Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання [PERSON] , чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Представником відповідача адвокатом Вітковою В.В. в порядку ст. 178 ЦПК України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказується, що проти позову заперечують в повному обсязі, вважають вимоги позивача безпідставними, незаконними і необґрунтованими. Позивач та відповідач разом із дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є повнолітнім, навчається у Таврійському державному агротехнологічному університеті імені Дмитра Моторного. За умовами договору він навчається за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання складає 1 рік та 6 місяців, тобто до 28.02.2021 року. [PERSON] зареєстрований із матір`ю, проте він фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На сьогодні відповідач офіційно працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 2 133,25 грн. на місяць. На неповнолітню дитину [PERSON] , яка навчається у 5 класі КЗ «Борисівська ЗОНІ І-ІІІ ст.» ПРР Запорізької області, [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] у мінімальному розмірі, що також є незначною сумою. Рішенням Приморського районного суду Запорізької області ухвалено стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, оскільки [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Інших доходів відповідач не має, самостійно веде домашнє господарство. Матеріальну допомогу синові для забезпечення його потреб відповідач надає, зокрема купує йому одяг та взуття. [PERSON] є працездатним, хоча й має інвалідність III групи, яка є робочою. Як відомо відповідачці, він отримує пенсію, крім того, працює в магазині у своєї матері - ФОП [PERSON] , розташованому по [ADDRESS] , має постійний та немаленький дохід, але витрачає кошти на свої особисті потреби. [PERSON] має важке матеріальне становище, утримує малолітню дитину, з якою разом проживає та допомагає матеріально синові, який проживає не з батьком, тому відсутні підстави для задоволення позову (а.с.18-21). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Віткова В.В. в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що мешкає разом з батьком. Навчання в університеті закінчив 01.03.2021. Мати будь-які кошти йому не надає, матеріальну поміч він від неї не отримує. Усі без винятку речі, продукти харчування, навчальне приладдя та інше, він отримує від батька. Мати в цьому участі не приймає, взуття вона йому не купувала. Заслухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується інформацією Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6). Згідно з довідкою Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 09.09.2020, [PERSON] є студентом-магістром 2 курсу факультету АТЕ, навчається за рахунок коштів державного бюджету. Дата вступу 01.09.2019. Термін навчання 1 рік 6 місяців. Дата закінчення 28.02.2021 (а.с.7). Як вбачається з довідки від 23.11.2020, відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 01 грудня 2019 року за основним місцем роботи, та займає посаду продавця непродовольчих товарів. Посадовий оклад становить з 01 травня 2020 року - 2 500 грн. (0,5 ставки); з 01 вересня 2020 року - 2 650 грн. (0,5 ставки). Заробітна плата за шість місяців склала 15 405 грн., з урахуванням податків до сплати - 12 401,02 грн. (а.с.25). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.26), яка навчається у 5 класі КЗ «Борисівська ЗОШ І-ІІІ ст.» (а.с.27). Згідно з довідкою директора КЗ «Приморська мистецька школа» [PERSON] навчається у 2-А класі художньо-естетичного відділення даної школи, батьківська плата за навчання складає 120 грн. на місяць (а.с.28). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . ЇЇ онук [PERSON] з вересня 2020 року знаходився на утриманні позивача. ЇЇ дочка надавала сину матеріальну допомогу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є рідною тіткою відповідача [PERSON] . Їй не відомо, на утриманні кого із сторін з вересня 2020 року знаходився [PERSON] . Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітнім, з 01.09.2019 по 28.02.2021 навчався в Таврійському державному агротехнологічному університеті імені Дмитра Моторного за рахунок коштів державного бюджету. Навчання позбавляло його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребував матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 2 133,25 грн. на місяць, має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дані обставини суд враховує як такі, що впливають на розмір аліментів, що підлягають стягнення з відповідача. Однак, судом також враховано, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання потребує значних матеріальних витрат і аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача суд вважає достатньою. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: partial