Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 15.01.2019 року, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 31.10.1986 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №1184. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що в жовтні вони зареєстрували шлюб, від якого мають повнолітнього сина. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, виникненням сварок. Протягом останніх пів року вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, стосунків не підтримують. Оскільки спільне з [PERSON] життя суперечитиме його інтересам, наміру зберегти сім`ю на майбутнє та примиритись він не має, тому просить розірвати шлюб, вважаючи, що шлюб розпався остаточно та носить формальний характер. Сторони правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач та його представник - адвокат Шролик О.В. пред`явлені вимоги підтримали, відповідач - визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Ухвалою суду від 02.05.2019 року закрито підготовче провадження по справі із призначенням її до судового розгляду по суті. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 31.10.1986 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №1184, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2018 року (видане повторно) (а.с.4). Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між подружжям припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, виникненням конфліктів та сварок. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як визначено ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В ході розгляду судом не застосовувались положення ст.111 СК України шляхом надання сторонам строку на примирення з метою збереження їх сім`ї, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Аналізуючи викладене, обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] та розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] 31.10.1986 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №1184. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2018 року (видане повторно) (а.с.4) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність будь-яких заяв від відповідача про його зміну. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору (384,20 грн.), сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №033910009 від 04.01.2019 року (а.с.1), а інші 50% судового збору (384,20 грн.) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: approved