Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що він є онуком [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сулківка, Хмільницького району Вінницької області та визнати за ним право на право на земельну частку (пай), розміром 3,35 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 15700 грн., згідно сертифікату серії ВН№0067926, виданого спадкодавцю на підставі розпорядження Хмільницької райдержадміністрації від 23.10.1996 року №260, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №10572. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON]. Після її смерті жодних правовстановлюючих документів на спадкове майно не збереглось. Однак, позивачу нещодавно стало відомо, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по КСП «Світанок» с. Сулківка Сулківської сільської Ради народних депутатів за №10572 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0067926 на ім'я [PERSON], за місцем проживання с. Сулківка Хмільницького району Вінницької області, розмір загальної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,35 га., вартість 15700 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації №160 від 23.10.1996 року. Також, позивач вказує, що відсутні будь-які документи, які підтверджують зміну прізвища спадкодавця, яка є його бабусею з «[PERSON]» на «[PERSON]» та не відсутні актові записи підтверджуючі зміну прізвища матері позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а також, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджується довідками з виконавчого комітету Сулківської сільської ради та виписками з погосподарських книг і особових рахунків. Інших осіб з зазначеними прізвищами на території сільської ради не значиться. Мати позивача та єдина дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO]. Крім позивача, спадкоємців за законом, за заповітом та таких, які мають право на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Сулківка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим 11.02.19997 року Сулківською сільською радою Хмільницького району Вінницької області. Після смерті спадкодавця жодних правовстановлюючих документів на спадкове майно не збереглось. Однак, позивачу нещодавно стало відомо, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по КСП «Світанок» с. Сулківка Сулківської сільської Ради народних депутатів за №10572 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0067926 на ім'я [PERSON], за місцем проживання с. Сулківка Хмільницького району Вінницької області, розмір загальної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,35 га., вартість 15700 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації №160 від 23.10.1996 року. Факт відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), підтверджується відповідним оголошенням в газеті «Життєві обрії», наступного змісту: «Втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0067926, виданий [PERSON], вважати не дійсним». Також, позивач вказує, що відсутні будь-які документи, які підтверджують зміну прізвища спадкодавця, яка є його бабусею з «[PERSON]» на «[PERSON]» та відсутні актові записи підтверджуючі зміну прізвища матері позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а також, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджується довідками з виконавчого комітету Сулківської сільської ради та виписками з погосподарських книг і особових рахунків. Інших осіб з зазначеними прізвищами на території сільської ради не значиться. Таким чином факт родинних відносин знайшов своє підтвердження. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Після смерті спадкодавця [PERSON] право на спадкування за законом виникло в її онука - спадкоємця за законом п'ятої черги [PERSON], що підтверджується довідкою Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Прийняття спадщини спадкоємцем шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4. 12 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлих, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнає їх повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), 1268-1270, 1278 ЦК України та

Outcome: approved