Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 09 вересня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2878. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 вересня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем, в якому мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх двох років вони не ведуть спільний побут та господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення сторін. В судове засідання призначене на 05 вересня 2016 року не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та настоює на розірванні шлюбу між сторонами. Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на розсуд суду, однак вважає за можливе досягнення примирення між сторонами та збереження сім'ї. В судові засідання призначені на 18 липня 2016 року, 03 серпня 2016 року та 05 вересня 2016 року відповідач та її представник не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Згідно положень ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 вересня 2007 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2878. В шлюбі в них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2007 року, міцної сім'ї вони не утворили. Так, останні роки відносини між сторонами поступово погіршувались, вже протягом тривалого часу вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо та їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Зважаючи на те, що з моменту звернення [PERSON] до суду з позовом про розірвання шлюбу (19 квітня 2016 року) станом на час розгляду справи пройшло вже більше п'яти місяців, та за цей час примирення між подружжям не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує лише формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.24, 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved