Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що на даний час виплачує на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, такий розмір аліментів, який на теперішній час стягується приводить його в скрутне матеріальне становище оскільки він має іншу дитину від другого шлюбу з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 17 грудня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління у Дніпропетровській області, актовий запис №736, доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи вказані обставини справи, [PERSON] просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, справа №199/2658/18 на користь [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру 1/6 частини з усіх видів доходу на місяць,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву та пред`явлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти позовних, вважаючи позов безпідставним та необґрунтованим, тому просила відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення та доводи учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного висновку. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом та за уточненими вимогами просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року, справа №199/2658/18 на користь [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру 1/6 частини з усіх видів доходу на місяць,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивачем не надано копії судового наказу від 27 квітня 2018 року виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на місяць, а також не надано жодного доказу на підтвердження наявності такого судового наказу взагалі. Крім того, судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія рішення Дніпропетровського районного суду від 30 жовтня 2012 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, судом встановлено, що з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти саме за вищевказаним рішенням Дніпропетровського районного суду, а не за судовим наказом виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про що зазначає [PERSON] в уточненому позову та розмір яких він просить зменшити. Так, відповідно до статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, оскільки ним пред`явлено позов щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого 27 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, проте наявність такого судового наказу позивачем не доведена, а судом, у свою чергу, встановлено той факт, що з нього стягуються аліменти на підставі саме рішення Дніпропетровського районного суду від 30 жовтня 2012 року, однак позивача [PERSON] за даним позовом не порушує питання щодо зміни розміру аліментів саме по вказаному рішенню суду. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту порушеного права чи інтересу, у той час, коли позивач може захистити своє порушене право, визначивши вірний спосіб його захисту, який передбачено чинним законодавством. Разом з тим, відповідно до ст.49 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати предмет чи підставу позовних вимог. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. З урахуванням того, що позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed