Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити за ним право власності на будинковолодіння в складі двох житлових будинків під літерою «А-1», загальною площею 70,6 кв. м., житловою площею 36,0 кв. м., та під літерою «З-2» загальною площею 199,1 кв. м., житловою площею 100,1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, окрім сараю під літерою «О» та гаражів під літерою «М» та «Л» по вул. І. Франка, 76 у смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], котрий помер 14.05.2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2007 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння по вул. І. Франка, 76 у смт. В. Синьовидне, Сколівського району Львівської області, до складу якого увійшли будинок під літ. «А-1», 1922 року побудови, та будинок під літ. «З-2», 1991 року побудови. Житловий будинок під літ. «А-1» збудований його дідом [PERSON], який помер 14.05.1967 року. На момент смерті [PERSON] та його дружини [PERSON], померлої 22.01.1973 року, разом з ними по вул. І. Франка, 76, постійно проживала їх дочка [PERSON], яка змінила прізвище із Борщ, внаслідок укладення шлюбу із [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] їх дочка, а його мати [PERSON] фактично прийняла спадщину житловий будинок під літ. «А-1» по вул. І. Франка, 76 у смт.В. Синьовидне, Сколівського району Львівської області. Житловий будинок піл. літ. «З-2» був побудований його батьком [PERSON] відповідно до рішення №368 від 17.11.1983 року. За життя батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів йому. Спадщину після смерті батька він прийняв, однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, просили задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, подали клопотання за вх. №1411 від 06.04.2017 року та №1409 від 06.04.2017 року про розгляд спарви без їх участі, позовні вимоги визнають та просять їх задоволити і визнати за їх братом [PERSON] право власності на будинковолодіння в складі двох житлових будинків під літерою «А-1», загальною площею 70,6 кв. м., житловою площею 36,0 кв. м. та під літерою «З-2», загальною площею 199,1 кв. м., житловою площею 100,1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, окрім сараю під літерою «О» та гаражів під літерою «М» та «Л» по вул. І. Франка, 76 у смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], котрий помер 14.05.2007 року. Представник третьої особи Верхньосиньовидненської селищної рвди Сколівського району Львівської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на будинковолодіння в складі двох житлових будинків під літерою «А-1», загальною площею 70,6 кв. м., житловою площею 36,0 кв. м., та під літерою «З-2», загальною площею 199,1 кв. м., житловою площею 100,1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, окрім сараю під літерою «О» та гаражів під літерою «М» та «Л» по вул. І. Франка, 76 у смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], котрий помер 14.05.2007 року. З наяваної в матеріалах справи довідки Стрийського МБТІ №1726 від 12.08.2016 року, вбачається, що житловий будинок під літ. «А-1» зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.1966 року [PERSON] селищною [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної [PERSON] народних депутатів від 05.10.1996 року №64. [PERSON] помер 14.05.1967 року (свідоцтво серія І-СГ №441608) його дружина [PERSON] померла 22.01.1973 року (свідоцтво І-СГ №321701). З наявної в матеріалах справи виписки з рішення виконавчого комітету Сколівської [PERSON] народних депутатів від 17.11.1983 рок №368 «Про надання дозволу на будівницвто індивідуального жилого будинку та видачу будівельного паспорту на забудову [PERSON]А.» вбачаєттся, що розглянувши клопотання виконкому [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів від 26.04.1983 року, виконком районної [PERSON] народних депутатів вирішив дозволити будівництво індивідуального жилого будинку та видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки [PERSON] в смт. В. Синьовидне, вул. І. Франка. Зобов»язано [PERSON] забудову земельної ділянки проводити у суворій відповідності з будівельними паспортом на забудову ділянки, виданим районним архітектором. Після будівництва нового будинку старий житловий будинок знести. В судовому засіданні встановлено, що на виконання вищезгаданого рішення батько позивача [PERSON] - [PERSON] побудував будинк під літ. «З-2», що по вул. І. Франка, 76 в смт. В. Синьовидне, Сколівського району Львівської області. 21.11.2000 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів сину [PERSON]. 14.05.2007 року [PERSON] помер (свідоцтво серія І-СГ №082725). Дружина [PERSON] [PERSON] померла 13.04.1999 року (свідоцтво серія І-СГ №129233). Суд, вважає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме лише на житловий будинок, під. літ. «З-2» що в смт. В. Синьовидне, по вул. І. Франка, 76, Сколівського району Львівської області. Будинок під. літ. «А-1» не належить до спадкового майна, з наступних підстав. Як зазначалось вище, рішенням виконавчого комітету Сколівської [PERSON] народних депутатів №368 від 17.11.1983 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво будинку, по вул. І. Франка, в смт. В.Синьовидне Сколівського району Львівської області та зобов»язано його після будівництва нового будинку старий житловий будинок знести. В судовому засіданні встановлено, що будинок, який мав знести спадкодавець [PERSON], є будинок під літ. «А-1» в смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 76, Сколівського району Львівської області, а тому такий не входить до майна, яке належало спадкодавцю, оскільки обов»язковою умовою будівництва будинку, збудованого 1991 року під. літ. «З-2» було знесення старого, тому немає підстав для визнання права власності на будинок під. «А-1», що в смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 76, Сколівського району Львівської області, а відтак у позові в цій частині слід відмовити. Щодо визнання права власності на будинок під літ. «З-2» в смт. В.Синьовидне по вул. І. Франка, 76, Сколівського району Львівської області, в цій частині позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є синами померлого [PERSON]. [PERSON] належав житловий будинок, побудований ним на підставі рішення виконавчого комітету Сколівської [PERSON] народних депутатів №368 від 17.11.1983 року, який і увійшов до спадкового майна, що успадкував позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Отже, померлий [PERSON], маючи право на заповіт, здійснюючи таке право особисто, призначив спадкоємця за заповітом та визначив обсяг спадщини, що має спадкуватись за заповітом. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1223, ч.5 ст. 1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], подав до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу №43/2016 від 02.12.2016 року. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом, не заперечують щодо визнання за позивачем права власності, відтак за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок позначений в технічному паспорті під літ. «З-2», загальною площею 199,1 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, окрім сараю під. літ. «О» та гаражів під. літ. «М» та «Л», що за адресою\~ вул. І. Франка, 76, смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно за посвідченим 21.11.2000 року секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, заповітом [PERSON], померлого 14.05.2007 року.

Outcome: dismissed