Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], уродженки: м. Ордженікідзеабад Республіка Таджикістан аліменти на його користь на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця починаючи з дня звернення до суду до досягнення ними повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 08 листопада 2000 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.12.2013 року вказаний шлюб було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після того, як між ним і відповідачкою фактично шлюбні відносини були припинені, остання перестала надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання синів. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, в зв»язку з чим він змушений звернутись із вказаним позовом до суду. Інших стягнень з відповідачки за виконавчими документами не проводиться. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами позивача [PERSON] згодна та не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Однак заявлена позивачем сума, для неї дуже велика, так як вона проживає в м. Київ, житло винаймає та на даний час не працює, так як проходить стажування на посаді касира - експерта в ПТ «Ломбард «П - Елемент» та не отримує заробітну плату. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. З 08 листопада 2000 року позивач [PERSON] перебував з відповідачкою [PERSON] в шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], актовий запис № 65, складений ВРАЦС Каланчацького РУЮ Херсонської області та [PERSON], [INFO], актовий запис № 35, складений ВРАЦС Каланчацького РУЮ Херсонської області. Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.12.2013 року вказаний шлюб було розірвано та залишено неповнолітніх дітей залишено позивачу [PERSON] на виховання. Після того, як фактично відносини між ними припинилися, відповідачка перестала надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно наданої відповідачкою довідки від 25 грудня 2013 року, вона з 01.12.2013 року по 31 грудня 2013 року проходила стажування на посаді касира - експерта в ПТ «Ломбард «П - Елемента» та заробітну плату не отримує. Проживає в м. Київ та винаймає квартиру, тому враховуючи доходи відповідачки, яка не має можливості надавати неповнолітнім дітям допомогу в розмірі визначеному в позовній заяві, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка працездатна та спроможна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей і вважає за необхідне стягувати аліменти в розмірі по 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення ними повноліття, починаючи з 09.12.2013 року.

Outcome: partial