Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Рубіжанського міського суду від 26.03.2009 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку. На даний час його, позивача сімейний стан суттєво змінився, а саме він уклав шлюб з [PERSON], і в цьому шлюбі у них [INFO] народилась дитина - [PERSON]. [PERSON] на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. З огляду на незначний розмір державної допомоги, його, позивача дружина та малолітній син [PERSON] фактично перебувають на його утриманні. Його, позивача дохід у 2016 році значно зменшився і залежить від можливості одержати роботу. У зв'язку зі зміною його, позивача матеріального та сімейного стану просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі позивача (а.с. 27). Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що не згодна з тим, щоб розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON], був зменшений. Відповідач зазначила, що позивач є працездатним, а те, що він офіційно не працює - це його вибір, і не може бути підставою для зменшення аліментів. Окрім того, їх з позивачем син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-педіатра та у зв,язку з захворюванням потребує періодичного обстеження та лікування, на що необхідні додаткові грошові кошти. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.04.2010 р. (а.с.6). Сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.03.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). З довідки, виданої Комунальною установою охорони здоров'я «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради від 19.01.2017 року, вбачається, що син сторін [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-педіатра з діагнозом: «функціональне порушення біліарного тракту по гіперкінетичному типу (а.с.24) 28.04.2012 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу у подружжя [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.10). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради у зв'язку з народженням дитини та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні в розмірі 860 грн., що підтверджено довідкою від 02.02.2017 року №120 (а.с.28). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач як на одну з підстав для задоволення позовних вимог посилається на те, що його дохід в 2016 році значно зменшився і залежить від можливості отримати роботу. Однак, суд зауважує, що з наданих позивачем відомостей про його доходи за період часу з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року вбачається, що в 2015 році позивач не мав постійного офіційного доходу протягом всього року, а той, що мав, був незначним. В першому кварталі 2016 році позивач отримав дохід у вигляді 1/2 частки подарованого йому нерухомого майна, за другий квартал 2016 року інформація про доходи позивача відсутня. (а.с.13) Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що в 2016 році дохід позивача значно зменшився. Також суд зазначає, що відсутність постійної роботи та офіційного доходу не є підставою для зменшення розміру аліментів згідно вимог ч. 1 ст.192 СК України. Окрім того, стороною позивача суду не надано доказів тому, що позивач, який є дієздатним, не має можливості працювати та отримувати постійний заробіток. При цьому з матеріалів справи вбачається, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, відбулися зміни у сімейному стані позивача, пов'язані з тим, що він уклав шлюб з іншою жінкою, і в цьому шлюбі народилася дитина, яка перебуває на даний час на його утриманні. Дружина позивача - [PERSON] також фактично перебуває на його утриманні, оскільки здійснює догляд за дитиною, народженою [INFO]. Суд враховує доводи відповідача в тій частині, що дитина сторін перебуває на диспансерному обліку у лікаря -педіатра. Як зазначає відповідач, у зв,язку з наявним у дитини захворюванням вона потребує періодичного медичного обстеження та лікування, на що потрібні додаткові кошти. Однак, зазначені обставини не є предметом судового розгляду даного позову про зменшення стягуваних аліментів, а можуть бути підставою для окремого звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Отже, з огляду на зазначені вище суттєві зміни сімейного стану позивача суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає, що в даному випадку наявні підстави для зменшення розміру аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути судові витрати з відповідача позивач не просить. На підставі ст.192 СК України,

Outcome: partial