Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язання. Позов мотивує тим,що рішенням Личаківськго районного суду м.Львова від 07 жовтня 2014 року частково задоволено його позов до [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вирішено: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року 12 500 грн. тіла кредиту, 20 972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12 500 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а всього на суму 45 972,25 грн. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року 12 500 грн. тіла кредиту, 20 972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12 500 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а всього на суму 45 972,25 грн. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року апеляційним судом у Львівській області дане рішення Личаківського районного суду м.Львова залишено без змін. Вказує,що відповідачі ухиляються від виконання рішення суду та коштів йому не повертають. Тому за порушення відповідачами виконання зобов»язання, останні зобов»язані сплатити позивачу пеню за весь період прострочення виконання зобов»язання. З врахуванням наведених мотивів просить ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на його користь за договором №22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 р. пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання за період з 08 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року в сумі 20250 грн.,грудень 2014 року в сумі 11625 грн.,січень 2015 року в сумі 11625 грн.,лютий 2015 року в сумі 10500 грн.,березень 2015 року в сумі 11625 грн. та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON],[PERSON] на його користь за договором №22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 р. пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання за період з 08 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року в сумі 20250 грн.,грудень 2014 року в сумі 11625 грн.,січень 2015 року в сумі 11625 грн.,лютий 2015 року в сумі 10500 грн.,березень 2015 року в сумі 11625 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав,дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Відповідачі [PERSON],[PERSON], [PERSON].в судове засідання не з»явились, про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести розгляд справи в їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку про те,що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Частина 1 ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частина 2 ст. 16 ЦК містить перелік способів здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Рішенням Личаківськго районного суду м.Львова від 07 жовтня 2014 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вирішено: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року 12 500 грн. тіла кредиту, 20 972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12 500 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а всього на суму 45 972,25 грн. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року 12 500 грн. тіла кредиту, 20 972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12 500 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а всього на суму 45 972,25 грн.(а.с.3-5). Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року апеляційним судом у Львівській області дане рішення Личаківського районного суду м.Львова залишено без змін (а.с.6-7). Вказаним вище рішенням суду встановлено,що 04.04.2008р. між КС «Либідь» в особі Львівської філії та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 20 000 грн. на строк до 04.04.2010 року зі сплатою за користування кредитними коштами 0,13699 % від суми залишку кредиту, за кожен день користування. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 04.04.2008р. між КС «Либідь» в особі Львівської філії та [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки № 22/2008ЛФ/1 та № 22/2008ЛФ/2 відповідно, за умовами яких поручителі зобов'язались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору. В разі невиконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник та поручителі відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Згідно договору про відступлення права вимоги внаслідок прощення боргу від 29.03.2013р., до [PERSON] перейшло право вимоги за згаданим вище кредитним договором, укладеним між відповідачами і КС «Либідь». Як зазначено в п. 1.2 цього договору, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав (12 500 грн. тіла кредиту та 11 453,53 грн. процентів), а також ті, які в подальшому будуть виникати на підставі основного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Аналогічний обов'язок позичальника закріплено ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України). За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України під час розгляду справи №6-667цс15. Враховуючи те, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою та відповідачем [PERSON], надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, Відтак суд приходить до висновку про те,що, оскільки відступлення кредитною спілкою права вимоги не спричиняє для позивача правових наслідків як стягнення пені за порушення виконання зобов»язання, тому відсутні підстави для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed