Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] і [PERSON] являлися подружжям і проживали за адресою: [INFO]. 09.01. 1997 року на 85 році життя помер [PERSON]. Після його смерті, відповідно до вимог діючого на той час законодавства, прийняла все належне спадкодавцю спадкове майно його дружина [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, в тому числі ? частину житлового будинку «колгоспного двору» та земельної ділянки (паю) площею 2.70 га. хоча спадкове свідоцтво отримала тільки на грошовий вклад з відповідними процентами, який знаходиться у філії ощадного банку № 6327/035 в с. Незнанів Кам'янка-Бузького району. Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] залишилась одинокою, оскільки власних дітей у них не було. Приблизно у 2002-03 роках [PERSON] почала хворіти, тому остання потребувала серйозного лікування, підтримки та стороннього догляду. Оскільки [PERSON] та її чоловіка позивач знав давно, постійно приїжджав до них, помагав їм по господарству, тому він не міг останню у такому стані залишити одну, і продовжив про неї піклуватися про рідну людину та спільно з нею вести господарство. 23.07. 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. 23.02.2010 року у віці 86 років померла [PERSON], після її смерті, відкрилася спадщина, до складу якої входить: відповідно до державних актів земельні ділянки (пай) площею 1,8693 га для ведення сільськогосподарського виробництва та площею 0,600 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будиеку і ? частка в майні колгоспного двору. Позивач на час смерті спадкодавця, протягом останніх пяти років проживав разом за місцем проживання [PERSON] і прийняв належне спадкодавцю майно. Однак, при зверненні позивачем до державного нотаріуса Камянка-Бузького нотаріального округу, йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 18 (1991-1995рр..) [PERSON] сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, станом на 01.04.1991р. в житловому будинку №97 по вул. Центральній в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області проживали і були зареєстровані: [PERSON], 1991р.н. голова домогосподарства, [PERSON], 1923р.н.- дружина /а. с. 13/. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області, кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по ? частці вказаного будинку. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 054814, виданим [PERSON] сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області 09.01.1997р., [PERSON] помер 09.01.1997р./а. с. 27/. 23.02.2010р. року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №204225, виданим [PERSON] сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області 24.02.2010р./а. с.28/. Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 2,70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Полонична [PERSON] сільської ради, згідно з Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ №003897, виданого на підставі рішення [PERSON] народних депутатів від 27.12.1994р./а. с. 19/, та ? частка будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області. Також вбачається, що після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6000 га., що розташована на території с. Полонична [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів, яка передана для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №001646, виданого на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів від 27.06.1997р. №9/а. с. 20/, земельна ділянка площею 1,8693га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення якої, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №076297, виданого на підставі розпорядження Камянка-Бузької районної державної адміністрації від 26.02.2004р. за №76 /а. с. 21 /, та ? частка будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом. Як вбачається з довідки №160 від 16.02.2018р. виданою [PERSON] сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, подружжя [PERSON] та [PERSON] при житті дітей не мали станом на 01.01.2018р., та братів та сестер з сторони [PERSON] та [PERSON], які б могли претендувати на спадщину останніх на території сільської ради відсутні /а. с.31 /. Згідно з довідкою №117 від 09.02.2018р. виданою [PERSON] сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, [PERSON] починаючи з 1979р. і до дня смерті подружжя [PERSON] та [PERSON] проживав разом з ними, здійснював догляд і спільно вели господарство /а. с. 30/. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином,позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON] відповідно до\~ст. 1264 ЦК України відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] 23.07.2004р. був складений заповіт, який був засвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, згідно з яким, [PERSON], житловий будинок з всіма господарськими будівлями, все майно яке знаходиться в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області, і належало її, [PERSON]М./а. с. 26/, тому спадкування майна померлої здійснюється за заповітом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення\~про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року\~на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними\~згідно із\~Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація\~речових прав на нерухоме майно\~в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 року право власності\~на нерухоме майно\~посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає\~державний реєстратор\~прав\~з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на\~нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені\~ст. 19\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на\~нерухоме майно та їх обтяжень»,\~державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності\~на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради\~про розподіл часток майна колгоспного двору\~між його співвласниками. Судом встановлено, що\~рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами [PERSON] сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до\~п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України\~від 22.02.2012 року, видача свідоцтва\~про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК україни,\~статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих, але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої\~статті 206 ЦПК\~є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved