Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на його користь 17 619,11 гривень з яких: частка страхового відшкодування у розмірі 13 034,21 гривень, вартість транспортування пошкодженого мотоциклу у сумі 690,00 гривень, вартість автотоварознавчого дослідження у сумі 455,00 гривень, вартість послуг СТО з розбирання мотоциклу для оцінки пошкоджень у сумі 1 259,90 гривень, вартість послуг нотаріусів у сумі 180,00 гривень, стягнути з відповідача на його користь 2 000,00 гривень моральної шкоди; всі витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача: судовий збір в розмірі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому мотоцикл БМВ, номер державної реєстрації [NUMBER]. На дату ДТП його мотоцикл було зареєстровано згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. Факт ДТП підтверджується довідкою ДАІ, виданою відділом Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві 12 вересня 2012 року, в якій зазначено номер кузова транспортного засобу, який відповідає номеру кузова, що зазначений в свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва № 3/2610/7631/2012 від 02 жовтня 2012 року, винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] водія автомобіля марки БМВ, номер державної реєстрації [NUMBER]. Оскільки транспортний засіб заподіювача шкоди застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» згідно полісу страхування АА № 4335078 від 10 вересня 2012 року ним було виконано наступні дії з метою отримання страхового відшкодування за завдані йому матеріальні збитки: 14 вересня 2012 року надіслано відповідачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. 17 вересня 2012 року повідомлено відповідача та заподіювача шкоди про проведення огляду пошкодженого мотоциклу БМВ ДНЗ [NUMBER] на 21 вересня 2012 року на території «АВТ Баварія» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, м. Київ. 21 вересня 2012 року оглянуто пошкоджений мотоцикл БМВ ДНЗ [NUMBER] на 21 вересня 2012 року на території ТОВ «АВТ Баварія» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10 за участю представника відповідача Савченко Є.П. та представника Бюро експертизи та оцінки майна «Бюмекс» Вартанян Ю.Н. Протоколи огляду складені: Савченко Є.П. від 21 вересня 2012 року, Вартанян Ю.Н. № 219-1 від 21 вересня 2012 року. 26 вересня 2012 року отримано висновок автотоварознавчого дослідження № 219-1 від 26 вересня 2012 року наданого ТОВ «Бюро експертизи та оцінки майна «Бюмекс» згідно з яким матеріальна шкода, заподіяна мотоциклу БМВ [NUMBER], що належить йому, становить 26066,73 гривень. 10 жовтня 2012 року подано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування та усі документи згідно з ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 19 жовтня 2012 року надіслано відповідачу додаткову заяву про виплату страхового відшкодування у погодженій ним сумі 26066,73 гривень. Станом на дату складання позову відповідач не ознайомив його з розрахунком страхового відшкодування; узгодження відповідачем розміру страхового відшкодування з ним не відбулося; виплата страхового відшкодування відбулася 03 січня 2013 року у сумі 13032,52 гривень без урахування документів, що підтверджують розмір вартості відновлювального ремонту, наданих ним. Полісом АА № 4335078 від 10 вересня 2012 року застрахована відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, яка експлуатує його на законних підставах. Отже, цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем марки БМВ, номер державної реєстрації [NUMBER] станом на 12 вересня 2012 року було застраховано. На його замовлення ТОВ «Бюмекс», згідно Методики було виконано автотоварознавче дослідження пошкодженого мотоциклу БМВ державний номер [NUMBER], № 219-1 від 26 вересня 2012 року згідно з: п. 2.2. якого вартість мотоциклу БМВ ДНЗ [NUMBER] становить 78013,92 гривень та п. 2.4. якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, належного до відшкодування за умовами Полісу та вимогами Закону становить 26066,73 гривень. Враховуючи, що відповідачем 03 січня 2013 року було здійснено часткову сплату страхового відшкодування у розмірі 13032,52 гривень, належна йому не сплачена частка є різницею між 26066,73 гривень та 13032,52 гривень й становить суму у 13034,21 гривень. Крім того, ним сплачено 1259,90 гривень ТОВ «АВТ Баварія» за технічне супроводження огляду пошкодженого мотоциклу БМВ ДНЗ [NUMBER] на території ТОВ «АВТ Баварія» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, м. Київ з м. Ірпінь, вул. 10 лінія, 6в; 330,00 гривень - сплачено ПП [PERSON] за перевезення пошкодженого мотоциклу БМВ ДНЗ [NUMBER] на 21 вересня 2012 року на територію ТОВ «АВТ Баварія» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, м. Київ з м. Ірпінь, вул. 10 лінія, 6в; 360,00 гривень - сплачено ПП [PERSON] за перевезення пошкодженого мотоциклу БМВ ДНЗ [NUMBER] на 21 вересня 2012 року на території ТОВ «АВТ Баварія» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, м. Київ з м. Ірпінь, вул. 10 лінія, 6в; 455,00 гривень - 03 жовтня 2012 року сплачено ТОВ «Бюро експертизи та оцінки майна «Бюмекс» за проведення авто товарознавчого дослідження. Мотоцикл БМВ, номер державної реєстрації [NUMBER] є його власністю, яку він використовує для транспортування у повсякденному житті та як хобі, зокрема, для здійснення туристичних подорожей. Зважаючи на займану посаду директора ТОВ «Майндспід Технолоджіз Україна», що розташоване у м. Києві та проживання за межами м. Києва (смт. Коцюбинське та м. Ірпінь Київської області) наявність засобу швидкого та оперативного індивідуального транспортування є обов'язковою умовою задовільного виконання ним робочих обов'язків. В результаті затягування виплати страхового відшкодування працівниками відповідача на 76 днів, йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях та нервовому стресі; суттєвому порушенні звичного ходу життя та його організації; суттєвому порушенні планування та використання можливостей сімейного бюджету, що зважаючи на наявність трьох утриманців: двох неповнолітніх дітей віком 3 та 6 років з послабленим здоров'ям та порушенням ендокринної системи (харчова алергія) та жінки, що за ними доглядає, та не має змоги працювати, призвело до погіршення якості життя членів його родини; необхідності заміни пошкодженого транспортного засобу найманим автомобілем та його оплати, що викликало неочікувані матеріальні труднощі та призвело до нервових та неврівноважених відносин у сім'ї. У зв'язку з чим вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює у сумі в 2000,00 гривень, що відповідає обмеженню у 5000,00 гривень, встановленому для розміру моральної шкоди, у п. 22.3. ст. 22 Закону. Крім того, оскільки він є необізнаний в галузі юриспруденції, для захисту своїх порушених прав і законних інтересів, він змушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката Бондарчука В.О., з яким 13 березня 2013 року уклав договір № 2 «Про надання правової допомоги». Предметом договору є надання адвокатом правової допомоги з питань захисту його інтересів в суді першої інстанції на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 4 договору, розмір винагороди, що сплачена ним адвокату за надання послуг, передбачених п. 1 договору, становить 4000,00 гривень. Оскільки, подача супроводжуючих документів до заяви про страхове відшкодування, згідно з п. 35.2. ст. 35 Закону вимагається у належним чином оформленій копії, а такою копією, зокрема визнається нотаріально посвідчена копія, вважає за належне стягнення з відповідача на його користь сум, сплачених за надані послуги нотаріального засвідчення вірності копій в сумі 180,00 гривень, з яких: копії постанови Шевченківського райсуду м. Києва № 3/2610/7631/2012 від 02 жовтня 2012 року у сумі 40,00 гривень, копії висновку автотоварознавчого дослідження № 219-1 від 26 вересня 2012 року у сумі 140,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, письмових поясненнях (а.с.150-153, 172), просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що як вбачається з матеріалів, які надані відповідачем до заперечень на позовну заяву, різниця вартості ремонту пошкодженого мотоциклу позивача полягає в тому, що відповідач пропонує здійснювати ремонт окремих деталей мотоциклу, в той час як відповідно до роз`яснень офіційного представника заводу виробника мотоциклу, ремонт деталів є неможливим, оскільки у разі пошкодження вилки, вона підлягає заміні в зборі з переднім колесом, оскільки є висока ймовірність появи в них прихованих мікроушкоджень. Такі рекомендації заводу виробника повністю узгоджуються з Правилами дорожнього руху України, оскільки останнім забороняється експлуатувати транспортні засоби при наявності технічних несправностей. Крім того, у висновку наданому відповідачем, виставлена занижена вартість робіт з ремонту мотоциклу, оскільки йдеться про середні ціни, в той час, як ремонт мотоциклу можливий лише на СТО «БМВ». Крім того, відповідач в супереч вимогам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не ознайомив позивача ні з висновком експертизи, який був проведений за замовленням страхової компанії, ні з розрахунком страхового відшкодування, ні з страховим актом. Визначена ж вартість відновлюваного ремонту, у наданому позивачем висновку, визначена з урахуванням зносу транспортного засобу. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. 21 червня 2013 року подав до суду заперечення на позов, в яких просив справу в подальшому розглядати у їх відсутність, відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у запереченнях, долучених до матеріалів справи (а.с.108-112). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2012 року о 09 годині 45 хвилин на вул. Мельникова в м. Києві між автомобілем «БМВ», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та мотоциклом «БМВ», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок на корить держави (а.с.88). На даний час постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 не скасована та набрала законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, мотоцикл «БМВ» державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.89). Відповідно до довідки ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 вересня 2012 року о 09 годині 45 хвилин, мотоцикл «БМВ» державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження: передня вилка, руль, передній тормозний диск, лівий багажний кофр, захисна дуга, бензобак (а.с.91). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», останній регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. В межах розгляду даної цивільної справи підлягає застосуванню ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на 08 січня 2012 року (чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди та прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «БМВ», державний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві СК «Статус», що підтверджується полісом № АА/4335078 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 10 вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень, франшиза - 500 гривень. (а.с.113). Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 13 вересня 2012 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 12 вересня 2012 року (а.с.116-117). 09 жовтня 2012 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.114). Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до Звіту з визначення вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу №1938/4 від 04 жовтня 2012 року, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», на підставі укладеного з ПрАТ СК «Статус» договору, вартість збитку, завданого власнику мотоцикла «BMW R 1150 GS, державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП складає 13 532, 52 гривень (а.с.122-126). На підставі страхового акту № 7991 - 12 - 59 - 02 від 23 жовтня 2012 року ПрАТ «Страхова компанія «Статус» розраховано до виплати [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 13 032,52 гривні, розраховане відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, та виплачено позивачу на підставі розпорядження №7991 та платіжного доручення № 4 від 03 січня 2013 року (а.с.118-121). Відповідно до п. 35.3. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2.ст. 36 цього ж Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 15 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Статус» з заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі 26 066 гривень 73 копійоки. В обґрунтування розміру заподіяної шкоди [PERSON] посилався на висновки автотоварознавчого дослідження №219-1 проведеного Бюро експертиз та оцінки майна «БЮМЕКС» (а.с.52-53). Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження про відшкодування матеріального збитку, завданого власнику КТС № 219-1 від 26 вересня 2012 року, складеного Бюро експертиз і оцінки власності «БЮМЕКС», матеріальний збиток, нанесений власнику транспортного засобу BMW R 1150 GS, державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження становить 26 066, 73 гривень (а.с.62-68). Вартість матеріального збитку розрахована як вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин та втрати товарної вартості. В той же час, прийнявши від позивача вказану заяву з додатками, відповідач, ПрАТ «Страхова компанія «Статус», не повідомило позивача про складання Звіту з визначення вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу №1938/4 від 04 жовтня 2012 року, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», на підставі укладеного з ПрАТ СК «Статус» договору, відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику мотоцикла «BMW R 1150 GS, державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП складав 13 532, 52 гривень, а також при складанні страхового акту № 7991 - 12 - 59 - 02, 23 жовтня 2012 року та визначаючи суму страхового відшкодування в розмірі 13 032,52 гривні, яка також складається з вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, не вмотивувало причини за якими останнім не було враховано звіту наданого позивачем в обґрунтування заявленої суми матеріального збитку. Крім того, до виплати страхового відшкодування, відповідач в супереч вимог п. 36.2.ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не узгодив з позивачем суму страхового відшкодування, не повідомив позивача про її розмір та не надав документи, які б підтверджували порядок її визначення, при цьому визначив без врахування доказів наданих позивачем та відповідно не вмотивував відхилення таких доказів у своєму рішенні (страховому акті). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає від відповідача сплатити вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу - мотоциклу BMW R 1150 GS, державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, визначеного на підставі Звіту № 219-1 від 26 вересня 2012 року, складеного Бюро експертиз і оцінки власності «БЮМЕКС», в розмірі 13034,21 гривень (260266,73 гривень - 13032,52 гривень). Крім того, судом вбачається за можливе задовольнити вимоги позивача по відшкодуванню витрат по транспортуванню пошкодженого мотоциклу у сумі 330,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 005043 від 21 вересня 2012 року, оскільки дані витрати були понесення ним до проведення огляду мотоциклу, з метою складання Звіту з визначення вартості матеріального збитку. Щодо вимог позивача по відшкодуванню витрат по оплаті товарознавчого дослідження у розмірі 455,00 гривень, на підставі квитанції від 03 жовтня 2012 року; послуг СТО з розбирання мотоциклу для оцінки пошкоджень у сумі 1259,90 гривень, на підставі квитанції № 160110036 від 01 жовтня 2012 року, то дані вимоги не підлягають задоволенню, так як протокол огляду транспортного засобу та проведення дослідження відбулися раніше, а саме 21 вересня 2012 року та 26 вересня 2012 року відповідно, у зв`язку з чим позивачем у позовній заяві не обґрунтована необхідність повторного транспортування мотоциклу 01 жовтня 2012 року, його повторний огляд на СТО після складання Звіту з визначення вартості матеріального збитку. Крім того, вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження у розмірі 455,00 гривень, на підставі квитанції від 03 жовтня 2012 року є необґрунтованими, оскільки відповідно до вказаної квитанції (а.с.61) оплата проведена за складання звіту №69-1 від 06 вересня 2012 року, в той час, як позивач обґрунтовував свої позовні вимоги в цій частині Звітом № 219-1 від 26 вересня 2012 року. Щодо позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача вартості послуг нотаріусів у сумі 180,00 гривень, то останні задоволенню не підлягають, оскільки останні не пов`язані з витратами які відшкодовує страховик у відповідності до вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на 08.01.2012 р.), потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України . При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог п.1, 2 ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень, оскільки підстав для її відшкодування, визначених в п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.1, 2 ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, позивачем не наведено та відповідно доказів на обґрунтування заподіяної моральної шкоди не надано. Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Так, відповідно до договору про надання правової допомоги № 2 від 13 березня 2013 року укладеного між адвокатом Бондарчуком В.О. та [PERSON], в порядку і на умовах договору адвокат бере на себе зобов'язання надати клієнту правову допомогу щодо стягнення сум страхового відшкодування, судових витрат та моральної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» в наступному об'ємі послуг: юридичний аналіз справи (визначення правових підстав для задоволення позову, пошук практики застосування законодавства, з'ясування наявності допустимих та належних доказів); складання позовної заяви; подання позовної заяви до суду до Шевченківської районного суду м. Києва; складання та подання необхідних процесуальних документів в судових засіданнях; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях з усіма правами наданими позивачу та вчиненням усіх необхідних процесуальних дій для задоволення судом позову про стягнення сум страхового відшкодування, судових витрат та моральної шкоди з ПрАТ «Страхова Компанія «Статус». Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 1 від 13 березня 2013 року адвокатом Бондарчук В.О. прийняло від [PERSON] за юридичні послуги згідно договору № 2 про надання правової допомоги 4000 гривень (а.с.15). Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 38 ЦПК особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи той факт, що позивачем було сплачено адвокату суму коштів у розмірі 4000 гривень за весь спектр правових послуг, включаючи подання позову до суду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача витрати на правову допомогу частково у розмірі 1000 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: partial