Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок в с. Романів по вул.Центроальна,49. Свої вимоги обґрунтовує тим, 16.02.2015р. померла його тітка [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. 30.12.1999р. [PERSON] склала заповіт згідно якого все своє майно, зокрема і житловий будинок, що знаходиться в с.Романів Перемишлянського району Львівської області вона заповіла позивачу [PERSON] В нотаріальному порядку позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки 18.08.2015р. отримав письмове роз»яснення від нотаріуса, згідно якого слідує, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в с.Романів Перемишлянського району після смерті [PERSON] неможливо, оскільки в договору купівлі-продажу житлового будинку не вказана адреса відчужуваного житлового будинку та відомості про державну реєстрацію права власності померлої на дане майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві та просить його задоволити. Відповідач Романівська сільська рада в судове засідання не з»явились, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Проти позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Мурованокуриловецького нотаріального округу [PERSON] до суду не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п.3.3 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13 суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об'єкт нерухомості спадкодавцеві. Судами розглядаються спори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка була чинною на день укладення договору купівлі-продажу передбачає, що одним із правовстановлюючих документів є договори купівлі-продажу будинку, посвідчені місцевими Радами депутатів трудящих в межах їх компетенції. Згідно договору купівлі-продажу від 09.08.1990р. [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок в с.Романів Перемишлянського району (однак без заначення точної адреси). Згідно заповіту посвідченого секретарем Романівської сільської ради 30.12.1999р. [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17.02.2015р. (свідоцтво про смерть І-АМ №317451) Згідно роз»яснення приватного нотаріуса Мурованокуриловецького нотаріального округу [PERSON] слідує, що 30.03.2015р. за зверненням [PERSON] зареєстрована спадкова справа № 53/2015 щодо майна померлої [PERSON] Згідно довідки Романівської сільської ради слідує, що відповідно до по господарських книг сільської ради [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з по господарськими прибудовами в с.Романів вул..Центральна,49 Перемишлянського району Львівської області. Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 22.01.2016р. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу 30.03.2015р. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та за позивачем [PERSON] як спадкоємцем за заповітом, слід визнати право власності на житловий будинок , що знаходяться в с. Романів, вул..Центральна,49 Перемишлянського районуЛьвівіської області. Також з позивача слід стягнути недоплачену суму судового збору, що становить 64,00грн.

Outcome: approved