Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого адміністрацією підприємства «Вінницяелектротехнологія» згідно із наказом №69 від 20.12.1995 року, позивач являється власником квартири [ADDRESS] . Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 22.12.1995 року у реєстровій книзі №45 за реєстровим №1375. У вказаній квартирі окрім позивача також зареєстрована з 17.09.2014 року його онука відповідач [PERSON] , яка в квартиру не вселялась і жодного дня в ній не жила, своїх речей у квартирі позивача ніколи не зберігала, а продовжує до даного часу проживати зі своєю матір`ю в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , одним із співвласників якої є її мати. При цьому відповідач залишається зареєстрованою в належній позивачу квартирі і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації в ній. Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача. Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без її фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого адміністрацією підприємства «Вінницяелектротехнологія» згідно із наказом №69 від 20.12.1995 року, позивач являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 22.12.1995 року у реєстровій книзі №45 за реєстровим №1375 (а.с.4 зворот). Згідно довідки ОСББ «Княжий Дім 174» вих.№258 від 28.03.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно акту про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 01.04.2019 року, складеного мешканцями квартир №45, 48, 49 будинку [ADDRESS] , вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з часу реєстрації місця проживання, тобто з 2014 року, не проживала і не заселялась (а.с.7). Вищевказані обставини також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, зазначені свідки суду показали, що відповідач дійсно постійно проживала і проживає на даний час за адресою: [ADDRESS] . В квартирі позивача відповідач ніколи не проживала та не вселялась в останню, особистих речей відповідача у вказаній квартирі не має, будь-яких перешкод щодо вселення позивачем відповідачу не чинились. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2014 року, тоді як остання залишається бути зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн., згідно квитанції №0.0.1318580592.1 від 08.04.2019 року (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 900,00 грн., згідно квитанції адвоката Павлової В.Є. №102 від 05.04.2019 року, які понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved