Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.10.1999 року, від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння. Протягом року проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 жовтня 1999 року Доросинівською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис №8 (а.с.3). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що 13.03.2012 року позивач змінив прізвище «Бондарьов» на «Свистунов» (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння, протягом року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Отже, зважаючи на те, що на протязі тривалого періоду сторони не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, відносини, які склалися між сторонами свідчать про повний розпад сім'ї, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved