Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградівської РДА, відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради про визначення місця проживання дитини Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2012 року [PERSON] перебуває з відповідачкою [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання з відповідачкою у них народилася донька [PERSON], [INFO] року, яка постійно проживає в [ADDRESS]. Останній рік між сторонами почали виникати неприязні відносини у зв'язку поведінкою відповідачки, яка почала зникати з дому, вживати спиртні напої, залишати малолітню доньку [PERSON] та старшу доньку [PERSON] від першого шлюбу на позивача. 04.01.2019 року [PERSON] забрала свою старшу доньку [PERSON] та виїхала до своїх батьків у Київську область, залишивши доньку [PERSON] з позивачем. Позивача викликали у відділення поліції для надання пояснень з приводу звернень [PERSON] щодо вчинення перешкод у побаченні з дитиною. У свою чергу, він звернувся до поліції із заявою щодо неналежного ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов'язків у вихованні спільної доньки. Наразі сторони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки [PERSON], яка проживає разом з батьком, а у вихованні йому допомагає матір [PERSON] Вважає, що в інтересах доньки проживати разом з ним, а не з матір'ю. Вказує, що проживає у комфортабельному власному будинку, має власний бізнес, стабільний дохід, його робочий день триває з 9 по 15 годину, тому має час відводити дитину у садок, гуляти та іншим чином піклуватися про неї. У свою чергу, відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання доньки [PERSON], мешкає у будинку батьків, які проживають у Київській області. Просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON], 2016 р.н., разом з ним за адресою [ADDRESS] та зобов'язати відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради зареєструвати доньку [PERSON], 2016 р.н. за вказаною адресою. У свою чергу відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей та сім'ї Переяслав-Хмельницької РДА, служба у справах дітей Виноградівської РДА, відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради. Зустрічний позов обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] протягом останнього часу їхнього спільного проживання розпочав постійно скандалити, конфліктувати, застосовував фізичне насилля, психологічний тиск. Через таку ситуацію позивачка [PERSON] 04.01.2019 року виїхала із старшою донькою у Київську область на проживання. Молодшу доньку [PERSON], 2016 р.н., їй не вдалося забрати, цьому завадив відповідач. Наразі дитина перебуває разом з відповідачем. Після цього [PERSON] неодноразово приїздила до м.Виноградів для зустрічі з донькою, однак відповідач не надавав такої можливості. На прогулянки з дитиною не пускав, брутально висловлювався на її адресу. Вказує, що дитина від народження перебувала разом з матір'ю, вона жіночої статі, є малолітньою, їй два роки, а тому в такому віці потребує материнського піклування та догляду. Позивачка має постійне місце проживання, добрі житлові умови, освіту, самостійний заробіток, позитивно характеризується. Відтак вважає, що є всі підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 2016 р.н., разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Виноградівського районного суду від 04.03.2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей та сім'ї Переяслав-Хмельницької РДА, служба у справах дітей Виноградівської РДА, відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання дитини об'єднати в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградівської РДА, відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради про визначення місця проживання дитин та присвоїти об'єднаній справі №299/203/19-ц. 15.03.2019 року [PERSON] подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] Мотивує її тим, що навідуючи дитину у дні судових засідань, [PERSON] категорично відмовляється залишатися разом з дитиною, а ночує в готелях міста. Заперечив відносно наведених позивачкою висловлювань про застосування до неї та її доньки [PERSON] фізичного насильства, психологічного та морального тиску. У відповідача виникає сумнів про добрі житлові умови відповідачки [PERSON], самостійний заробіток, характеризуючи дані за час проживання на території Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельгницького району Київської області за період з 16 по 30 січня 2019 року та довідка ТОВ «Савин продукт», де керівником суб'єкта господарювання є її батько [PERSON] Запевняє суд, що є матеріально забезпеченою людиною, є приватним підприємцем, отримує стабільний дохід, може утримувати доньку [PERSON], має комфортні умови для проживання дитини із всіма зручностями та потребами для її належного проживання та розвитку. Вказує, що виховував старшу доньку позивачки за зустрічним позовом [PERSON] як свою рідну. Непорозуміння почали виникати через поведінку позивачки у зв'язку із зникненням її з дому на декілька днів. Вважає, що позивач за зустрічним позовом повною мірою не усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, збереження її фізичного та психологічного здоров'я, у зв'язку з чим просить відмовити у зустрічному позові [PERSON] до нього про визначення місця проживання дитини у повному обсязі. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлений ним позов та просив суд такий задовольнити, визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], 2016 р.н., разом з ним у [ADDRESS]. Пояснив, що приймає активну участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні. Він є приватним підприємцем, має власний автомобіль, його діяльність пов'язана з роздрібною торгівлею та електронними товарами, його дохід на місять становить близько 13-15 тисяч гривень. Досить часто по роботі він виїздить за кордон. Дитина в той час перебуває разом з його матір'ю, яка повністю забезпечує всі потреби дитини. На запитання представника служби у справах дітей Виноградівської РДА пояснив, що відповідач [PERSON] свого часу була турботливою мамою і належно піклувалася про дитиниу. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Сугай Т.Г., яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 16.01.2019 року, підтримала заявлені позовні вимоги первісного позову та повністю заперечила відносно заявлених вимог зустрічної позовної заяви. Вважає, що проживання дитини разом з батьком, [PERSON], відповідатиме її найкращим інтересам та сприятиме її гармонійному розвитку. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечила відносно вимог первісного позову та підтримала вимоги зустрічної позовної заяви. Пояснила суду, що проживала разом із позивачем [PERSON] у цивільному шлюбі близько 4 років, питання про укладення шлюбу не обговорювали. На початку їхніх стосунків та після народження доньки [PERSON], позивач за первісним позовом [PERSON] був хорошим батьком. Однак з часом між ними почалися непорозуміння та сварки. Позивач закривав її у ванній кімнаті, застосовував фізичне та психологічне насильство. Не витерпівши такого ставлення до себе вона змушена була покинути позивача та виїхала у Київську область до своїх батьків, при цьому залишивши доньку [PERSON] разом з батьком. Вона ніколи не забувала за дитину, телефонувала кожного дня, намагалася вирішити питання про переїзд дитини за її місцем проживання, однак позивач [PERSON] перешкоджав їй у цьому. Коли вона приїздила на побачення з дитиною, позивач влаштовував вияснення їхніх стосунків, що переростало у скандали. Наразі вона працевлаштована, отримує стабільний заробіток, має постійне місце проживання з хорошими умовами. Вважає, що проживання доньки разом з нею відповідатиме інтересам дитини. Просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON], 2016 р.н., разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Мишинчук В.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 18.02.2019 року, повністю підтримав заявлений [PERSON] зустрічний позов та вважає, що є всі підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 2016 р.н., разом з матір'ю. Представник третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Виноградівської РДА Палінчак М.І., яка діє на підстав довіреності від 02.01.2019 року, висловила свою думку про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON], 2016 р.н., з матір'ю, [PERSON], що встановлено висновком органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 28.02.2019 року. Представники третіх осіб без самостійних вимог за зустрічним позовом - служби у справах дітей та сім'ї Переяслав-Хмельницької РДА та відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не подавали. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], дала покази про те, що є сусідкою позивача [PERSON], разом з чоловіком часто заходили до [PERSON] в гості, відпочивали сім'ями, їхні чоловіки товаришують. Вона неодноразово цікавилася у [PERSON] про [PERSON], оскільки останнім часом не бачила її вдома, на що позивач відповідав, що [PERSON] поїхала у Київ. Додала, що [PERSON] має гарні умови для проживання, до нього часто приходить мама, допомагає по господарству та у вихованні дитини. Як і в кожній сім'ї між сторонами виникали сварки, однак про насильницькі дії відносно відповідачки [PERSON] вона ніколи не чула. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] показав, що є кумом позивача [PERSON], який є хорошим батьком та господарем, проживає у комфортабельному будинку з хорошими умовами для життя. До позивача часто приходить мама, щоб допомогти із вихованням доньки [PERSON]. Про відповідача [PERSON] йому відомо, що така виїхала до батьків, залишила дітей, однак була не поганою мамою. На дітей не кричала. Додав, що перебуваючи разом під час застілля, [PERSON] часто вживала спиртні напої. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що є батьком відповідачки за первісним позовом [PERSON] Пояснив, що донька є хорошою матір'ю для свої дітей. [PERSON] бажає проживати разом зі своєю донкою [PERSON], 2016 р.н., однак позивач [PERSON] заважає цьому, не віддає його внучку. Позивач був хорошим батьком лише на початку відносин сторін. Донька розповідала йому про насильство відносно неї збоку позивача. [PERSON] наразі працевлаштована, отримує дохід. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом даного позову є вирішення питання про місце проживання неповнолітньої дитини, батьки якої добровільно не досягли домовленості щодо визначення місця проживання їх спільної дитини. Спірні питання щодо визначення місця проживання дитини урегульовані положеннями Сімейного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, також суд керується положеннями міжнародних законодавчих актів щодо врегулювання такого питання, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, у відповідності із положеннями ст.10 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед необхідно виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов'язком батьків діяти в її інтересах. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс18). В судовому засіданні встановлені наступні обставини. З 2012 року позивач за первісним позовом проживав у цивільному шлюбі з [PERSON], відповідачем за первісним позовом. За час спільного проживання сторін, [INFO] року у них народилася дитина - донька [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.10.2016 року. З січня 2019 року сторони почали проживати окремо і між ними виник спір відносно утримання та проживання дитини. 10.01.2019 року до служби у справах дітей РДА звернулася громадянка [PERSON] з повідомленням про те, що її співмешканець [PERSON] погрожує їй фізичною розправою та не дає дозвіл бачитись з малолітньою донькою, яка проживає з ним в [ADDRESS]. Позивач за первісним позов по факту неналежного виконання батьківських прав [PERSON] звернувся у Виноградівське ВП. Листом №386 від 18.01.2019 року начальник Виноградівського ВП рекомендував заявнику для вирішення своїх прав, як батька, по питанню щодо місця проживання малолітньої дитини, звернутися до суду або органу опіки. Згідно довідки інспектора з ювенальної превенції Виноградівського ВП Берегівського ВП від 18.01.2019 року, інспектором проведено відповідну роботу з сім'єю, в ході якої встановлено, що в даній події відсутні ознаки будь-якого кримінального правопорушення, а [PERSON] рекомендовано звернутися до суду або органу опіки та піклування для вирішення питання подальшого проживання малолітньої доньки. Депутатом Виноградівської міської ради округу №22 разом із секретарем міської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що житло складається з 5 житлових кімнат, умови проживання гарні та комфортні, для виховання та розвитку малолітньої дитини створені належні умови. Наявні всі комунальні зручності та власний автотранспорт, на подвір'ї є дитячий майданчик. Згідно характеристики, наданої Виноградівською міською радою від 14.03.2019 року, [PERSON] характеризується позитивно, зареєстрований приватним підприємцем, батько малолітньої доньки, шкідливих звичок не має, громадський порядок не порушує. Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.01.2019 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, дані про основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. 15.03.2019 року вихователь закладу дошкільної освіти №5 «Гармонія» Виноградівської міської ради надала характеристику на вихованку [PERSON], яка відвідує даний заклад з 01.11.2018 року. Вказує, що до дитячого садка з перших днів дитину приводили мата і тато, забирали також вони. Останнім часом дівчинку приводить батько і забирає її сам. У садочок дитину приводять завжди охайною. Вона чітко не розмовляє, але часто згадує батьків. [PERSON], згідно характеристики Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 30.01.2019 року, зарекомендувала себе із позитивної сторони. Проживає та зареєстрована на території Ташанської сільської ради в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], 2008 р.н. у власному будинку. Приділяє багато часу вихованню старшої доньки. На даний час працює у ПП «Савин продукт». Із довідки ТОВ «Савин продукт» №28 від 29.01.2019 року, [PERSON] працює на посаді менеджера зі збуту в ТОВ «Савин продукт» з 29.01.2019 року по теперішній час. Оклад згідно штатного розкладу складає 5500,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.2011 року слідує, що [PERSON] придбала у власність житловий будинок під [ADDRESS] де наразі і проживає. Згідно з актом обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім'ї Переяслав-Хмельницької РДА Київської області від 28.01.2019 року, працівниками служби обстежено умови проживання громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] Встановлено, що будинок знаходиться в доброму стані, електрифікований. Відведено газопостачання, складається із двох кімнат, ванної, кухні та туалету. В кімнатах є все необхідне для проживання та виховання дітей, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. З наданої суду довідки Ташанського НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» Переяслав-Хмельницького району Київської області від 28.01.2019 року вбачається, що [PERSON] буде зарахована до ДНЗ при наявності документів. Згідно з положеннями ст. 160 ч.1 та ст. 161 ч.1, ч.2 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Під час вирішення таких питань підлягають врахуванню також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, за ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до абзацу другого принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Декларацією прав дитини регламентуються виняткові обставини, коли дитина може бути розлучена з матір'ю. На рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини. Як встановлено із матеріалів справи, [PERSON] має самостійний дохід та належні умови проживання. Зловживання спиртними напоями або наркотичними речовинами не встановлено, як і не встановлено аморальної поведінки матері. З врахуванням наведеного безпідставними є доводи позивача за первісним позовом, що мати малолітньої дитини [PERSON] не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання доньки [PERSON], а тому не може бути визначено місце проживання дитини з матір'ю. У свою чергу, з пояснень позивача [PERSON] та зібраних матеріалів справи вбачається, що останній є приватним підприємцем. З цього слідує, що його робота має мінливий характер і не може підтверджувати факт наявності у [PERSON] постійного доходу, який буде достатнім для утримання дитини. При цьому, жодних даних про доходи [PERSON] не надав. Згідно з ч.ч.4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків та інших осіб, які бажають проживати з дитинною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Виноградівської районної державної адміністрації №03-24/590 від 28.02.2019 року, виходячи з інтересів дитини, доцільним є визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На підставі наведеного, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, та приймаючи до уваги вік неповнолітньої дитини, якій безумовно потрібна материнська турбота, оскільки між дитиною та матір'ю з самого народження існує тісний зв'язок, розірвання якого може потягти за собою негативні наслідки у фізичному та емоційному розвитку дитини, відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір'ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, а батько дитини не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування, або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням, приходить до висновку, що місце проживання неповнолітньої дитини слід визначити з її матір'ю [PERSON] При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов'язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних позовних вимог [PERSON] та необхідність задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved