Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі ПАТ «Укрсоцбанк») в якому просить: визнати іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр. №593, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] припиненим; вилучити запис про іпотеку квартири [ADDRESS] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; вилучити запис про заборону на відчуження квартири [ADDRESS] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 квітня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/8-256, згідно якого [PERSON] був наданий кредит на умовах, визначених кредитним договором, а саме 50000 доларів США для придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. В забезпечення виконання умов кредитного договору між відповідачем, як іпотекодержателем та ним, як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр. № 593. Кредитним договором від 04.04.2008 р. встановлені такі істотні умови: ціна договору - сума кредиту (п. 1.1. Кредитного договору), строк - до 03.04.2015 р. (п.п. 1.1.1. п. 1 Кредитного договору) та предмет - надання коштів для придбання нерухомого майна - квартири (п. 1.2. Кредитного договору). Банк і [PERSON] досягли згоди щодо умов Договору кредиту, виразили її в письмовій формі і пунктом 1.2 закріпили мету договору надання коштів для придбання квартири. Те, що [PERSON] уклав Договір кредиту саме для придбання квартири підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили. [PERSON] на виконання умов Договору кредиту був зобовязаний придбати квартиру за кредитні кошти. Однак, внаслідок дій Банку, а саме прийняття квартири в іпотеку та накладення заборони на її відчуження в день укладання Кредитного договору, цього зробити не зміг. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2015року по справі №643/612/15-ц встановлено, що банком надавався кредит [PERSON] на придбання квартири, яка була передана [PERSON] в іпотеку. Тобто Банком були створені умови, які фактично унеможливлювали придбання квартири [PERSON], а відтак і реальне виконання умов договору, а тому такий договір є недійсним. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.12.2014року по справі №643/9474/14-ц було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, тобто квартира дотепер [PERSON] так і не придбана і цей факт встановлений судом. Положенням п.4.5. Договору кредиту у взаємозвязку з п.3.3.7 Договору кредиту передбачено, що позичальник зобовязаний використовувати кредит лише на цілі, визначені п.1.2. цього договору, а саме на придбання квартири. Оскільки [PERSON] квартиру не було придбано то має місце порушення Договору кредиту, яке передбачене п.3.3.7 та п.4.5 Договору кредиту. Враховуючи п.4.5 Договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив щонайпізніше 23 червня 2008року через невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Так, п.4.5 Договору кредиту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. Пунктом 3.3.8 Договору кредиту передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання Кредиту, в порядку, передбаченому п.2.4, 2.5 цього Договору. Враховуючи вище вказані пункти Договору позивач зазначає, що строк користування Кредитом сплив, та Договір кредиту припинив свою дію 23 червня 2008року. Оскільки іпотека не може забезпечувати недійсне (припинене) зобовязання, а Договір кредиту припинив свою дію 23 червня 2008року, то іпотечний договір є припиненим також з 23 червня 2008року. Крім того, термін кінцевого погашення кредиту встановлений у договорі кредиту і визначений датою 03.04.2015року. Таким чином, оскільки договором кредиту, передбачений строк виконання зобовязань (03.04.2015р.), строк виконання зобовязання є строк дії кредитного договору, такий строк настав, як згідно самого договору кредиту так і згідно рішень судів про стягнення заборгованості по договору, а договори забезпечення діють поки діє основний договір, то на сьогоднішній день договір кредиту і іпотечний договір є припиненими. Отже існує щонайменше дві підстави для припинення іпотечного договору № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року: у звязку із припиненням основного зобовязання договору кредиту, відповідно до п.4.5 договору кредиту та спливу строку дії договору кредиту. Також зазначив, що оскільки він не був стороною договору кредиту і не був обізнаний про його умови, то строк позовної давності почав свій відлік не з моменту укладення договору кредиту у 2008року, а з наступного дня після винесення рішення Московського районного суду м.Харкова по справі №643/2695/14 02.12.2014року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON] в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях. Треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2008 року між [PERSON] - Іпотекодавець та АКБ СР «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №838/3/27/38/8-256 від 04.04.2008року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 593, згідно умов якого [PERSON], в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно: трикімнатна квартира № 303, загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. № 73, яка належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до п.6.3 Іпотечного договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобовязання. Дія цього договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про іпотеку». Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання та є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як встановлено судом, зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором до цього часу [PERSON] не виконано. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; 2) реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; 3) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 4) визнання іпотечного договору недійсним; 5) знищення ( втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Позивач не надав жодних доказів щодо припинення договору іпотеки, передбачені чинним законодавством. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи не були доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Outcome: dismissed