Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовні вимоги мотивовані тим, що\~\~ вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Авдіївка, вул.. Соборна ( Леніна), 272. Відповідач , який зареєстрований в даному будинку, не мешкає в ньому приблизно з вересня 2013 року. У житловому будинку відсутні його особисті речі, фактичне місце мешкання відповідача позивачу не відомо. Позивач вважає, що оскільки відповідач добровільно покинув житло, він втратив інтерес до проживання у вказаному житловому будинку. Позивач змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги та не може оформити субсидію на їх сплату. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати\~\~[PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: м. Авдіївка, вул.. Соборна ( Леніна), 272. \~\~\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Згідно ст.ст.\~169,\~224 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.\~\~ Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в якості обґрунтування своїх вимог надано документи, які підтверджують відсутність відповідача за адресою: м. Авдіївка, вул.. Леніна, 272. Крім того, позивач у своїй заяві посилається на те, що її право власності на будинок, розташованийза адресою: м. Авдіївка, вул.. Леніна, 272, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Натомість на підтвердження вищевказаного позивач надав до суду документ, з якого неможливо встановити, яке саме житлове приміщення належить позивачу на праві власності. Відповідно до частин 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні його вимог в повному обсязі. На підставівикладеного,

Outcome: dismissed