Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного життя у них з відповідачем народилася донька: [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає. Просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду заяву про те, що позов визнає, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження серії I-АМ №2228034 від 06.08.2004 (а.с. 3). Відповідно до даних довідки Виконавчого комітету Антонівської сільської ради №288 від 17.11.2016 дитина сторін у справі [PERSON], [INFO], проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на утриманні останнього (а.с. 6). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку коштів на утримання дитини та між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: задовільний стан здоров'я дитини та платника аліментів, відсутність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; та прийшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи їх стягнення з дня звернення позивача до суду з цим позовом (18.11.2016) і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно з ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved