Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , про що 13 червня 2018 року складено відповідний актовий запис за №10. Позивач постійно проживав у спадковому будинку на момент смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , та прийняв спадщину. Треті особи по справі спадщини не приймали та на неї не претендують. Оформити спадкові права не має змоги у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання [PERSON] не з`явився, проте його представник, адвокат - Тімофті Василь Іванович подав до суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у відсутності позивача та його представника. В судове засідання представник відповідача Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надали суду заяви в яких вказують, що вимоги позову визнають повністю та не заперечують проти розгляду справи в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спадкоємець будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив. Судом встановлено, що [INFO] померла його мати - [PERSON] про що 13 червня 2018 року складено відповідний актовий запис за №10. Позивач постійно проживав у спадковому будинку на момент смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , та прийняв спадщину. До складу спадщини входить: житловий будинок - літера «А», загальною площею 210,4 кв.м, в тому числі житловою площею 97,1 кв.м, літній душ - літера «Б», літня кухня - літера «В», вбиральня літера - «Г», сарай - літера «Д», «Е», «Є», «Ж», колодязь №1, №2, ворота №3, огорожа №4, ворота №5, огорожа №6, хвіртка №7, вимощення №І, загальною вартістю 297716 грн, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Треті особи по справі спадщини не приймали та на неї не претендують. Оформити спадкові права не має змоги у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved