Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить: позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач вказував, що малолітня [PERSON] є його онукою та проживає разом з ним, а матір малолітньої відповідач по справі [PERSON] проживає окремо з 2013 року та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере участі у вихованні доньки, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримав повністю та просив його задовольнити, усно пояснив, що онука живе в нього вдома з чотирьох років, але коли приходила відповідач, то ми пускали її до доньки. Коли онука проживала у матері остання навчила її пити алкогольні напої та курити, виганяла геть з будинку. Також позивач пояснив суду, що внучка проживає разом з ним, так як її батьки зловживали спиртними напоями, але свого сина він вилікував, чого не може сказати про відповідача, яка продовжує зловживати й надалі, незважаючи на його численні зауваження та бесіди протягом кількох останніх років. В 2014 році його онуці в лікарні зробили хірургічну операцію, але належної уваги з боку її матері на той час не було. А тому позивач вважає, що [PERSON] повністю відмовилася від своєї дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити, пояснила, що [PERSON] ніхто не перешкоджає спілкуватися з донькою, але вона жодним чином не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги, не піклується про її моральний стан. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що між відповідачем та її колишнім чоловіком була усна домовленість про те, що їхня малолітня донька [PERSON] буде проживати разом із своїми дідусем та бабусею, оскільки [PERSON] постійно працює для оплати найманого нею житла. Також відповідач пояснила, що проблеми у відносинах з колишніми свекром та свекрухою з приводу виховання її доньки почалися з моменту поділу житлового будинку її колишнього чоловіка [PERSON] та вирішення спору про право проживання в ньому. Також [PERSON] стверджувала в судовому засіданні про те, що в період до 2014 року її донька проживала разом із нею, потім вони спілкувалися кожного дня, навіть коли дитина проживала у дідуся з бабусею, відповідач пояснила, що намагається допомагати доньці матеріально, проте остання нічого від неї не бере, так як вдома за це її сварять. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області Губська Н.А. у судовому засіданні на початку судового розгляду висловилася на підтримку позовних вимог, але по завершенню дослідження всіх доказів в судових дебатах висловилась про неоднозначне ставлення до вимог позивача та у вирішенні цієї справи покладалась на розсуд суду. Надаючи пояснення в судовому засіданні вона пояснила, що влітку 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про позбавлення батьківських прав у відношенні [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON]. Приводом для цього була заява [PERSON] про те, що мати дитини не дбає про здоров'я доньки та не приймає участі в її житті, але рішення на засіданні комісії не було прийнято через неявку [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] як третя особа позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, пояснення третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи та подані суду докази, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 04 червня 2003 року. Відповідно до характеристики на [PERSON], видану 06 жовтня 2016 року головою квартального комітету м. Люботина № 55, вона проживає разом із своїм дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані приймати участь у виховуванні дитини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, усних пояснень позивача та його представника [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки з 2014 року, але як свідчать матеріали подані відповідачем до суду між сторонами з 2013 року виникли неприязні відносини з приводу користування житловим будинком та виховання малолітньої [PERSON], які розпочалися після розлучення [PERSON] з її чоловіком [PERSON], котрий є третьої особою у справі, про що свідчать висновки Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 02 вересня 2015 року та 23 листопада 2015 року, лист міського голови м. Люботина від 01 грудня 2015 року та листа Люботинського міського відділу державної виконавчої служби №1676 від19 грудня 2016 року. Також допитана як свідок в судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що її внучка [PERSON] постійно проживає разом з нею з 2004 року, так як її батьки раніше зловживали спиртними напоями. Також зазначила, що матір дитини жодним чином не турбується про здоров'я доньки, не піклується про її матеріальне забезпечення, не відвідує школу, де навчається малолітня [PERSON], не утримує її та не дарує подарунки на свята. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що, будучи директором школи, знає [PERSON] з першого класу, зазначив, що в неї були проблеми під час розлучення її батьків, але після того, як вона почала жити із своїми дідусем та бабусею, то припинила пропускати уроки. З матір'ю дитини [PERSON] свідок розмовляв один раз в 2016 році та запевняв її, що дитині краще буде проживати з дідусем, оскільки він зможе дати їй правильне виховання. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] дійсно проживає разом із своїми дідусем та бабусею, які піклуються про неї та забезпечують всім необхідним, однак, жодного разу вони не бачили її із своєю мамою, вони відзначили, що після спілкування з матір'ю у дитини починалися проблеми з алкоголем та палінням. Оцінюючи показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд приходить до висновку, що вони обізнані лише про обставини життя дитини, як то навчання в школі, проживання в будинку позивача, але такі свідки не обізнані та не пояснили суду про обставини, які вказують на свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до її доньки. До показань свідка [PERSON] суд ставиться критично, оскільки в більшості випадків тих чи інших взаємовідносин між малолітньою [PERSON] та [PERSON] їй відоме лише зі слів онуки, що свідок пояснила під час допиту. З представлених відповідачем тринадцяти звукозаписів телефонних розмов, зроблених в період 02 травня 2015 року по 09 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] неодноразово спілкувалася із своєю донькою [PERSON], проявляючи інтерес до її особистих справ, висловлюючи їй стурбованість щодо неприємних випадків, які виникають у її доньки, а також відповідач надавала поради щодо поведінки доньки в сім'ї та суспільстві. Крім того, [PERSON] неодноразово роз'яснювала своїй доньці про можливість прийняти її до себе, незважаючи на власні побутові труднощі, якщо донька за певних обставин не зможе проживати з батьком або дідусем і бабусею. Такі записи суд розцінює, як належні докази, які засвідчують участь матері у вихованні своєї доньки, про її стурбованість відносно життєвих обставин, що виникають у [PERSON]. Також обставини певних подій зафіксованих в цих розмовах, зокрема щодо перешкоджання дитині у спілкуванні та побаченнях з матір'ю, співвідносяться з іншими письмовими матеріалами справи - висновками Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 02 вересня 2015 року та 23 листопада 2015 року про звернення [PERSON] щодо перешкоджанню їй у спілкуванні з донькою з боку [PERSON] У своєму висновку №03-36/323 від 24 січня 2017 року виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] Але суд не може погодитися з таким висновком, оскільки він складений фактично односторонньо без реального з'ясування обставин життя [PERSON] та можливості чи неможливості виконання нею своїх батьківських обов'язків. Крім того, надаючи пояснення в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Губська Н.А. не змогла повідомити обставини належного залучення [PERSON] до участі в перевірці обставин виконання нею батьківських обов'язків. Фактично такий висновок заснований на матеріалах перевірки за зверненням [PERSON] та не містить в собі ґрунтовного викладення обставин, які б могли вказувати на свідоме ухилення [PERSON] від виконання нею батьківських обов'язків. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на вік дитини,якій в травні виповнюється чотирнадцять років, беручи до уваги аналітичну довідку щодо результатів діагностичних досліджень дитини в судовому засіданні [PERSON] було запропоновано висловити свою думку щодо обставин справи. Малолітня [PERSON] пояснила суду, що спілкується з матір'ю по телефону, обговорюючи з нею певні моменти свого життя, є обізнаною про умови праці та побуту матері. Дитина також пояснила, що коли в неї трапився апендицит її мати не була здатна їй допомогти, але напевно для цього були причини, саме тому вона не тримає на неї зла. Але після цього випадку в неї з матір'ю нормальні стосунки. Аналізуючи в сукупності дослідженні докази, а також враховуючи думку дитини, яка свідомо не бажає позбавлення її матері батьківських прав суд приходить до висновку про відсутність в діях [PERSON] винної поведінки та свідомого нехтування нею своїми обов'язками.

Outcome: dismissed