Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що він працював інженером-конструктором в ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» і наказом № 31-к від 30.01.2014 року був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України. В день звільнення, 31.01.2014 року, йому, в порушення приписів ст. 116 КЗпП України, не були виплачені грошові кошти. Фактично виплата була здійснена 25 лютого 2014 року. Таким чином, прострочення виплат, затримка складає 25 календарних днів. Розрахунок коштів за затримку виплати грошових коштів при звільненні складає середній заробіток помножений на кількість прострочених днів, а саме: 123,23х25=3080,75 грн. На підставі викладеного, просив суд стягнути з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на його користь 3080 гривень 75 копійок - суму, яка становить його середній заробіток за весь час затримки виплати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з трудовою книжкою, заповненою 30 червня 2006 року серії [NUMBER], [PERSON] з 11.08.2008 року працював у ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій». 31.01.2014 року [PERSON] звільнений з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» у зв'язку з скороченням чисельності на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4-5), що також підтверджується наказом № 31-к від 30.01.2014 року, виданим ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» (а.с. 6). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» з 11.08.2008 року по 31.01.2014 року. Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з довідкою № 212 від 06.10.2014, наданою ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій», станом на 26.02.2014 року заборгованість Публічне акціонерне товариство «Лисичанський склозавод «Пролетарій» перед [PERSON] з виплати заробітної плати відсутня. 25.02.2014 року ПАТ Лисичанський склозавод «Пролетарій» сплатило [PERSON] заробітну плату за грудень 2013 року та січень 2014 року на загальну суму 5383,94 грн. Таким чином, днем фактичного розрахунку є 25.02.2014 року. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2014 року [PERSON] звільнений з посади інженера конструктора цеху № 23 з ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» у зв'язку з скороченням чисельності на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4-5), що також підтверджується наказом № 31-к від 30.01.2014 року, виданим ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» (а.с. 6). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно з довідкою № 64 від 03.03.2014 року наданою відповідачем, зарплата позивача за листопад 2013 року склала 1996 грн. 80 коп., за грудень 2013 року - 960 грн. 74 коп. Кількість робочих днів у листопаді 2013 року - 16 днів, у грудні 2013 - 8 днів, відповідно середньоденний заробіток позивача становить 123,23 грн.(1996,80 грн. + 960,74 грн.)/(16+8) (а.с. 7). Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 31.01.2014 року по 25.02.2014 року, тобто за 17 робочих днів (з 01.02.2014 року по 25.02.2014 рік було 17 робочих днів) становить 2094 грн. 91 коп. (123,23 грн. х 17 днів). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні, підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2094,91 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial