Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом. В обґрунтування своїх заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , спадкоємцями за законом якої є позивач та його брат [PERSON] , який в свою чергу відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь своєї доньки [PERSON] . Померла мати [PERSON] була особою похилого віку 1936 року народження, часто хворіла, останні роки не могла самостійно себе обслуговувати та потребувала постійної сторонньої допомоги, не могла вільно самостійно пересуватися. Доглядом матері, забезпеченням її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням по мірі можливостей займалися близькі люди, зокрема позивач та його дружина. Про безпорадний стан матері [PERSON] було відомо, проте він з?явився з співмешканкою [PERSON] , коли мати [PERSON] мала отримувати пенсію, яку вони забрали і більше позивач їх не бачив. Про факт подання його братом [PERSON] заяви про прийняття спадщини позивачу стало відомо у нотаріальній конторі під час подання ним заяви про намір успадкувати спадкове майно. Ч.1 ст.172 СК України передбачено, що дитина, повнолітні дочка, син, зобов?язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати допомогу. Так як [PERSON] та [PERSON] доглядом матері, її утриманням та піклуванням не займалися і не мали бажання займатися, хоча мали таку можливість, тому відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України мають бути усунені від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У свою чергу позивач поважав своїх батьків, повністю про них піклувався, забезпечивши повноцінний догляд, лікування і самостійно без відповідачів поховав матір. Факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від піклування за матір?ю та необхідності у сторонньому догляді можуть підтвердити свідки. З огляду на вказані обставини позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просив усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Судові витрати просив покласти на відповідачів, оскільки він являється інвалідом другої групи і звільнений від сплати судового збору. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 15.10.2019р. [PERSON] та [PERSON] на позовну заяву подали відзиви, в яких вони не визнають позовні вимоги і просять відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не доведено факт їхнього ухилення від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги та перебування її в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та її потребу в допомозі. 29.10.2019р. [PERSON] було повідомлено про смерть батька [PERSON] та надано для приєднання до матеріалів справи копію свідоцтво про його смерть. На підставі ухвали від 03.07.2020р. справу було прийнято до свого провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Стовбун О.А. позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Лукашенко Ю.І. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що позивач не довів свідоме ухилення [PERSON] і [PERSON] від виконання обов?язку з догляду та надання допомоги спадкодавцю [PERSON] , а неналежне, на думку позивача, виконання таких обов?язків його братом носить оціночний характер, що не може бути віднесене до умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на умисне ухилення від обов?язку надання допомоги спадкодавцю у розумінні ч.5 ст.1224 ЦК України. Позивач є сином [PERSON] і першочергово обов?язок піклування про свою матір покладається саме на нього, як на сина, не на онуків. Відповідач [PERSON] в будь-якому випадку регулярно відвідувала свою бабусю та під час таких візитів, в силу свої можливостей, надавала їй як матеріальну допомогу (купувала продукти харчування) так і фізичну допомогу (допомагала по господарству). Зазначені обставини вказують на те, що: 1) [PERSON] надавав допомогу своїй матері в силу своїх можливостей, тобто не ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги; 2) [PERSON] не перебувала у безпорадному стані та могла самостійно забезпечувати свої побутові потреби життєдіяльності; 3) [PERSON] не потребувала допомоги виключно від [PERSON] , оскільки їй також надавалася допомога позивачем та найнятою для цього особою, в тому числі й за рахунок пенсії спадкодавця. Отже, з доказів, що містяться у матеріалах справи, вбачається відсутність умов, передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України, для усунення [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування. Відповідач [PERSON] підтримала позицію свого представника і просила відмовити у задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Шелудько В.П. у судове засідання не з?явилася по невідомих суду причинах. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу). Суд, вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.55 Конституції України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Установлені обставини справи та докази. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 серпня 1963 року Жашківським райбюро ЗАГС Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2018 року Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5) і після її смерті [INFO] приватним нотаріусом Шелудько В.П. було заведено спадкову справу №206, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №274 від 16.10.2018р., причиною смерті [PERSON] було хронічне порушення мозкового кровообігу: церебральний атеросклероз (а.с.6). З довідки приватного нотаріуса Шелудько В.П. №407 від 21.07.2019р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями на все майно, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.14). На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №024292, виданого 14.01.2009р. Жашківською міською радою Черкаської області, [PERSON] мала право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована по [ADDRESS] (а.с.18), що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17). На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №024293, виданого 14.01.2009р. Жашківською міською радою Черкаської області, [PERSON] мала право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0474 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по [ADDRESS] (а.с.19), що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16). У відповідності до довідки від 29.05.2019р. [PERSON] знаходилася на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Черкаській області і отримувала пенсію (а.с.29). З ряду наданих позивачем [PERSON] рахунків та товарних чеків вбачається оплата за поминальний обід та продуктів на обід, ритуальні послуги та придання товарів, необхідних для поховання (а.с.30-35). Згідно квитанцій від 21.06.2019р. вбачається, що оплата за газ проводилася [PERSON] (а.с.36-39). З індивідуальної картки №12 вагітної та породіллі вбачається, що [PERSON] мала незадовільний стан здоров?я після пологів (а.с.68-70). З метою об?єктивного та повного з?ясування обставин справи за клопотанням [PERSON] на підставі ухвали суду від 08.09.2020р. у приватного нотаріуса Шелудько В.П. було витребувано спадкову справу №206/2018, заведену після смерті [PERSON] . З матеріалів даної спадкової справи встановлено наступне. 08 листопада 2018 року до приватного нотаріуса Жашківського нотаріального округу Черкаської області звернувся [PERSON] із заявою, в якій відмовився від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] на користь його доньки (внучки померлої) [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями майна померлої є її син - [PERSON] та внучка - [PERSON] . Заповітне розпорядження [PERSON] не складалося. У ході судового розгляду були допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснила, що живе по сусідству з [PERSON] . Добре знала бабку [PERSON] , яка жила по [ADDRESS] і свідок постійно ходила на роботу повз її будинок. Вона ніколи не скаржилася на синів. [PERSON] живе по [ADDRESS]. Бачила [PERSON] з його співмешканкою за місяць до смерті баби. Вони прибирали в неї, тріпали доріжки, збирали грушки. Свідок ніколи не чула, що бабка була прикута до ліжка. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . Знає і [PERSON] і [PERSON] . Спочатку [PERSON] була при здоров?ї, потім її здоров?я погіршилося, бабка часто падала, йшла на стадіон, приходила до свідка за спічками. [PERSON] приходив до матері з своєю співмешканкою, коли вона його звала. Була свідком того, як [PERSON] купував матері ліки за свої гроші, тому що мати не пам?ятала куди діла гроші. Після ліків бабі стало легше, але вона лежала, її мили і годували з ложечки. Лежачою баба стала приблизно за місяць до смерті. Була присутня як баба помирала. Також була невістка [PERSON] і ще якась жіночка, вони прибирали. Свідок [PERSON] пояснив, що він жив поряд з хатою [PERSON] , яку потім купив. [PERSON] із своєю дружиною приходили до матері, обробляли город, привозили медичного працівника, доглядали за матір?ю. [PERSON] у матері не бачив, він намагався проскочити, щоб мати його не бачила. Свідок приходив до [PERSON] як сусід, допомагав їй встати, коли вона падала, та заводив до хати. Доглядали за бабою [PERSON] та його дружина, а зі сторони другого брата допомоги він бачив. Баба не могла нічого робити, тому що була стара і хвора. Свідок працював до п?ятої години, жінка була вдома. Баба лежала перед смертю дуже мало. [PERSON] працював охоронникои у кафе на стадіоні. За тиждень до смерті бачив матір. Між [PERSON] і [PERSON] з 2008 року були нормальні стосунки. Вони спілкувалися, ходили разом у гості до покійних батьків. Запрошували у гості [PERSON] разом з дружиною. Чим займався [PERSON] свідок не знає. У присутності свідка не було такого, що [PERSON] украв гроші. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що коли він запропонував [PERSON] доглядати матір, почали прибирати, все повиносили і була розмова, що [PERSON] пенсію матері забрав і зник. [PERSON] був у гостях і в [PERSON] , коли його дочка [PERSON] йшла заміж. Після того не був. [PERSON] був хворий і йому було тяжко доглядати за матір?ю, тому пропонував [PERSON] жити з матірю? і доглядати її. Свідок [PERSON] пояснила, що коли вони з чоловіком приїхали, то познайомилися з [PERSON] . Стосунки були нормальні. До [PERSON] навідувався син [PERSON] , привозив жом, так як мати тримавала корову. [PERSON] вона не бачила. Коли помер чоловік [PERSON] , то його похованням займався [PERSON] . Потім [PERSON] захворіла, в неї почала зникати пам?ять, вона часто падала і сусідка [PERSON] допомагала завести її до хати. [PERSON] приходив до матері то один раз у місяць, то один раз у пів року. Баба розповідала як вона тішиться, коли [PERSON] приходив до неї. Свідок [PERSON] пояснила, що у її колишнього покійного чоловіка [PERSON] з братом [PERSON] стосунки були ніякі. Її колишній чоловік відмовився від спадщини на користь її дочки [PERSON] . Останній рік вона була на базарі і бачила бабу, баба розмовляла неадекватно. Коли ходила у магазин « Мандарин », то бачила колишнього чоловіка і його співмешканку, яка вивішувала «стірку» і подумала, що вони коло матері живуть. Потім бачила [PERSON] і той казав, що живе біля матері. Коли вона жила разом з [PERSON] , то він допомагав матері. Мати казала, що [PERSON] хороший і ставилися один до одного добре. А стосунки між братами були недобрі. [PERSON] недолюблював свого брата, казав: «Тут його батьківщина і це все буде його». [PERSON] бачила за два місяці до її смерті. Свідок [PERSON] пояснив, що він проживав по сусідству з [PERSON] хата з хатою. Доглядали він і його жінка. [PERSON] жила одна і коли виходила на подвір?я, то падала і він разом з сусідкою [PERSON] її піднімали. [PERSON] і його дружина носили матері їжу, купали її. [PERSON] бачив один раз з новою «хазяйкою», вони виносили з хати пральну машину, а потім десь пішли. Були коло матері п?ять днів, поки не отримали материну пенсію. [PERSON] приходив до матері за місяць до її смерті з якоюсь жінкою. Свідок [PERSON] пояснила, що в неї був город через дві хати від [PERSON] і вона допомагала її доглядати. [PERSON] був після операції. [PERSON] разом з його дружиною мили і годували матір. Коли сапала город, то бачила як йшов [PERSON] , сказала йому, щоб той навідав матір, але він не прийшов. [PERSON] була проти лікарів і не хотіла у лікарню, сказала, що вмре своєю смертю. Вона забалакувалася, не усвідомлювала свої вчинки, треба було після неї все прибирати, помити її. Коли помер дід, [PERSON] прийшов і забрав машину. Мати просила, що той прийшов, але він не приходив. Мати лежала прикута до ліжка. [PERSON] два роки допомагала: ходила до [PERSON] сапати город, прибирати і мити її. За це їй [PERSON] платив гроші. Якщо її не було, то коло [PERSON] була [PERSON] . Три місяці до смерті [PERSON] була лежача, ждала свою внучку [PERSON] . Син [PERSON] мав проблеми з алкоголем і і не приходив до матері через те, що вона його сварила за це. Обгрунтування і висновки. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Підстави усунення від права на спадкування передбачені статтею 1224 ЦК України, зокрема, відповідно до її частини третьої, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини шостої статті 1224 ЦК України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 08.11.2018р. у справі №521/20849/16, від 19.06.2019р. у справі №491/1111/15, від 29.04.2020р. у справі №520/5083/16-ц, від 21.04.2021р. у справі №569/12523/16-ц, від 29.06.2021р. у справі №386/967/18. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З показів свідків, допитаних в судовому засіданні як з сторони позивача, так і з сторони відповідача, вбачається, що всі вони дали узгоджені між собою свідчення, суть яких зводиться до того, що [PERSON] проживав окремо від своєї матері, між ними були нормальні стосунки, мати любила [PERSON] , останній приходив до матері та допомагав їй по господарству (прибирав, прав одяг тощо). Майже до смерті [PERSON] могла самостійно ходити та самостійно забезпечувати свої побутові потреби життєдіяльності. У цьому їй також допомагав інший син [PERSON] та найнята ним колишня медсестра [PERSON] . З доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] пенсію не отримував, а перебивався тимчасовими підробітками, а отже надавати суттєву фінансову допомогу матері не міг. У зв`язку з чим, допомагав їй працею та інколи купував продукти харчування. При цьому, мати отримувала пенсію, якою могла матеріально забезпечувати та утримувати себе. Стосовно ж тих обставин, що за місяць до смерті [PERSON] не могла самостійно ходити, як зазначено вище, то в цей період за нею здійснювали нагляд [PERSON] зі своєю дружиною та найнята колишня медсестра [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не потребувала допомоги виключно від [PERSON] , оскільки отримувала її й від інших родичів. Крім того, жоден зі свідків не зазначив, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані. Відсутній також і висновок СМЕ з цього питання. Те, що [PERSON] перебував з матір`ю у нормальних стосунках і не ухилявся від піклування про неї, підтверджує й той факт, що мати не залишила заповіту на користь позивача. Зазначені обставини вказують на те, що [PERSON] надавав в силу своїх можливостей допомогу своїй матері [PERSON] , тобто не ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги; [PERSON] не перебувала у безпорадному стані та могла самостійно забезпечувати свої побутові потреби життєдіяльності; [PERSON] не потребувала допомоги виключно від [PERSON] , оскільки їй також надавалась допомога позивачем та найнятою для цього особою, в тому числі й за рахунок пенсії спадкодавця. Що стосується усунення від спадкування безпосередньо відповідача [PERSON] , то позивач взагалі не навів жодного доводу та не надав жодного доказу про те, що відповідач свідомо ухилялася від виконання обов?язку з догляду та надання допомоги спадкодавцю [PERSON] , яка є її бабою. Першочергово обов?язок піклування про свою матір покладається саме на дітей, а не на онуків. Зазначені обставини вказують на те, що: 1) [PERSON] надавав допомогу своїй матері в силу своїх можливостей, тобто не ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги; 2) [PERSON] не перебувала у безпорадному стані та могла самостійно забезпечувати свої побутові потреби життєдіяльності; 3) [PERSON] не потребувала допомоги виключно від [PERSON] , оскільки їй також надавалася допомога позивачем та найнятою для цього особою, в тому числі й за рахунок пенсії спадкодавця. Отже, з доказів, що містяться у матеріалах справи, вбачається відсутність умов, передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України для усунення [PERSON] від права на спадкування. Доводи [PERSON] , що за життя спадкодавця він постійно здійснював опіку та надавав їй допомогу не є підставою для усунення відповідача від права спадкування за законом. Приймаючи до уваги встановлені обставини та враховуючи норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку відсутня сукупність обставин, передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши вищевикладені обставини та оцінивши у сукупності наявні у справі письмові докази та пояснення свідків, враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed