Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів та зміну порядку стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року змінено розмір аліментів, що стягувались з нього на користь відповідача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , та з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий дохід, Київським відділом державної виконавчої служби аліменти обраховуються від середньої заробітної плати для даної місцевості. Станом на 01 лютого 2019 року розмір його заборгованості по аліментах обраховано у розмірі 46898 грн., у зв`язку з цим накладено арешт на все його майно. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки офіційно не працює, його дохід є мінливим, він перебуває у другому шлюбі, у якому має ще одну дитину, на утримання якої також несе витрати. Зазначив, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на 1500 грн. у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою судді від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.15). Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, у якому проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. При цьому зазначила, що лише одержувачу аліментів належить право просити стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Вона проти визначення розміру у твердій грошовій сумі заперечує, оскільки зі зміною прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вона буде змушена постійно звертатися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів. Змінити розмір аліментів у частці від заробітку позивач не просить. Тому відповідач просила в задоволенні позову відмовити. Будь-яких інших заяв або клопотань учасники справи суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. При цьому пояснив, що з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року він до суду не звертався. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що аліменти на утримання сина вона бажає отримувати в частці від заробітку. Третя особа [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 вересня 2005 року перебували у шлюбі, який розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.14). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.13). 30 листопада 2011 року [PERSON] зареєстрував з [PERSON] шлюб, у якому у нього [INFO] народилася ще одна дитина - [PERSON] (а.с.15, 16). Сторони проживають окремо, малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними довідки від 22 квітня 2019 року №2244, виданої КП «ЖЕО №2» (а.с.45). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі №552/4142/16-ц змінено розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини з 200 гривень на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.46). Вказаним рішенням вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , 1/4 частину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішення суду. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для зменшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, позивач посилається на відсутність постійного місця роботи та наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини. Проте зазначені обставини враховані судом при ухваленні Київським районним судом м.Полтави заочного рішення від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі №552/4142/16-ц. Ще одна дитина позивача - [PERSON] народилася [INFO] , тобто до ухвалення рішення від 12 жовтня 2016 року про збільшення розміру аліментів. Будь-які дані про те, що відбулася зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що згідно ст.192 СК України надає підстави для зміни розміру аліментів, у наданих до матеріалів справи доказах відсутні. Відповідно до ч.1 чт.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З наведеного вбачається, що саме одержувачу аліментів законом надано право визначати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини - у частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Платнику аліментів таке право не надано, тому за позовом [PERSON] не може бути змінено спосіб стягнення аліментів, що сплачуються ним на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до частин 1 та 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Понесені відповідачем витрати на оплату правничої допомоги, підтверджені квитанцією від 16 квітня 2019 року, виданою адвокатом [PERSON] , та описом виконаних робіт (а.с.33, 34) підлягають стягненню з позивача на її користь.

Outcome: dismissed