Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Свердловського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ДТП, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь у відшкодування витрат на оплату франшизи - 500,00 грн., вартість послуг евакуатора в сумі 500,00 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.10.2013 року в 10 годин 30 хвилин відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ - 2108, номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], скоїв ДТП у вигляді зіткнення з його автомобілем марки ЗАЗ TF69YO, державний номер [NUMBER], що належала позивачу на праві власності, у результаті чого машина позивача була пошкоджена. Вищевказана машина ВАЗ 2108, номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою № 9285741 про ДТП від 11.11.2013 року. Також відповідно до цієї довідки, відносно відповідача складено матеріали та направлено до Свердловського МВ ГУМВС в Луганській області. Крім того, позивач був змушений звертатися до приватного підприємця [PERSON], який надав йому послуги евакуатора на суму 500,00 грн. Також позивач зазначає, що автомобіль відповідача був застрахований, страхова компанія «ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» виплатила позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових часток автомобіля в сумі 36900,82 грн. пошкодженого автомобіля, за виключенням суми франшизи у розмірі 500,00 грн. Позивач зазначає, що під час ДТП, він переніс сильний психологічний стрес та фізичний біль, пов'язаний з отриманням тілесного ушкодження, а саме забою шийного відділу хребта, крім того під час лікування позивач переживав додаткові моральні страждання. У результаті травм позивач набув фізичних обмежень, які постійно заважають йому реалізовуватися, як особі. Він не може швидко рухатися, здійснювати фізичні вправи та робити фізичну роботу по дому оскільки постійно відчуває брак у русі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та за згодою позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2013 року в 10 годин 30 хвилин відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ - 2108, номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], скоїв ДТП у вигляді зіткнення з його автомобілем марки ЗАЗ TF69YO, державний номер [NUMBER], що належала позивача на праві власності, у результаті чого машина позивача була пошкоджена. Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 9285741 на а.с.7, автомобіль «ВАЗ -2108», д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], водій [PERSON], при перевірці на стан сп'яніння - тверезий. Відповідно до фактів, викладених в довідці, транспортний засіб «ЗАЗ TF69YO», д/н [NUMBER], що належить та яким керував [PERSON], який при перевірці на стан сп'яніння - тверезий, та який отримував амбулаторне лікування. Автомобіль отримав наступні механічні пошкодження: пошкоджено передню центральну частину автомобіля (а.с.7). Вартість ремонту у зв'язку з пошкодженням автомобіля «ЗАЗ TF69YO», д/н [NUMBER], що належить та яким керував [PERSON] у результаті вищевказаної ДТП, склала 36900,82 гривень, що підтверджується висновком експерта № 3658/ИСстр (а.с.9). Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки вартість відновлювального ремонту позивачу була виплачено у повному обсязі, але за винятком суми франшизи, суд приходить до наступного. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, що не заперечується. За ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідачем будь-яких заперечень на позов подано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача суми франшизи в розмірі 500,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до товарного чеку СТО 777 від 18.10.2013 року позивачем були сплачені послуги евакуатора в розмірі 500,00 грн. (а.с.12), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту першого частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, характер понесених позивачем моральних страждань, які виразилися в отриманому психологічному стресі, тривалій неможливості використовувати власний транспортний засіб, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, яка визначається судом в загальному розмірі 4000,00 гривень. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved