Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником нежитлового приміщення (магазину), розташованого за адресою смт.Мельниця Подільська, площа Галицька, 8 Борщівського району Тернопільської області згідно свідоцтва про право власності, виданного реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції 20.03.2015 року. Крім того, вказав, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки від 09 червня 2015 року Мельнице Подільська селищна рада на підставі рішення позачергової сесії шостого скликання Мельнице Подільської селищної ради від 12.05.2015 року, продала, а він придбав земельну ділянку загальною площею 0, 0500 га, яка знаходиться в смт.Мельниця Подільська, площа Галицька, земельна ділянка, 8 Борщівського району Тернопільської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На вказаній земельній ділянці згідно правовстановлюючих документів, знаходиться належне йому на праві власності приміщення магазину. Проте, на придбаній ним земельній ділянці розташована частина нерухомого майна площею 6 м. кв., що належить відповідачу [PERSON], який порушивши межі земельних ділянок, самовільно звів будівлю. Незаконність знаходження цього майна на вказаній земельній ділянці стверджується рішенням Борщівського районного суду від 06.02.2014 року, яким визнано нечинними Державний акт серії ІV-ТР № 027740, виданий Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району 24 грудня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~121, на ім»я [PERSON], жителя [INFO], на підставі рішення Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 218, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,03 га, що розташована на території Мельнице-Подільської селищної ради, для обслуговування житлового будинку та Державний акт серії ЯГ № 465082, виданий Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району 1 грудня 2006 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010665503514, на ім»я [PERSON], жителя [INFO], на підставні рішення сесії Мельниця-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 59, на право власності на земельну ділянку площею 0,0462 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS], кадастровий номер: 6120855400:02:001:0096. Поряд з тим, 24 червня 2015 року актом комісійного обстеження земельної ділянки було підтверджено факт незаконного розташування майна площею 6 кв.м. гр. [PERSON] на належній позивачу земельній ділянці. Таким чином, вважає, що [PERSON] порушивши межі земельних ділянок, самовільно звів будівлю, частина якої знаходиться на належній йому земельній ділянці, чим перешкоджає йому у повноцінному використанні такої. На звернення позивача щодо добровільного усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відповідач належним чином не реагує. В зв»язку з чим, просив суд зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, яка розташована в смт. Мельниця-Подільська площа Галицька 8, шляхом демонтажу 6 кв.м. самовільнозведеної будівлі. Крім того, заборонити [PERSON] в подальшому будівництво будь яких будівель та споруд на належній позивачу земельній ділянці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої до суду заяви розгляд справи просив провести без його участі, при цьому, зазначив, що позов підтримує. Відповідач [PERSON], будучи у визначеному законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з»явився. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України, відповідно до якої у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, позивач [PERSON] являється власником нежитлового приміщення, магазину загальною площею 268, 5 кв.м., розташованого в смт. Мельниця-Подільська площа Галицька 8, Борщівського району що стверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія СТА 768656, виданим Реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 20.03.2015 року. Наведене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серія ЕЕО 849870, Технічним паспортом на даний магазин, виготовлений ТОВ «ТІНТО» 30.12.2014 року на ім»я [PERSON]. Крім того, з Договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.06.2015 року серія НАН 904624, слідує, що Мельнице Подільська селищна рада на підставі рішення позачергової сесії шостого скликання Мельнице Подільської селищної ради №923 від 12.05.2015 року, продала, а позивач [PERSON], як фізична особа-підприємець, купив земельну ділянку загальною площею 0, 0500 га в межах згідно з планом, яка знаходиться в смт.Мельниця Подільська, площа Галицька, земельна ділянка, 8 Борщівського району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий номер земельної ділянки 6120855400:02:001:0368. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1087. Згідно акту обстеження земельної ділянки площею 0, 0500 га для обслуговування приміщення магазину [PERSON], яка розміщена в смт.Мельниця Подільська площа Галицька, 8, складеного комісією Мельнице Подільської селищної ради за участю селищного голови [PERSON] та начальника відділу Держземагенства у Борщівському районі [PERSON] від 24.06.2015 року, вбачається, що в результаті обстеження підтверджено факт розташування частини нерухомого майна площею 6 квадратних метрів [PERSON] на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності [PERSON] Саме з цього приводу позивач просив зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, яка є предметом спору а також заборонити в подальшому будівництво будь яких будівель та споруд на ній. При цьому на незаконність знаходження майна відповідача на його земельній ділянці, позивач посилається на рішення Борщівського районного суду від 06 лютого 2014 року. Як вбачається з копії рішення Борщівського районного суду від 06.02.2014 року у справі №594/1966/13-ц за позовом [PERSON] до Мельниця-Подільської селищної ради Борщівського району, [PERSON], третя особа без самостійних вимог відділ Держземагенства у Борщівському районі Тернопільської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, на яке позивач посилається як на підставу свого звернення до суду, таким позов [PERSON] задоволено, вирішено визнати нечинними Державний акт серії ІV-ТР № 027740, виданий Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району 24 грудня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~121, на ім»я [PERSON], жителя [INFO], на підставі рішення Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 218, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,03 га, що розташована на території Мельнице-Подільської селищної ради, для обслуговування житлового будинку та Державний акт серії ЯГ № 465082, виданий Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району 1 грудня 2006 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010665503514, на ім»я [PERSON], жителя [INFO], на підставні рішення сесії Мельниця-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 59, на право власності на земельну ділянку площею 0,0462 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS], кадастровий номер: 6120855400:02:001:0096. Ухвалюючи дане рішення, суд виходив із того, що постановою Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року у справі №2-а-3596/11 за позовом [PERSON] до Мельнице Подільської селищної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання протиправними рішень сільської ради, якою задоволено позов [PERSON] до Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання протиправними рішень селищної ради, визнано протиправними та скасовано рішення вісімнадцятої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 18 квітня 2001 року № 211 Про розгляд заяви гр.[PERSON]; рішення девятнадцятої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 217 Про розгляд заяви гр.[PERSON] про передачу земельної ділянки безоплатно у приватну власність; рішення другої сесії четвертого скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 60 Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки гр.[PERSON]І. А згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, постанова Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року залишена без змін. Однак, як вбачається з матеріалів справи №2-а-3596/11 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року було задоволено частково касаційнй скаргу [PERSON], постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.07.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. На момент постановлення судом рішення у даній справі адміністративний позов [PERSON] до Мельнице-Подільської селищної ради не вирішено. А отже, в силу вимог ст. 61 ЦПК України, суд позбавлений можливості в обгрунтовання вимог позивача взяти до уваги обставини, встановлені вищезазначеними судовими рішеннями Борщівського районного суду Тернопільської області. Відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Крім тверджень позивача, висновок про те, що відповідач [PERSON] в порушеня визначеного законом порядку на належній позивачу земельній ділянці ( придбану у власність у 2015р.) звів самочинне будівництво, не стверджений будь-якими офіційними рішеннями відповідних органів. Будь-яких доказів, які б це стверджували суду надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. З наданих позивачем доказів, суд позбавлений можливості зробити висновок про те, що межі земельної ділянки, яка на даний час перебуває у його власності, яку він придбав як фізична особа-підприємець у територіальної громади в 2015 році, були визначені та встановлені на місцевості, зокрема, в період коли [PERSON] вів самочинне будівництво. Аналізуючи всі дослідженні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому його вимоги судом задоволені не можуть бути. Судові витрати по справі слід покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 367, 391 ЦК України, ст.. 152 ЗК України,

Outcome: dismissed