Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Луганської області про визнання права власності на гараж, посилаючись на те, що ним було побудовано протягом 2000-2010 років на території [PERSON] міської ради Луганської області гараж, який знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, район будинку № 8-б, індивідуальний гараж № 411. 29 листопада 2012 року було видане рішення [PERSON] міської ради Луганської області № 2264 про передачу йому в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,0028 га, строком на 3 роки, тобто по 28.11.2015 року включно, та укладено договір оренди земельної ділянки № 441290000060230135, але, коли він звернувся з метою реєстрації права власності, то йому було відмовлено через те, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на належний йому гараж, тому, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі його право власності на гараж, просить визнати за ним право власності на гараж № 411, який розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 56. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] міська рада Луганської області про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання її представник не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Сєвєронецького міського суду з позовною заявою, в якій зазначив, що ним протягом 2000-2010 років був побудований гараж, який знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, район будинку № 8-б, індивідуальний гараж № 411, але, коли він звернувся з метою реєстрації права власності, то йому було відмовлено через те, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на належний йому гараж. Суд не ставить під сумнів наведені у позові обставини, так як позовні вимоги позивача було визнано представником відповідача згідно заяви, а також підтверджується копією рішення [PERSON] міської ради № 976 від 27 жовтня 2011 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючий індивідуальний гараж [PERSON], згідно якого останньому було дозволено складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди під існуючий індивідуальний гараж за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, район будинку № 8-б, квартал № 56. Відповідно до копії рішення № 2264 від 29 листопада 2012 року про передачу в оренду земельних ділянок під існуючі індивідуальні гаражі, на які відсутні правовстановлюючі документи, позивачу [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, під існуючий індивідуальний гараж за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, район будинку № 8-б, квартал № 56, та передано в короткострокову оренду земельну ділянку, кадастровий № 4412900000:06:023:0135, площею № 0,0028 га (28 кв.м.), за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, район будинку № 8-б, квартал 56, категорія земель землі житлової забудови та громадської забудови; функціональне використання землі житлової забудови під існуючий індивідуальний гараж. Згідно копії договору оренди землі № 441290000060230135 від 25 грудня 2012 року, між позивачем [PERSON] та [PERSON] міською радою Луганської області було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий № 4412900000:06:023:0135, згідно якого йому було передано в оренду земельну ділянку загальною площею № 0,0028 га (28 кв.м.), за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, район будинку № 8-б, квартал 56, під існуючий індивідуальний гараж, та дану земельну ділянку було передано в натурі за актом прийому передачі, при цьому згідно довідки відділу містобудування та архітектури [PERSON] міської ради Луганської області № 680 від 15.11.2013 року індивідуальному гаражу, що розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 56, наданий № 411. З копії технічного паспорту від 13.01.2014 року, виданого [PERSON] бюро технічної інвентаризації, видно, що [PERSON] БТІ було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на гараж № 411, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 56, однак без зазначення його власника, оскільки гараж, хоча і набутий ним на законних підставах, але правовстановлюючого документу відповідачем йому надано не було. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах набув право власності на гараж № 411, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 56, та який побудований на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети, тобто у встановленому порядку рішенням [PERSON] міської ради Луганської області наданій позивачу для його обслуговування у довгострокове користування, [PERSON] БТІ було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на гараж, але відповідачем позивачу не надано правовстановлюючий документ, тому суд вважає доводи, наведені позивачем у позові, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved