був повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,1150 га, кадастровий номер земельної ділянки 3223155400:03:041:0107, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім'я [PERSON], серії ЯК № 217897. Крім того, на вказаній земельній ділянці позивача розташований житловий будинок, який згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.05.2000 року належить [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Акту про відновлення на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки складеного 02.02.2012 року, встановлено, що 02.02.2012 року на земельній ділянці, яка належить позивачу, ТОВ «Кадастровий квартал»в присутності землевласників (землекористувачів) було проведено відновлення на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків [PERSON], що знаходяться за адресою [ADDRESS]. При відновленні зовнішньої межі було виявлено, що частина житлового будинку гр. [PERSON] знаходиться на території земельної ділянки гр. [PERSON] Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про усунення допущених порушень або іншим чином врегулювати спірні правовідносини, проте, відповідач жодним чином на відповідні листи відповідача не відреагував. Згідно з ч. 5 ст. 23 Закону «Про планування і забудову територій», планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будівель і споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд. Відповідно до ст. 29 Закону «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі проектної документації, документа, що засвідчує право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, угоди про право забудови земельної ділянки, рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, комплексного висновку державної інвестиційної експертизи, документа про призначення відповідальних виконавців робіт. Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Пунктом 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень»затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.92 р. № 44, встановлено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене лаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону «Про пожежну безпеку»забороняється будівництво, реконструкція, технічне переоснащення приміщень, випуск пожежонебезпечної продукції без попередньої експертизи (перевірки) проектної та іншої документації на відповідність нормативним актам з пожежної безпеки. Суд доходить до висновку, що під час самовільного будівництва зазначені вище вимоги земельного, пожежного, містобудівного законодавства, а також спеціальні будівельні норми не були дотримані, зокрема, не було отримано згоду власника земельної ділянки 3223155400:03:041:0107, яка розташована за адресою: [ADDRESS], [PERSON]. Статтею 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, припинення дії, яка порушує право. Стаття 386 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону здійснення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про здійснення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав. З огляду на те, що частина земельної ділянки, яка належить [PERSON], використовується [PERSON] без дозволу власника, належні відповідачеві частини нерухомого майна фактично перебувають на чужій ділянці без будь-яких правових підстав, суд дійшов висновку, що доводи позивача з приводу порушення його прав з боку відповідача знайшли своє підтвердження вході розгляду справи, у зв'язку з чим позов має бути задоволений в повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 107 гривень 30 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved