Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Під час розгляду справи представниками позивача неодноразово уточнювалися позовні вимоги шляхом подання до суду письмових заяв. Відповідно до уточненої позовної заяви від 01.12.2014 року, [PERSON] просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 71 476,76 грн., яка складається з основного боргу та 3% річних, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що надав в позику відповідачам грошові кошти у розмірі 6 500,00 доларів США; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2011 р. стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 6 500,00 доларів США , що на час ухвалення рішення складало 63 996,40 коп.; не дивлячись на те, що триває виконавче провадження, рішення суду відповідачами не виконується; за весь час існування заборгованості за рахунок різкого коливання курсу долара США по відношенню до гривні заборгованість, відповідно, збільшилася в гривневому еквіваленті, а також позивач зазнає інфляційні втрати. Представник позивача направила до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання, згідно зі ст. 74 ЦПК України, вважається належним чином повідомленими. Ухвалою Дніпровського суду м. Києва від 18.12.2014 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в частині солідарного стягнення з відповідачів основного боргу за договором позики закрито з підстав, передбачених п. 2) ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, письмові заяви про уточнення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2011 р. встановлено, що 30.01.2003 року відповідачі взяли в борг у позивача 6 500 доларів США і свої зобов'язання не виконали. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі розрахунку позивача, 3% річних від простроченої суми станом на 15 листопада 2014 року становить 22 921,76 грн. Оскільки доказів повернення позики або її частини відповідачі не надали, є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення 3% річних солідарно з відповідачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Солідарного стягнення судових витрат зі сторін чинний ЦПК України не передбачає, відповідно, судові витрати пропорційно до задоволено частини вимог слід стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках - по 121,95 грн. з кожного.

Outcome: approved