Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 39000 грн. , пеня за несвоєчасне виконання зобов»язання 1338,40 грн. та проценти в сумі 274,70 грн., а всього - 40613,10 грн., а також стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 406,13 грн.. Мотивуючи свої вимоги позивач [PERSON], та представник позивача [PERSON] (діє згідно договору про надання правової допомоги від 19.03.2014 року, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №497 від 11.10.2010 року) зазначили, що 05 грудня 2012 року ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області №2112/1023/2012 було затверджено мирову угоду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно умов мирової угоди, позивач [PERSON] погодився на отримання компенсаційної суми боргу, процентів, сплаченого судового збору, витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, інших витрат пов'язаних з розглядом справи, у розмірі 50000, 00 гривень від вказаної суми в позовних вимогах. Відповідач [PERSON] визнав та повинен сплачувати позивачу компенсаційну суму боргу, процентів, сплаченого судового збору, витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, інших витрат пов'язаних з розглядом справи в два етапи, наступним чином: до 01.07.2013 року - 25 000 гривень; до 01.11.2013 року решту частини боргу в сумі 25 000 гривень. Таким чином, зобов»язання за договором позики, який був предметом розгляду спору припинилося, проте на підставі мирової угоди виникло інше зобов'язання вже, яке повинно належним чином виконуватися. Так, станом на 12 грудня 2013 року відповідач до 01.07.2013 року сплатив лише частину боргу в сумі 11 000, 00 гривень. Іншу суму боргу виплачувати відмовляється. Як наслідок позивач не може отримати останню частину боргу за грошовим зобов'язанням. Станом на 13.12.2013 року залишилось невиконаним зобов»язання на суму: 39000 грн. - основна сума боргу; 1338,40 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язання; 274,70 грн. - проценти за несвоєчасну сплату позики, а всього 40613,10 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заявлені позивачем, та просила їх задоволити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем [PERSON], визнав повністю. Однак, зазначив, що повернути борг до вересня місяця 2014 року не зможе в зв»язку з відсутністю коштів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків передбачено договори та інші правочини. Факт укладення мирової угоди між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] є доведеним та підтверджується Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 05.12.2012 року і сторонами по справі не оспорюється. Згідно даної мирової угоди слідує, що відповідач зобов'язався повернути позивачу до 01.07.2013 року в сумі 25 000 гривень; до 01.11.2013 року решту частини боргу в сумі 25 000 гривень, але дані зобов'язання не виконав. Станом на 13.12.2013 року залишилось невиконаним зобов»язання відповідачем [PERSON] на суму: 39000 грн. - основна сума боргу; 1338,40 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язання; 274,70 грн. - проценти за несвоєчасну сплату позики, а всього 40613,10 грн.. Згідно ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, в якій були передані йому) у строк та порядок, що встановлено договором. Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»заний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та проценти, встановлені договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи доведеність вини відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу, а також доведеність розміру цієї шкоди, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди в сумі 40613,10 грн. - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 406,13 грн..

Outcome: approved