Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 07.06.2011 року між ним та ТОВ «Авто Просто» була укладена Угода № 364175, предметом якої є надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля Cherry Tiggo. На виконання умов даної угоди ним було сплачено 88380,54 грн., з яких «чистих внесків» - 62323,00грн. Проте, автомобіль ним отримано не було. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання укладеної угоди, яку ТОВ «Авто Просто» отримало 18.09.2014 року, однак відповіді на зазначену заяву отримано не було. Підставою заявленого позову є порушення відповідачем на момент укладання угоди положень статті 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» і розірвання укладеної Угоди та стягнення коштів та штрафних санкцій, внаслідок невиконання своїх договірних зобов`язань з боку відповідача, що суперечить положенням ст.ст. 203,509,526, ч.5 ст.653 ЦК України. Також посилається на відсутність у відповідача необхідної ліцензії та статусу фінансової установи. Просив суд розірвати Угоду №364175, укладену 07 червня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] , стягнути з ТОВ «Авто Просто» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 62323,00 грн., 3% річних у розмірі 10504,41 грн., інфляційну складову у розмірі 70300,34, а всього 143127,75 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1431,28 грн. Представник відповідача ТОВ «Авто Просто» позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що пред`явлені позовні вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 07.06.2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] було укладено Угоду № 364175. Дана угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ «Авто Просто». Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи АвтоТак, ТОВ «Авто Просто» надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля через систему АвтоТак. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені Угодою. Укладена між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] угода складається з основного тексту Угоди, Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак). Всі додатки підписані сторонами і є невід`ємними частинами Угоди. Позивачу до підписання Угоди довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. Пунктом 13.8 додатку № 2 до Угоди передбачено, що якщо учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання угоди, такому учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок Авто Просто. Тобто, підписавши Угоду учасник має 7 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, у разі відмови учасника від участі в системі АвтоТак йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Тому, вважає, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Відповідно до Пункту 13.1. Додатку №2 до Угоди «Учасник системи, який ще не отримав Автомобіль, може розірвати Угоду за власним бажанням, про що має повідомити Авто Просто у письмовій формі. Відповідно до п.13.2 ст.13 Додатку №2 до Угоди «Учасник уповноважує Авто Просто щомісяця здійснювати відрахування в розмірі 5% від кожного сплаченого Чистого внеску до Фонду для повернення коштів». Також, відповідач у своєму відзиві зазначив, що пунктом 13.4.1 ст.13 Додатку №2 до Угоди визначено Відповідача по поверненню коштів Учаснику має бути виконане з настанням черги Учасника, яка формується відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому Учаснику, який перший подав заяву про розірвання Угоди і ця подія - настання черги - має неминуче настати. Таким чином, угодою передбачено порядок повернення коштів. На дату написання відзиву Відповідач перебуває в черзі на повернення коштів на 11 місці, що підтверджується копіями заяв Учасників групи №1122, які були подані раніше,ніж [PERSON] . Після настання черги [PERSON] буде повернуто кошти в сумі 65012,53грн. Зважаючи на вищевикладене, вважає твердження позивача у позовній заяві такими, що не ґрунтуються на умовах Угоди №364175 і як наслідок безпідставними, а звернення з таким позовом - передчасним, оскільки строк виконання зобов`язання по поверненню коштів за Угодою №364175 ще не настав. Також, договором не передбачено зобов`язання ТОВ «Авто Просто» повернути Позивачу всі сплачені ним кошти інакше, ніж на підставі настання черги у випадку розірвання Договору. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних. Просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовним вимог в повному обсязі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що 07.06.2011 між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] укладено Угоду №364175, предметом якої є надання послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля (стаття 1 Угоди). ТОВ «Авто Просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «Авто Так». ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов`язань, передбачених Угодою (стаття 2 Угоди). Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов`язується надавати учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені Угодою, включаючи забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами Угоди. Учасник має право розірвати Угоду до моменту отримання автомобіля (стаття 4 Угоди). Учасник, зі свого боку, зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені нею, зокрема щомісячно сплачувати повні внески (стаття 5 Угоди) . Додатком №1 до Угоди №364175 передбачено ціну автомобіля Chery Tiggo (129600,00 грн) та плату за послуги, пов`язані зі вступом до Системи (4665,60 грн). Також Додатком №1 передбачено щомісячний цілий чистий внесок 0,8333%, щомісячний внесок в опалту послуг 0,5, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 %, плата за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою 3,00%. У Додатку №2 до Угоди №347569 зазначені Правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак. Зокрема, у розділі 1 додатку №2 до Угоди визначено, що система придбання у групах (система АвтоТак) це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених Угодою; учасником системи (учасником) є фізична чи юридична особа, яка уклала Угоду та додатки № 1, № 2 до Угоди, сплатила плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи, в повному обсязі; повним внеском є щомісячний платіж, який складається із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті Учасником в порядку та у строки, визначені Угодою; цілий чистий внесок - це частина щомісячного Повного внеску, який використовується для формування Чистого Фонду та Фонду для повернення коштів, і розмір якого розраховується шляхом ділення Поточної ціни Автомобіля на кількість внесків, передбачену Графіком внесків; фонд для повернення коштів складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному Угодою. Відповідно до пункту 1.4 статті 1 додатку №2 до Угоди ТОВ «Авто Просто» зобов`язується об`єднати цю Угоду в групу з іншими угодами системи. Кожній сформованій групі учасників надається номер. Кожному учаснику надається порядковий номер у його групі. Статтею 13 додатку №2 до Угоди передбачаються підстави розірвання угоди, формування фонду для повернення коштів, повернення коштів. Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити Авто Просто у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за Угодою, з урахуванням положень, викладених у статті 13 Угоди. Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до Угоди). Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до Угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів. Відповідно до підпункту 13.4.1 статті 13 додатку № 2 до Угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав Угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності, або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов`язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин, згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного. Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до Угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим. Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до Угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2, повертаються чисті внески тим учасникам, з якими Авто Просто розірвало Угоду. Наявні у матеріалах справи квитанції свідчать про сплату [PERSON] в період з червня 2011 року по червень 2013 року періодичних внесків, отримувачем яких є ТОВ «Авто Просто» (а.с.24-32). Згідно з листом ТОВ «Авто Просто» позивача було повідомлено про включення його до складу групи 001122 з порядковим номером 039 (а.с.16). Листами від 06.07.2012 року та від 15.04.2013 року позивач звертався до ТОВ «Авто Просто» із претензіями та вимогою надати йому право на отримання автомобілю за укладеною угодою №364175. Листом від 30.07.2012 року та від 29.04.2013 року ТОВ «Авто Просто» надало відповіді про дотримання товариством умов договору та відсутності достатнього фонду групи для видачі автомобіля позивачу (а.с.18,20). 01 серпня 2014 [PERSON] звернувся до відповідача із письмовою заявою, яку надіслав поштою, про розірвання угоди №364175 від 07.06.2011р. та просив повернути сплачені ним кошти (а.с.21.) Згідно з витребуваною судом інформацію на запит суду відповідачем було повідомлено, що в серпні 2014 року товариство отримало від [PERSON] заяву від 01.08.2014 року про розірвання угоди №364175 від 07.06.2011р., укладеної між ТОВ «ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] . У відповідь ТОВ «ТОВ «Авто Просто» направило лист, в якому підтвердило розірвання угоди №364175 від 07.06.2011р. та повідомило про наслідки такого розірвання, встановлені ст..13 Додатку №2 до Угоди. Станом на день виконання ухвали - 17 червня 2021 року перед [PERSON] перебуває два учасники групи, яким належать до повернення чисті внески та які подали заяви про розірвання угоди раніше [PERSON] . Група 1122, до якої було включено Угоду №364175, була сформована з 240 договорів (учасників). Склад учасників групи №1122 зазначено в реєстрі групи №1122, який наявний в матеріалах справи. Після настання черги [PERSON] буде повернуто кошти в сумі 65012,53 грн. Згідно з частино 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на вказані положення, суд вважає доведеним належними доказами факт розірвання угоди між сторонами в досудовому порядку після отримання від [PERSON] заяви від 01.08.2014 року про розірвання угоди №364175 від 07.06.2011р., укладеної між ТОВ «ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] . У зв`язку із чим права позивача в цій частині не були порушенні та визнані відповідачем добровільно, а тому необхідності судового захисту не вбачається. Також судом вважається встановленою та доведеною факт того, що станом на 17 червня 2021 року перед [PERSON] перебуває два учасники групи, яким належать до повернення чисті внески та які подали заяви про розірвання угоди раніше [PERSON] . Після настання його черги [PERSON] буде повернуто кошти в сумі 65012,53 грн. Вказані обставини не були спростовані позивачем та визнані відповідачем, а тому вважаються доведеними належними доказами. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з розірванням укладеної між сторонами угоди та неповерненням відповідачем позивачу передбачених угодою сплачених останнім грошових коштів (чистих внесків). При вирішенні спору суд виходить з наступних положень законодавства. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, положеннями статті 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 3 та 5 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У силу приписів частини 1 статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України). Правовими наслідками розірвання договору є припинення зобов`язання (частина друга статті 653 ЦК України) та відсутність права сторін вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина четверта цієї статті). Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Так, сторонами не оспорюється дійсність Угоди, як і не оспорюється сам факт її розірвання, що однозначно вбачається з листів сторін, якими вони обмінялися, та інших досліджених судом документів. Аналіз положень статті 13 додатку №2 до Угоди дає підстави стверджувати, що положення Угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов`язку пов`язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею. Зокрема, обставиною, яка породжує обов`язок ТОВ «Авто просто» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що вбачається із пункту 13.1 додатку №2 до Угоди. Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «Авто просто» виникає обов`язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до Угоди. Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «Авто просто» виникає обов`язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до Угоди, за наявності двох обставин: розірвання Угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків. Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання Угоди, та особи ініціатора її розірвання (підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку №2 до Угоди). Такий висновок повністю відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду України, висловленому 20.06.2018 у справі №380/63/16-ц. Суд зазначає, що сторони обумовили умови Угоди та, уклавши її, взяли на себе обов`язок належного виконання цих умов. Правилами функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток №2 до Угоди), які є невід`ємною частиною Угоди, чітко визначено (пункт 13.4), що кошти повертаються в порядку, який побудований за принципом черговості. [PERSON] не довів належними та допустимими доказами, що настала подія його черга на отримання коштів, у зв`язку з чим у ТОВ «Авто Просто» виник обов`язок виконання зобов`язання перед ним. З огляду на те, що ТОВ «Авто Просто» має повернути сплачені чисті внески учасникам системи, з якими угоди розірвано раніше, тому, на переконання суду, подія, яка відповідно до умов Угоди дає позивачу право вимоги про повернення коштів, ще не настала, а відтак вимога позивача про стягнення грошових коштів є передчасною та у задоволені позову слід відмовити. В частині вимог про порушення відповідачем вимог статті 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах відповідно до пункту 11-1 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг) є фінансовою послугою. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. За змістом частини п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір. Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими згідно із частиною третьою вказаної норми права є, зокрема, умови договору про: визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13). Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Так, судом було проаналізовано та надано правову кваліфікацію договору в цілому та його окремим пунктам і умовам. Статтею 13 додатку № 2 до спірної угоди сторони визначили право на розірвання угоди та наслідки її розірвання. Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі. Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до угоди). Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів. Фонд для повернення коштів складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи (усі чисті внесків, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами (страхові компанії, поручителі, тощо)), та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному угодою (розділ 1 додатку № 2 до угоди). Відповідно до підпункту 13.4.1 статті 13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання таких непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов`язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного. Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим. Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2 повертаються чисті внески тим учасникам, з якими ТОВ «Авто Просто» розірвало угоду. У силу частини першої статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Аналіз положень статті 13 додатку № 2 до угоди дає підстави стверджувати, що положення угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов`язку пов`язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею. Таким чином, обставиною, яка породжує обов`язок ТОВ «Авто Просто» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що передбачено пунктом 13.1 додатку № 2 до угоди. Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «Авто Просто» виникає обов`язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до угоди. Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «Авто Просто» виникає обов`язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до угоди за наявності двох обставин: розірвання угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків. Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання угоди, та особи ініціатора її розірвання (підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку № 2 до угоди). Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. За приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Наведене свідчить, що статті 18 та 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають різні взаємовиключні підстави недійсності угоди, укладеної зі споживачем. Натомість позивачем в обґрунтування позову заявлено дві взаємовиключні підстави - ст.18 та ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», які за своїм правовим змістом можуть слугувати підставою для визнання договору недійсним, але не є підставою для розірвання договору, про що у резолютивній частині позову просить [PERSON] . Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки спірну угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, а її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Сторони погодили всі умови спірної угоди, позивач погодився з умовами спірної угоди, підписавши її, та вчиняючи дії на виконання, що ним не заперечується. При цьому черга позивача для повернення йому чистих внесків в розмірі 65012,53 грн. станом на 17 червня 2021 року не дійшла та перед ним перебувають ще два учасники групи. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed