Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власником 35/200 часток домоволодіння 117 (сто сімнадцять) по вулиці Чкалова у місті Миколаєві на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ №052774 від 19.11.2014 року після смерті спадкодавця [PERSON], власниці 35/100 часток, яка померла 13.06.2013 року. Співвласником інших 35/200 часток домоволодіння є відповідач [PERSON], яка користується спірним приміщенням самостійно та не допускає до нього позивача, чим порушує його право власності. З огляду на викладене, позивач просив вселити його, [PERSON], у належні йому 35/200 частки домоволодіння 117 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічній змісту предявленого позову. Відповідачка та її представник у судове засіданні неодноразово не зявились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 19.11.2014 року державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] було видано свідоцтво серії НАВ №052774 від 19.11.2014 року про право спадщину за законом у рівних частках (по ? частці) на імя [PERSON] та [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 13.06.2013 року. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з 35/100 часток домоволодіння 117, що знаходиться по вулиці Чкалова (заводський, Центральний, Ленінський райони) в місті Миколаєві Миколаївської області. На підставі вказаного свідоцтва відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на 35/200 часток домоволодіння 117 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджено відповідним витягом №29717610 від 19.11.2014 року. Аналогічна інформація підтверджена інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна №79816782 від 08.02.2017 року. Співвласник іншої частини спірного обєкту нерухомості - відповідач [PERSON] не допускає до нього позивача, чим порушує його право власності. Вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням в ході розгляду справи заявлені не були. З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про вселення позивача у належну йому частину житлового приміщення, оскільки перешкоджання доступу [PERSON], як власника, до спірного обєкту нерухомості з боку відповідача, є порушенням права власності, гарантованого чинним законодавством України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 551 гривні 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved