Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт, що правовстановлюючі документи на 1/8 частину будинку [ADDRESS], а саме: рішення та виконавчий лист Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року, які видані на ім'я «[PERSON]», [INFO], в дійсності належать [PERSON], [INFO], а також просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 1/8 частину будинку [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано за [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.03.2013 року відділом реєстрації смерті у м. Києві серії [NUMBER]. Після смерті спадкодавця - [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, але при оформленні спадщини за законом на його ім'я на 4/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/8 частину вищезазначеного нерухомого майна на ім'я померлої [PERSON], що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2018 року. Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] року в м. Богуславі народилася [PERSON]. В свідоцтві про одруження, виданому 02.12.1959 року Сталінським бюро ЗАГС, актовий запис № 2212 зазначено, що 02.12.1959 року одружилися [PERSON] та [PERSON], і після реєстрації шлюбу присвоєно дружині прізвище: [PERSON]. Також, в свідоцтві про народження позивача в графі мати записана: [PERSON]. Вказана 1/8 частина житлового будинку належала дійсно спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення та виконавчого листа Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року. Однак, позовна заява про визнання права власності на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] була подана до Миронівського районного суду Київської області від імені [PERSON], тому рішення та виконавчий лист суду були винесені на ім'я [PERSON], а стороною по справі згідно наявних копій документів справи була [PERSON]. Крім того, рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради народних депутатів за № 70 від 29.04.1981 року, було надано дозвіл [PERSON] на проведення капітального ремонту будинку по [ADDRESS]. Тому, чому саме його мати [PERSON] до Миронівського районного суду звернулася і вказала ім'я [PERSON], позивачу не відомо, оскільки вона вже була [PERSON], але по життю її близькі та рідні називали [PERSON], та вважали, що [PERSON] та [PERSON] це одне і те саме ім'я. Також, згідно відповідей Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві вбачається, що актового запису про зміну імені [PERSON], [INFO], не виявлено. В зв'язку з цим право на дане спадкове майно позивач не може оформити у нотаріальній конторі і це є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає за наявності належним чином завірених рішення Миронівського районного суду Київської області від 19.12.1980 року та протоколу судового засідання за вересень 1980 року, та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася. Суд, заслухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючих документів на 1/8 частину будинку [ADDRESS], а саме: рішення та виконавчого листа Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року, які видані на ім'я «[PERSON]», [INFO], підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 12), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 13), копією Договору дарування за № 2534 від 17.10.1989 року на 3/8 частину житлового будинку по [ADDRESS] Київської області на ім'я [PERSON] (а.с. 58, 59), копією рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради народних депутатів № 70 від 29.04.1981 року про надання дозволу [PERSON] на проведення капітального ремонту будинку по [ADDRESS] (а.с. 60), копією акту державної прийомки в експлуатацію особистого домоволодіння № 156 від 16.08.1989 року від [PERSON] (а.с.61). Тому, в рішенні та виконавчому листі Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року про визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] помилково зазначено ім'я позивача: «[PERSON]», оскільки [PERSON] невірно у позовній заяві до суду вказала своє ім'я: «[PERSON]» Таким чином, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: рішення та виконавчий лист Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року про визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] за «[PERSON]», в дійсності належать «[PERSON]». Судом також встановлено, що позивач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст.1223, ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про народження позивача. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0769 гектарів, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім'я на 4/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/8 частину вищезазначеного нерухомого майна на ім'я померлої [PERSON]. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. [PERSON] є власником 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням та виконавчим листом Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року, однак які видані помилково на ім'я «[PERSON]», [INFO], а в дійсності належать [PERSON], [INFO]. Інша частина спадщини, а саме: 3/8 частина житлового будинку по [ADDRESS] згідно копії Договору дарування за № 2534 від 17.10.1989 року належить [PERSON]. Таким чином, оскільки на 1/8 частину спадкового будинку є правовстановлюючі документи, які ніким не оспорені та судом встановлено факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючих документів на 1/8 частину будинку [ADDRESS], а саме: рішення та виконавчого листа Миронівського районного народного суду Київської області по справі № 2-666-80 від 19.12.1980 року, які видані на ім'я «[PERSON]», [INFO], суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved