Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 09 червня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Добровільно вирішити це питання відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 09 червня 2002 року. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву вх.№3048 від 17.05.2017, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№3047 від 17.05.2017, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити їй «Боднар». Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З витягів із паспортів громадян України [PERSON], серія АА №303726, виданого 12.07.1996 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області та [PERSON], серія АВ №454641, виданого 01.08.2002 Жмеринським РВ УМВС України у Вінницькій області, встановлено, що 09 червня 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія 1-АМ №222712, виданого 14.05.2004 Клембівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області. Сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позов. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із витягів із паспортів громадян України [PERSON], серія АА №303726, виданого 12.07.1996 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області та [PERSON], серія АВ №454641, виданого 01.08.2002 Жмеринським РВ УМВС України у Вінницькій області, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Корчун» змінила на прізвище чоловіка «Боднар». Відповідач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «Боднар». Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити відповідачеві [PERSON] прізвище «Боднар». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved