Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що йому на підставі договору дарування частини жилого будинку, укладеного 03 вересня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-1076, та договору купівлі-продажу частини жилого будинку, укладеного 11 жовтня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-1266, на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних домової книги, у вказаному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: він, його син, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 19 квітня 2009 року ; його брат, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 21 березня 2019 р.; колишній співвласник майна, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 14 грудня 1993 року. У 2003 році відповідач виїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту і з тих пір він не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші члени його сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 липня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 15 квітня 2020 року о 10,00 годині. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст. 128, 131 ЦПК України, про що є оголошення на сайті, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку від 03 вересня 2002 року /а.с. 5-6/ та копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11 жовтня 2002 року /а.с.7-8/. Згідно даних домової книги /а.с. 36-64/, у вказаному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач, його син, [PERSON] , зареєстрований з [INFO] ; його брат, [PERSON] , зареєстрований з [INFO] ; [PERSON] , зареєстрований з 14 грудня 1993 року . Відповідач з 2003 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту про підтвердження факту не проживання особи від 16 березня 2020 року /а.с. 26/, який підписали сусіди [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час у позивача є перешкоди у праві користування будинком через реєстрацію відповідача. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цією особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права . Згідно зі ст.76 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може хвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в зв`язку з тим, що відповідач не проживає в вищевказаному житловому будинку з 2003 року, не є членом сім`ї позивача, відповідно до договору купівлі-продажу продав належну йому 1/2 частину жилого будинку по [ADDRESS] , позивач не може в повній мірі реалізувати своє право користування та розпорядження будинком. Є необхідність усунути перепони у здійсненні права власності позивача. Є підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 29, 322, 391 ЦК України, ст. 71,72 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ,

Outcome: approved