Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,79 га в межах згідно з планом, яка розташовується на території ДП №25, п. №252 Карломарксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на праві постійного користування та розташована Карломарксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Вказує, що спадкоємцями першої черги за законом є він та [PERSON] Зазначає, що 11 березня 2019 року він прибув до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька. Нотаріус, перевіривши документи, в цей же день видала йому на руки письмовий запит до Лівобережного відділу місця реєстрації проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради для надання довідки про останнє місце реєстрації померлого, який ним особисто був зданий в цей відділ для надання відповіді нотаріусу. Вважаючи, що отримання від нотаріуса запита для отримання довідки для підтвердження місця проживання спадкодавця, є підставою вважати, що нотаріусом було зафіксовано його звернення як заява про прийняття спадщини, а тому був впевнений, що нотаріусом зафіксовано його звернення як заява про прийняття спадщини. Проте, звернувшись до нотаріуса в червня 2019 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, він отримав відповідь від 10.06.2019 року, згідно якої він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , а тому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник Берестівської сільської об`єднаної територіальної громади подали заяви про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено судом, [INFO] в м. Маріуполь Донецької області помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,79 га в межах згідно з планом, яка розташовується на території ДП №25, п. №252 Карломарксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на праві постійного користування та розташована Карломарксівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І -ЗП №062752 та державним актом на право постійного користування землею серії ЗП №000027, відповідно. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи підтверджується, що спадкоємцями першої черги померлого [INFO] [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України є його дочка - [PERSON] , та син - [PERSON] . В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач посилається на своєчасне звернення до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу з питання прийняття спадщини після смерті батька, отримання у нотаріуса та подання до Лівобережного відділу місця реєстрації проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради для надання довідки про останнє місце реєстрації померлого. Наявність зазначених позивачем труднощів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Outcome: approved