Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 28.08.1982 року вони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 07. Сторони мають двох синів, які на даний час є повнолітніми. Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2011 року. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають, їхні стосунки існують лише формально. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з 2011 року. Відповідачка в судовому засіданні позовну заяву повністю підтримала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та вказала, що шлюбні відносини припинені з 2011 року. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 28.08.1982 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2021 (видане повторно). Сторони мають двох синів, які на даний час є повнолітніми. В ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року у зв`язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, збереження сім`ї не можливе. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved