Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити із актового запису №186 від 14.06.2016 року, складеного Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Полтавській області, про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2013 року уклав шлюб із відповідачкою. З квітня місяця 2015 року сторони проживають окремо.[INFO] відповідачка народила сина [PERSON]. Згідно ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, батьком дитини записано позивача. Однак, позивач не вважає себе біологічним батьком дитини, оскільки, на час зачаття дитини проживав в іншому місті, а також відповідачка вказує, що позивач не є батьком дитини. При попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2013 року між сторонами в справі зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.6). [INFO] відповідачка [PERSON] народила дитину: сина [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками дитини [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7). Із пояснень позивача вбачається, що з квітня місяця 2015 року з відповідачкою фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. На час зачаття дитини з відповідачкою не бачився, проживав в іншому місті, тому, не може бути біологічним батьком дитини. Із пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідачка [PERSON] з квітня місяця 2015 року не проживає в селі Бурківці Тетіївського району. Відповідно до ч. 1 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.136 Сімейного кодексу України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.5 ст.136 Сімейного кодексу України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved