Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2006 року між Позивачем та відповідачем укладено шлюб у Добрянській сільській раді Городоцького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про шлюбів зроблено запис за № 01 від 02 серпня 2006 року. У шлюбі народилась донька: [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Після народження дитини між ними виникали напружені відносини, мали місце конфлікти, сварки. З листопада 2013 року шлюбні відносини фактично припинені. З цього часу позивач з родиною не проживає, спільного господарства не веде. Подальше спільне життя є не можливе, а збереження шлюбу суперечило б його інтересам, а також інтересам їхньої дитини. Дитина проживає з позивачем. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримає, просить позов задоволити з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві вказала, що просить справу слухати у її відсутність та не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки конфлікт між сторонами набув затяжного характеру, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (актовий запис №08 від 15 грудня 2006 року), позивач [PERSON] є батьком дитини: [PERSON] [INFO]. З врахуванням положень ст.9 Конституції України та відповідно до п.6 Декларації про права дитини малолітню дитину не слід, крім випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] [INFO] є малолітньою, проживає разом з батьком, позивач займається вихованням дитини, піклується про неї, Відповідач проживає окремо від сім'ї. Крім того судом встановлено, що Відповідач систематично здійснює тривалі поїздки до російської Федерації, м.Москва і в подальшому має на меті проживати в м.Москва постійно. Відповідачка не працює, вихованням дитини не займається, не забезпечує дитині належних умов проживання, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, тобто повністю самоусунулась від виховання та утримання малолітньої доньки. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що проживання її з дитиною утруднить її приватне життя і тому вона не бажає проживати спільно з дитиною. Тому суд вважає, що дані обставини є виняткові і дають підставу розлучити дитину з матір'ю, а тому з врахуванням вищенаведених мотивів позовна вимога в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком є підставною та обґрунтованою, і підлягає до задоволення. За таких обставин суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved