Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 03 лютого 2015 року з позовом до [PERSON] про розірвання договору на надання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи позовні вимоги зазначив,що уклав угоду з адвокатом [PERSON] 08 липня 2010 року на надання правової допомоги, якою адвокат прийняв на себе зобов»язання на представництво інтересів клієнта у місцевому суді Сихівського району м.Львова та Апеляційному суді Львівської області. Відповідно до даної угоди,[PERSON] прийняв на себе зобов»язання на представництво інтересів у цивільних справах з усіма правами (сторони) позивача,відповідача в т.ч. подання позовних заяв (зустрічних),скарг, апеляційних та касаційних скарг. Укладаючи дану угоду, він, позивач сплатив кошти адвокату за послуги,які він зобов»язувався в майбутньому йому надавати. Однак,відповідач будучи обізнаним,що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.06.2010 року (суддею Грудовою Н.Б.) було відмовлено в задоволення його позову ([PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та ним, позивачем подано на зазначене вище рішення суду апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області 02.07.10 року,звернувся [PERSON] на його вимогу до апеляційного суду,де і ознайомлювався з матеріалами справи 03.08.2010 р.,однак на судове засідання до Апеляційного суду Львівської області не з»явився,відтак,не виконав свої зобов»язання перед ним, як перед клієнтом, з яким уклав угода на надання правової допомоги. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.01.2011 року рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.06.2010 року залишено без змін,а його апеляційну скаргу було відхилено. На підставі наведеного вище,він наполягає на розірванні договору про надання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди, оскільки у зв»язку з неправомірними діями відповідача(оскільки останній не з»явився в судові засідання до апеляції) ,не будучи юридично обізнаною людиною, похилого віку,він «програв» справу в апеляційній інстанції,що слугувало погіршенням його стану здоров»я,перенесеними моральними стражданнями,яку він оцінює в розмірі 25 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги,надавши аналогічні пояснення в судовому засіданні. Просить суд постановити рішення,яким розірвати договір про надання правових послуг від 08 липня 2010 року,який укладений між ним, [PERSON] та [PERSON]. Стягнути з відповідача в його користь за заподіяну моральну шкоду кошти в розмірі 25 тисяч гривень та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив розірвати договір про надання правової допомоги, у задоволення моральної шкоди-просить відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши та дослідивши докази у справі,суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 10 ч.2,3 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. В судовому засіданні вставлено, що в переведенні Сихівського районного суду м.Львова з 2008 року перебувала в провадженні позовна заява [PERSON],інтереси якої представляв за дорученням [PERSON], до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання(див.цивільну справу №2-84/10 Сихівського райсуду м.Львова). Рішенням Сихівського районного суду м.Львова(суддя Грудова Н.Б.) від 16 червня 2010 року було відмовлено в задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання ( ас..21-22 чи а.с.199-201 ц.с. № 2-84/10). Позивачем [PERSON] подано на зазначене вище рішення суду апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області 02.07.10 року( а.с.23-24 чи а.с.204-205 ц.с. № 2-84/10). Цивільна справа Сихівським районним судом м.Львова по апеляційній скарзі [PERSON] скерована для розгляду до Апеляційного суду Львівської області 07.07.2010 року (а.с.212 ц.с. № 2-84/10). Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа,яка бере участь у справі,має право на правову допомогу,яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку,встановленому законом. Відповідно, [PERSON] уклав 08 липня 2010 року з адвокатом [PERSON] договір про надання правових послуг(а.с.25),предметом яких було,що : 1.клієнт ([PERSON].) доручає ,а адвокат приймає на себе зобов»язання на представництво(захист)інтересів клієнта у місцевому суді Сихівського району м.Львова та Апеляційному суді Львівської області; 2.клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов»язання на представництво інтересів (захист, надання правової допомоги) у цивільних справах з усіма правами (сторони) позивача, відповідача в т.ч. подання позовних заяв (зустрічних), скарг,апеляційних та касаційних скарг; 3.для виконання повноважень за цим Договором,адвокат наділяється правом подавати та підписувати всі процесуальні та інші документи, заяви, скарги, клопотання , звернення до органів влади усіх рівнів,витребовувати документи та інші докази. У зв»язку з укладенням даного договору позивач сплатив відповідачу певну суму коштів. Зазначені вище обставини сторонами не оспорювались в судовому засіданні. Ст.44 ЦПК України передбачає,що представник,який має повноваження на ведення справи у суді,може вчиняти від імені особи,яку він представляє,усі процесуальні дії,що їх має право вчиняти ця особа. Статтею 56 ЦПК України передбачено,що правову допомогу може надавати особа,яка фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа,зазначена в частині першій цієї статті,має право знайомитись з матеріалами справи,робити з них витяги,знімати копії з документів у справі,бути присутнім у судовому засіданні. В судовому засіданні відповідач зазначив,що умови договору ним не виконувались,оскільки позивач його не повідомляв про час та місце розгляду справи в Апеляційному суді Львівської області,а він відповідно даною справою не цікавився. Пояснення відповідача спростовуються поясненнями позивача в судовому засіданні та оглянутими матеріалами цивільної справи Сихівського районного суду м.Львова,яка на той час перебувала в провадження Апеляційного суду Львівської області. Відтак, відповідно до заяви адвоката [PERSON] (а.с.215 ц.с. № 2-84/10) вбачається, що відповідач був обізнаний із зазначеною вище справою, оскільки звертався до апеляційного суду 30.07.2010 року з клопотанням про надання йому для ознайомлення та зняттям фотокопій з матеріалів цивільної справи,який діяв в інтересах [PERSON] В подальшому,як вбачається з матеріалів зазначеної вище справи та показів сторін, відповідач [PERSON] участі у розгляді даної справи ні в апеляційній інстанції, ні в касаційній інстанції не приймав. Згідно ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.16 ч.2 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,що встановлений договором або законом. Статтею 19 ч.2 ЦК України передбачено,що способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Стаття 20 ЦК України передбачає,що нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Відтак,судом безспірно встановлено,що позивачем укладено договір на правову допомогу з адвокатом [PERSON] з правами, передбаченими цим договором,угода відповідала вимогам чинного законодавства.. Оскільки даний договір відповідачем не виконувався,що в судовому засіданні не заперечив відповідач,сторони не заперечили щодо розірвання такого договору, тому відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема: припинення зобов»язпання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом,або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 615 ЦК України передбачає,що у разі порушення зобов»язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору,коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,на що вона розраховувала при укладенні договору. В судовому засіданні позивач зазначив, що у зв»язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов»язань по б договору, а саме із-за неявки адвоката на засідання до апеляційного суду 10.01.2010 року, у нього погіршився стан здоров»я, він був позбавлений належним чином захищати себе в апеляційній інстанції, оскільки є особою похилого віку,та не зміг захистити там свої особисті права та інтереси. В результаті таких дій відповідача,йому завдано моральної шкоди. Суд приймає до уваги пояснення позивача ,та з врахуванням вимог ст.ст.23 ч.3,1167 ч.1 ЦК України,вважає,за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди частково - в сумі 3000 грн. Відтак,на підставі наведеного вище,позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судовий збір, сплачений останнім при зверненні до суду, в розмірі 243 грн. 60 грн.

Outcome: partial