Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. За життя 27.06.2017 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла своїй дочці [PERSON] все своє майно , основною частиною якого є квартира [ADDRESS], де зареєстрований та проживає позивач [PERSON]. Вказаний заповіт позивач вважає недійсним, оскільки складений через вплив відповідачки, юридичну необізнаність та стан здоров'я. За життя батько позивача, померлий раніше та мати позивача в присутності родичів, сусідів та друзів говорили, що квартира , придбана ними в смт. Баришівка призначена для позивача. Про існування спірного заповіту позивачу нічого відомо не було. В заявленому позові просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], який посвідчений 27.06.2017 року приватним нотаріусом Стиблиною О.В. та стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що [INFO] року померла його мати [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла своїй дочці [PERSON]. Вважає вказаний заповіт недійсним, так як за життя батьки обіцяли квартиру [ADDRESS] залишити позивачу. Вважає, що в зв'язку з хворобою матері вона не розуміла , що підписувала. Вважає, що його мати не могла залишити його без спадкового майна. Просив суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є рідними братом і сестрою. За життя батьки придбали дочці квартиру в Києві, а позивачу у смт. Баришівка, але не встигли переоформити квартиру на позивача. В 2017 році [PERSON] поїхала до дочки в Київ на обстеження, в неї виявили онкологічну хворобу. Деякий час мати сторін проживала у [PERSON], де й померла [INFO] року. Потім виявилось , що за життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла відповідачці. Вважає заповіт недійсним з тих підстав, що [PERSON] не усвідомлювала значення свої дій. В зв'язку з хворобою в неї могли бути порушення мозкової діяльності, міг бути психоемоційний стан. Крім того, [PERSON] була не грамотною та не усвідомлювала юридичного значення заповіту, який підписувала. Просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнала та пояснила суду, що 27.06.2017 року мати [PERSON] приїхала до неї в Київ та пішла до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стиблини О.В. для складання заповіту. Мати була грамотною, вміла і писати, і читати. [PERSON] особисто прийняла рішення піти до нотаріуса. У матері сторін лікарі виявили пухлину на шиї, після чого вона тривалий час лікувалась, періодично приїздила до [PERSON], а з листопада 2017 року відповідачка забрала матір до себе. Позивач [PERSON] матір не провідував, лікуванням не займався. [INFO] року [PERSON] померла. Вважає, що підстав для визнання заповіту недійсним не має. Вважає, що воля матері про те, що вона заповіла квартиру в смт. Баришівка відповідачці обґрунтована тим, що позивачу [PERSON] дісталась машина , яка коштує близько 10 тисяч доларів США. Просила суд відмовити в позові та стягнути на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 12000 гривень 00 копійок. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду, що [INFO] року померла мати сторін [PERSON], яка за життя 27.06.2017 року склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON]. Вважає, що якби у приватного нотаріуса виникли підозри щодо психологічного стану [PERSON], то нотаріус би вчинив необхідні дії для перевірки стану [PERSON]. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про психічні та психологічні розлади стану здоров'я [PERSON] в момент підписання нею оспорюваного заповіту. Вважає, що [PERSON] мала право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Вважає, що відсутні підстави для визнання заповіту недійсним. Просив суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина О.В. у судове засідання не з'явилась, про день та місце розгляду справи увідомлена своєчасно та належним чином. До суду від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність третьої особи по справі. Представник третьої особи Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської областіу судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від завідувача нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника третьої особи по справі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2017 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1888, згідно якого [PERSON] , усвідомлюючи значення свої дій та згідно із вільним волевиявленням, котре повністю відповідає внутрішній волі учасника цього правочину, володіючи українською мовою, що дало змогу прочитати та правильно зрозуміти суть та зміст цього документа у присутності нотаріуса , якого було обрано самостійно і до якої вона звернулась добровільно , на випадок смерті [PERSON] зробила та розпорядження: все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла [PERSON]. [INFO] року у віці 82 роки померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 20215 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. В день смерті [PERSON] відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входить квартира [ADDRESS], спір щодо якої виник між сторонами. Спадкову справу після смерті [PERSON] зареєстровано Баришівською районною державної нотаріальною конторою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50533922 від 12.01.2018 року. Сторонами не заявлялись клопотання про витребування спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень позивача та його представника, які просили визнати заповіт недійсним, підставами для задоволення позову є те, що [PERSON] була не грамотною , за станом здоров'я не усвідомлювала значення свої дій та за життя обіцяла, що спірна квартира в смт. Баришівка дістанеться позивачу. За ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Отже, заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 02.10.2018 року позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, з підстав, що подане позивачем [PERSON] клопотанням про витребування доказів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України. В клопотанні не зазначено який доказ витребовується, а саме: не зазначено медична картка амбулаторного лікування якого хворого та медичне свідоцтво про смерть якої особи необхідно витребувати Клопотання не містить зазначення обставини, які може підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати. В клопотанні не зазначено підстави, з яких випливає, що зазначені докази знаходяться у відповідачки [PERSON] і що позивачем та його представником вживались заходи щодо отримання зазначених документів і що відповідачка відмовилась у наданні вказаних документів. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 10.10.2018 року відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про призначення по даній справі посмертної судової медико -психологічноїекспертизи, з підстав, що належних доказів на підтвердження даних про психічні та психологічні розлади стану здоров'я [PERSON] в момент підписання нею оспорюваного заповіту 27.06.2017 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В., ні позивачем, ні його представником суду не надано. Також позивачем та його представником не заявлено мотивованих клопотань про необхідність витребування доказів про психічні та психологічні розлади стану здоров'я [PERSON] із закладів охорони здоров'я та інших будь-яких установ. Крім того, позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] не заявлялось клопотання про витребування спадкової справи до майно померлої [INFO] року [PERSON], в матеріалах якої можливо мається оригінал оспорюваного заповіту. Наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстави для призначення посмертної судової медико -психологічної експертизи [PERSON], а в наданих сторонами доказах відсутні відомості про наявність будь-яких психологічних та психічних розладів [PERSON] в момент підписання заповіту 27.06.2017 року, що унеможливить проведення експертизи та призведе до затягування розгляду справи. Суду не надано доказів на підтвердження даних про психічні та психологічні розлади стану здоров'я [PERSON] в момент підписання нею оспорюваного заповіту 27.06.2017 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В.. Судом встановлено, що [PERSON] ніяким психічним захворюванням не страждала, була дієздатною особою і в подальшому недієздатною не визнавалась. Суду не надано доказів, що [PERSON]за станом здоров'я не усвідомлювала значення свої дій та не могла керувати ними. Судом посмертна судова медико -психологічна експертиза не призначалась. Позивач [PERSON] мав процесуальні можливості надати докази про стан здоров'я [PERSON] або заявити обгрунтовне клопотання про витребування доказів. Суд не може погодитись з доводами позивача, що [PERSON] була не грамотною на момент складання заповіту, не могла самостійно прочитати заповіт, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] склала заповіт , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В., заповіт підписаний особисто заповідачем. Крім того, сторони, в тому числі позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтвердили , що [PERSON] вміла читати та писати. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 10.10.2018 року викликано свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання для допиту по даній цивільній справі. Сторони відмовились від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] , про що подали відповідні заяви. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є другом позивача [PERSON] та був знайомий з його матір'ю [PERSON]. Взаємовідносини між сином та матір'ю були нормальні. Сестру позивача він ніколи не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є далеким родичем сторін. Мати сторін [PERSON] говорила йому, що забезпечили своїх дітей житлом, а саме: дочці купили квартиру в м. Києві, а квартира в смт. Баришівка дістанеться її сину [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що батьки сторін завжди говорили, що квартира в смт. Баришівка Київської області повинна залишитись їхньому сину [PERSON]. У жовтні 2017 року вона бачила [PERSON], яка жалілась їй на своє здоров'я та говорила свідку, що вона тяжко хвора. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідачку [PERSON] свідок бачила лише один раз. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] були нормальні, син допомагав матері. Свідку [PERSON] говорила, що дочка забезпечена житлом , а сину [PERSON] дістанеться квартира в смт. Баришівка. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що вважав, що квартира , в якій проживає [PERSON] є його власністю , а не його сестрі. Відносини між матір'ю та сином були гарні. [PERSON] говорила свідку, що квартира в смт. Баришівка належить її сину. Бачив [PERSON] незадовго до смерті, вона була пригнічена , замкнута, мабуть хвороба давалась взнаки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що бачив [PERSON] за рік до її смерті, вона була в хворобливому стані, але була адекватна. Покази свідків не підтверджують, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало її волі щодо розпорядження майном на користь [PERSON], оскільки ці покази спростовуються іншими доказами у справі. З показів свідків не вбачається, що [PERSON] була в неадекватному стані чи мала будь-які психічні розлади. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту складання заповіту до дня смерті [INFO] року [PERSON] за життя ніяких мір щодо скасування заповіту, визнання його недійсним або складання нового заповіту на користь позивача чи іншої особи не приймала, що розцінюється судом як волевиявлення спадкодавця на складання заповіту на користь відповідачки [PERSON] і свідчить, що [PERSON] діяла відповідно до свого бажання, її намір був вільним і відповідав її внутрішній волі. Крім того, спірна квартира [ADDRESS] придбана матір'ю позивача у 2004 році, однак до дня смерті [INFO] року мати за життя не відчужила вказану квартиру на користь позивача [PERSON], тим самим спростовуються доводи позивача, що вказана квартира була придбана для позивача [PERSON]. Позивач [PERSON] не оспорює ті обставини, що [PERSON] мала право на складання заповіту і що заповіт підписаний нею особисто. Дана підстава для визнання заповіту недійсним не заявлялась позивачем і не знайшла свого підтвердження та обґрунтування. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не довів наявність підстав, передбачених частиною другою статті 1257 ЦК України для визнання недійсним заповіту та обставин, необхідних для задоволення позову. Суд вважає, що заповідач [PERSON] на момент складання заповіту мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним, відповідало її внутрішній волі та було спрямоване на настання наслідків, зазначених у заповіті на розпорядження належним їй майном на випадок своєї смерті, а позивачем [PERSON] не надано жодних доказів, які б вказували на те, що оспорюваний ним заповіт є недійсним з підстав, визначених статтею 1257 ЦК України. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина Оксана Вячеславівна , Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання заповіту недійсним. Частиною 3 ст. ст.137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача надано суду рахунок - фактуру, акт приймання-передачі виконаних робіт за договором ( угодою) про надання правничої допомоги, квитанції про оплату правової допомоги загальна вартість яких становить 12000 гривень. Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень 00 копійок. Встановлені судом обставини підтверджуються: -копією паспорта [PERSON], [INFO], серії [NUMBER]; -копією ідентифікаційного номера [PERSON] № [NUMBER]; -копією паспорта [PERSON], [INFO] року народженя, серії [NUMBER] -копією ідентифікаційного номера [PERSON] № [NUMBER]; -копіє свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER] від 27.04.1962 року, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]; -копією повторного свідоцтва про смерть [PERSON], [NUMBER] від 10.01.2018 року, яка померла [INFO] року; -копією заповіту [PERSON], складеного 27.06.2017 року, який посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1888, згідно [PERSON] , усвідомлюючи значення свої дій та згідно із вільним волевиявленням, котре повністю відповідає внутрішній волі учасника цього правочину, володіючи українською мовою, що дало змогу прочитати та правильно зрозуміти суть та зміст цього документа у присутності нотаріуса , кого було обрано самостійно і до якої вона звернулась добровільно , на випадок смерті [PERSON] зробила та розпорядження: все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла [PERSON]; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved