Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що починаючи з грудня 2014 р. він спільно проживає зі [PERSON], спільно ведуть домашнє господарство, мають спільний бюджет та фактично між ними склалися подружні відносини. Разом з ними проживає неповнолітня донька [PERSON] [PERSON], [INFO]. Позивач спільно зі [PERSON] планували мати спільних дітей та в подальшому зареєструвати шлюб. Приблизно в червні 2016 р. [PERSON] завагітніла від нього, а 13.02.2017 р. народила хлопчика, якому вони дали імя [PERSON]. Оскільки на час зачаття та народження сина [PERSON] [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в свідоцтві про народження дитини відповідач зазначений батьком дитини. Позивач вказав, що з грудня 2014 р. [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають окремо та зазначив, що з цього часу [PERSON] проживає разом з ним, у звязку з чим відповідач не може бути батьком дитини. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.01.2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, зазначене рішення суду набрало законної сили 28.02.2017 р., тобто після народження сина [PERSON], який народився 13.02.2017 р. На теперішній час позивач та [PERSON] планують зареєструвати шлюб. Просить суд визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO] та виключити відомості про відповідача [PERSON], як батька дитини, з актового запису про народження [PERSON], складеного Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11.03.2017 р. № 37. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 49). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден повністю, підтверджує обставини, зазначені в позові, зокрема, що з квітня 2013 року зі [PERSON] він не проживає, хоча й перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі, а відтак, він не є батьком народженої 13.02.2017 р. [PERSON] дитини (а.с. 50). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву, в якій надала згоду на визнання батьківства відносно її дитини [PERSON] [INFO] [PERSON] (а.с. 56). Представник третьої особи Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 58). Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.02.2017 р. [PERSON] народила сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 383468 від 11.03.2017 р., копією медичного свідоцтва про народження № 39 від 13.02.2017 р. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] (а.с. 13-14) Згідно рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.01.2017р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 28.02.2017 р. (а.с. 15). Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, крім випадку, передбаченого статтею 124 цього Кодексу. Таким чином, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] набрало законної сили 28.02.2017 р. - після народження дитини [PERSON], який народився 13.02.2017 р., походження дитини визначено від подружжя. Як вбачається з довідки Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 85 від 03.03.2017 р., [PERSON] з 15.12.2014 р. проживає без реєстрації за адресою: с. Ганусівка, вул. Центральна (Леніна), б. 32, Новопсковського району Луганської області. Разом з нею проживають та ведуть спільне господарство: співмешканець [PERSON] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.7 Конвенції, дитина наскільки це можливо повинна знати своїх батьків. Відповідно до ст.8 Конвенції, держава зобов'язується поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я, сімейні зв'язки як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до ст.9 Конвенції, держава забезпечує, щоб дитина не розлучалась із батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосованого законну і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. За змістом ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON], будучи в зареєстрованому шлюбі, припинили шлюбно-сімейні відносини. Натомість, з грудня 2014 року позивач [PERSON] та третя особа [PERSON], перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, що дає підстави суду вважати можливим визнати факт батьківства позивача відносно дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved