Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області померла його баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина на спадкове майно, яке, серед іншого, складається з житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповітне розпорядження, згідно з яким все належне їй майно вона заповіла [PERSON] . Інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. На день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею за однією адресою проживав [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідно до ст.549 ЦК УРСР, вступивши в управління і володіння спадковим майном, отримав в Кролевецькій районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), але не оформив своїх спадкових прав на житловий будинок та господарські будівлі. [INFO] [PERSON] , батько позивача, помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишив заповітне розпорядження, згідно з яким все належне йому майно він заповів йому, позивачу. Спадкоємцями на вказане майно були він, позивач, та його мати (дружина померлого) [PERSON] , яка мала право на обов`язкову частку у спадщині. Він спадщину після смерті батька прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Його мати звернулись до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями відсутні, крім того, право власності на будинок не зареєстровано. Просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] , та визнати за ним, [PERSON] , право власності на спадкове майно - житловий будинок та господарські будівлі за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Позивач в підготовче засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4). Відповідач Тулиголівська сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради, позовні вимоги [PERSON] визнає (а.с. 45). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Відповідно до довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 11.02.2020 року № 110 згідно записів погосподарської книги за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005 роки в будинку, 1966 року забудови, розташованому в [ADDRESS] , [PERSON] , 1920 року народження, записана головою вказаного господарства, померла [INFO] . Земельна ділянка біля будинку по [ADDRESS] перебувала в користуванні [PERSON] , якій на підставі рішення виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 14.09.1993 року було передано земельну ділянку площею 0,56 га, в тому числі 0,03 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,53 га та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на землю не видавався. На даний час вказана земельна ділянка перебуває в користуванні [PERSON] (а.с. 23-24). Вказані обставини підтверджуються копією архівного витягу Сумської обласної державної адміністрації від 21.03.2019 року (а.с. 29). Згідно технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами (характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами) по [ADDRESS] , домоволодіння складається з будинку літ.А-1, загальною площею - 72,4 м2, житловою площею - 24,2 м2, прибудови - а, веранди - а1, ганку - гн, та господарських будівель сарай літ. Б, літня кухня літ. В, веранда літ. в, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, сарай літ. З, сарай літ. І, сарай літ. К, вбиральня літ. У, погріб літ. пг, огорожа літ. N. Житловий будинок збудований у 1966 році (а.с. 26-28). Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 81 від 05.02.2020 року право власності на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 25). Через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спірне нерухоме майно і витягу з Реєстру прав власності, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на будинок з господарськими будівлями, які входять до складу спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на законних підставах володіла житловим будинком з господарськими будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] , і зазначене нерухоме майно фактично їй належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 28 (а.с. 19). [PERSON] залишила заповітне розпорядження, за яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] . Заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради 22 грудня 1995 року та зареєстровано в реєстрі за №208, що вбачається з копії дублікату вказаного заповіту (а.с. 20). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 08.01.2020 року №14 [PERSON] , [INFO] , на момент смерті була зареєстрована і проживала в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області, разом з нею за однією адресою був зареєстрований і проживав [PERSON] . Заповіт від її імені посвідчений виконкомом Тулиголівської сільської ради 22.12.1995 року за №208, не змінювався і не відмінявся (а.с.21). Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР після смерті спадкодавця [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №138/2003. Спадкоємець [PERSON] спадщину прийняв та 02.10.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше майно (а.с. 22). Відповідно до ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР (1963 року) інші спадкоємці спадщину не прийняли. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в м.Кролевець, актовий запис № 10 (а.с. 9). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8). [PERSON] залишив заповітне розпорядження, за яким усе належне йому майно заповів [PERSON] . Заповіт був посвідчений секретарем Тулиголівської сільської ради 22 листопада 2013 року та зареєстровано в реєстрі за №257, що підтверджується копією заповіту, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25.02.2020 року (а.с. 10, 44). Із довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 10.02.2020 року №98 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області. На час відкриття спадщини разом з ним за однією адресою були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] , 1947 р.н., та син [PERSON] , 1970 р.н. Заповіт від його імені посвідчений 22.11.2013 року виконкомом Тулиголівської сільської ради за № 257, не змінювався і не відмінявся (а.с. 11). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець [PERSON] протягом строку, зазначеному в ст. 1270 ЦК України, а саме 27 вересня 2018 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовився, тому вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі заяви позивача після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 118/2018 (а.с.42, 43). За змістом позову дружина померлого (мати позивача) [PERSON] відмовилась від права на отримання обов`язкової частки у спадщині, у зв`язку з чим звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно (а.с. 13, 14, 16, 17, 43). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями він не може у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та право власності на дану нерухомість не зареєстровано (а.с. 25). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання права власності за [PERSON] на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею - 72,4 м2, житловою площею - 24,2 м2, з господарськими будівлями: сарай літ. Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, сарай літ. З, сарай літ. І, сарай літ. К, вбиральня літ. У, погріб літ. пг, огорожа літ. N. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст. ст. 15, 16, 328, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved