Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.12.1995 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.12.1995 року зроблено запис за №3513. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 16.12.1995 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16.12.1995 року зроблено запис за №3513, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №290639, виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області 16.12.1995 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Антонець». Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved