Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до відповідачів Київської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] [INFO] року померла його колишня дружина та мати неповнолітніх дітей [PERSON] За життя його колишня дружина залишила заповіт, яким все своє майно, належне їй на день смерті, заповідала дітям - [PERSON] та [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 04.03.2004 року, укладеного між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON] Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття та оформлення спадкового майна на спадкоємців, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця належно оформленого правовстановлюючого документу. Просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частки за кожною на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0508 га, що розташована по [ADDRESS]. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Третя особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.02.2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві. 18 березня 2009 року [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0508 га, що розташована по [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі договору дарування, укладеного між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON] 04 березня 2004 року та посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. Судом встановлено, що позивач, як представник своїх неповнолітніх дітей, які є спадкоємцями померлої, у встановленому законом порядку та строк звернувся з заявою до Першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу № 223/2013. 21 серпня 2014 року постановами державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на земельну ділянку за померлою. Як убачається з відповіді Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу КМДА від 23.10.2014 року, що згідно з даними міського земельного кадастру (станом на 31.12.2012) земельна ділянка [NUMBER] площею 0,0508 га по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку від 08.09.1999). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як убачається, спадкоємцями померлої [PERSON] за заповітом являються її діти - [PERSON] та [PERSON] Проте, за життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0508 га по [ADDRESS], яка належала їй на підставі договору дарування від 04.03.2004 року. Судом встановлено, що спадкоємці померлої не в змозі оформити в нотаріальній конторі своє право власності на спадкову земельну ділянку у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на цю ділянку за спадкодавцем. Таким чином, спадкоємці померлої [PERSON] позбавлені можливості здійснити своє право на спадкування та отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а, відтак, таке право підлягає відновленню в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON], як єдині спадкоємці майна померлої [PERSON] за заповітом, звернулися у встановленому законом порядку та строк із заявою про прийняття спадщини та отримали відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності реєстрації права власності на земельну ділянку за померлою, суд вважає, що право спадкоємців на спадкування підлягає судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в рівних частинах за кожною.

Outcome: approved