Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, вказуючи, що він є власником земельної ділянки площею 5,270 га, яка розташована на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області. 27.12.2010 року між ним та відповідачем ФГ «Яковенко Л.М.» було укладено договір оренди зазначеної землі, який було зареєстровано 29.11.2011 року Володарським районним відділом ДРФ ДП «ЦДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 142170004001506. Земельна ділянка була передана в оренду строком на 5 років. Відповідно до п. 9 зазначеного договору орендар зобов'язаний до 31 грудня щороку сплачувати йому орендну плату в розмірі 3,5% від вартості землі. Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земельної ділянки. Також вказує, що на момент укладення зазначеного договору вартість його земельної ділянки складала 74442,99 грн. Проте в 2012 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації - 1,756 змінилась та згідно довідки Відділу Держземагенства у Володарському районі Донецької області склала 130721,89 грн. Таким чином, розмір орендної плати повинен був змінитися в сторону збільшення та складати не 2606 грн. як в 2011 році, а 4575,27 грн. Однак, відповідач порушив свої обов'язки в частині своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою за 2012-2014 роки та не намагався провести перерахунок орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації та змінити умови договору оренди. Таким чином загальна сума заборгованості по недоплаченій орендній платі за період 2012-2014 рр. складає 5021,64 грн. На його неодноразові звернення до відповідача з проханням провести з ним повний розрахунок за договором оренди, відповідач ніяким чином не реагує, всі його звернення були проігноровані. Вказує, що при укладенні договору оренди з відповідачем він розраховував на отримання грошових коштів в повному обсязі та в подальшому на отримання матеріальних благ як для себе так і для членів своєї родини. Вважає, що систематичне невиконання в повному обсязі відповідачем своїх зобов'язань по сплаті орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. В зв'язку з чим просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 27.12.2010 року між ним та відповідачем та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі за період з 2012 по 2014 роки в сумі 5021,64 грн. та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов з урахуванням уточнень підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Суду пояснили, що позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, яка розташована на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області і яка знаходиться в оренді у відповідача, на підставі договору оренди земельної ділянки від 27.12.2010 року. Відповідно до п. 9 зазначеного договору відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 3,5% від вартості землі. Щороку позивач сплачував орендну плату в сумі 2606 грн., виходячи із нормативної грошової оцінки землі станом на 01.01.2011 року, при тому, що нормативно-грошова оцінка його земельної ділянки з 2012 року збільшилась до 130721,89 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою провести перерахунок орендної плати та виплатити йому заборгованість по недоплаченій орендній платі, але його вимоги відповідач проігнорував. Також пояснили, що довідку про вартість земельної ділянки позивач надав відповідачу разом з письмовою досудовою вимогою лише в 2014 році, т.я. він не знав, що повинен самостійно її надавати орендарю при зміні вартості земельної ділянки. Представник відповідача ФГ «Яковенко Л.М.» - Темір І.В. в судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі не визнав у повному обсязі, заперечував проти їх задоволення та просив справу розглянути без його участі. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 27.12.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,27 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить позивачу, і даний договір пройшов держреєстрацію 29.11.2011 року. Наявність держреєстрації спірного договору в зрозумінні вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» вказує на відповідність його змісту вимогам земельного законодавства. Договір відповідає типовій формі договору оренди землі, затвердженої Постановою КМ України від 03.03.2004 року за № 220 з відповідними змінами ПКМУ від 13.06.2006 року № 1724, що передбачає здійснення обчислення орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації, а не індексу інфляції. Самостійним розрахунком позивач визначив собі орендну плату в розмірі 4575,27 грн., тобто в односторонньому порядку вказує на зміни в договорі, що не передбачено його положеннями. За змістом п.п. 9, 10 спірного договору розмір орендної плати щорічно складає 3,5% від нормативної оцінки земельної ділянки, але в будь якому випадку не може бути більше 850 грн. за 1 га (т.б. максимальна орендна плата у випадку збільшення коефіцієнту інфляції не може бути більше суми 4479,50 грн.). В зазначені строки та на даний момент орендарем строго виконуються умови вищевказаного договору в частині виплати орендної плати в розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на момент укладення та реєстрації договору складала 74442,99 грн, що вказує на відсутність заборгованості орендаря перед орендодавцем по її виплаті або часткової недоплати. Таким чином, розмір орендної плати складає 2606 грн., розрахунок якого для виплати орендодавцю здійснюється щорічно з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земельної ділянки, яка є незмінною з 2010 року по 2014 рік та складає в цифровому показнику 3,2. Також, зазначає, що доводи позивача про наявність заборгованості по орендній платі повинні підтверджуватись належними доказами, а саме довідкою виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості по земельному податку або орендній платі. Підтверджуючи свої спростування на доводи позивача, відповідач отримав відповідну довідку про відсутність заборгованості по податкам та зборам, які контролюються органами доходів та зборів, видану Мангуською ОДПІ 25.12.2014 року за № 8463/10/05-40-25-01. Таким чином, враховуючи, що відповідач виконує свої обов'язки в повному обсязі, заборгованості по орендній платі та по сплаті податків немає, зміни до договору оренди земельної ділянки щодо зміни ставки орендної плати не вносились ні за згодою сторін ні за судовим рішенням, а тому підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутність нез'явившегося представника відповідача ФГ «Яковенко Л.М.». Вислухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, за змістом положень ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Статтею 141 ЗК України визначені підстави для припинення права користування земельною ділянкою, однією ї яких є систематична несплата орендної плати. В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 722296, виданого 09.08.2007 року Володарською райдержадміністрацією, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,270 га, яка розташована на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області та цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27.12.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФГ «Яковенко Л.М.» в особі голови Яковенко Леоніда Миколайовича було укладено договір оренди б/н земельної ділянки площею 5,27 га, який було зареєстровано у Володарському районному відділі ДРФ ДП «ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2011 р. за № 142170004001506, що підтверджується зазначеним договором та не заперечується сторонами. Відповідно до п. 9 зазначеного договору розмір орендної плати щорічно складає 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але у будь-якому випадку не може бути більше, ніж 850 грн. за 1 га. Вартість земельної ділянки підтверджується довідкою відділу Держкомзему, яку надає орендодавець. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2011 року становить 74442,99 грн. Розмір річної орендної плати становить 2606 грн. Згідно довідки відділу Держземагенства у Володарському районі Донецької області від 13.11.2013 року за вих. № 5013 вартість земельної ділянки, загальною площею 5,270 га, в тому числі ріллі 5,270 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 722296 від 09.08.2007 року, становить: 2011 рік - 74442,99 грн., 2012 рік - 130721,89 грн., 2013 рік - 130721,89 грн. Також, відповідно до відомостей із документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою за № 3155 від 26.06.2014 року загальна вартість сільськогосподарських угідь [PERSON] станом на 2014 рік становить 130721,87 грн. Згідно довідок та відомостей про отримання [PERSON] орендної плати, встановлено, що в період з 2012 року по 2014 рік позивачу була нарахована орендна плата в сумі 2606 грн. за кожен рік та виплачена в повному обсязі зерном або грошима. Відповідно до довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, що контролюються органами доходів і зборів, Мангуською об'єднанню державною податковою інспекцією за № 8463/10/05-40-25-01 від 25.12.2014 року ФГ «Яковенко Л.М.» станом на 25.12.2014 року заборгованості по сплаті податків та зборів не має. Перевіряючи, шляхом аналізу доказів, розмір розрахунків орендної плати, що підлягали нарахуванню та виплаті, відповідно до умов договору оренди та фактично нарахованих та виплачених сум за зазначеним договором оренди, суд приходить до висновку, що позивачу за період з 2012 року по 2014 рік включно недоплачена в повному обсязі відповідно до умов договору орендна плата. Як встановлено судом, за умовами договору оренди, який є обов'язковим для виконання сторонами, розмір орендної плати не визначений у сталому вигляді, а становить 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка підтверджується довідкою відділу Держкомзему, яку надає орендодавець, але у будь-якому випадку не може бути більше ніж 850 грн. за 1 га. На підставі відомостей відділу Держземагенства у Володарському районі Донецької області встановлено, що з моменту укладення договору між сторонами, нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки з 2012 року збільшилась до 130721,87 грн. Згідно листа [PERSON] від 27.03.2014 року направленого відповідачу і отриманого ним 02.04.2014 року, ним надано відповідачу довідку відділу Держземагенства в Володарському районі Донецької області для проведення перерахунку розміру орендної плати, але ж відповідач на його вимогу не відреагував. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Перевіряючи розмір річної орендної плати за 2012-2014 роки, суд виходить із того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки збільшилась з моменту укладення договору з 74442,99 грн. до 130721,87 грн., що тягне за собою збільшення орендної плати. Виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, починаючи з 2012 року, 3,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 4575,26 грн. (130721,87грн. х 3,5/100). Проте, договором оренди встановлено обмеження максимального розміру орендної плати в розмірі 850 грн. за 1 га, що встановлює максимальний розмір орендної плати спірної земельної ділянки в сумі 4479,50 грн. (850 грн. х 5,27 га.). Таким чином, суд вважає, що починаючи з 2012 року по 2014 рік орендар повинен був сплачувати орендну плату за умовами договору в максимально визначеному договором розмірі 4479,50 грн., а фактично сплачував 2606 грн. Таким чином недоплачена сума орендної плати становить (4479,50 грн. - 2606 грн.) х 3 роки = 5620,50 грн. (по 1873,50 грн. за кожен рік з 2012 року по 2014 рік включно). Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що право позивача щодо відмови йому відповідачем в проведенні перерахунку розміру орендної плати та виплаті виниклої заборгованості порушено та підлягає судовому захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по орендній платі за 2012-2014 року в розмірі 5620,50 грн., частково задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Також слід зазначити, що оскільки орендна плата в договорі визначена не в твердій сумі, а в відсотковому відношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому вона підлягає збільшенню при зростанні вартості земельної ділянки, але не може перевищувати максимального розміру визначеного договором. Що стосується вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі систематичного невиконання відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати, встановленої договором, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно п. 38 Договору оренди, укладеному між сторонами, на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків орендаря або орендодавця згідно цього договору та Закону України «Про оренду землі». Аналізуючи відповідні положення ст. 651 ЦК України, ст.ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», та ст. 141 ЗК України суд виходить із того, що договір оренди землі може бути припинений шляхом розірвання в судовому порядку при систематичній несплаті орендної плати. Із матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється позивачем, що відповідач щорічно, по теперішній час нараховував та сплачував позивачу орендну плату, але ж в розмірі меншому ніж передбачено договором оренди. Обов'язок подання орендарю довідки про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки за умовами договору покладено на орендодавця, який подав довідку з вимогою про перерахунок лише в березні 2014 року. Зазначені обставини не можуть бути розцінені судом як систематичне невиконання відповідачем своїх обов'язків за зазначеним договором оренди, а тому відсутні підстави для його розірвання в судовому порядку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог немайнового характеру відмовлено, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 243,60 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. Також, враховуючи, що вимога позивача про стягнення орендної плати задоволена частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду за дану вимогу майнового характеру, у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial