Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. У подальшому шлюб між сторонами було розірвано, а його неповнолітній син залишився проживати разом з відповідачкою. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 грудня 2011 року з нього щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З 2013 року по теперішній час проживає однією сімєю з [PERSON] Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: Вероніка, [INFO] та Альміра, [INFO]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2017 року з нього щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей Вероніки, [INFO] та Альміри, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З огляду на вищевикладене, вважає, що є всі підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дитини, його матеріальний стан змінився, оскільки сума аліментів, які він сплачує на користь [PERSON] та [PERSON] на утримання дітей перевищує половину його місячного доходу. На підставі наведеного, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 грудня 2011 року та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] на розгляду справи не зявився, але направив на адресу суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у суді проти позову категорично заперечила, просила суд у позові відмовити. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 грудня 2011 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що стверджується копією вказаного рішення у матеріалах справи. Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2017 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей Вероніки, [INFO] та Альміри, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, що також стверджується копією вказаного рішення. Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову. Згідно розяснень, викладених в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому звязку з погіршенням матеріального становища платника чи одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, як платник так і одержувач можуть подати до суду заяву про зміну їх розміру. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] працює провідником пасажирського вагона у ВП пасажирське вагонне депо станції Миколаїв філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», отримує заробітну плату. Його малолітній син проживає з відповідачкою, яка ніде не працює, а тому зменшення розміру аліментів може призвести до погіршення її матеріального забезпечення. Наведені обставини свідчать, що на день розгляду справи у позивача суттєво не змінився матеріальний стан, внаслідок чого він би не був спроможним сплачувати аліменти на дитину в сумі визначеної попереднім рішенням суду. Посилання [PERSON] на те, що з нього також стягуються аліменти на утримання неповнолітніх доньок Вероніки, [INFO] та Альміри, [INFO], в розмірі визначеному рішенням суду, також не є підставою для зміни розміру аліментів, котрі стягуються на утримання його неповнолітнього сина.

Outcome: dismissed