Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, який згодом уточнив. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що навчається на бюджетній основі денної форми навчання Державного автономного професійного освітнього закладу Мурманської області Російської Федерації «Кольський транспортний коледж». Позивач не працює, не забезпечується безкоштовним харчуванням, перебуває в коледжі на неповному державному утриманні, тому потребує кошти на харчування, одяг, проїзд. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення терміну навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 10.08.2020 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. 17.03.2021 представником позивача до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. до закінчення ним терміну навчання, але не більше як до досягнення позивачем 23 років та про розгляд справи без участі позивача та його представника. 17.03.2021 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З копій довідок б/н від 20.01.2020, 10.09.2020, що містяться в матеріалах справи вбачається, що позивач, на підставі наказу про зарахування від 15.08.2019 № 45-к, є студентом денної форми навчання 2-го курсу групи № 29 Державного автономного професійного освітнього закладу Мурманської області Російської Федерації «Кольський транспортний коледж» за спеціальністю «Технічне обслуговування та ремонт двигунів систем та агрегатів автомобілів». Навчання здійснюється на бюджетній основі, позивач отримує стипендію. [PERSON] перебуває на неповному державному утримані, не забезпечується безкоштовним харчуванням. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 суд вказав, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За змістом ст. 199 СК України, законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Суд враховує, що позивач продовжує навчання на денній формі навчання Державного автономного професійного освітнього закладу Мурманської області Російської Федерації «Кольський транспортний коледж» у зв`язку з чим не працює, здійснює витрати на харчування, транспорт, одяг, зв`язок, навчально-методичні матеріали, як наслідок потребує матеріальної допомоги. Матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням повнолітній дитині мають надавати обоє батьків. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заяву відповідача про визнання позову суд вважає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно є справедливим та розумним з огляду на всі встановлені судом обставини справи та з огляду на ті матеріальні потреби, наявність яких довів позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 15.07.2020. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved