Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], а [INFO] померла його матір [PERSON], які проживали в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку та земельної ділянки, на якій був побудований зазначений будинок. Після смерті батьків в спадковому будинку залишились проживати він-позивач та його брати [PERSON] та [PERSON] та сестра [PERSON], які фактично вступили у управління та володіння спадковим майном. На даний момент брати [PERSON] та [PERSON] і сестра [PERSON] померли і фактично єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР залишився тільки позивач. Однак, оформити право власності на залишки житлового будинку та приватизувати земельну ділянку він не має можливості, так як будинковою книгою та будівельним паспортом на домогосподарство розташоване по [ADDRESS] обманним шляхом заволоділа громадянка [PERSON] мешканка [ADDRESS], яка заявила позивачу, що дані документи знаходяться у неї однак вона їх не поверне. [PERSON] звернувся з відповідною заявою до Глибоцького ВП, однак йому порекомендували звернутися до суду. Крім того, житловий будинок, в якому проживали батьки фактично повністю зруйнований і на його місці залишився тільки фундамент. В подальшому він проживав в будинку батьків до того часу поки в 1972 році не пішов служити в армію і потім повернувшись в 1975 одружився і переїхав проживати в с. Турятка, Глибоцького району Чернівецької області. За батьківським будинком наглядав позивач та його брат [PERSON]. На певний проміжок часу до 2006 року позивач з братом дозволяли проживати в даному будинку їхньому далекому родичу [PERSON], однак він не обробляв город та не дивився за будинком тому, вони в 2006 році вигнали його з житлового будинку та в подальшому з братом доглядали за вказаним будинком та обробляли земельну ділянку. Після того як [PERSON] вийшов з будинку відтоді і зникли домова книга та всі документи на житловий будинок. На даний момент після смерті батька та матері позивач хоче оформити спадщину на залишки будинковолодіння та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS], відповідно нотаріально завіривши даний факт. Однак, нотаріус відмовляється видати йому свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з тим, що у нього відсутні документи, які необхідні для встановлення в нотаріальному порядку місця відкриття спадщини. Саме тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно, а саме будівельні матеріали, які були використанні при будівництві фундаменту будинку. Крім того, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, видане [PERSON] виконавчим комітетом Глибоцької селищної Ради депутатів трудящих 20.10.1961 року [NUMBER] на підставі рішення виконавчого комітету Глибоцької селищної ради депутатів трудящих від 15 жовтня 1960 року № 93/20 - будинковолодіння [ADDRESS] є спадковим майном, від якого залишився лише фундамент, що належав на праві власності спадкодавцю [PERSON], який відповідно до звіту про оцінку майна від 10.06.2017 року є будівельними матеріалами та їх ринкова вартість складає 1513 грн. Таким чином, Глибоцькою селищною радою протиправно скасовано рішення № 6/26 від 03.07.1996 року про виділення позивачу земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво в розмірі 0,07 га. по [ADDRESS] та винесено рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих споруд розміром 0,07 га по [ADDRESS], хоча позивач особисто ніяких заяв про відмову від вищевказаної земельної ділянки не писав і не міг писати. Вважає, що вищевказане рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню. Так як, по-перше земельна ділянка по [ADDRESS] не могла бути виділена [PERSON] в зв'язку з тим, що на ній знаходяться залишки житлового будинку, а на момент винесення вищевказаного рішення на ній ще знаходився житловий будинок. По - друге, земельну ділянку у батьків позивача чи у самого позивача ніхто не вилучав і відповідно не міг передати іншим особам. По-третє, громадянка [PERSON], [INFO] взагалі немає відношення до сім'ї позивача і вона не є спадкоємицею будь-якої черги, тобто вона не могла і може претендувати на спадкове майно після смерті батьків позивача і рішення Глибоцької селищної ради від 24 жовтня 2006 року є незаконним. Тому просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном за адресою [ADDRESS] Глибоцького району Чернівецької області, визнати за ним право власності на будівельні матеріали використанні при будівництві індивідуального житлового фонду, по [ADDRESS], що складається з фундаменту, який відповідно до звіту про оцінку майна від 10.06.2017 року є будівельними матеріалами та їх ринкова вартість складає 1513 грн. (одна тисяча п'ятсот тринадцять гривень), визнати неправомірним та скасувати рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу [PERSON], [INFO], безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих споруд розміром 0,07 га. по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини зазначені в позовній заяві, та просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області Тімофті Анатолій Васильович перші дві позовні вимоги, (а саме щодо встановлення факту, що має юридичне значення і щодо визнання права власності на спадкове майно) просив вирішити на розсуд суду, а щодо третьої позовної вимоги просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість даної позовної вимоги. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] заперечували проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її не обґрунтованість та безпідставність, просили в задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних позовних вимог: [PERSON], в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій вказує, що вимоги позовної заяви не визнає, посилаючись на її безпідставність та не обґрунтованість, заперечує проти задоволення позову та просив суд, справу розглянути в його відсутності. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння [NUMBER] від 20 жовтня 1961 року, будинок в [ADDRESS] належав гр. [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в м. Чернівці. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в м. Сторожинець Сторожинецького району Чернівецької області. Згідно архівного витягу від 23.03.2017 року №4 протоколу № 6 виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 05 липня 1995 року рішенням № 6/41 виділено земельну ділянку під будівництво індивідуальне житлове будівництво гр.. [PERSON], в розмірі 0,07 га. по [ADDRESS], відмінивши по [ADDRESS]. Відповідно до архівного витягу від 10.03.2017 року №1/111 протоколу № 6 виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 03 липня 1996 року рішенням № 6/26 виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво гр. [PERSON], в розмірі 0,07 га. по [ADDRESS]. Згідно архівного витягу від 23.03.2017 року №4 протоколу № 1 виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 03 лютого 1999 року рішенням № 1/4 виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку гр.. [PERSON], [ADDRESS] по [ADDRESS], розміром 0,07 га. відмінивши рішення 5/40 від 05.07.1995 року та рішення 6/26 від 03.07.1996 року видане на ім'я [PERSON] згідно поданих заяв. Відповідно до архівного витягу від 23.03.2017 року №4 протоколу V сесії Глибоцької селищної ради V скликання від 24 жовтня 2006 року рішенням № 61-5/06 передано безоплатно у власність громадянам земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків та ведення особистого селянського господарства: - [PERSON], [ADDRESS]- 0,07 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих споруд по [ADDRESS]. Згідно довідки від 07.02.2017 року № 17 виданої Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації, зазначається, що за паперовими носіями, які зберігаються в БТІ, по [ADDRESS], зареєстровано свідоцтво на право власності [NUMBER], від 20.10.1961 року на [PERSON]. Як вбачається з довідки Глибоцького КРБТІ № 32 від 13 березня 2017 року на момент обстеження житлового будинку, господарських будівель і споруд, станом на 13 березня 2017 року, який розташований за адресою [ADDRESS] встановлено: господарські будівлі та споруди - знесено повністю, житловий будинок - знесено, крім фундамента, оцінка технічного стану фундамента, характеризується таким як «ветхий». З довідки Глибоцького КРБТІ № 94 від 26 червня 2017 року на момент обстеження станом на 26 червня 2017 року, за адресою [ADDRESS] встановлено: житловий будинок, господарські будівлі та споруди - знесено. Таким чином судом встановлено, що станом на 13 березня 2017 року на спірній земельній ділянці із майна був тільки фундамент, а станом на 26 червня 2017 року його вже не було, не існує його і на даний час. Тому суд, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на будівельні матеріали, а саме на фундамент, не можуть бути задоволені, оскільки на даний час відсутній предмет даної позовної вимоги. Свідки [PERSON], [PERSON] та інші, в судовому засіданні підтвердили обставини, про те, що на момент смерті [PERSON], позивач дійсно проживав разом із батьками, братами і сестрою і продовжував користуватися житловим будинком, господарськими спорудами, спільно обробляли земельну ділянку, тобто фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість належним чином оформити свої права спадкоємця, а також надає право вимоги до осіб, які пошкодили фундамент. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частина друга та третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», - вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Кім того судом встановлено, що у 1999 році третій особі [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову на спірній земельній ділянці на підставі рішення виконавчого комітету Глибоцької селищної ради № 1/4 від 03 лютого 1999 року. Проте, вказане рішення органу місцевого самоврядування прийнято з порушенням вимог ст. ст. 17, 31 ЗК України в редакції 1992 року, оскільки дана земельна ділянка не вилучалася у встановленому законом порядку у позивача. Однак, відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, оскільки позивачем позовної вимоги про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування про передачу третій особі [PERSON] спірної земельної ділянки не заявлялось, суд не вправі вийти за межі позовних вимог. З цих же підстав (порушення вимог ст. 118 ЗК України) є неправомірним і підлягає скасуванню рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання від 24 жовтня 2006 року № 61-5/06 про передачу безоплатно у власність громадянам земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків та ведення особистого селянського господарства: - [PERSON], [ADDRESS]- 0,07 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих споруд по [ADDRESS]. Більш того, Глибоцька селищна рада Глибоцького району Чернівецької області прийняла вказане рішення, незважаючи на чинне рішення Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області № 1/4 від 03 лютого 1999 року та наявності будівельного паспорту на забудову на спірній земельній ділянці, у третьої особи [PERSON]. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів слід стягнути судові витрати у справі пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 524-526, 534, 535, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 152, 155 ЗК України,

Outcome: partial