Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідач по справі є його батьком. З 30.06.2001 по 19.01.2011 його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу [INFO] народився позивач. На даний час він навчається в Черкаському політехнічному технікумі на денній формі навчання за державним замовленням, тремін навчання до 30.06.2021. У зв`язку із тим, що позивач навчається на денній формі навчання, працювати та утримувати себе він не може, а тому потребуває матеріальної допомоги. За таких обставин, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі ј частини його доходу щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на період навчання, тобто з дня подачі позову до суду та по 30.06.2021. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши суду, що його батько (відповідач по справі) є працездатним, працює та має можливість утримувати його на період навчання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку щомісячно, оскільки має на утриманні ще одну дитину. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 04.12.2013 (видане повторно) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 13. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.02.2002. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2009 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.07.2009 і до досягнення дітьми повноління. На даний час, [PERSON] навчається в Черкаському політехнічному технікумі, І рівня акредитації, на 3 курсі в групі ОВ3 -1 з 01.09.2017 на денній формі навчання, за державним замовленням. Термін навчання закінчується 30.06.2021, що підтверджено довідкою № 695 від 09.12.2019. Як вказує у своєму позові позивач, він потребує допомоги від батьків, так як власного заробітку не має. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов`язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом достеменно встановлено, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, при цьому, взяв до уваги той факт, що на утриманні у відповідача перебуває ще одна дитина, а тому, присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.01.2020 і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial