Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі філії Луцького відділення № 1 ПАТ «Універсал банк» про визнання недійсним кредитного договору. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.06.2008 року він уклав з ПАТ «Універсал Банк» кредитний договір №CL50308, Додаток № 1 та Додаток №2 до кредитного договору, за якими отримав в кредит кошти на загальну суму 13000 доларів США. Зазначає, що спірний кредитний договір та додатки до нього підписані не ним, є підроблені невідомою йому особою та вказаного кредитного договору він не оформляв, кредитних коштів не отримував. Переконаний , що у відповідача відсутні його заявки на отримання банківського кредиту, що є обов'язковою умовою отримання кредиту. Так само впевнений, що немає й заяви про видачу готівки, що відповідно свідчить про відсутність доказів видачі та отримання кредитних коштів. Ні заявки на отримання банківського кредиту, ані заяви про видачу готівки він не підписував, що свідчить про відсутність його волевиявлення на отримання кредитних кошті На підставі наведеного, просить суд визнати недійсним кредитний договір №CL50308 (кредит готівкою) від 17.06.2008 року укладеного між ним та ПАТ «Універсал Банк». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. В поданих письмових запереченнях відповідач зазначив, що позов не обґрунтований та такий, що не відповідає фактичним обставинам справи. Так, згідно із п. 3.1 ст. 3 Кредитного договору, кредит надається позичальникові шляхом банківського переказу коштів (усієї суми кредиту) на поточний рахунок позичальника, зазначений в додатку 1 до договору і відкритий у кредитора (поточний рахунок позичальника). Дата зарахування кредитором на поточний рахунок позичальника коштів кредиту вважається датою надання кредиту. Відповідно до кредитного договору про надання кредитних послуг № CL50308, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], було оформлено Меморіальний Ордер № 0590104USD000001 від 17 червня 2008 року. Таким чином, вважають, що банком виконані всі умови договору та надано кошти позивачу на умовах, у розмірі, порядку та у строк, які визначені вищезазначеним договором. Крім того, визнанням виконання умов кредитного договору [PERSON] вважають, сплату заборгованості по кредиту та заборгованості по відсотках позивачем за період з липня 2008 року по грудень 2008 року, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. За змістом ст.ст. 1054, 1050 ч. 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з цих положень закону, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що 17.06.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» в особі його філії - Луцького відділення № 1 та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL50308 (кредит готівкою) зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах та в порядку визначеному договором (а.с. 8-12). Тобто позивача [PERSON] зазначено у вищевказаному договорі у якості позичальника. Свої позовні вимоги [PERSON] як у позовній заяві, так і в судовому засіданні обґрунтовував тим, що кредитні кошти він не отримував, договір не підписував. В ході судового розгляду справи судом було задоволено клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставлені питання: ким [PERSON] чи іншою особою було виконано підпис у графі «позичальник» кредитного договору № CL50308 (кредит готівкою) від 17.06.2008 року та на кожній сторінці досліджуваного документу, а також у додатках № 1 та № 2 до кредитного договору, про що судом було постановлено ухвалу від 01.03.2017 року (а.с. 96). Проведення експертизи було доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Міністерстві внутрішніх справ у Волинській області, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. У розпорядження експертів разом зі справою було надано: вільні та експериментальні зразки підпису [PERSON] Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016 року за клопотанням представника позивача було зобов'язано ПАТ «Універсал Банк» надати оригінали кредитного договору № CL50308 від 17.06.2008 року з додатками № 1 та № 2 до нього;заяву на отримання кредиту, яка стала підставою оформлення спірного кредиту; оцінку фінансово стану позичальника [PERSON]; опитувальник, який заповнюється вручну і підписується клієнтом при оформленні кредиту; заяву на відкриття поточного рахунку в доларах США;договір про відкриття поточного рахунку в доларах США № [NUMBER]; квитанцію про зняття готівки в доларах США з поточного рахунку; заяву на відкриття карткового рахунку в доларах США; договір на відкриття карткового рахунку в доларах США № [NUMBER]; квитанції про сплату заборгованості з кредитним договором № CL50308 від 17.06.2008 року з липня по грудень 2008 року. Судом було роз'яснено ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] положення ч. 1 ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Проте, ПАТ «Універсал Банк» вимоги вказаних ухвал суду виконані не були. Цивільна справа була повернута експертною установою на адресу суду з повідомленням про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи у зв'язку з тим, що оригінали досліджуваних документів на адресу експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Міністерстві внутрішніх справ у Волинській області надані не були (а.с. 99). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Вищевказані обставини дають суду підстави вважати, що ПАТ «Універсал Банк» недобросовісно виконує свої процесуальні обов'язки. Крім того, згідно встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У даному випадку, у зв'язку з тим, що оригінали досліджуваних документів ПАТ «Універсал Банк» на адресу суду та експертної установи надано не було, призначена судом експертиза не була проведена. Відповідно до ч. 1ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 146 ЦПК України суд вважає встановленим факт того, що [PERSON] не підписував кредитний договір № CL50308 від 17.06.2008 року з додатками № 1 та № 2 до нього. Положенням статті 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вказана презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, оцінивши надані сторонами докази їх в сукупності, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у [PERSON] волевиявлення на укладання кредитного договору № CL50308 (кредит готівкою) від 17.06.2008 року та не відповідність вказаного правочину положенням ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки не може бути дійсним правочин, укладений без волевиявлення однієї із сторін. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача ПАТ «Універсал Банк» на користь позивача підлягати стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved