Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річних за час користування кредитом. В позовній заяві він вказав, що між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у нього 17000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за курсом Національного Банку України складає 173340 гривень та відповідач зобов»язувався повернути борг до 02 травня 2012 року. На неодноразові вимоги повернути зазначену суму відповідач не реагував, тому він вважає, що останній зобов»язаний ще сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, просить стягнути заборгованість по розписці від 02 травня 2009 року в розмірі 17000 доларів США в сумі, що еквівалентна до курсу гривні за курсом Національного Банку України в сумі 173340 гривень та 25445 гривень 43 копійки як 3% річних від простроченої суми, а всього в сумі 198785 гривень 93 копійки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 02 травня 2009 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у [PERSON] 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за курсом Національного Банку України складає 173340 гривень та зобов»язувався повернути борг до 02 травня 2012 року, про що особисто вказав у розписці, написаній ним власноручно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взятих не себе зобов'язань не виконав і станом на день розгляду справи боргу позивачу [PERSON] не повернув. Відповідно до ч.2 ст.174 Цивільно процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в його користь із відповідача несплаченої суми боргу. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved