Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить виключити відомості про нього, [PERSON], з актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області № 16 від 24 травня 2013 року про народження [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що 7 лютого 2015 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON], що був зареєстрованим у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області. На той час у відповідача [PERSON] була дитина - малолітній син [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON], були внесені зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], і в березні 2015 року отримано повторне свідоцтво про народження вже [PERSON], де в графі «Батько» записано «[PERSON]». Він не є батьком дитини та йому невідомо, як були внесені відомості про нього до актового запису про народження дитини відповідача. Про наявність повторного свідоцтва про народження, в якому він записаний як батько дитини дізнався в період розлучення з відповідачем, коли вирішувалося питання про місце проживання дитини. Шлюб з відповідачем [PERSON] було розірвано в судовому порядку на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 листопада 2017 року. Позивач [PERSON] зазначає про те, що не згоден з тим, що записаний батьком дитини відповідача [PERSON], оскільки на час народження дитини відповідача взагалі не знав, з [PERSON] познайомився коли вона вже мала дитину. Він проживає у Сумській області, а відповідач [PERSON] проживає у Рівненській області та до 2015 року він взагалі не був у Рівненській області. З вказаних підстав позивач [PERSON] просить виключити відомості про нього з актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області № 16 від 24 травня 2013 року про народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що 7 лютого 2015 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] На час укладення шлюбу у відповідача [PERSON] була дитина - син [PERSON], [INFO]. Він не є біологічним батьком дитини. Він з відповідачем [PERSON] хотіли мати міцну повноцінну сім'ю, а тому через місяць після укладення шлюбу звернулися у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області з питання усиновлення ним сина відповідача. В той же день у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області їм було видане повторне свідоцтво про народження дитини вже на ім'я [PERSON], де в графі батько було записано, що він є батьком дитини. У 2017 році він з відповідачем [PERSON] розірвали шлюб, а тому, оскільки не є батьком дитини, вважає, що необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини відповідача та виключити відомості про нього, [PERSON], з актового запису про народження дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнала та пояснила, що дійсно позивач [PERSON] не є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є інший чоловік. З позивачем вона уклала шлюб в лютому 2015 року. Вона з позивачем [PERSON] хотіли мати міцну сім'ю, а тому через місяць після укладення шлюбу звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області з питання усиновлення чоловіком її дитини. В той же день їм було видано повторне свідоцтво про народження дитини, де батьком був записаний [PERSON] В листопаді 2017 року вона з позивачем [PERSON] розірвали шлюб, а тому вважає, що необхідно виключити відомості про [PERSON], як батька дитини, з актового запису про народження її сина. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом по даній цивільній справі призначалося підготовче засідання 10 травня 2018 року та судове засідання 21 червня 2018 року. В ході розгляду справи позивач заявив клопотання про витребування з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області копії актового запису про народження дитини, що було задоволено судом. Інших заяв та/чи клопотань сторони до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В судовому засіданні 21 черня 2018 року відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача, однак ухвалою суду від 21 червня 2018 року судом відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) [PERSON] народився [INFO] року, його батьком вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Як встановлено відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9) [PERSON] та [PERSON] 7 лютого 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що було вчинено актовий запис №05, та обрали прізвище для чоловіка [PERSON], для дружини - [PERSON] Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 листопада 2017 року підтверджує те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11-12). Із змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьком вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Свідоцтво про таїнство хрещення підтверджує те, що таїнство хрещення здійснено над [PERSON] (а.с. 14). Дослідженою в судовому засіданні копією актового запису № 16 від 24 травня 2013 року про народження встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його матір'ю є [PERSON], а батьком вказаний [PERSON]. Запис про батька дитини зроблений за заявою матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України). Разом з тим, із змісту актового запису про народження № 16 від 24 травня 2013 року встановлено, що за спільною заявою батька та матері 6 березня 2015 року внесено зміни до актового запису про народження № 16 від 24 травня 2013 року, та батьком [PERSON] було записано [PERSON], а також змінено прізвище дитини [INFO] на [INFO], а по батькові - [INFO] на [INFO]. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 125 СК України визначає, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Дослідженою в судовому засіданні копією актового запису про народження № 16 від 24 травня 2013 року встановлено, що відомості про позивача [PERSON], як батька дитини, були записані на підставі ч. 1 ст. 126 СК України, за заявою батька та матері дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України встановлюється, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що відомості про позивача, як батька дитини відповідача, були внесені до актового запису про народження дитини за спільною заявою позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Отже, на час подання такої заяви до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області та внесення змін до актового запису про народження дитини, позивачеві [PERSON] було відомо, що він не є батьком дитини. Вказану обставину позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу вимог ч. 3 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Враховуючи встановлені судом обставини справи та вказані правові норми, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача та відмову у задоволенні позову з цих підстав, оскільки встановлено, що на час подання позивачем заяви про визнання батьківства (6 березня 2015 року) позивачеві [PERSON] було відомо, що він не є батьком дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Таким чином, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення у зв'язку з їх безпідставністю. В позовній заяві позивач [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовував положеннями ст. 136 СК України, які підлягають до застосування при вирішенні справи. Оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення, то підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, немає. Відповідно до ст.ст. 121, 125, 126, 135, 136 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: dismissed