Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , укладений між Державою в особі Верховної Ради України, від імені якої діє Державна податкова інспекція м.Жовті Води Дніпропетровської області та [PERSON] , що зареєстрований 27 листопада 1998 року у Жовтоводському представництві товарної біржі за реєстраційним номером №006/019-Ж. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 27 листопада 1998 року між відповідачем та ним укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яка занаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала продавцю на підставі акту опису та арешту майна, складеного судовим виконавцем Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 07 липня 1998 року.Зазначений договір укладено у Жовтоводському представництві товарної біржі «Дніпродзержинська» 27 листопада 1998 року за №006/019-Ж та зареєстровано в Жовтоводському бюро технічної інвентаризації за №4 від 09 грудня 1998 року. Також зазначає,що договір нотаріально посвідчено не було, оскільки на час укладення договору був чинний Закон України «Про товарну біржу» відповідно до якого правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Посилаючись на те, що на час укладання договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, просить позов задовольнити. При цьому, вказує, що не має можливості реалізувати свої права з володіння та користування майном як власник. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судовому засіданні участі не приймав, надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач Головне управління ДПС у Дніпропетровській області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Судом встановлено, що 27 листопада 1998 року між Державою в особі Верховної Ради Ураїни, від імені якої діє Державна податкова інспекції м.Жовті Води Дніпропетровської області, від імені якої діє на підставі доручення від 24.11.1998 року головний державний податковий ревізор-інспектор сектору ресурсних і неподаткових платежів [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за реєстрацінийним номером 006/019-Ж. За умовами зазначеного договору [PERSON] придбав у власність двохкімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала продавцю на підставі акту опису та арешту майна, складеного судовим виконавцем Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 07 липня 1998 року. Продаж вчинено за 5563,60 грн., які перераховані на розразрахунковий рахунок продавця з бігом часу п`яти банківських днів способом сто процентної попередплати.(а.с.6). 09.12.1998 року договір купівлі-продажу зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ» реєстровий номер №4. (а.с.6 ). Нотаріально договір не посвідчено, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично [PERSON] вступив у володіння і користування вказаним нерухомим майном з 27.11.1998 року. Із копії паспорта на квартиру вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-8). На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі- продажу квартири, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 листопада 1998 року укладеного між Державою в особі Верховної Ради України, від імені якої діє Державна податкова інспекція м.Жовті Води Дніпропетровської області з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони дійсним. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору у розмірі 840,80 грн., який був сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, тому, судовий збір слід віднести за рахунок позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved