Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння № 11 по вул.Церковна, що в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначив, що на спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя батько зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, він усе своє майно заповів йому та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Крім того зазначив, що після смерті батька, прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу. А спадкоємець [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву про відмову про прийняття спадщини як за законом так і за заповітом після смерті [PERSON]. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Збручанське по вул.Церковна, 11 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] селищної ради селищний голова [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради. Відзиву щодо позову не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 31 січня 2009 року в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 080561, виданого 03 лютого 2009 року Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON], її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею на день її смерті, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене підтверджується довідкою №389 від 25.06.2018 року, виданою виконкомом [PERSON] [PERSON] селищної ради. 21 грудня 2016 року в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 219364, виданого 22 грудня 2016 року [PERSON] [PERSON] селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Збручанське вул.Церковна, 11 Борщівського району Тернопільської області, заповів в рівних частках кожному, своїм дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №703108, ощадну книжку рахунок, №1804 заповідаю [PERSON]. \~ \~ \~ \~Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 19 червня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Збручанської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 35. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого входить будинковолодіння в с.Збручанське по вул.Церковна, 11 Борщівського району та яку позивач прийняв, подавши 21 квітня 2017 року заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було заведено спадкову справу №15/2017. А [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини в користь свого брата позивача. Крім того, позивач 23 липня 2018 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса [PERSON], у якій просив видати йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №141/02-31 від 23.07.2018 року, та матеріалів спадкової справи №15/2017, відкритої до майна померлого [PERSON]. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №11 по вул. Церковна в с.Збручанське Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі [PERSON] та [PERSON] були його членами, що стверджено копіями по господарських книг Збручанської сільської ради 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON], довідкою [PERSON] [PERSON] селищної ради №412 від 25.07.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Церковна, 11 в с.Збручанське Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, фактично набув право власності на ціле спірне будинковолодіння. Згідно архівного витягу з рішення 5 ї сесії 21 го скликання Збручанської сільської ради 14.10.1993 року, померлому [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га. З них 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 35 га. для ведення особистого підсобного господарства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого, не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №141/02-31 від 23.07.2018 року, та матеріалів спадкової справи №15/2017, відкритої до майна померлого [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 16 липня 2018 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 11 по вул. Церковна в с.Збручанське Борщівського району становить 217049 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved