Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Борщівського району, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме, будинковолодіння у селі Устя по вулиці Центральна,21 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті 23 лютого 1998 року бабки [PERSON], посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Вказав, що будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двору робітника. 6 грудня 1993 року рішенням сесії Устянської сільської ради його дідові Сав»юку П.Д. була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку. У спірному господарстві проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які, як подружжя двору робітника, набули право власності на вказане домоволодіння, але своїх прав за життя не оформили. Після смерті 24 листопада 1996 року [PERSON] спадщину прийняла дружина останнього [PERSON], однак правовстановлюючі документи на майно не оформила, померла. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в поданій заяві вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в поданих заявах не заперечують проти задоволення позову. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 3 лютого 2016 року №90/02-14, позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після смерті [PERSON], яка померла 23 лютого 1998 року, спадкоємцем майна якої є на підставі заповіту, посвідченого 25 листопада 1996 року Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області за реєстровим №41. За даними Борщівської держнотконтори 3 лютого 2016 року на підставі поданої позивачем заяви про видачу свідоцтва на житловий будинок відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №16/2016. Також до нотаріальної контори поступили заяви про неприйняття спадщини від синів спадкодавиці [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дочки [PERSON]. Як ствердив заявник нотаріусу, спадкове майно спадкодавця складається з житлового будинку, що знаходиться по вул. Центральна, 21 в селі Устя Борщівського району Тернопільської області, що належав померлому 24 листопада 1996 року [PERSON], спадкоємцем якого була дружина [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав. При огляді документів, поданих позивачем, нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Також, при огляді документів, нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про смерть від 27 вересня 2004 року серії І-ИД №180169 померла записана «Савюк Ганна Романівна», тоді як у свідоцтві про шлюб [PERSON] (до шлюбу Михайлинин) [PERSON], що підтверджує Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 22 грудня 2015 року №00016133985. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у селі Устя по вул. Центральна, 21 Борщівського району як спадкового майна, спадкодавиці [PERSON] та наступної належності позивачу [PERSON]. За даними технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, зокрема, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної Борщівським БТІ 16 жовтня 2015 року, вбачається, що за будинковолодінням по вул. Центральна, 21 у селі Устя Борщівського району рахуються: житловий будинок 1960 року побудови, сарай 1952 року побудови, сарай, погріб, гараж усе 1982 року побудови, огорожа, ворота, відмостка інвентаризаційною вартістю 85870 грн. Як встановлено з записів погосподарських книг села Устя та довідки, виданої Устянською сільською радою 5 лютого 2016 року № 1357, спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двору робітника. У вказаному домоволодінні з 1986 року по день смерті значаться зареєстрованими подружжя [PERSON] та [PERSON]. Земельна ділянка для обслуговування спірного житлового будинку і господарських будівель (довідка від 05 лютого 2016 року № 1356) площею 0,25 га рішенням 16-ої сесії Устянської сільради 21 скликання від 6 грудня 1993 року була передана безоплатно у приватну власність [PERSON]. За даними тих же погосподарських книг, роком побудови житлового будинку, головою двору якого вказаний Сав»юк [PERSON], є 1960-й. Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя серії АМЕ №709701 та копії актового запису про шлюб № 3 від 03 лютого 1948 року, при цьому, запис здійснений російською мовою, тому ім»я жінки на російській мові «Анна», [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 лютого 1948 року. Устянська сільська ради у довідках, виданих 5 лютого 2016 року №№ 1355, 1356, 1357 підтверджує той факт, що власниками житлового будинку в с. Устя по вул. Центральна, 21 за життя були подружжя [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності спірного нерухомого майна на праві власності в рівних частках, як подружжю, спадкодавцям [PERSON] та [PERSON]. [PERSON]»юк [PERSON] помер 24 листопада 1996 року у с.Устя, що підтверджується свідоцтвом серії І-ИД № 180168. За даними довідки Устянської сільської ради, виданої 5 лютого 2016 року № 1355, після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина останнього [PERSON], оскільки фактично вступила в володіння спадковим майном. Спадкова справа після смерті [PERSON]»юка [PERSON] не відкривалась. [PERSON] померла 23 лютого 1998 року у віці 74 роки у с. Устя Борщівського району Тернопільської області. Даний факт стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №180169. Згідно заповіту, посвідченого 25 листопада 1996 року секретарем Устянської сільської ради [PERSON], Р № 41, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Позивач [PERSON] є онуком спадкодавиці [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивача серії ІІ-ИД №309202 та про народження батька позивача серії ЯЭ №681332. Позивач [PERSON], за даними Устянської сільської ради, про що свідчить довідка від 05 лютого 2016 року № 1355, прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, що проявилося у знаходженні в нього на руках правовстановлюючих документів на майно належне померлій, одержанні орендної плати за оренду земельної ділянки. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1269 ЦК України, та

Outcome: approved