Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 06.07.2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2434, він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім`ю та шлюб, розв`язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, тому просить суд вирішити питання щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу з матір`ю. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.07.2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2434. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимоги відповідача про вирішення питання щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу з матір`ю, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Вимоги про визначення місця проживання дитини позивачем заявлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, питання щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу з матір`ю, порушене відповідачем, судом в межах вимог позивача про розірвання шлюбу розгляду не підлягає. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved