Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про зміну способу порядку стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.10.2005 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області у справі № 2-680/2005 ухвалено рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно до повноліття сина, тобто до [INFO] . Зазначив, що на даний час він сплачує аліменти в сумі 1567,75 грн., але вказана сума для нього завелика, оскільки він ніде не працює, досяг пенсійного віку та пенсію на разі не отримує, влаштуватися на роботу в його віці складно. За вказаних обставин звернувся до суду з питанням зміни способу стягнення аліментів, які з нього стягуються з ј частки заробітку (доходу) щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення вказуючи на їх необґрунтованість. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. У відповідності із ч.3 ст.435 ЦПК підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. За приписами глави 15 СК, батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття, той з батьків, з кого присуджено аліменти зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема хворобою. При визначенні (зміні) судом розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, інші істотні обставини, встановлені цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області № 2-680/2005 від 12.10.2005 року стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно до повноліття сина, тобто до [INFO] . На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 2-680 (а.с. 9-10). В судовому засіданні встановлено, що позивач ніде не працює, досяг пенсійного віку, але пенсію не отримує. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказує на неможливість сплачувати аліменти в присудженому раніше способі та розмірі й зазначає, що є не працевлаштованою особою, тому бажає їх зменшити до 800 грн. Вкзані обставини підтверджуються також довідкою Бобринецького сектору обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 506 від 21.08.2019 року з якої встановлено, що позивач [PERSON] у них на обліку не перебуває та жодних з видів пенсії не отримує. З довідки Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 573 від 13.05.2019 року встановлено, що станом на 01.05.2019 року у позивача [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 4703,25 грн. Аліменти згідно виконавчого листа № 2-680 нараховуються в розмірі ј заробітку (доходу) відповідача, так як боржник [PERSON] офіційно не працевлаштований. Аліменти нараховуються відповідно до ст.195 Сімейного кодексу України в розмірі ј від середньої заробітної плати по Бобринецькому районі, яка становить 6271,00 грн. (1/4 від 6271,00 грн. = 1567,75 грн.). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального стану, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143цс13 з огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів визначений у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Як встановлено, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини на користь відповідача визначено судом у розмірі ј частки з усіх видів заробітку(доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до повноліття сина та згідно довідки начальника Бобринецького ВДВС № 573 від 13.05.2019 року (а.с.11) сума аліментів, яка підлягає стягненню з боржника за вищевказаним рішенням та виконавчим листом, становить 1567,75 грн. Станом на дату звернення до суду, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку (від 6 до 18 років) становив 2027 грн., при цьому гарантований мінімум для дитини не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України), тобто 1013,5 грн., а запропонована сума позивачем становить 800 грн., що є значно меншим гарантованим розміром аліментів на одну дитину. З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Разом з тим, позивач не довів обставини, передбачені ст. 192 СК України, а саме не надав доказів того, що матеріальний стан позивача погіршився настільки, що це позначилося на необхідності зміни способу присудження аліментів. Так, суду не надано довідки з Державної фіскальної служби про його доходи, що свідчила про погіршення матеріального стану особи по відношенню до матеріального стану, що був під час ухвалення судового рішення, за яким стягуються аліменти. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. З врахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, беручи до уваги імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, але також враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту не достатнього свого заробітку (доходу) та відсутності можливості працевлаштуватися, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України в частині зміни способу стягнення аліментів та не відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, відмовити повністю.

Outcome: dismissed