Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 16.02.2021, зареєстрований у реєстрі за №922, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код 35234236, заборгованості в сумі 38678,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 16.02.2021 приватним нотаріусом Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис №922 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 34860,00 грн за кредитним договором №2694464 від 10.08.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «МІЛОАН», яке у свою чергу на підставі договору №53-МЛ від 18.11.2020 переуступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». 13.04.2021 на підставі цього виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження №65140010 та винесено постанову від 16.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надійшла за місцем роботи позивача - до ТОВ «Бізнес груп логістика». За цією постановою загальна сума стягнення з урахуванням винагороди виконавцю складає 38678,00 грн. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він дійсно брав кредитні кошти у ТОВ «МІЛОАН», яке переуступило право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», однак при виконанні своїх кредитних зобов`язань позивач не зрозумів порядку нарахування та погашення відсотків, у зв`язку чим не погодився з повідомленою йому первісним кредитором загальною сумою кредитної заборгованості - більше ніж 30000,00 грн. Після переуступлення права вимоги за кредитним договором у листопаді 2020 року, новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» взагалі не повідомив його про існуючу заборгованість та не надав її розрахунку. Крім того, під час вчинення виконавчого напису нотаріусом позивачу не надсилалась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, а тому позивач не міг висловити свою згоду чи незгоду з сумою боргу. При цьому у позивача є обґрунтовані сумніви щодо наявності такої заборгованості з огляду на те, що копія кредитного договору № 2694464 від 10.08.2020 не містить реквізитів, обов`язкова наявність яких встановлена законодавством, договір не містить підписів позичальника [PERSON] та позикодавця, ніяким чином не завірений, у договорі відсутнє жодне підтвердження про ознайомлення будь-яким чином з договором та графіком розрахунків (додаток №1 до договору) позивача. Таким чином, позивач вважає, що оскільки кредитний договір не відповідає письмовій формі договору та не був нотаріально посвідчений, то кредитна заборгованість є спірною і нотаріус не мав права вчиняти виконавчого напису. Вважає, що, нотаріус Григорян Д.Г. рішення про вчинення виконавчого напису приймала з урахуванням документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому існують всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. 06.05.2021 представник [PERSON] - адвокат Чичиркін А.О., у порядку визначеному ст. 149-153 ЦПК України, до подання позовної заяви, звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із заявою в інтересах [PERSON] про забезпечення позову. 07.05.2021 за результатами розгляду заяви представника позивача у справі № 373/719/21 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, якою задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65140010, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 16.02.2021 за № 922 про стягнення з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у загальному розмірі 38678,00 грн (а.с.12). 11.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі про визнання виконавчого напису таки, що не підлягає виконанню та призначено її розгляд в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи роз`яснено право подати заяви по суті спору та докази у встановлений судом строк. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заяві просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути без участі позивача та його представника, проти винесення заочного ухвалення рішення не заперечують. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» свого представника повторно в судові засідання (09.07.2021 та 30.07.2021) не направив, відзиву на позов не надав, про суть справи, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином: поштовою кореспонденцією. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в судові засідання (09.07.2021 та 30.07.2021) не з`явилися, про місце, час та дату судового засідання повідомлені належним чином: поштовою кореспонденцією. Пояснень по суті справи не направили За таких обставин, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України та вирішив її на підставі наявних матеріалів справи відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. 10.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в особі генерального директора Вініченка Олексія Віталійовича та [PERSON] було укладено кредитний договір №2694464 (індивідуальна частина), за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 13000,00 грн строком на 30 днів . Кінцевий термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 09.09.2020. На цю дату згідно графіку розрахунку, що є Додатком 1 до договору позичальник мав сплатити 19890,00 грн, з яких: 13000,00 грн - кредит; 1430,00 грн - комісія (винагорода) за надання кредиту та 5460,00 грн - проценти (а.с.37-40). 18.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в особі генерального директора Вініченка О.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діє Ломідзе Д.В. уклали Договір відступлення прав вимоги №53-МЛ, за яким кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорами, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с.41). Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №53-МЛ від 18.11.2020 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від ТОВ «Мілоан» перейшло право вимоги за кредитним договором №2694464 від 10.08.2020 відносно [PERSON] на загальну суму заборгованості в розмірі 33930,00 грн, що складається з наступного: 13000,00 грн - залишок по тілу кредиту; 19500,00 грн - залишок по відсотках; 1430,00 грн - залишок по комісії (а.с.42). 11.02.2021 представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. заяву про вчинення на його користь виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №2694464 від 10.08.2020 у сумі 33930,00 грн, у зв`язку з переуступленням права вимоги первісного кредитора від ТОВ «Мілоан» новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» згідно Договору №53-МЛ від 18.11.2020 (а.с.44). 16.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною було вчинено виконавчий напис №922 за кредитним договором №2694464 від 10.08.2020. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за період з 18.11.2020 по 28.12.2020. Сума заборгованості становить 33930,00 грн, що згідно поданого розрахунку заборгованості складається з: 13000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19500,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1430,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. За вчинення цього виконавчого напису із Стягувача (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») стягнуто плати із стягувача, згідно чинного законодавства, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. У зв`язку з цим загальна заборгованість боржника перед стягувачем становить 34860,00 грн (45). 16.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем у виконавчому провадженні №65140010 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису нотаріуса №922, вчиненого 16.02.2021 (а.с.29,30). Спір між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, зокрема в частині відсотків, на стягнення якої приватний нотаріус видав виконавчий напис, як на безспірну заборгованість. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Також для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №862/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили. При цьому у мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Тобто, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Кредитний договір № 2694464 від 10.08.2020, на якому було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріально не посвідчений. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Досліджувані у цій справі документи дають суду підставим для висновку, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума відсотків - 19500 грн є спірною, оскільки нарахування цієї суми не відповідає вимогам закону та умовам договору, де ця сума на момент закінчення 30 денного строку дії кредитного договору (09.09.2020), визначена сторонами в розмірі 5460,00 грн за незмінною ставкою та згідно п.п. 1.5.2 кредитного договору становить 1,40 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Навіть, якщо припустити, що первісний кредитор ТОВ «Мілоан» продовжив нараховувати проценти у вказаному вище розмірі після строку виконання зобов`язання до дня переуступки права вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (18.11.2020), то за 99 днів користування кредитними коштами у період з 10.08.2020 по 18.11.2020 проценти склали б суму 18018, 00 грн (13000 грн х 1,4% х 99 дн.), а не 19500,00 грн. Крім того, конкретно визначених умов по такому нарахуванню договір не містить, а закон не передбачає автоматичного продовження умов договору (в тому числі стосовно нарахування процентів за користування коштами) після закінчення строку дії договору. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на момент вчинення приватним нотаріусом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 16.02.2021, у реєстрі за№ 922, кредитна заборгованість за договором була спірною, що нотаріусом не перевірено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1362,00 грн, що складається із судового збору у розмірі 454,00 грн за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову та судового збору у розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви. Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій позивача [PERSON] , який, будучи позичальником до кінця строку кредитування не повернув навіть частини боргу, хоч визнає, що позичав кошти у ТОВ «Мілоан», та при цьому не оспорив кредитний договір на предмет його дійсності, не відреагував, як він сам зазначає, на повідомлення кредитора про суму боргу, суд у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає на позивача понесені ним судові витрати повністю. Питання продовження застосування заходів забезпечення позову, суд вирішує у відповідності до положень ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved