Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову допомогу при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06.03.2004 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку із виходом не пенсію з ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвгілля», згідно наказу №32\\к від 09.03.2004 р. Загалом на підприємстві відповідача він пропрацював з 1964 р. та мав стаж роботи на час вказаного звільнення майже 40 років. Вiдповiдно до ст. 47 КЗпП Украни власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi в статтi 116 КЗпП Украни. Вiдповiдно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацi провадиться в день звільнення. Про нарахованi сумми, належнi працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою зазначених сум. В порушення ст. 116 КЗпП Украни його не було письмово повiдомлено про виплату нарахованих менi сум при звiльненi, тому я не мiг знати нарахована чи не нарахована менi одноразова допомоги при звiльненнi у зв'язку з виходом на пенсiю, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифноi) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 р. З метою з'ясування сум належних йому при звiльненi він 26.11.2014 р. звернувся до відповідача. Останній своєю довідкою від 09.12.2014 р. №01-989 його повiдомив, що передбачена одноразова допомога при звiльненi у зв'язку із виходом на пенсію йому не виплачено. В свою чергу вiдповiдачем не було його усно та\\або письмово повiдомлено про виплату нарахованих сум при звiльненi та про те що одноразова допомога при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю вiдповiдачем не нарахована та не сплачена він дiзнався пiсля вручення йому вiдповiдi відповідачем. Таким чином вбачається що він дізнався про порушення своїх прав саме 09.12.2014 р. з відповіді відповідача. За змістом ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприсмство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року він маю право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію то відповідач винен йому як одноразову допомогу так і зобов'язаний сплатити середнiй заробiток за весь час затримки виплати вказаної одноразової допомоги по день фактичного розрахунку. В порушення ст. 116 КЗпП Украни при звiльненнi йому не була виплачена вищезазначена одноразова допомога, що не спростовується листом відповідача. Вiдповiдно до ч.2 статi 233 КЗпП Украни, працiвник може звернутися з заявою про вирiшення трудового спору безпосередньо до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком. Вiдповiдно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року працiвнику, що має право на пенсiю за вiком чи по iнвалiдностi, при виході на пенсію має право отримати одноразову допомогу, розмiр якої залежить вiд стажу роботи в галузi i середнього заробiтку, але не менше 10 рокiв - середньомiсячного заробiтку, 15 рокiв - двохмiсячного заробiтку, 20 років i бiльше - трьох мiсячного. В свою чергу згідно п.3.2 відповідної угоди положення угоди є обов'язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів а також під час розгляду трудових спорів. При звiльненнi у травні 2004 р. його стаж роботи на пiдприємствi відповідача складав понад 20 рокiв, відповідно він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi трьох середньомiсячних заробiтних плат, що складала на час звільнення 1617,00 грн. (539,00 грн. - його середня заробітна плата х 3 міс). Згiдно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становила на час звільнення 26,95 грн. Він був звiльнений 06.03.2004 р., а повний розрахунок відповідачем не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi з 07.03.2004 р. по 31.12.2014 р. - 2 701 робочих днів. Отже, 2 701 робочих днів затримки розрахунку х 26,95 грн. (середньоденна зарплата) = 72 791,95 грн. Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 07.03.2004 р. по 31.12.2014 р. повинен виплатити середнiй заробiток та невиплачену одноразову допомогу у загальному розмiрi 74 408,95 грн. (1617,00 грн. + 72791,95 грн.) Вчасно не виплативши належнi йому при звiльненнi суми у встановленi законодавством строки, вiдповiдач спричинив йому моральну шкоду, що виражається у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених мною грошей та матерiальних труднощах у зв'язку з цим, на протязi тривалого часу. Це привило до порушення його звичного життєвого устрою, він став замкнутий, мало товариський. Оцiнуючи характер та тривалiсть моральних страждань, вчинену йому моральну шкоду, він оцiнює у 4 000 грн. До судового засідання позивач та представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Cуд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2004 р. [PERSON] було звільнено за власним бажанням у зв'язку із виходом не пенсію з ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвгілля», згідно наказу №32\\к від 09.03.2004 р. Загалом на підприємстві відповідача він пропрацював з 1964 р. та мав стаж роботи на час вказаного звільнення майже 40 років. Вiдповiдно до ст. 47 КЗпП Украни власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi в статтi 116 КЗпП Украни. Вiдповiдно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацi провадиться в день звільнення. Про нарахованi сумми, належнi працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою зазначених сум. В порушення ст. 116 КЗпП Украни [PERSON] не було письмово повiдомлено про виплату нарахованих менi сум при звiльненi, тому я не мiг знати нарахована чи не нарахована менi одноразова допомоги при звiльненнi у зв'язку з виходом на пенсiю, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифноi) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 р. З метою з'ясування сум належних [PERSON] при звiльненi він 26.11.2014 р. звернувся до відповідача. Останній своєю довідкою від 09.12.2014 р. №01-989 [PERSON] повiдомив, що передбачена одноразова допомога при звiльненi у зв'язку із виходом на пенсію йому не виплачено. В свою чергу вiдповiдачем не було [PERSON] усно та\\або письмово повiдомлено про виплату нарахованих сум при звiльненi та про те що одноразова допомога при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю вiдповiдачем не нарахована та не сплачена [PERSON] дiзнався пiсля вручення йому вiдповiдi відповідачем. Таким чином вбачається що [PERSON] дізнався про порушення своїх прав саме 09.12.2014 р. з відповіді відповідача. За змістом ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Суд, аналізуючи вимоги ст. 117 КЗпП України вважає, що в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року [PERSON] має право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію то відповідач винен йому як одноразову допомогу так і зобов'язаний сплатити середнiй заробiток за весь час затримки виплати вказаної одноразової допомоги по день фактичного розрахунку. В порушення ст. 116 КЗпП Украни при звільненні [PERSON] не була виплачена вищезазначена одноразова допомога, що не спростовується листом відповідача. Вiдповiдно до ч.2 статi 233 КЗпП Украни, працiвник може звернутися з заявою про вирiшення трудового спору безпосередньо до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком. Вiдповiдно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками вiд 12.02.1992 року працiвнику, що має право на пенсiю за вiком чи по iнвалiдностi, при виході на пенсію має право отримати одноразову допомогу, розмiр якої залежить вiд стажу роботи в галузi i середнього заробiтку, але не менше 10 рокiв - середньомiсячного заробiтку, 15 рокiв - двохмiсячного заробiтку, 20 років i бiльше - трьох мiсячного. В свою чергу згідно п.3.2 відповідної угоди положення угоди є обов'язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів а також під час розгляду трудових спорів. При звiльненнi у травні 2004 р. стаж роботи [PERSON] на пiдприємствi відповідача складав понад 20 рокiв, відповідно він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi трьох середньомiсячних заробiтних плат, що складала на час звільнення 1 617,00 грн. (539,00 грн. - середня заробітна плата [PERSON] х 3 міс). Згiдно довідки відповідача середньоденна заробітна плата [PERSON] становила на час звільнення 26,95 грн. [PERSON] був звiльнений 06.03.2004 р., а повний розрахунок відповідачем не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi з 07.03.2004 р. по 31.12.2014 р. - 2 701 робочих днів. Отже, 2 701 робочих днів затримки розрахунку х 26,95 грн. (середньоденна зарплата) = 72 791,95 грн. Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 07.03.2004 р. по 31.12.2014 р. повинен виплатити середнiй заробiток та невиплачену одноразову допомогу у загальному розмiрi 74 408,95 грн. (1 617,00 грн. + 72 791,95 грн.) Позивач вважає, що вчасно не виплативши належнi йому при звiльненнi суми у встановленi законодавством строки, вiдповiдач спричинив йому моральну шкоду, що виражається у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених ним грошей та матерiальних труднощах у зв'язку з цим, на протязi тривалого часу. Це привило до порушення його звичного життевого устрою, він став замкнутий, мало товариський. Оцiнуючи характер та тривалiсть моральних страждань, вчинену йому моральну шкоду, він оцiнює у 4 000 грн. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе поновити строк для звернення [PERSON] до суду із вимогою до ДП «Красноармійськвугілля» про стягнення одноразової допомоги у зв'язку із виходом на пенсію Стягнути з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] невиплачену одноразову допомогу при звiльненнi у звязку iз виходом на пенсiю у сумi 1 617,00 грн. Стягнути з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] за затримку належних при звiльненi працiвниковi сум середнiй заробiток у розмiрi 72 791,95 грн. Щодо стягнення моральної шкоди позивачеві, суд вважає, що дана частина позову задоволенню не підлягає, так як позивачем не доведено його моральні страждання та їх наслідки. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial