Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про припинення та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на підставі договору міни, посвідченого 01.08.2003 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№1608, зареєстрованого 11.09.2003 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації, йому належать 72/225 частин домоволодіння, яке складалося з незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Н-1. Відповідно до листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1201119 від 26.03.2014 року, станом на 31.12.2012 року право власності на зазначений житловий будинок з прибудовами та надвірними будівлями зареєстровано по праву власності також за: [PERSON], - 34/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.1995р., зареєстрованому на Українській універсальній біржі «Культінвест», р.-№2941; 34/100 частин будинку залишилися відкритими за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 22.04.1974р., справа №2-668. Обстеженням від 30.09.2009 року, проведеним працівниками КП ХМБТІ встановлено, що житлові будинки літ. А-1, літ. З-1, сараї літ. К, літ. Л, літ. И по [ADDRESS] зруйновані, у зв'язку зі зношеністю та заінвентаризовано побудований гр. [PERSON] житловий будинок літ Н-1 з цокольним поверхом літ. Нц, мансардою літ. Нм загальною площею 575,3 кв.м., житловою площею 168,0 кв.м., а також ганок літ. «н», вбиральню літ. « О», огорожі №5, 6, 7, 8, вимощення №І, №ІІ. Виготовлено технічний паспорт. За результатами проведеного натурного обстеження, виконаного на замовлення ПП «Ларго-ЗЕТ» (ліцензія АВ №441870), здійснене позивачем будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] визнано таким, що відповідає будівельним, протипожежним і санітарним нормам, придатним до експлуатації. У зв'язку з фактом виконання будівельних робіт із завершення розпочатого будівництвом житлового будинку літ. Н-1 по [ADDRESS] та руйнуванням існуючих будівель через їх зношеність, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 34/100 частин домоволодіння, [PERSON], [PERSON] на 34/100 частин домоволодіння, припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 75/225 частин домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. Н-1 з цоколем літ. Н ц.п. та мансардою літ. Н манс, загальною площею 575,3 кв.м., житловою площею 168,0 кв.м., ґанок літ. н, вбиральню літ. О, та огорожу №5, хвіртку №6, ворота №7, огорожу №8, вимощення І, вимощення II, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином, своєчасно, про причини неявки не сповістили, заперечень не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник 3 особи- Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не з'явився, направив суду відзив по справі, в якому просить судовий розгляд проводити без представника інспекції, проти позову заперечує і зазначає, що за п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 р. у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком, отже визнання у судовому порядку права власності на об'єкт будівництво не позбавляє обов'язку введення його в експлуатацію. Інформація про наявність дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об'єкту та вводу його в експлуатацію у позивача відсутня. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.07.1991 року державним нотаріусом 5-ї ХДНК Кривошеїною І.М., р.-№5-4911, [PERSON] придбала 72/225 частин домоволодіння, розташованого по [ADDRESS], яке складалося з приміщень житлового будинку літ. А-1: сіни площею 11,0 кв.м., ІІ кладова площею 3,1 кв.м., ІІІ кладова площею 2,5 кв.м., 1-2 кухня площею 8,7 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 11,7 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 14,4 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 9,0 кв.м.; надвірні будівлі: погріб літ. В, туалет літ. Ж, сарай літ. И, огорожа №1, 4, водопровід №2. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова №114-2 від 01.12.1992 року, гр. [PERSON] було дозволено знести належний їй житловий будинок літ. А-1 та в глибині двору по [ADDRESS] побудувати новий житловий будинок. [PERSON] здійснила знесення належного їй житлового будинку літ. А-1 і в глибині двору розпочала будівництво нового житлового будинку літ. «Н», який, на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова №20-53 від 16.03.1999 року гр. [PERSON], відчужила з відсотком його готовності 28%. За договором міни, посвідченим 01.08.2003 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№1608, зареєстрованого 11.09.2003 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації, гр. [PERSON] продав належні йому 72/225 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] позивачу [PERSON]. У тому ж році позивач добудував житловий будинок. Як вбачається з листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1201119 від 26.03.2014 року, право власності на житловий будинок з прибудовами та надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано по праву власності за: [PERSON]- 72/225 ч. на підставі договору міни від 01.08.2003р., посвідченого п/н ХМНО [PERSON], р.-№1608; [PERSON] - 34/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.1995р., зареєстрованому на Українській універсальній біржі «Культінвест», р.-№2941; 34/100 частин будинку залишилися відкритими за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 22.04.1974р., справа №2-668. За інформацією КП «Харківське міське БТІ» від 30.09.2009 року житлові будинки літ. А-1, літ. З-1, сараї літ. К, літ. Л, літ. И зруйновані, у зв'язку зі зношеністю та заінвентаризовано побудований гр. [PERSON] житловий будинок літ Н-1 з цокольним поверхом літ. Нц, мансардою літ. Нм загальною площею 575,3 кв.м., житловою площею 168,0 кв.м., а також гонок літ. н, вбиральню літ. О, огорожі №5, 6, 7, 8, вимощення №І, №ІІ. Виготовлено технічний паспорт. Довідкою КЖЕП №93 Жовтневого району міста Харкова від 26.02.2002 року також підтверджено, що розташований за адресою: [ADDRESS] житловий будинок для житла не придатний, так як знаходиться в зруйнованому стані. З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що на території домоволодіння по [ADDRESS] існувало два житлових будинки літ. А-1 та літ. З-1, останній з яких станом на лютий 2002 року визнаний таким, що непридатний для проживання, а станом на вересень 2009 року визнаний зруйнованим у зв'язку зі зношеністю. Відносно житлового будинку літ. А-1, то судом було встановлено, що його було знесено ще попереднім власником гр. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова №114-2 від 01.12.1992 року. Таким чином,судом встановлено, що на час розгляду справи в суді інших будинків, окрім житлового будинку літ. Н-1 по [ADDRESS], не існує. За загальним правилом ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідачі, як власники частини домоволодіння, протягом тривалого часу в будинку не проживають, жодних заходів з утримання та ремонту будинку не приймали, що призвело до руйнування будинків. Згідно зі статтею 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Отже, належна позивачу частина будинку є цілісним домоволодінням, однак, попри це він позбавлений можливості здійснювати своє право власності на нього через реєстрацію права власності за відповідачами частини будинку , яка зруйнована та не існує в натурі. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем [PERSON] завершено всі будівельні роботи з будівництва житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] і ним 08.10.2009 року в КП «Харківське міськМБТІ» отримано технічний паспорт на житловий будинок літ. «Н-1», розташований за вказаною адресою. Згідно технічного висновку, виконаного на замовлення ПП «Ларго-ЗЕТ» (ліцензія АВ №441870), здійснене позивачем будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] визнано таким, що відповідає вимогам будівельних норм по несучій здатності, протипожежним і санітарним нормам .Стан будівельних конструкцій, застосовані матеріали, розміри конструктивних елементів і основні несучі конструкції житлового будинку володіють достатньою надійністю, придатні для подальшої експлуатації. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. За нормами ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Судом не встановлено що за час будівництва були порушені права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відтак приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved