Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду позовною заявою, пізніше позивачем неодноразово було подано уточнені позовні заяви, посилаючись на те, що він пенсіонер МВД, в квартирі [ADDRESS], проживає з 1966 pоку. 12 років та 6 місяців проходив службу в рядах збройних сил, в тому разі в Угорщині. Вищеназвана квартира належала його батькам - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 14.01.1998 року помер його батько [PERSON] 05.03.1998 pоку, тобто через 1 місяць та 22 дні після смерті батька він зареєструвався у спірній квартирі, прийнявши спадщину разом із матірю [PERSON], яка проживала разом з батьком [PERSON] на момент його смерті. На день смерті батька [PERSON] діяв Кодекс Української PCP від 18.07.1963 р., в ст.549 якого сказано, що: «визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». Вказані дії в цій статті повинні бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 560 ЦК УРСР видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, прийнявшим спадщину, ніяким строком не обмежена. Проживаючи разом з матірю в квартирі після смерті батька однією сімєю, вони разом з нею вели господарство, оплачували квартплату та інші комунальні послуги, забезпечували збереження квартири, проводили поточні ремонти. Особовий рахунок на квартиру був відкритий на імя матері [PERSON] В травні 2007 р. мати [PERSON] виїхала на тимчасове проживання до своєї дочки, сестри позивача [PERSON]. в с.Розкішне Лутугінського р-ну Луганської області. 15.09.07 року [PERSON] за її довіреністю, посвідченою 16.08.2007 р. Розкішнянською сільрадою Лутугінського району Луганської області, сестрою [PERSON] була знята з реєстраційного обліку з квартири № 53, будинку № 12 м.Сєвєродонецька Луганскої області. Зняття матері з реєстраційного обліку, сестра [PERSON] пояснила тим, що у нього, як пенсіонера МВД та у матері, як учасника війни, є пільги по оплаті квартплати та комунальних послуг, тому, поставивши мати на реєстраційний облік в квартирі, яка належить [PERSON] та ще 3-м власникам, вони по оплаті квартплати та комунальних послуг будуть користуватися пільгами матері, як учасника війни, а він буде користуватися пільгами, як пенсіонер МВД. 02.09.08 року в Сєвєродонецький міський суд відповідач [PERSON] подав позовну заяву до позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою № 53 в будинку № 12 по вул.Гагаріна м.Сєвєродонецька шляхом зняття його з реєстраційного обліку в даній квартирі та виселення з квартири. [PERSON] раніше він не знав, в квартиру він не приходив. Ознайомившись із змістом позовної заяви [PERSON] та доданими до неї документами, позивачу стало відомо, що квартира, в якій він проживає і в якій він маю право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], продана сестрою [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 23 липня 2008 р. за 14219,00 грн. 23.09.08 р. позивач вимушений був подати зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] - приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 23.07.08 року, анулювання реєстрації права власності на квартиру. Оскільки в процесі розгляду справи виявлялися обставини, про які позивачу не було відомо при поданні зустрічної позовної заяви і які мають суттєве значення для справи, ним подавалися суду уточнені позовні заяви, збільшувалися позовні вимоги і притягалися в якості відповідачів інші нові особи. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. позовні вимоги, заявлені в 21 пункті, задоволено лише один пункт. Встановлено факт, що позивач - [PERSON], прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 14 січня 1998 року. У задоволенні інших моїх позовних вимог було відмовлено. 09.07.13 р ухвалою апеляційного суду Луганської області залишено без змін рішення Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. Апеляційний суд Луганської області в частині визнання факту прийняття мною спадщини, як спадкоємця за законом після померлого 14.01.1998 р. батька [PERSON] погодився з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.03.2013 р. Не погодившись з ухвалою апеляційного суду Луганської області від 09.07.13 p., якою залишено без зміни рішення Сєвєродонецького міського суду від 25 березня 2013 р. у відмові в задоволенні інших позовних вимог, викладених у 20 пунктах, позивачем була подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційна скарга, в якій він просив змінити ухвалу апеляційного суду Луганської області від 09.07.13 р. та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 11 грудня 2013 р. касаційна скарга була задоволена частково ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Також позивач зазначив, що він та його мати [PERSON] після смерті батька [PERSON]., у відповідності з ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, проживали разом однією сімєю у вищевказаній квартирі, 25.07.03 р. ми разом з матірю звернулися до державного нотаріуса Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. 25.07.03 p., тобто через 5 років 06 місяців та 11 днів після смерті батька його матері [PERSON] незаконно, з урахуванням його частки в квартирі, державним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВАМ № 343145 1/2 частки квартири № 53 по вул. Гагаріна, буд.№ 12 м. Сєвєродонецька після смерті чоловіка, в якому сказано, що спадкоємицею майна померлого [PERSON] являється [PERSON] Державний нотаріус [PERSON] завела позивача та його мати [PERSON] в оману, заявила, що тільки одна мати має право на спадщину після смерті батька, від імені матері [PERSON] сама особисто склала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], вказала в заяві, що крім матері інших спадкоємців майна померлого немає і заставила мати підписати цю заяву. Заповнити заяву від імені позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус [PERSON] відмовилася, мотивуючи тим, що він не має права на спадщину, оскільки на день смерті батька не був поставлений на реєстраційний облік в квартирі. Як стало пізніше зрозумілим, Державний нотаріус [PERSON] користувалася прийнятим 16 січня 2003 р. новим ЦК України, не звернула увагу на заключні і перехідні положення. 25.07.2003 p., [PERSON] також було видано свідоцтво про право на спадщину ВАМ № 343146 на грошові внески, в якому сказано, що спадкоємицею грошових внесків на трьох рахунках з усіма відсотками, які належали [PERSON] являється [PERSON] [PERSON], одержавши 25.07.03 р .в державній нотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири на своє імя після смерті чоловіка [PERSON] не зареєструвала право на спадщину в КП «СБТІ». Позивач вважає, що [PERSON], відмовившись від реєстрації права власності на 1/2 частину квартири, здійснила інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Державний нотаріус [PERSON] незаконно відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], як спадкоємцю першої черги за законом, безпідставно мотивувала тим, що він не був зареєстрованим в квартирі на день смерті батька. На день зняття [PERSON] 15.09.07 р. з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] [PERSON], останній на той час належала тільки 1/2 частка квартири згідно свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло з [PERSON] від 6 грудня 1994 року, виданого Сєвєродонецьким Державним виробничим підприємством «Об»єднання [PERSON]» згідно розпорядженню № 1802 від 09 листопада 1994 року. [PERSON] створювала перешкоди в спілкуванні з матірю, а матері заборонила виїзд до м.Сєверодонецька. Пізніше в суді стало відомо, що квартира 23.07.08 р. [PERSON] була продана [PERSON] З травня 2007 р. він один повністю оплачував квартирну плату та комунальні послуги, заборгованості по квартплаті та комунальним послугам не було. Після одержання позовної заяви [PERSON] з доданими до неї документами про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - квартирою № 53, розташованої в будинку № 12 по вул. Гагаріна м. Сєвєродонецька шляхом зняття позивача з реєстраційного обліку в даній квартирі та виселення з квартири та в процесі розгляду справи стало відомо, що: 18.02.2008 р. рішенням Лутугінского районного суду Луганської області за заявою [PERSON], останній дано дозвіл на відчуження квартири № 53, розташованої в будинку № 12 по вул. Гагаріна м.Сєвєродонецька Луганської області, незважаючи на те, що матері належала тільки 1/2 частина квартири. 18.02.2008 р цим же рішенням [PERSON] була визнана недієздатною, призначено опікуном [PERSON], хоча мати ніколи психічним захворюванням не страждала і не була на обліку у лікаря - психіатра. Рішення суду вступило в законну силу 28.02.08 р. Таким чином, рішення Лутугінського районного суду Луганської області про надання дозволу опікуну [PERSON] на продаж квартири було раніше ніж одержані дублікати документів на квартиру та на підставі сфальсифікованих документів зареєстровано в цілому право власності на квартиру за [PERSON] Ставши опікуном матері, [PERSON] вирішила позбавити [PERSON] її майна - частини квартири, а також позивача, як спадкоємця за законом після померлого батька [PERSON] 22.04.2008 року рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 777 [PERSON] незаконно був наданий дозвіл від імені недієздатної [PERSON] про надання доручення на імя [PERSON] для поновлення втрачених документів на спірну квартиру 08.05.08 р. в газеті «Проспект» № 19 була опублікована обява вважати недійсними втрачені документи за адресою Гагаріна 12/53 м. Сєвєродонецька свідоцтво про право власності на імя [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири на імя [PERSON] Обява в газеті не відповідає дійсності оскільки документи, вказані в обяві, не були втрачені і вони знаходяться у позивача, про що достовірно було відомо [PERSON] 20.05.08 р. Державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на підставі обяви в газеті від 08.05.08 р. був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на 1/2 частку квартири. 20.05.08 р. Державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на підставі обяви в газеті від 08.05.08 р. був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на грошовий вклад після смерті батька [PERSON] 03.06.08 р. Управлінням житлово-комунального господарства на підставі обяви був виданий дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого ДВП Обєднання «Азот» Луганської області 6.12.1994 p., згідно розпорядженню № 1802 від 9.11.1994 р. на на імя [PERSON] та [PERSON] Оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданий 6.12.994 р. Сєвєродонецьким ДПП обєднання «Азот» ніколи не був ні зіпсованим, ні втраченим, а знаходиться у позивача. 19.06.08 р рішенням виконавчого комітету Розкішнянської сільської ради № 44 опікуну [PERSON]П дозволено продаж зазначеної квартири від імені недієздатної [PERSON] Дозвіл на продаж квартири опікуну [PERSON]П був наданий в той час, як матері належала лише 1/2 частина квартири. 08.07.08 року КП «СБТІ» було зареєстровано право власності на квартиру в цілому на імя [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на 1/2 частину квартири, виданого 20.05.08 р. державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори та дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.06.08 р. Управлінням житлово-комунального господарства на імя [PERSON] та [PERSON] Право власності на імя [PERSON] на квартиру було зареєстровано представником за довіреністю [PERSON]- [PERSON] через 4 роки 11 місяців та 13 днів після здійснення матірю дій, які свідчать про її відмову від реєстрації права на спадщину, передбачені ч.1 ст. 347 ЦК України, з них останні 4 місяця та 11 днів припадають на період визнання матері [PERSON] недієздатною. Опікун [PERSON], відмову матері в державній реєстрації права на спадщину 1/2 частини квартири або ухилення її від державної реєстрації, згідно ч.3 ст. 182 ЦК України не оскаржувала. [PERSON], відмовляючись від державної реєстрації права власності на 1/2 частку квартири, являлася дієздатною, психічним захворюванням не страждала, на обліку у лікаря психіатра не перебувала. Після смерті матері він прийняв спадщину. 8.07.08 року квартира була зареєстрована в КП «СБТІ» в цілому на імя матері [PERSON] і незаконно стала повністю належати їй. До 08.07.08 р. [PERSON] належала тільки 1/2 частина квартири. 23.07.2008 р. на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на 1/2 частину квартири виданого 20.05.08 р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, дублікату свідоцтва про право власності на житло на імя [PERSON] та [PERSON]С, виданого 03.06.08 р Управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON] від імені недієздатної [PERSON] продала квартиру [PERSON], в якій проживає позивач та має право на спадщину за законом. 23.07.03 р. відповідно витягу № 274317 даний договір купівлі-продажу був зареєстрований в державному реєстрі правочинів. 30.07.2008 р. згідно витягу № 19721253 за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру. Таким чином, [PERSON] порушила право позивача на спадкування квартири після смерті батька [PERSON], оскільки продаж квартири був здійснений з урахуванням його частки в спадщині та без його згоди, як спадкоємця за законом. 26.01.2009 року мати [PERSON] померла. 21.05.2009 р. [PERSON], не погодившись з пропозицією позивача сплатити йому суму 14219,00 грн., яку було віддано сестрі [PERSON] за квартиру, продав квартиру [PERSON] за 13517,00 грн., достовірно знаючи про те, що вона була куплена по сфальсифікованим документам, з порушенням права на спадщину. [PERSON] за заявою [PERSON], як власника квартири на той час, 14 квітня 2009 р. було поставлено на реєстраційний облік в квартирі за адресою: [ADDRESS], де він стоїть на обліку і донині, однак в квартирі не проживає. 21.05.09 p., згідно витягу № 7301876, договір був зареєстрований в державному реєстрі правочинів. 27.05.09 p., згідно витягу № 22844476, за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, 21.05.2009 р. спірна квартира незаконно вдруге була продана протягом часу із дня подання до суду зустрічного позову до [PERSON] про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.07.08 р. та до ухвалення Сєіеродонецтким міським судом першої інстанції рішення у справі. Договір купівлі продажу від 21.05.09 р. являється незаконним оскільки квартира була продана [PERSON] [PERSON] з порушенням права на спадщину, як спадкоємця за законом, тобто з урахуванням частини в спадщині. В п. 5 договору сказано, що судового спору щодо квартири, а також прав у третіх осіб, як у межах так і за межами України, не має, що не відповідає дійсності. Вищевказана квартира перебуває в спорі з 2 вересня 2008 р. В п. 5 договору сказано, що особи, котрі проживають і (або) зареєстровані в квартирі на момент укладення цього договору, не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації ) з квартири і що внаслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, що не відповідає дійсності. Позивач проживає у вищевказаній квартирі з 1966 р. за вийнятком строкової та зверхстрокової служби в [PERSON], останній час поставлений на реєстраційний облік в цій квартирі 05.03.1998 p., згоду на продаж квартири не давав, вона таємно продана і в наслідок продажу квартири порушено його право не тільки на спадщину, але й на житло. В п. 9 договору сказано про домовленість сторін, що Продавець до 30 травня 2009 р. повинен надати квартиру для безперешкодного користування Покупцеві, звільнити від речей домашньої обстановки та вжитку і що у період тимчасового користування квартирою продавець зобовязується не погіршувати технічний стан порівняно з існуючим на день укладання цього договору, не демонтувати ( заміняти на інше сантехнічне, електричне) та інше обладнання, двері та вікна. Викладене не можна прийняти до уваги, оскільки в квартирі ніяких речей Продавця, тобто [PERSON], немає,оскільки він жодного дня не проживав в квартирі і вона йому не потрібна. Квартира була вдруге продана [PERSON] 21.05.09 р. в той період, коли на квартиру 19.05.2009 p., був накладений арешт, про що достовірно було відомо [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] копії ухвали про накладення арешту на квартиру, були направлені 19.05.09 р. Тому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.11.2014 року позивач просить визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343145 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: Луганська обл, [ADDRESS] на імя [PERSON], виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] з моменту видачі. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], зареєстроване 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі: - дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008/р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], зареєстрованого 08.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу: 19448991, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], виданого 03.06.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради замість зіпсованого від 06.12.1994 року, номер витягу: 19448418, дата: 08.07.2008 року, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації; - дублікату свідоцтва про право на спадщину ВКО № 115008 / р № 2-688 на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], виданого 20.05.2008 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою замість втраченого від 25.07.2003 року, реєстр № 1-2336, номер витягу 19448827, дата:08.07.2008 р., реєстраційний номер1959240, номер запису:17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя [PERSON], виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] з моменту видачі. Визнати недійсним права власності на грошові внески на імя [PERSON] у філії Сєвєродонецького відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» на рахунку № 91551- 32534 з залишком 1178,25 грн. переоформленого на імя [PERSON] з рахунків [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, про що свідчить відповідь філії Сєвєродонецького відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» № 70/01-14/86 від 08.02.2013 року з моменту переоформлення рахунку. Визнати незаконним Договору купівлі-продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 року квартири за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 23.07.2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] з моменту посвідчення. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], зареєстрованого 30.07.2008 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 19721253, дата: 30.07.2008, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати незаконним Договір купівлі-продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.2009 року квартири за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 21.05.2009 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] з моменту посвідчення. Визнати недійсним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON], зареєстрованого 27.05.2009 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу: 22844476, дата: 27.05.2009, реєстраційний номер: 1959240, номер запису: 17 в книзі: 56 з моменту реєстрації. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку [PERSON]П та померлій матері [PERSON] і яку він прийняв у спадщину. Зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ним право власності на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» на рахунку № 91551-32534 з залишком 1178,25 грн., переоформленого на імя [PERSON] з рахунків [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВАМ № 343146 на грошові внески, та стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні надали пояснення аналогічні тим, що містяться в уточненій позовній заяві, а також письмових поясненнях до уточненої позовної заяви, що містяться в матеріалах справи. Просили уточнені позовні вимоги від 18.11.2014 року задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні уточнених позовних вимог відмовити в повному обсязі пояснивши, що в ухвалі ВССУ від 11.12.2013 року по даній справі зазначено, що ухвалені судові рішення у частині позову про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 3 червня 2008р. замість втраченого, визнання недійсним дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, визнання недійсним рішення виконкому Розкішнянської сільської ради №44 від 19 червня 2008р. про надання дозволу на відчуження квартири [PERSON], як опікуном [PERSON] залишити без змін тобто позивачу було відмовлено в задоволенні зазначених вимог. Таким чином суд вищої інстанції зробив висновок про те що: дублікат свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданий 3 червня 2008р. замість втраченого та дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири є дійсними; рішення виконкому Розкішнянської сільської ради №44 від 19 червня 2008р. про надання дозволу на відчуження квартири [PERSON], як опікуном [PERSON] є дійсним. З цього виплаває що: [PERSON], маючи дозвіл на відчуження квартири, як опікун [PERSON] законно продала квартиру [PERSON], який є добросовісним набувачем майна. [PERSON] законно продав квартиру [PERSON], який також є добросовісним набувачем майна. А тому і договір купівлі-продажу від 23.07.2008р. між [PERSON] та [PERSON], і договір купівлі-продажу від 25.09.2009р. між [PERSON] та [PERSON] на час розгляду справи є дійсним. Також позивач пояснив суду, що він узнав про порушення його прав у 2011 році, коли і звернувся до суду. Однак з його пояснень та матеріалів справи вбачається, що ще в 2003 р. його матері було незаконно видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, давно сплив строк позовної давності, а позивач не надав доказів поважності причини пропуску строку. Не залучений до участі у справі в якості відповідача виконком Сєвєродонецької міської ради, оскільки мова йде про спадщину, а в таких справах участь виконкому обов'язкова. Крім цього, позовні вимоги сформульовані невірно. Неможна визнаним недійсним право власності. Можна визнати недійсним договір, свідоцтво, дублікат свідоцтва, правочин. Суд може приймати рішення виключно у рамках заявлених позовних вимог. Він не має права самостійно виправляти позовні вимоги та задовольняти їх. Тому проти позовних вимог щодо грошових внесків вони не заперечують, оскільки вони не відносяться до [PERSON]. А інші не визнають, та просять суд відмовити позивачу у їх задоволенні. Державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в розписці повістки, а також заяві зазначила, що просить справу розглянути без її участі (т.4 а.с.132, 171, 195). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи повідомлялась телефоном у звязку з неможливістю відправлення поштової кореспонденції у звязку з проведенням АТО (т.4 а.с.168) та перебуванням Лутугінського району, зокрема с.Розкішне під контролем бойовиків (т.4 а.с.182-183). Раніше відповідач надавала суду заяви, де зазначала, що справу просить розглянути без її участі проти позову не заперечує. Приватний нотаріус Сєвєродонецького нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в розписці повістки зазначила, що просить справу розглянути без її участі (т.4 а.с.154). Надала суду письмові пояснення по справі, де зазначила, що нею 23.07.2008 року був посвідчений договір купівлі - продажу квартири за реєстром № 3059 від імені недієздатної [PERSON]. Для вчинення договору купівлі - продажу квартири, були надані таки документи: 1) свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, 2)дублікат свідоцтва про право власності на житло на 1/2 частку квартири, 3) витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 08.07.2008року, 4) рішення Лутугинського районного суду Луганської області - про визнання [PERSON] недієздатною та про призначення опікуна - [PERSON], 5) рішення № 44 виконавчого комітету Роскошнянської селищної ради від 19.06.2008 року «про дозвіл опікуну [PERSON] продати квартиру від імені недієздатної [PERSON]», 6) паспорт та ідентифікаційній номер представника продавця [PERSON] та паспорт та ідентифікаційній номер покупця [PERSON]. Документи для посвідчення договору купівлі - продажу квартири, були надані в повному обсязі та згідно розділу 3 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Мінюста України 03.03.2004 року № 20/5 підтверджували, що квартира належить недієздатній [PERSON], та згідно п.40 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст.71 ЦК України мені було надано рішення Лутугинського районного суду Луганської області - про визнання [PERSON] недієздатною та про призначення опікуна - [PERSON], рішення № 44 виконавчого комітету Роскошнянської селищної ради від 19.06.2008 року «про дозвіл опікуну [PERSON] продати квартиру від імені недієздатної [PERSON]». Тому вона не могла відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Приватний нотаріус Сєвєродонецького нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, в розписці повістки зазначив, що просить справу розглянути без його участі (т.4 а.с.131). Раніше в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що при оформленні всі необхідні документи надані, підстав для відмови не було. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, в розписці повістки зазначив, що просить справу розглянути без їх участі. Раніше в судовому засіданні пояснив, що в разі надання свідоцтва про спадщину, виданого Державним нотаріусом, вони його зареєструють. Вони анулюють записи, але тільки ті, що є в державному реєстрі. Державна реєстрація можлива з січня 2013 року. Питання анулювання договору - це до нотаріуса, реєстраційна служба реєструє право власності за якоюсь із сторін. У роботі керуються ЗУ «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав та їх обтяжень. Реєстраційна служба по даній справі не має бути третьою особою. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року, позов було задоволено частково. Встановлено факт, що [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 14.01.2008 року. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ від 11.12.2013 року по справі № 6-34411св13 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року у частині позову про встановлення факту прийняття спадщини; визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, виданого 3 червня 2008 року замість втраченого; визнання недійсним дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири; анулювання реєстраційних записів дублікатів свідоцтв про право власності; визнання недійсною об'яви у газеті про те, що втрачені свідоцтва є недійсними; визнання недійсним рішення виконавчого комітету Розкішнянської сільської ради № 44 від 19 червня 2008 року про надання дозволу на відчуження квартири [PERSON], як опікуном [PERSON]; стягнення із Розкішнянської сільської ради та [PERSON] 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнення із [PERSON] та [PERSON] майнової шкоди у розмірі 1500 грн. та 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; зобов'язання [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди щодо оплати комунальних послуг залишено без змін. В іншій частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 9 липня 2013 року скасовано та передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ № 032535, виданого Сєвєродонецьким бюро ЗАГС Лисичанського району Ворошиловградської області 19 жовтня 1953 року, 07.10.1953 року народився [PERSON], батьками якого були [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого Сєвєродонецьким ДВП обєднання Азот 06 грудня 1994 року згідно розпорядження № 1802 від 09.11.1994 року, [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], яка належить їм на праві приватної спільної власності. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 129355, виданого відділом РАГС Сєвєродонецького міськвиконкому 14 січня 1998 року, 14.01.1998 року помер [PERSON], актовий запис № 53. Згідно заяви від 25.07.2003 року в Сєвєродонецьку нотаріальну контору, [PERSON] просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири у [ADDRESS] та грошові внески на рахунку № 92065, № 05718410, № 91551-19231 після смерті чоловіка [PERSON]. Відповідно до копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року, № в реєстрі 1-2336, [PERSON], як спадкоємець майна померлого [PERSON], успадкувала належну [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Згідно листа КП Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації Луганської області № 01/302 від 11.04.2008 року, 22.07.2003 року та витягу [PERSON] був виданий витяг 1059501 з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 25 липня 2003 року, № в реєстрі 1-2338, [PERSON], як спадкоємець майна померлого [PERSON], успадкувала належні [PERSON] грошові внески у філії ощадного банку № 7854/01 м.Сєвєродонецька Луганської області на рахунках № 92065, № 05718410, № 91551-19231. Згідно копії заяви [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку від 15.09.2007 року, довіреності, посвідченої Розкішнянською сільської радою Лутугінського району Луганської області 16.08.2007 року, [PERSON] була знята з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до копії рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 18 лютого 2008 року, за заявою [PERSON], [PERSON], [INFO], було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та опікуном призначено її дочку [PERSON] Це рішення суду не скасовано та набуло законної сили 28.02.2008 року. Згідно рішення № 777 від 22.04.2008 року виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради [PERSON] було надано дозвіл від імені недієздатної підопічної [PERSON] А [PERSON] в свою чергу надала доручення на імя [PERSON] для поновлення втрачених документів на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до обяви в газеті Проспект № 19 від 08.05.2008 року втрачені документи за адресою Гагаріна, 12/53, свідоцтво про право власності на імя [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про право власності на спадкування за законом на імя [PERSON], вважати недійсними. Згідно рішення № 44 від 19.06.2008 року виконавчого комітету Розкішнянськоі сільської ради опікуну [PERSON] дозволено продаж квартири [ADDRESS] від імені недієздатної [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.07.2008 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстровий номер 3059, [PERSON], яка діяла від імені недієздатної [PERSON], продала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до витягу № 6274317 від 23.07.2008 року, даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів. Згідно витягу № 19721253 від 30.07.2008 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21.05.2009 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстровий номер 1536, [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно витягу № 7301876 від 21.05.2009 року даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів. Згідно витягу № 22844476 від 27.05.2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Як видно з пояснень позивача [PERSON] та його представника у судовому засіданні, він, як спадкоємець першої черги, також разом з [PERSON] звертався до нотаріальної контори з метою отримання спадщини після померлого [PERSON], однак йому державним нотаріусом будо відмовлено в цьому та введено його в оману щодо пропуску ним строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Зокрема в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ від 11.12.2013 року по справі № 6-34411св13 зазначено, що судами не враховано, що згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Тобто, право власності спадкоємця на спадщину, яку він прийняв, презюмується. Відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна не свідчить про неприйняття спадщини, а лише обмежує право спадкоємця щодо розпорядження цим майном. Визначені ст. 346 ЦК України (діяла на момент укладення оспорюваний правочинів від 23 липня 2008 року та від 21 травня 2009 року) підстави припинення права власності на майно не пов'язують такі наслідки із відчуженням майна власника іншою особою - не власником без його згоди. Майно, яке вибуло із володіння власника не з його волі, підлягає витребуванню від набувача із застосуванням правового механізму, передбаченого ст. 388 ЦК України. Матеріали справи свідчать про те, що спірна квартира була вдруге відчужена протягом часу із дня звернення позивача до суду із позовом до ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, внаслідок чого змінювався обсяг позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: …3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що оскільки позивач є таким, що прийняв спадщину то у відповідності до норм ЦК України, йому мала належати 1/2 частка вкладів в «Ощадбанку», що належали померлому та 1/4 частка оспорюваної квартири, яка вибула з його володіння не з його волі. Оскільки відповідач [PERSON] не подавала заяв про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], а остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом з порушенням норм діючого на той момент законодавства та на даний час єдиним спадкоємцем, що заявляє вимоги на спадщину, що залишилась після померлого [PERSON] та [PERSON] є позивач, то суд вважає вимоги щодо визнання незаконним Свідоцтво ВАМ № 343146 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на грошові внески у філії Сєвєродонецького відділення № 7854/01 «Ощадбанк» на рахунках: № 92065, № 05718410 та № 91551-19231 на імя [PERSON], виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] з моменту видачі, визнання недійсним права власності на грошові внески на імя [PERSON] та визнання за позивачем права власності на зазначені грошові внески обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, оскільки померла мати [PERSON] також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 1/2 оспорюваної квартири з порушенням норм діючого на той момент законодавства, з урахуванням частки позивача та відповідач [PERSON] достеменно знаючи про наявність необхідних документів на квартиру у позивача, який продовжував проживати у квартирі, відновила їх шляхом розміщення обяви про втрату документів в газеті, зробила дублікати, про що нею самою не заперечується і крім того наголошується позивачем, а також з урахуванням того, що на даний час єдиним спадкоємцем, що заявляє вимоги на спадщину, що залишилась після померлих [PERSON] та [PERSON] є позивач, та як наголошено ВССУ в ухвалі від 11.12.2013 року, з аналізу тексту якої слідує, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, у звязку з чим необхідно застосувати правовий механізм передбачений ст.388 ЦК України, та у звязку з вищенаведеним договір купівлі продажу є оспорюваним правочином та з урахуванняи обставин справи а також вимог щодо дійсності правочину є таким що підлягає визнанню недійсним повністю оскільки в даному випадку не можливе визнання його недійсним в якійсь окремій частині, а також визнання недійсни м в окремій частині не відновить порушених прав позивача. Тому з урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання незаконним Свідоцтва ВАМ № 343145 від 25.07.03 року про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири з моменту видачі, визнання недійсним права власності на квартиру на імя [PERSON], на підставі дублікатів свідоцтв, визнання незаконним Договору купівлі-продажу ВКМ № 569394 від 23.07.2008 року квартири між [PERSON] та [PERSON] з моменту посвідчення, визнання недійсним права власності на квартиру на імя [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання незаконним договору купівлі-продажу ВМЕ № 369718 від 21.05.2009 року квартири між [PERSON] та [PERSON], а також визнання недійсним права власності останнього на квартиру та погоджуючись з визначенням ВССУ в ухвалі від 11.12.2014 року щодо того, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, однак виходить з того, що правочин було здійснено з порушенням вимог щодо дійсності правочину, оскільки відповідач [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, тобто здійснення правочину достеменно знав про наявність спору з 02.09.2008 року, що розглядається в суді щодо квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], а також те , що відповідно до ували Сєвєродонецького міського суду від 19.05.2009 року на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] накладено арешт. У звязку з вищенаведеним, а також з урахуванням норм діючого законодавства матеріалів та обставин справи суд, за для повного відновлення порушених прав позивача, вважає також за необхідне зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою, а також визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності померлому батьку [PERSON]П та померлій матері [PERSON] і яку він прийняв у спадщину. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про державне мито», що діяв на момент звернення позивача з позовом до суду суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved