Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить: вселити його у квартиру №44 будинку №47 мікрорайону Гірницький у м. Кривому Розі. В обґрунтування позову наводить наступне. 29 жовтня 2012 року він, позивач, став переможцем прилюдних торгів по реалізації чотирьохкімнатної квартири № 44, загальною площею 83,3 кв.м., жилою площею 49,7 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, мкр. Гірницький, буд. 47. Ним, позивачем, була сплачена кінцева сума реалізації та на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки державного виконавця від 13 листопада 2012 року та свідоцтва від 23 листопада 2012 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 2641. Як переможець прилюдних торгів, прийняв у власність вказану квартиру. Зазначена квартира перебувала в іпотеці у ПАТ «[PERSON] Аваль» та реалізовувалась в рахунок погашення боргу перед банком. В придбаній квартирі до теперішнього часу проживають відповідачі, які відмовляються добровільно передати йому, позивачу, квартиру та перешкоджають в користуванні нею, чим грубо порушують його права як власника нерухомого майна. Статтею 41 Конституцією України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення права користування своїм майном. Стаття 155 ЖК України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, окрім випадків, установлених законодавством. Представник позивача у судовому засіданні підтримавши позовні вимоги, надав пояснення, в яких підтвердив зміст позову. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надали, від відповідачів не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтво (а.с.4), витяг (а.с.5). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази належними, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про власника квартири №44 будинку №47 на мікрорайоні Гірницький у м. Кривому Розі. Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Позивач 23 грудня 2013 року на підставі проведення прилюдних торгів набув право власності на квартиру №44 будинку №47 на мікрорайоні Гірницький у м. Кривому Розі, загальною площею 83,3 кв.м., жилою площею 49,7 кв.м. У вказаній квартирі до теперішнього часу проживають відповідачі, які відмовляються добровільно передати позивачу квартиру та перешкоджають в користуванні нею. Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, ЦК України, ЖК України. Як встановлено ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Як передбачено ст. 15 ЦК України, кожний має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення права користування своїм майном. Стаття 155 ЖК України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, окрім випадків, установлених законодавством. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, відповідачі порушують його право користування власністю. Тому позивач має право на вселення у спірну квартиру. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved