Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якому просить зобовязати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO]. Просить визначити способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: побачення І - III субота місяця з 12.00 год. до 18.00 год.; ІІ-ІV неділя місяця з 12.00 год. до 18.00 год.; в день народження доньки з 12.00 год. до 18.00 год. в дні державних вихідних з 12.00 до 18.00 год.; спільний відпочинок: 1 місяць літніх канікул дитина проводить з батьком, необмежене спілкування з донькою [PERSON], особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку в день побачення з донькою, батько має право забирати доньку з дому/садка/школи особисто. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони не можуть досягти згоди щодо участі батька у вихованні дитини, її утриманні, особистому спілкуванні. Зазначив, що відповідач уникає зустрічей та чинить перешкоди позивачу у його намаганнях зустрітися з дочкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Попередньо подала суду свої пояснення відповідно до яких погоджується на встановлення побачень з дитиною позивача, але виключно за її присутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] із 05 травня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2015 року). У даному шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ИД №183335, видане 02 серпня 2013 р. відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції), яка проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: с. Теофілівка Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України , той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] та її вихованні, затвердженого рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 28.09.2017 р. №39, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне встановити наступний графік побачень батька з донькою: 1, 3 субота та 2, 4 неділя кожного місяця із 12 год. по 18 год. в присутності матері. Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд враховує висновок органу опіки та піклування та приходить до висновку, що побачення дитини з батьком слід проводити із врахуванням графіку побачень батька з дитиною, запропонованих органом опіки та піклування, в присутності матері. Право щорічного літнього відпочинку та оздоровлення з малолітньою дитиною [PERSON], а також забирання малолітньої дитини із дошкільного закладу, школи та її місця проживання, [PERSON] здійснювати за погодженням із її матірю [PERSON]. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд зазначає, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували чинення перешкод останньому з боку відповідача щодо побачень та спілкування з неповнолітньою [PERSON], а тому вважає, що позов у цій частині не підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial