Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким виключити відомості про його батьківство з актових записів свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Позов обгрунтовує тим, що сторони 03.08.2007 року уклали шлюб, який 20.11.2014 року рішенням суду було розірвано. [PERSON] , в своїй позовній заяві вказує, що відповідачка [PERSON] подала до суду позов, в якому просить стягувати з позивача аліменти на утримання їх трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач даний позов не визнає та вказує, що не є батьком даних дітей, оскільки перебуває з відповідачкою в неприязних стосунках через постійні її зради у подружньому житті. Дана позовна заява надійшла до суду 26.04.2019 року та відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 02.05.2019 року справу залишено без руху та надано строк позивачеві для усунення недоліків. Ухвалою від 22.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.07.2019 року. Ухвалою суду від 03.07.2019 року за клопотанням позивача зупинено провадження та призначено судово-біологічну експертизу. 22.07.2019 року на адресу суду надійшло повідомлення з Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз МЮ України про неможливість проведення експертизи. Ухвалою суду від 01.08.2019 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 06.08.2019 року зупинено провадження у справі та призначено проведення судово-біологічної експертизи. Ухвалою суду від 09.10.2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.11.2019 року, яке в подальшому було відкладено. Ухвалою від 16.01.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судовог8о розгляду. Позивач, [PERSON] , через канцелярію суду надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Також надав заяву, в якій просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Відповідачка, [PERSON] , через канцелярію суду подала заяву, в якій справу просить слухати у її відсутність, позов визнає частково. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.08.2007 року народження сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , однак, як вказує позивач в своїй позовній заяві, шлюб між ними було розірвано. З копії свідоцтва народження серії [NUMBER] від 04.01.2003 року вбачається, що батьками дитини [PERSON] , вказано позивача [PERSON] та [PERSON] .. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.2007 року вбачається, що батьками [PERSON] зазначено позивача [PERSON] та [PERSON] .. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.01.2010 року вбачається, що батьками [PERSON] є позивач [PERSON] та [PERSON] .. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Так, відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст.81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем [PERSON] , було заявлено клопотання про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи, оскільки в нього є сумніви щодо походження дітей, а саме те, чи являється він їхнім біологічним батьком. Згідно наданого висновку Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилася у селі П`ятківка Бершадського району Вінницької області та [PERSON] , [INFO] , яка також народилася в с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області. Однак, згідно вищезгаданого висновку встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. Відтак, позивач записаний батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проте він заперечує своє біологічне батьківство вказаних дітей. Однак з дослідженого судом висновку експерта вбачається, що він не є батьком лише однієї з дітей, а саме [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на дані обставини та беручи до уваги що відповідачка визнає, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] суд вважає, що даний позов слід задовольнити частково та виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька. Що стосується позовних вимог позивача про виключення з актових записів про народження відомостей про нього як батька дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] то в задоволенні таких слід відмовити. Крім того, позивачем було подане клопотання про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Янчуком В.М. було укладено договір про надання правової допомоги адвокатом. Предаствником позивача на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу подано акт виконаних робіт з детальним описом витраченого адвокатського часу на представництво інтересів позивача [PERSON] .. Обсяг проведеної роботи та розмір гонорару, згідно наявної в матеріалах справи квитанції № 86 від 06.08.2019 року на становить 3000 грн. Слід також зазначити, що норма пункту 2 частини 3 статті 133 ЦПК України відносить до судових витрат, серед іншого, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення експертизи. Так, позивачем було заявлене клопотання про стягненя з відповідачки понесених ним судових витрат з оплати для проведення експертизи та на підтвердження вказаних витрат надав квитанцію №28121172-1 та рахунок до висновку експерта, згідно якого було проведено 5 молекулярно-генетичних експертиз, загальна вартість яких становить 12690,00 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 768,40 грн. 00 коп. Таким чином, з огляду на те, що позов задоволено частково судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі: 256,13 судового збору та 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Щодо витрат понесених за проведення молекулярно-генетичних експертиз, то з дослідженої в судовому засіданні квитанції №28121172-1 вбачається, що платником за дані послуги є [PERSON] , яка не є стороною по справі, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про відшкодування понесених витрат за проведення експертиз слід відмовити.

Outcome: partial