Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просив суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га та усі матеріали та обладнання у вигляді недобудованого житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на цій ділянці за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на автомобілі «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. За відповідачем визнати право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з неї грошову компенсацію частки позивача у спільному майні в розмірі 18556,61 грн. разом із судовими витратами в сумі 3654 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року. Від шлюбу подружжя має двоїх дітей. 07.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку та вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. За час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: 1616/9191 частка квартири [ADDRESS], вартістю 459 550 грн., яку було оформлено на позивача. Зазначив, що квартира придбана частково за кошти, які належали позивачу особисто в розмірі 378 750 грн. за рахунок продажу квартири [ADDRESS], яка була особистою приватною власністю [PERSON] Вважає, що вартість частки квартири, яка належить подружжю на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу становить 80 800 грн. Також за час шлюбу подружжям придбана земельна ділянка площею 0,2000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] вартість якої становить 68 540 грн. та матеріали, обладнання у вигляді недобудованого житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на цій ділянці вартістю 552000 грн.; автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 130 000 грн. та автомобіль «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 69 203,39 грн. Вважає, що частки спільного майна позивача та відповідача є рівними і становлять по 1/2 частині спільного майна вартістю 385 271,70 грн. Загальна вартість майна, яке позивач отримає внаслідок такого варіанту поділу разом з грошовою компенсацією становить 459 550 грн. Вартість майна, яке отримає відповідач в особисту приватну власність становить 459 550 грн. Під час розгляду справи позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га та усі матеріали та обладнання у вигляді недобудованого житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на цій ділянці за адресою: [ADDRESS]; визнати за ним право власності на автомобілі «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. За відповідачкою визнати право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з неї грошову компенсацію частки позивача у спільному майні в розмірі 177 973 грн. 63 коп. разом із судовими витратами у сумі 3 654 грн. В обґрунтування збільшення позовних вимог зазначив, що відповідачем проведена оцінка спірного майна, з якою позивач погоджується. За вказаною оцінкою загальна вартість майна становить 1 228 052 грн.74 коп., а вартість ? частини цього майна становить 614 026 грн. 37 коп. З урахуванням того, що відповідач отримає в особисту приватну власність квартиру вартістю 792 000 грн., тому вона повинна сплатити позивачу грошову компенсацію вартості частки у спільному майні у розмірі 177 973 грн. 63 коп. Відповідач [PERSON], не погоджуючись із заявленим позовом, звернулася до суду з зустрічним позовом до позивача [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га та усі матеріали та обладнання у вигляді недобудованого житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на цій ділянці за адресою: [ADDRESS], а також на автомобіль «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнувши з відповідача 7 700 грн. в якості грошової компенсації частки позивачки у спільному майні та судові витрати в сумі 3 654 грн. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтувала тим, що загальна вартість спільного сумісного майна, що підлягає поділу становить 1 880 800 грн. Таким чином, 50% вартості майна, що підлягає виділу [PERSON] становить 932 700 грн., а 50% вартості майна, що підлягає виділу [PERSON] становить 948 100 грн. Відповідно, частка відповідача на 15 400 грн. є більшою ніж частка позивачки, тому половина цієї різниці у сумі 7 700 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в якості компенсації. У судовому засіданні позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом [PERSON]та його представник первісний позов з урахуванням всіх уточнень підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник підтримали в повному обсязі зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, первісний позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року по 07.02.2014 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9-11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). В період перебування у шлюбі сторонами придбано наступне майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м. за договором купівлі-продажу від 22.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], укладеного на ім'я покупця - [PERSON] (а.с. 13-15); земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер 3224987101:01:003:0098, яка розташована за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 17.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], укладеного на ім'я покупця - [PERSON] (а.с. 18-20); за спільні кошти розпочато будівництво житлового будинку, загальною площею 188,90 кв.м. та господарсько-побутові споруди, що розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-26); автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за договором купівлі-продажу від 28.11.2008 року, укладеного на ім'я покупця - [PERSON] (а.с. 33-40) та автомобіль «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за договором купівлі-продажу від 31.10.2012 року, укладеного на ім'я покупця - [PERSON] (а.с. 86-90). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 22 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-70 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно наданих [PERSON] звітів про оцінку майна, проведеною ТОВ «Апрайсел ЮА» 16.04.2014 року та 17.04.2014 року, ринкова вартість оцінюваної квартири [ADDRESS] становить 792 000 грн. (а.с. 96-131); ринкова вартість оцінюваного житлового будинку загальною площею 188,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, на якій вони розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 761 300 грн. (а.с. 133-170); ринкова вартість автомобіля «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 186 800 грн. (а.с.172-208); ринкова вартість автомобіля «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 140 700 грн. (а.с. 210-241). Відповідач за зустрічним позовом погодився з визначеною у звітах вартістю спільного майна, що підлягає поділу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Отже, загальна вартість майна, що є спільною сумісною власністю подружжя становить 1 880 800 грн. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до правової позиції, зазначеної Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013 року у справі № 6-79цс13, застосування якої в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Вказані відносини також врегульовані ч. 7 ст. 57 СК України, відповідно до якої, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Судом встановлено, що в день придбання спірної квартири 22.09.2006 року була продана однокімнатна квартира [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] та була його особистим дошлюбним майном (а.с.17). При з'ясуванні обставин щодо ціни, за яку була продана однокімнатна квартира та придбана трикімнатна, з пояснень позивача за основним позовом та наявних в матеріалах справи договорів купівлі-продажу, судом встановлено, що кошти від продажу однокімнатної квартири [PERSON] у сумі 378 750 грн. внесені у купівлю спірної трикімнатної квартири, яка була придбана за 459 550 грн. Виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що квартира [ADDRESS] є спільною власністю подружжя, оскільки придбана у період шлюбу та у її придбання були вкладені спільні кошти подружжя. Разом з тим, суд вважає, що рівність часток подружжя у праві власності на квартиру при її поділі не відповідає обставинам справи, зокрема тим, що підтверджуються письмовими доказами та належним способом не спростовані відповідачкою за основним позовом. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] до одруження на праві власності належала однокімнатна квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.06.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON].( а.с. 16), що також не заперечувалося [PERSON] З матеріалів справи убачається та не заперечується сторонами, що однокімнатна квартира, що належала позивачу за основним позовом, була продана в той же день, що і придбана спірна трикімнатна квартира [ADDRESS] - 22 вересня 2006 року ( а.с. 13,17). Відповідач за основним позовом не визнала ту обставину, що кошти від продажу власної квартири позивача були вкладені ним у придбання спірної трикімнатної квартири. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Проте, вказані заперечення відповідача за основним позовом жодними належними доказами не підтверджуються. Будь-яких належних доказів того, що інші кошти, ані ж ті, що виручені від продажу однокімнатної квартири позивача, були вкладені у придбання спірної квартири, матеріали справи не містять. Посилання [PERSON] на те, що грошові кошти, отримані позивачем саме за рахунок продажу його особистої квартири знаходилися на зберіганні у його батьків, а згодом були викрадені, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Враховуючи, що позивач [PERSON] зробив вкладення у придбання спільного майна за рахунок майна, яке належало йому до шлюбу, то ці вкладення мають враховуватись при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності. Решта коштів, що були вкладені подружжям у придбання спірної квартири є спільними. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність при поділі спірної квартири врахувати розмір особистих коштів позивача за основним позовом, вкладених у придбання спірної квартири при визначенні часток подружжя у спільній власності та спільних коштів подружжя. Отже, при розрахунку часток кожної із сторін у праві власності на квартиру частка сторін у частковому співвідношенні складає відповідно 9/100 - частини [PERSON] та 91/100 частини - [PERSON] Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України , що містяться в п. 25 Постанови № 11 від 21.12.2007 року , вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно із ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. За загальним правилом, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі виходячи із рівності часток та за їх взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (ст. 71 СК України). За таких обставин, за відсутності згоди між сторонами щодо запропонованих один одному варіантів поділу спільного сумісного майна, враховуючи принцип рівності часток та положення ст. 57, 69-70 СК України та Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд приходить до висновку про часткове задоволення основних та зустрічних позовних вимог, а саме: в порядку поділу майна подружжя необхідно визнати за [PERSON] право власності на 91/100 частину квартири [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право власності на 9/100 частин вказаної квартири. В порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами право власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер 3224987101:01:003:0098, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та будівельних матеріалів, розташованих на ній. В порядку поділу майна подружжя виділити [PERSON] автомобіль «Mazda 6», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а [PERSON] - автомобіль «Renault Megan Scenic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнувши на її користь 23 050 грн. грошової компенсації вартості автомобілів з [PERSON] В іншій частині позовних вимог за основним та зустрічним позовом - відмовити.

Outcome: partial