Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 42 по вул. Чкалова в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Відповідач по справі [PERSON] є його сином, він зареєстрований в будинку з 1987 року, але фактично не проживає з 2015 року і у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 42 по вул. Чкалова в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на будівлю від 13.09. 1981 року будинок № 42 по вул. Чкалова в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області на праві приватної власності належить [PERSON]. (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про народження серії VІІ-НО № 322651, виданого відділом РАЦС Володарського району Донецької області відповідач [PERSON], [INFO] є сином позивача. (8) Відповідно до довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 2358 від 03.06.2018 року та копії домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO] (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. (а.с.11-12) Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджений поясненнями свідки [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивача за адресою: вул. Чкалова, 42, смт. Нікольське, Нікольського району, Донецької області прописаний його син [PERSON], але фактично з 2015 року в ньому не проживає, речей, що йому належать в будинку не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні [PERSON] будинком № 42 по вул. Чкалова в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 42 по вул. Чкалова в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved