Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду від 03.02.2005 року визнано померлим [PERSON], який є батьком [PERSON] за позовом [PERSON], яка є його тіткою. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/5 буд. № 25 (тепер № 38), по вул. Перша Піщана в м. Боярка, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 1965 року. [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] Однак, спадщину в установлений ст. 1270 Цивільного Кодексу України строк він не прийняв, оскільки про смерть батька дізнався лише в квітні 2015 року. Так сталося тому, що з 1988 року позивач проживає в Російській Федерації в м. Коломна. Його батько [PERSON] у спадковому будинку не проживав з 1966 року, хоч був зареєстрований до 1972 року. У 1966 році він вибув до м. Яворів Львівської області, де одружився з матір'ю [PERSON]. Від цього шлюбу 02.11.1969 року народився син [PERSON] ОТІ. 26.11.1974 року батько розірвав шлюб з матір'ю і вибув на Колиму. У 1987 році батько приїздив до позивача, з ним він спілкувався до 1989 року шляхом листування, після того зв'язок між ними припинився. Однак, позивач займався його пошуками, звертався до телепередачі «Жди меня». До 2004 року позивач спілкувався з його тіткою [PERSON], що підтверджується її листом від 2004 року. Тим часом [PERSON], знаючи про наявність у [PERSON] рідного сина [PERSON], та його місце проживання, діючи нахабно і зухвало послідовним шахрайським способом заволоділа належним позивачу майном. Так, за її позовом рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17.02.2003 року [PERSON] оголошено безвісти відсутнім. За її позовом рішенням Києво-Святошинського районного суду від 03.02.2005 року [PERSON] визнано померлим. Між тим, [PERSON] про свої дії позивача не повідомила. Натомість заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 02.11.2006 року за її позовом визнано місцем відкриття спадщини нерухомого майна, що належало визнаному померлим [PERSON]М. - м. Боярка та визнано за [PERSON] у порядку спадкування право власності на 1/5 буд. № 38, по вул. Перша Піщана в м. Боярка. Дізнавшись про смерть [PERSON] 23.06.2015 року, представник позивача [PERSON] звернулась до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від імені [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті. Однак, постановою нотаріуса Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від 23.06.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Тому позивач просив надати йому додатковий строк, до статній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Відповідачі та їх представник проти задоволення вимог позову заперечували, просили в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як вставлено в судовому засіданні, копією актового запису про народження № 120 \~від 25 листопада 1969 року, складеним виконавчим комітетом Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області, підтверджується народження 02 листопада 1969 року [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2003 року [PERSON] оголошений безвісти відсутнім. Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 03.02.2005 року [PERSON] визнаний померлим. Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2006 року визнано місцем відкриття спадщини на нерухоме майно, яке належало померлому [PERSON] м.Боярка та визнано за [PERSON] \~у порядку спадкування право власності на 1/5 буд. № 38 по вул. Першій Піщаній в м.Боярка. При розгляді вищевказаних цивільних справ [PERSON] не був стороною по справі, та відповідно не залучався судом до їх розгляду. Як видно з листування позивача з родичами від 28.05.2004, у них відсутня інформація про наявність судового рішення про оголошення [PERSON] безвісти відсутнім. В інших листах також немає даних про будь-які судові справи ініційовані [PERSON] з приводу смерті чи спадщини. На підставі заяви [PERSON], тітки [PERSON], від 13 липня 2005 року, Києво-Святошинською районною державної нотаріальної контори Київської бласті була заведена спадкова справа № 315 за 2005 рік до майна померлого 03 березня 2005 року [PERSON]. Судом встановлено, що у вищевказаних судових рішеннях, в матеріалах спадкової справи № 315/2005 після смерті померлого [PERSON] відсутня інформація про спадкоємців першої черги. Так само, з матеріалів спадкової справи вбачається, що в заяві до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від 13 липня 2005 року №540 про прийняття спадщини [PERSON] не вказує про наявність у померлого інших спадкоємців. Про смерть свого батька позивач вперше дізнався 26 березня 2015 року від [PERSON], що підтверджується електронним листуванням за допомогою соціальної мережі «Однокласники». 23 червня 2015 року [PERSON], через свого представника [PERSON], подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 23.06.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Стаття 1272 ЦК України передбачає що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З наведеного вище, суд приходить до висновку що є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, адже позивач дійсно не знав про смерть свого батька по причинах відсутності прямого з ним звязку, місцем відкриття спадщини та проживання позивача в іншій країні. Позивач за час спілкування з родичами не був повідомлений ні відповідачами, ні їхньою матірю про вищезгадані судові рішення, в тому числі про рішення про визнання [PERSON] померлим. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач пропустив строк визначений в ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, з поважних причин та йому достатньо двох місяців з дня набрання рішення суду чинності для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову.

Outcome: approved