Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Позов мотивує тим, що 29.06.2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі РАГС Канівського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 73. 05.12.2002 року у них народилася дочка [PERSON], 22.08.2007 року син [PERSON]. Спочатку жили добре, в подальшому подружні стосунки порушились. Рішенням № 697/372/16-ц від 22.03.2016 року Канівського міськрайонного суду Черкаської області з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Дочка [PERSON], [INFO], з серпня 2016 року проживає разом з ним та знаходиться повністю на його утриманні, що вбачається з довідки № 1713 від 02.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області. Син [PERSON] залишився проживати з відповідачкою. Просить суд звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти звільнення від сплати аліментів заперечувала, просила залишити стягнення аліментів на сина [PERSON]. Суд, вислухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] про звільнення від сплати аліментів підлягає до часткового задоволення. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР № 112465 позивач і відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідно віку, щомісячно починаючи з 19.02.2016 року і до їх повноліття. Позивач зазначає, що на теперішній час дочка [PERSON] з серпня 2016 року і по теперішній час проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Згідно з довідкою № 1713 від 02.02.2017 року, виданою виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області, встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою вул. Ломаки (Чехова), 12 (29б), м. Канів, Черкаської області та знаходиться на його утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно з ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Тобто, стягнення аліментів є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд вважає, що дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом з ним, а тому відпали підстави для стягнення аліментів з позивача за рішенням суду в частині сплати аліментів на утримання дочки. Проте, суд зазначає, що в даному випадку, оскільки рішенням суду з позивача стягуються аліменти одночасно на обох дітей єдиною часткою від заробітку (доходу), то не можна платника аліментів звільняти від сплати аліментів частково, оскільки звільняючи від сплати аліментів на користь сина, зміниться частка, яка встановлена рішенням суду на двох дітей відповідно. Тому доречніше в цій ситуації застосовувати саме норми закону про зміну розміру аліментів, оскільки частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, а саме доведеності факту зміни становища платника аліментів, наявні підстави, передбачені ст.192 СК для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до 16 % від усіх видів заробітків (доходу) позивача. Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial