Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль марки OPEL VECTRA, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов №W0L0ZCF6961002510. Свої вимоги мотивує тим, що він 27.04.2011р. придбав у [PERSON] вказаний автомобіль, на підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав відповідну розписку, між ними, як сторонами договору купівлі-продажу, було досягнуто домовленості щодо всіх його істотних умов, автомобіль був переданий покупцеві разом з комплектами ключів та реєстраційними документами, також останній надав йому нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження вказаним автомобілем. Зазначаючи, що сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору і виконали їх належним чином, позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач свій позов підтвердив та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] до суду не зявилися, від останнього до суду надійшла письмова заява про визнання позову в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві [PERSON], та розгляду справи за їх відсутності. Третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою належним чином про місце і дату розгляду справи, надавши до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що вищевказана розписка, як договір купівлі-продажу, укладений в простій письмовій формі, була оформлена без наміру створити правові наслідки, які обумовлювалися цим правочином, оскільки на підставі цього договору автомобіль не може бути перереєстрований на позивача, як то передбачено п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. В звязку з цим просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно розписки [PERSON] від 27.04.2011р., останніій продав автомобіль OPEL VECTRA, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], [PERSON] за 6000 доларів США. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 070883, виданого РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській області від 12.09.2007р., автомобіль марки OPEL VECTRA, легковий сєдан, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON]; в особливих відмітках мається посилання на: дов.рах. ЄГП-731398 11.08.2007р. відчуження заборонено без дозволу ЮГРУ Приватбанк, дійсна до 11.09.2012р. реєстрація ВЕС 016539 від 13.07.2007. У відповідності до п. 7.3 кредитного договору №OD30AE00000020 від 12.09.2007р., укладеного між [PERSON] (Позичальник) та ЮГРУ ПАТ КБ Приватбанк (Банк), забезпеченням виконання Позичальником зобовязань по даному договору виступає OPEL VECTRA, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов №W0L0ZCF6961002510, а також всі інші види застави, іпотеки, поручительство [PERSON] і т.і., надані Банку з метою забезпечення зобовязань по даному Договору. З повідомлення керівника бізнесу споживчого кредитування ЮГРУ Приватбанка [PERSON] від 26.04.2011р. на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, вбачається, що ЮГРУ Приватбанку дає згоду в наданні [PERSON] права управління автомобілем OPEL VECTRA, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], який знаходиться в заставі за договором застави від 12.09.2007р. [PERSON] За нотаріально посвідченою довіреністю від 27.04.2011р. (бланк ВРК №116944) [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси перед третіми особами, в тому числі в органах ДАІ, з усіх питань, що стосуються експлуатації, технічного обслуговування, ремонту, проходження технічного огляду, страхування належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вищенаведеного автомобіля, з наданням [PERSON] право бути його представником в будь-яких установах, підприємствах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, з усіх без винятку питань, повязаних з реалізацією його прав як власника транспортного засобу під час виконання наданих цією довіреністю повноважень керувати згаданим автомобілем, з правом тимчасового виїзду за кордон, а також вчиняти всі інші юридично-значимі дії, повязані з цією довіреністю. Відповідно до повідомлення ПАТ КБ Приватбанку від 25.04.2012р. за вих.№194035 на адресу начальника МРЕВ, банк просить зняти заборону відчуження з вищевказаного автомобілю в звязку з повним погашенням кредиту на автомобіль, виданому [PERSON] згідно кредитного договору від 12.09.2007р., даний автомобіль з реєстру обтяжень рухомого майна виведений. За нотаріально посвідченою довіреністю від 27.04.2012р. (бланк ВРС №057617) [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися (продавати, міняти, проходити технічний огляд, знімати з обліку ДАІ, за винятком договору дарування) з правом тимчасового виїзду за кордон, належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вищенаведеного автомобілю, з наданням [PERSON] прав представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах ДАІ, будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності, з усіх питань, повязаних з есплуатацією та відчуженням автомобілю, його переобладнанням, і т.д. Довіреність видана строком на пять років та дійсна до 27.04.2017р., з правом передоручення повноважень іншим особам. Згідно повідомлення та довідки ПАТ КБ Приватбанк від 21.04.2015р. за вих.№150421/903, [PERSON] станом на 21.04.2015р. не має заборгованості перед ними. За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 30.04.2015р. в даній справі відмовлено у прийнятті заяви представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON] про визнання позову відповідачем. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За частиною 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за годою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Крім того, згідно п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №138 (далі Порядок державної реєстрації транспортних засобів) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. За вищенаведених обставин суд відмовляє в задоволенні позову позивачу про визнання за ним права власності на вказаний автомобіль, оскільки на момент укладання правочину між сторонами, а саме 27.04.2011р., він перебував у заставі ПАТ КБ Приватбанку та судом не встановлено, що банк надавав згоду [PERSON] на відчуження цього автомобілю на імя [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 27.04.2011р., наявною в матеріалах справи. При цьому погашення кредиту на спірний автомобіль у 2012р., (остання квитанція про внесення чергового платежу по кредиту, датована 25.01.2012р., та повідомлення банку на імя на начальника МРЕВ від 25.04.2012р.) судом не можуть прийматися до уваги, оскільки за ст. 334 ЦК України право власності у позивача за договором (розпискою) виникає з моменту передання майна та отримання коштів за нього, тобто з 27.04.2011р., про що вказував і [PERSON] в судовому засіданні. При цьому судом враховуються і інші вимоги законодавства, зокрема у даному випадку купівлі-продажу спірного автомобіля - і положення Порядку державної реєстрації транспортних засобів, в тому числі щодо документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та їх перереєстрації у разі зміни їх власників.

Outcome: dismissed