Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання за ним права власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. У ході судового розгляду, відповідно до поданої [PERSON] заяви від 5.08.2014р., позивач змінив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], посилаючись на ті обставини, що 30.09.2004р. між ним та померлою [PERSON] було укладено угоду про порядок оплати ремонтних робіт, відповідно до якої позивач набув право власності на ? частину зазначеної квартири. Крім того, відповідно до поданої позивачем заяви від 28.10.2014р. [PERSON] збільшив та доповнив свої позовні вимоги та просив визнати дійсною в частині угоду про порядок оплати ремонтних робіт від 30.09.2004р. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої змінені та збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні стосовно позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи зі слідуючого. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 4.07.[INFO]. [PERSON] померла [INFO]. (а.с.56) Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, зокрема, крім іншого, квартира [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.02.1996р. (а.с.57) Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, до 12 Київської держнотконторои, із заявами про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] звернулись її рідна сестра [PERSON], як спадкоємець другої черги та [PERSON], як спадкоємець четвертої черги. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2007р., яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 18.06.2007р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права на успадкування нарівні із спадкоємцями другої черги за законом відмовлено. Крім того, згідно з рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.12.[INFO]. встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю у спірній квартирі з 1984р. по [INFO]. та визнано за позивачем право власності на зазначену квартиру. (а.с.59-62) Відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 16.05.2006р., залишеного без змін ухвалою касаційного суду від 23.11.2007р., рішення суду першої інстанції у частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] скасовано та у задоволенні його позову у цій частині відмовлено. (а.с.63) Зазначеним рішенням Апеляційним судом м.Києва встановлено, що спірна квартира є особистою власністю померлої [PERSON], вона не може бути визнана майном, набутим під час спільного проживання з позивачем. Враховуючи те, що позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON], він не може бути визнаний її спадкоємцем першої черги. Як визначено ч.2 ст.21 СК України, проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя. Діючим цивільним законом не передбачено віднесення осіб, які проживали однією сім»єю із спадкодавцем, в тому числі і тих, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, до спадкоємців першої черги. Такі особи, відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцями четвертої черги. Таким чином, враховуючи положення ст.1258 ЦК України та наявність спадкоємця другої черги після смерті [PERSON], яким прийнята спадщина, рішення суду про визнання за позивачем права власності на спадкове майно є помилковим. (а.с.63) Окрім цього, згідно з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 12.02.2014р., яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 10.06.2014р., за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спірну квартиру [ADDRESS] та грошові вклади. (а.с.80-86) У судовому засіданні встановлено, що 30.09.2004р. між позивачем [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про порядок оплати ремонтних робіт, відповідно до якої [PERSON] разом з іншими співробітниками ПП «Інвестспецбуд» має намір укласти договір та виконати ремонтні роботи у квартиру [ADDRESS]. За згодою [PERSON] у вказаній квартирі постійно проживає її чоловік [PERSON], який володіє, користується і розпоряджається квартирою на рівні з [PERSON] Він має право заключати договори на проведення ремонтних робіт у квартирі і несе рівну з [PERSON] відповідальність, пов»язану з оплатою ремонтних робіт. (а.с.111) Таким чином, на переконання суду, твердження у судовому засіданні позивача [PERSON] про те, що на підставі зазначеної нікчемної угоди про порядок оплати ремонтних робіт від 30.09.2004р. у нього виникло право власності на ? частину спірної квартири є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. За змістом ст.ст.657, 719 ЦК України, угоди з приводу відчуження житлового будинку (квартири) укладаються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Крім того, згідно з вимогами ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, як встановлено судом, позивачем [PERSON] у ході судового розгляду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути с позивача в порядку ст.ст.88-89 ЦПК України на користь держави недоплачений ним судовий збір, оскільки відповідно до наданого суду висновку про вартість спірної квартири, її вартість складає 27 031 доларів США, що за курсом НБУ становить 348 699 грн. 90 коп., а не 25 000 грн., як зазначено [PERSON] у своїй позовній заяві. (а.с.79) Таким чином, із позивача підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 1 493 грн. 50 коп. (1 743 грн. 50 коп. - 250 грн. = 1 493 грн. 50 коп.) На підставі викладеного,

Outcome: approved