Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 12.04.2013 року виконкомом Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №2. Посилається на те, що їх спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився,в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи відкладення судового засідання від неї також не надходило. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.04.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №085383 від 12.04.2013 року (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне сімейне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить його інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії І-МИ №085383 від 12.04.2013 року (а.с. 4) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Кулчар» на прізвище «Дутчак», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved