Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, посилаючись на наступне. Позивач у справі, [PERSON] являється власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0352 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташовані по [ADDRESS] Право власності на житловий будинок та земельну ділянку підтверджується відповідними письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.12.2004 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Право власності на житловий будинок зареєстровано 25.01.2005 року Обласним комунальним підприємством «Томаківське бюро технічної інвентаризації», про що було видано відповідний Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Після того, як позивач придбав у власність та зареєстрував за собою право власності на житловий будинок,він фактично почав у ньому проживати, а 11.05.2007 року зареєстрував своє місце проживання за вказаною вище адресою. З дозволу позивача, у належному йому на праві приватної власності житловому будинку, зареєстрували своє місце проживання і відповідачі, що підтверджується відповідними відмітками у домовій книзі. Саме штамп Томаківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області у домовій книзі виданій на житловий будинок свідчить про те, що [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] мають місце реєстрації у належному позивачу житловому будинку. Реєстрації місця проживання відповідачів за вказаною вище адресою послугувала та обставина, що позивач з [PERSON] довгий час проживали однією сім'єю, мали спільний побут та вели разом сумісне господарство. Однак, починаючи з жовтня місяця 2012 року відповідачі виїхали з займаного помешкання у невідоме для позивача місце постійного проживання. З того часу ніяких відносин, ні з [PERSON] та ні з її дочками позивач не підтримує, зв'язку не має, і не має уявлення про їх місце перебування. Факт відсутності більше року відповідачів за реєстрацією місця проживання підтверджується відповідним актом обстеження житлово-побутових умов та довідкою Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 28.11.2013 року. Таким чином, відповідачі фактично більше року не проживають у належному позивачу житловому будинку, натомість реєстрація місця їх проживання у певній мірі обмежує його права як власника нерухомого майна. Відповідно і до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Оскільки безпосередньо поставити відповідачам вимогу знятися з реєстраційного обліку він не має можливості через відсутність інформації про фактичне їх місце знаходження, захистити своє право розпоряджатися та володіти своїм майном може лише в судовому порядку шляхом подачі позову про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і прохав суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідачі у справі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проти позову [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, не заперечували. Треті особи без самостійних вимог: Томаківський районний сектор головного управління ДМС у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надали суду, кожен окремо заяви про слухання даної справи у відсутність їхнього представника, задоволення чи відмови у позовних вимог, залишають на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання можливе тільки за згодою особи , яка знімається з реєстрації , або на підставі рішення суду , в тому числі рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки відповідач без поважних причин є відсутнім в житловому приміщенні, то він втратив право на користування житлом в належному будинку позивача. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору - судом. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0352 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані по [ADDRESS] Право власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку підтверджується наступними письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.12.2004 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Право власності на житловий будинок зареєстровано 25.01.2005 року Обласним комунальним підприємством «Томаківське бюро технічної інвентаризації», про що було видано відповідний Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Після того, як позивач придбав у власність та зареєстрував за собою право власності на житловий будинок, він фактично почав у ньому проживати, а 11.05.2007 року зареєстрував своє місце проживання за вказаною вище адресою. З дозволу позивача, у належному йому на праві приватної власності житловому будинку, зареєстрували своє місце проживання і відповідачі, що підтверджується відповідними відмітками у домовій книзі. Відповідно до довідки Томаківської селищної ради Дніпропетровської області за №3292 від 28.11.2013 року, відповідачі у справі з жовтня місяця 2012 року за адресою: [ADDRESS] не проживають. До того ж, вищевказане знайшло своє підтвердження актом обстеження житлово-побутових умов, за адресою: [ADDRESS]. Суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі не проживають за вищевказаною адресою, то на підставі рішення суду, відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування житлом. Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Статтею 116 Житлового кодексу України визначено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Претензій щодо оплати судового збору за розгляд справи у суді, позивача до відповідачів не має. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved