Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя між ними не склалося, в них з відповідачкою кардинально різні характери. Вони не могли знайти спільної думки, щодо вирішення сімейних та побутових питань. Відповідачка мала постійні претензії щодо його місця роботи, так як з липня 2008 року він працював в Борщівському РВ УМВС України, що її не влаштовувало і це призводило до постійних скандалів та сварок. З жовтня 2015 року він перевівся працювати в Хмельницький РВ УМВС України в Хмельницькій області, а згодом з листопада місяця цього ж року в Дунаївецький ВП ГУНП в Хмельницькій області і змушений був переїхати в м.Дунаївці. Відповідачка категорично відмовилася переїжджати з ним на нове місце проживання. Він рідко приїжджав додому в звязку з специфікою роботи, однак матеріально утримував сім»ю. Відстань та фактичне проживання окремо призвело до того, що стосунки між ними стали напруженими та погіршилися. Він намагався зберегти сімю декілька разів пропонував дружині переїхати до нього, проте вона відмовилася. Між ними втрачено почуття любові. Більше року вони з відповідачкою проживали окремо, тільки іноді бачились, а з жовтня місяця 2016 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Шлюб між ними існує формально. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що в нього є інша жінка. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона намагалася зберегти сімю, однак на даний час розуміє, що це неможливо, так як в позивач цього не бажає і внього є інша жінка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №134147, виданого повторно 09 листопада 2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони уклали шлюб 22 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №66. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони не змогли створити міцної сім»ї. У них часто виникали суперечки та сварки, вони не могли дійти спільної думки щодо вирішення побутових проблем та спільного місця проживання. Це призвело до того, що сторони припинили спільне проживання та проживають окремо. Позивач фактично проживає з іншою жінкою. Ухвалою Борщівського районного суду від 26 грудня 2017 року сторонам надавався строк терміном три місяці для примирення, однак позитивного результату це не принесло. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3\~ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved