Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року встановлений спосіб його участі, як батька, у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], шляхом побачень: першої та третьої суботи кожного місячя з 09.00 год. до 13.00 год., другої та четвертої неділі з 13.00 год. до 18.00 год. без присутності матері в смт Брусилів Житомирської області. Проте, виконання рішення суду не є можливим, зважаючи на те, що місцем його виконання є смт Брусилів, яке не є прийнятний для нього, як батька, з об»єктивних причин: погані відносини з батьками відповідачки й з самою відповідачкою, які мешкають в смт Брусилів, відсутність місць, належних для побачень з дитиною тощо, вважає за необхідне змінити встановлений спосіб шляхом визначення такої участі, а саме: систематичні побачення з дитиною за місцем його проживання та місця реєстрації дитини: [ADDRESS], з 18.00 год. п»ятниці до 18.00 год. неділі кожного 2-го та 4-го тижня місяця з правом відвідувань місць загального відпочинку громадян в м. Києві, й без присутності матері дитини; 30 днів поспіль будь-якого літнього місяця календарного року до досягнення дитиною 14-річного віку, з правом виїзду за межі м. Києва до курортних зон України з повідомленням про це матір дитини; щорічно, до досягнення 14-річного віку дитини, проводження часу з дитиною, за попереднім узгодженням з матір»ю дитини, сім днів періоду з 01 по 15 січня. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити; не погодився із запропонованим висновком Органу опіки й піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо визначеного способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, при цьому погодилась із запропонованим висновком Органу опіки й піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо визначеного способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з сином. Представник третьої особи [PERSON], діюча на підставі довіреності від 12 січня 2015 року (а.с.27), підтримала висновок Органу опіки та піклування від 20 липня 2015 року, яким запропоновано встановити позивачу години участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], за наступним графіком: - перша, третя субота місяця з 09.00 год. до 13.00 год.; - друга, четверта неділя місяця з 13.00 год. до 18.00 год. Вислухавши пояснення сторін, з урахуванням висновку Органу опіки й піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року встановлений спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], шляхом побачень: першої та третьої суботи кожного місячя з 09.00 год. до 13.00 год., другої та четвертої неділі з 13.00 год. до 18.00 год. без присутності матері в смт Брусилів Житомирської області (а.с.8-10). Проте, виконання вказаного рішення суду стало неможливим, що визнається сторонами, зважаючи на те, що місцем його виконання є смт Брусилів Житомирської області, яке не є територіально прийнятний для позивач, як батька, з об»єктивних причин: погані відносини з батьками відповідачки й з самою відповідачкою, які мешкають в смт Брусилів, відсутність місць, належних для побачень з дитиною тощо. Дитина та її батьки (сторони) є зареєстрованими мешканцями [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.15). Проте, наразі дитина тимчасово мешкає в смт Брусилів, а відповідачка частково в смт Брусилів, частково - в [ADDRESS]. Батько дитини проживає за місцем своєї реєстрації - в [ADDRESS]. Позитивні характеризуючи данні місця проживання батька дитини засвідченні Актом обстеження умов проживання позивача (батька дитини), проведеного 09 червня 2015 року спеціалістами Служби у справах дітей за адресою: [ADDRESS], встановлено, що квартира з усіма побутовими та комунальними зручностями, складається із двох кімнат, облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан добрий. Для проживання, розвитку, виховання та відпочинку дитини створені всі належні та необхідні умови; батько дитини спроможний готувати їжу для малолітнього сина, забезпечувати його всіх необхідним під час можливого перебування дитини за вказаною адресою (а.с.31). Наразі дитина досягла 5 - річного віку, має позитивний стан здоров»я. Сторони проживають за різними адресами. У їх відносинах мають непоодинокі випадки перешкоджання відповідачкою та її батьками батьку дитини участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним, що частково визнається відповідачкою, при цьому вона погоджується встановити батьку дитини години участі у вихованні та спілкуванні з сином за графіком, визначеним Органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Між батьком та сином склались позитивні відносини, батько бажає приймати участь у вихованні дитини, проте рішення, яке постановлене судом наразі є таким, що неможливо виконувати з підстав чітко визначеної територіальності його виконання - в смт Брусилів Житомирської області. Якщо той з батьків, відповідно до ч.1 ст. 159 СК України, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 157 СК України, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, як батько малолітнього [PERSON], має позитивні характеризуючи данні, має бажання приймати активну участь у вихованні дитини, допомагати матеріально, враховуючи його особисту прихильність до сина, психологічну прив»язаність й бажання бути батьком для нього, те, що таке спілкування спонукатиме нормальному розвитку дитини, у якої є батько, суд вважає за необхідне встановити йому години участі у вихованні та спілкуванні з сином за запропонованим порядком, визначеним Органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, але з деяким корегуванням з урахуванням інтересів дитини, його зайнятості, стану здоров»я, віку та місця проживання його батьків. Суд, надавши правову оцінку Висновку органу опіки та піклування про доцільність вирішення спору, вважає його таким, що восновному відповідає як інтересам дитини, так і її батьків. Вирішуючи питання про встановлення способу участі батька у вихованні дитини та порядку спілкування з дитиною, судом враховано висновок Органу опіки та піклування від 20 липня 2014 року (а.с.47-48), побажання сторін щодо вказаного графіку, з урахуванням положень ст.ст. 157, 159 СК України, судом враховані наступні істотні обставини: стан здоров»я малолітньої дитини, стать дитини, його вік, зайнятість батьків, територіальність місця їх проживання, їх суб»єктивне ставлення до дитини, характеризуючі данні сторін, присвячення свого часу дитині, лікуванню, життю та розвитку, й вважає за необхідне визначити спосіб участі батька з сином, та вважає його такими, що відповідає інтересам дитини, його стану здоров»я, який не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. При цьому, суд вважає, що мати дитини не повинна чинити перешкоди батьку у спілкуванні з сином, а тому необхідно зобов»язати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні дитини та у спілкуванні з ним. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial