Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є основним квартиронаймачем трикімнатної квартири , розташованої по [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані: позивач, його донька [PERSON], онука [PERSON] - треті особи по справі та відповідачі - його дочка [PERSON] та онука [PERSON]. Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] у січні 1995р. вийшла заміж та переїхала до с. Ільок Біловського району Курської області Росії. 09березня 1997р. в неї народилась донька - [PERSON] - онука позивача. Після народження онуки, донька позивача кілька років проживала у спірній квартирі в Харкові, та потім вони переїхали проживати до Росії, та на даний час постійно проживають в с. Ільок Біловського району Курської області, та є громадянами Росії. Пози вач також зазначив, що відповідачі не заперечують знятись з реєстраційного обліку в спірній квартирі, проте не мають можливості приїхати до Харкова. На даний час реєстрація відповідачів в квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, та позбавляє право отримати субсидію.Таким чином, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. В судове засідання позивач, не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи міститься нотаріально завірені заяви зі згодою [PERSON] та [PERSON], які фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], на зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], які посвідчені 25 червня 2016 року нотаріусом Беловського нотаріального округу Курської області Куценко Г.А.. Також, у заявах зазначалося про розгляд вказаної справи за відсутності відповідачів, та визнанням позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, в матеріалах справи містяться заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гончаренко В.В., яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте надані письмові пояснення, в яких просить розглядати справу без участі представника Департаменту реєстрації ХМР. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно довідки № 2035 від 05.07.2016р. КП «Жилкомсервіс» дільниця №57 в [ADDRESS] з 03.10.1997 року зареєстровані: наймач [PERSON], 1952 р.н., дочка [PERSON], 1975 р.н., дочка [PERSON], 1977 р.н., онука [PERSON], 1995 р.н., та онука [PERSON], 1997р.н. Як вбачається з нотаріально завіреної копії паспорту відповідача [PERSON], вона є громадянкою Російської Федерації з відміткою про місце реєстрації з 27.11.2013р. за адресою [ADDRESS] /а.с.9-11/ Як вбачається з нотаріально завіреної копії паспорту відповідача [PERSON], вона є громадянкою Російської Федерації з відміткою про місце реєстрації з 08.04.2011 за адресою [ADDRESS] /а.с.14-16/ Згідно довідки , виданої головою адміністрації Ільковської сільради Бєловського району Курської області, [PERSON] та [PERSON] фактично проживають та зареєстровані за адресою: Росія [ADDRESS] Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном. У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. В процесі розгляду справи встановлено, що відповідачі в спірному жилому приміщенні не проживають понад шість місяців, квартплату за оплату за комунальні послуги не сплачують, за місцем реєстрації ні яким чином не користується своїм правом користування спірним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідачі покинули спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації судом не встановлено. Крім того відповідачі надали суду нотаріально посвідчені заяви про визнання позову. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справи також відсутні. Відповідно зі ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Суд постановлює рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved