Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування зазначив, що 25.06.2016 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, згідно повідомлення Першої Лохвицької нотаріальної контори від 24.02.2017 року вих.№241/02/14 і він має право на відповідну частку у спадковому майні. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивач не подавав заяву про прийняття спадщини, оскільки він помилково думав, що таку заяву необхідно подавати після перебігу цього терміну, він має середню освіту, є пенсіонером за віком. Також зазначив, що ним було втрачено заповіт від 27.09.1995 року на його користь. Вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, тому він змушений звернутися до суду і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачу було відомо про строк звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини, вважає, що він його пропустив без поважних причин. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 25.06.2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.06.2016 року, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №24 батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.11.1956 року, виданого Гамалиевською сільскою радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №20 (а.с.3, 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, згідно повідомлення Першої Лохвицької нотаріальної контори від 24.02.2017 року вих.№241/02/14 (а.с.7). Позивач до нотаріальної контори протягом шести місяців заяву про відмову від спадщини чи про прийняття спадщини не подавав, що підтверджується відповіддю від 02.11.2017 року №1376/01-09 Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, спадкова справа заведена 10.11.2016 року за №416/2016. Із заявою про прийняття спадщини після смерті 25.06.2016 року [PERSON] звернулася дочка спадкодавця [PERSON], заповіти посвідчувалися 27.09.1995 року [PERSON] сільською радою, за реєстровим №131 на все майно на користь дочки [PERSON] та на користь сина [PERSON] в рівних частках; 03.04.2013 року [PERSON] сільською радою за реєстровим №25 на земельну ділянку розміром 4,09 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області на користь спадкодавця [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину ще не видавалися, що підтверджується з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №496711944 від 02.11.2017 року. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач не надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку. Посилання позивача про те, що він юридично не обізнаний не є поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини, який сплив. З досліджених судом тверджень позивача, а також з урахуванням думки відповідача спадкоємця [PERSON] вбачається, що доказів на підтвердження того, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, як то передбачено ч.1, 2\~ст.1270 ЦК України, строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що позивач в суд звертається із позовом лише у березні 2017 року. Згідно зі\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 Пленум Верховного Суду України вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Отже, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 25.06.2016 року, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Outcome: dismissed