Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном 6 місяців з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є його матір`ю, та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Позивач не подав заяву про прийняття спадщини своєчасно з причин перебування померлої у розшуці та проведення експертизи, що була закінчена і про результати якої його було повідомлено 13 лютого 2020 року. Тобто він не мав можливості подати заяву у строк, передбачений ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки не був впевнений у факті смерті. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Постановлено витребувати у нотаріуса належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №7/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 21 травня 2020 року до суду надійшли матеріали спадкової справи №7/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2020 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмовий відзив, в якому просив слухати справу за відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно із чинним законодавством. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] у с. Мала Солтанівка, Васильківського району, Київської області, у віці 76 років померла [PERSON] , [INFO] , про що 18 березня 2020 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний запис № 161 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Згідно із висновком експертного дослідження № 373, складеним 28 листопада 2019 року Васильківським районним відділенням Київського міського бюро судово-медичної експертизи, причину смерті невідомої людини встановити неможливо, через повне скелетування; смерть настала за 6-18 місяців до початку дослідження. Відповідного до висновку експерта від 04 лютого 2020 року № 10-1929, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним сином особи жіночої генетичної статі. Із довідки про причину смерті, виданої 12 березня 2020 року, убачається, що причина смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не встановлена через повне скелетування тіла. За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , громадянин Німеччини, є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05 листопада 1968 року Дарницьким відділом РАЦС м. Києва. 24 березня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмича В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , та входить до складу спадкового майна після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьмичом В.М. заведено спадкову справу № 7/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . За час свого життя [PERSON] заповіту не склала, інші спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після її смерті у Спадковому реєстрі не зареєстровані. 24 березня 2020 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмича В.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). За вимог ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач звертався до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак йому відмовлено через пропуск строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини своєчасно з причин перебування [PERSON] у розшуці та проведення експертизи, що була закінчена і про результати якої його було повідомлено у лютому 2020 року. Таким чином, [PERSON] не мав можливості подати заяву у строк, передбачений ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки не був впевнений у факті смерті його матері, [PERSON] . Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вказані обставини, що позбавили позивача можливості вчасно звернутися до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка перебувала у розшуці та факт смерті якої 05 серпня 2019 року був встановлений фактично лише у лютому 2020 року, суд приходить висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд вважає обґрунтованим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном 6 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич Василь Миколайович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved