Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 08 квітня 2015 року, у два місяці. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 квітня 2015 року померла його мати - [PERSON], [INFO]. Факт його родинних відносин з померлою підтверджується свідоцтвом про народження повторно виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.01.2016 року Серія І-КИ № 564716. На день смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 16, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кармелюка, буд. 5. 27.01.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від померлої матері. Розглянувши документи спадкової справи № 6/2016, заведеної 27.01.2016 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] постановою від 27.01.2016 року відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 08.04.2015 року [PERSON] щодо квартири № 16, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кармелюка, буд. 5, у звязку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що для прийняття спадщини за законом необхідно документальне підтвердження родинних відносин з померлою особою, а одним з таких документів є свідоцтво про народження. Після похорон матері він став збирати необхідні документи для прийняття спадщини, та виявив, що ним втрачено свідоцтво про його народження, та відсутні правовстановлюючі документи на обєкт спадщини квартиру № 16, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кармелюка, буд. 5. У позивача є рідний брат [PERSON], місцем проживання якого є м. Донецьк, зазначена територія на цей час є не підпорядкованою Україні. Досить тривалий час у нього з братом був відсутній звязок. На початку липня 2015 року звязок відновився, тоді позивачу стало відомо, що правовстановлюючі документи на спадкову квартиру в 2013 році мати передала йому на зберігання, як старшому сину. 21 липня 2015 року брат позивача зміг приїхати з непідконтрольної Україні території до м. Дніпродзержинськ, та привіз і віддав позивачу документи на спадкову квартиру. Назбиравши достатньо коштів, позивач почав відновлювати свідоцтво про народження, а після його отримання, звернувся до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Вважає, що викладені ним причини є поважними, оскільки повязані для нього з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які стали перешкодою для нього на своєчасне вчинення дій з прийняття спадщини. Два місяця для нього було б достатнім строком на прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON], в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади міста, в особі Кам'янської (Дніпродзержинської) міської ради, судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справи та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. Третя особа Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду клопотання, в якому просять суд розглянути справу за її відсутністю, заперечень не надала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON], про що виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 94 від 01.09.1959 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим повторно Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.01.2016 року Серія І-КИ № 564716 (а.с.23). З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.22). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира № 16, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кармелюка, буд. 5, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 02.12.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON]О (а.с.24). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді квартири № 16, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кармелюка, буд. 5. З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від померлої матері. Розглянувши документи спадкової справи № 6/2016, заведеної 27.01.2016 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] постановою від 27.01.2016 року відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 08.04.2015 року [PERSON] на квартиру № 16, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кармелюка, буд. 5, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини, про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21). З доводів позовної заяви вбачається, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори тільки в січні 2016 року в звязку з тим, що втратив свідоцтво про своє народження, та змушений був звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану за видачею повторно свідоцтва про народження. Також у позивача були відсутні правовстановлюючі документи, що зберігалися у старшого брата, який мешкав на окупованій території м. Донецьк. Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.\~\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є позивач [PERSON] та [PERSON], які є синами спадкодавця [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач втратив свідоцтво про своє народження, що є документом необхідним для підтвердження родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцем, та змушений був звернутись до органу РАЦС за отриманням свідоцтва повторно (а.с.23). Згідно доводів позовної заяви, позивач вважає, що викладені ним причини є поважними, оскільки повязані для нього з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які стали перешкодою для нього на своєчасне вчинення дій з прийняття спадщини. Два місяця для нього було б достатнім строком на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється\~ строк у шість місяців, який починається\~ з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272\~ ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд\~ може надати йому додатковий строк, достатній\~ для подання їм заяви\~ для прийняття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В розумінні зазначених норм закону поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тому суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а його позовні вимоги про визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Outcome: approved