Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння за адресою: [ADDRESS], оскільки це домоволодіння було майном колгоспного двору, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/5 частину домоволодіння. [INFO] року помер [PERSON], спадщину після його смерті прийняв спадкоємець за заповітом позивач [PERSON]. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку [PERSON] не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON], у зв'язку з чим останній набув право на все домоволодіння. Тому позивач просить визнати за ним право власності на все вищевказане будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», прибудови літ.«а», прибудови літ.«а1», ганку з козирком літ.«а2», літньої кухні літ.«Б», веранди літ.«б», ганку літ.«б1», підвалу літ.«Пд», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», гаража літ.«Е», сарая літ.«Ж», вбиральні літ.«З», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, криниці під № 4, вигрібної ями під №№ 5, 6 і знаходиться за адресою: [ADDRESS]., оскільки це домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року зазначені особи були його членами, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чудейської сільської ради від 18.08.2014 року № 2874. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз'яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/5 частину домоволодіння. [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/5 житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON]. Заповіт був складений 29.04.2005 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 36. Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений законом шестимісячний строк, а саме 29.12.2005 року [PERSON] звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою цієї контори від 21.08.2014 року № 696/01-16. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки на [PERSON] був складений заповіт [PERSON] 29 квітня 2005 року, який не змінювався та не скасовувався, то суд вважає, що право власності на 1/5 частину домоволодіння перейшло до позивача в порядку спадкування за заповітом. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON], про що свідчать їх належним чином засвідчені заяви. Таким чином [PERSON] набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/5 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON], 1/5 як його частка у майні колишнього колгоспного двору та 3/5 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились на користь позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved