Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідачів на його користь 30000 грн. моральної шкоди, 74328 грн. 65 коп. матеріальної шкоди, 2729 грн 97 коп. судових витрат. Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2004 року він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 15.10.2004 року він зареєструваввся в даній квартиру і до цього часу там проживає. 13.09.2018 року на балконі його квартири виникла пожежа. В результаті пожежі знищено балкон, коляска для особливих дітей, меблі, віконна рама, пошкоджено зовнішню оббивку балкону. Причиною виникнення пожежі вважає необережність під час паління [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вартість пошкодженого та зниженого майна складає 74328 грн. 65 коп., а саме: крісло колісне - 14500 грн; демонтаж старої конструкції балкону, балкон «Під ключ», метало пластиковий балконний блок, ламінат, відновлення внутрішніх відкосів та стіни - 58100 грн.; каструля - 262 грн., сушка для білизни - 285 грн., миска на 20 літрів - 58 грн., туфлі жіночі 38 розміру - 1123 грн. 65 коп. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача також завдано йому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки даної події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Окремо звертає увагу суду на те, що відповідач, на неодноразові його звернення, на сьогоднішній день, добровільно не відшкодував моральну та матеріальну шкоду, завдану своїми неправомірними діями, уникає зустрічей, ігнорує мої пропозиції та всіляко відмовляється врегулювати дане питання у позасудовому порядку, тому звернувся з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, пояснив, що 13.09.2019 року перебував у гаражі в кооперативі № 1, ремонтував машину. о 12 год. зателефонувала дружина та повідомила, що син отримав у школі по англ. мові 12 балів. приблизно хвилин через 10 знову зателефонував дружина і та сказала «пожежа». Він одразу побіг додому. Біля під`їзду були пожежники і дружина з дитиною на руках. Він в розпачі крикнув «Ну що накурилася?». Зразу стали запитувати з цього приводу пожежник. Дружина повідомила, що дійсно перед цим палила. Балкон квартири, де вона проживали також ззовні постраждав. Дружина перебувала вдома, палила на балконі, стояла попільничка. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними, наполягає на тому, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, що пожежа сталася саме внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] .. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. З довідки Конотопського МРВ УДСНС України у Сумській області від 13.09.2018 року № 534 вбачається, що 13.09.2018 року у балконі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] виникла пожежа. В результаті пожежі вогнем знищено: балкон, коляска для особливих дітей, меблі, віконна рама; пошкоджено зовнішнє облицювання балкону. Ймовірною причиною виникнення пожежі є необережність під-час паління [PERSON] . Матеріали по факту пожежі передані до Конотопського ВП ГУНП у Сумській області для прийняття рішення (а.с. 9). Згідно копії акту пожежі від 13.09.2018 року на балконі кв. [ADDRESS] виникла пожежа, ймовірна причина пожежі - необережність під - час паління [PERSON] (а.с. 10) З копії акту вбачається, що комісія у складі представників КРЕП «Центральне» обстежила кв. 61 по [ADDRESS] , 35 по факту пожежі на балконі та виявила, що пластикові вікна, огорожа балкону, стеля згоріли внаслідок пожежі. В спальній кімнаті біля балконних дверей в результаті нагрівання пошкоджений ламінат на підлозі та двері на балконі (а.с. 11). Згідно видаткової накладної ціна крісла моделі PEGAS становить 14500 грн. (а.с. 12). З копії висновку від 14.12.2016 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , хворіє на ДЗ: Симптоматична форма синдрому Веста, епілептичні спазми. Наслідки гіпоксично-ішемічного, інфекційного та геморагічного пошкодження ЦНС. Критична форма гідроцефалії. Дифузна супратенториальна кістозно-гліозна енцефаломаляція. ДЦП, сгіастичний тетрапарез. Груба затримка психомоторного розвитку. Стан після протезуючої операції вентрикулоперитонеостомії справа з імплантацією, регульованої системи SOPHYSA SM-8. Виходячи з анамнезу, течії та розвитку захворювання, на цей час повного обстеження та лікування в Україні неможливо провести. Рекомендуємо розгляд документів по суті справи для вирішення питання, по можливості направлення пацієнтки на обстеження і лікування за кордон (а.с. 13). Згідно квитанції про прийняття замовлення № 1244-051018 від 05.10.2018 року [PERSON] сплатив за скління та ремонт балкону 58100 грн. (а.с. 16) З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що кв. [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВВМ № 297947 від 14.09.2004 року (а.с. 19-21). Згідно довідки від 19.12.2018 року № 6552/61 Конотопський ВП ГУНП повідомив, що заява [PERSON] за фактом загорання 13.09.2018 року балкону по [ADDRESS] проводилася перевірка. З [PERSON] проведена профілактична бесіда з роз`ясненням відповідальності згідно чинного законодавства України. З питання відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків вона має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з відсутністю ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прийнято рішення закінчити розгляд даного повідомлення (а.с. 40) Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таке тлумачення зазначених норм закону відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові від 12 березня 2018 року у справі №668/10548/15-ц. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до приписів вимог ст. 77, 78, 80, 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів, які мають значення для справи. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона сусідка позивача зверху, відповідачі винаймали в цьому будинку квартиру. 13.09.2018 року сталася пожежа, було жарко, вона гуляла з дитиною на вулиці, зайшла з дитиною з вулиці, щоб покласти її спати, почула тріскіт та запах паленого, спрацювала пожежна сигналізація, виглянула у вікно, побачила, що горів балкон у сусідів, криша перекриття між четвертим і п`ятим поверхами. Оскільки сусіди перебували в Німеччині, пожежники не могли відкрити квартиру. Неодноразово бачила, як відповідачі палили на балконі. Відповідачі винаймали квартиру, власників не знає. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомив свідок. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши всі надані докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що пожежа сталася внаслідок протиправних дій відповідачів, а торму приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed