Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 по 28.04.2014 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу у позивача розпочалися непорозуміння з відповідачкою щодо участі батька у вихованні дитини. Позивач вважає, що відповідачка чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною. У звязку з цим позивач просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, визначити спосіб участі у вихованні сина шляхом особистого спілкування та спільного відпочинку. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, згоден з висновком органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи без її участі, згодна з висновком органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації.\~\~ Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 118914 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 червня 2010 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Щепетильнікова» (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 03.03.2011 року, його батьки [PERSON], [PERSON]Т.(а.с.5). Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 квітня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано (а.с.4). Згідно висновку органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації № 02-18/2400 від 07.12.2017 року орган опіки вважає за доцільне визначити спосіб участі батька у вихованні сина шляхом перебування дитини за місцем фактичного проживання батька кожної неділі з 10 до 20 години та протягом половини канікулярного часу за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. За взаємною згодою батьків дитини можлива інша періодичність зустрічей [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON] (а.с.27). Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.\~ Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод та суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Оскільки позивач проживає окремо від сина і користується правом на його виховання в обмеженому виді, тобто у формі особистого спілкування з ним, суд, установлюючи порядок такого спілкування, вважає, що воно повинно мати позитивний педагогічний зміст, бути досить різноманітним і регулярним. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: partial