Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) та земельну ділянку в порядку спадкування. У позові вказав, що 18 вересня 2000 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), що належала померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0269268, виданого на підставі розпорядження Лубенської РДА від 18.12.1996 року. На день смерті [PERSON] з ним проживала його дружина - [PERSON], яка фактично вступила в управління майном померлої, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказаний земельний пай. 17.09.2012 року померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай), що був фактично прийнятий нею у спадщину після смерті [PERSON], а також на земельну ділянку, що належала [PERSON] згідно державного акту серії І-ПЛ №031129 від 08.10.2001 року. Спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], як такий, що проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 03 березня 2016 року, є позивач. 11 квітня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини на вказане майно. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Позивач прохає суд визнати, що йому в порядку спадкування після смерті [PERSON] належить: право на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Окіпської сільської ради Лубенського району, яка належала померлому [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0269268 від 05.03.1997 року, та земельна ділянка площею 2,35 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Окіпської сільської ради Лубенського району яка належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №031129 від 08.10.2001 року. В судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач Окіпська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову не заперечує. Третя особа - Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області направило до суду листа, в якому прохає справу розглянути без участі свого представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа Лубенська районна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 вересня 2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.7/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, розташованого на території Окіпської сільської ради Лубенського району, що належав померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269268 від 15.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження Лубенської РДА №67 від 18.02.1997 року. На день смерті [PERSON] та шість місяців потому з ним за адресою: вул. Садова, 15, с.Окіп Лубенського району Полтавської області проживала його дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління майном померлої, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.8, 9/. За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказаний земельний пай. Однак, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому згідно діючого на той час законодавства, зокрема ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається такою, що прийняла спадщину. Так, згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 17.09.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), фактично прийнятого нею у спадщину після смерті [PERSON], а також на земельну ділянку площею 2,35 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Окіпської сільської ради Лубенського району, що належала померлій відповідно до державного акту серії І-ПЛ №031129 від 08.10.2001 року, виданого на підставі рішення Окіпської сільської ради від 12.03.2001 року. /а.с.13, 14, 16, 17/ Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 03 березня 2016 року позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавицею [PERSON], яка померла 17.09.2012 року однією сімєю не менеше пяти років до часу відкриття спадщини. /а.с.6/ Вказаний факт має преюдиційне значення відповідно до змісту ч.3 ст.61 ЦПК України. Відповідно до положення ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Інших спадкоємців після померлої немає. Позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадкового майна у вигляді вищевказаних земельної частки (паю) та земельної ділянки. Однак, постановами нотаріуса від 11.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно /а.с.11, 12/. Правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно були втрачені, у звязку з чим в місцевій газеті були опубліковані оголошення. /а.с.15/ Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності на земельну частку та на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги до територіальної громади в особі Окіпської сільської ради підлягають задоволенню.

Outcome: approved