Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 13.06.2009 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. На протязі останнього року сімейне життя між ними погіршувалось, оскільки кожний із них має різні характери, погляди на подальше сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим виникали постійні суперечки, які в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення шлюбних стосунків. Ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено. Понад три місяці проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим, а тому, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому. Крім того, суду пояснив, що вже більше трьох місяців разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Кожний із них має різні погляди на шлюб та сім'ю. Просив, термін на примирення не надавати та шлюб між ними розірвати. Крім того просив судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказувала, що вже більше трьох місяців вони разом не проживають, господарства не ведуть. Вона з дітьми проживає у [ADDRESS]. окремо від відповідача. Просила, термін на примирення не надавати та шлюб між ними розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 червня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 13.06.2009 року Чотирбоківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 20.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з відповідачем [PERSON] в [ADDRESS], що стронами визнано у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, більше трьох місяців разом не проживають. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивач [PERSON] просив судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, залишити за ним, то суд вважає за необхідне залишити їх за останнім.

Outcome: approved