overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 24.06.2006 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому 10.07.2007 народився син [PERSON], який проживає разом з ним. Його сімейне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на спосіб та образ життя. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Він та відповідач неодноразово намагалися говорити одне з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але це не дало результатів. З березня 2018 року через неможливість подальшого сімейного проживання він припинив сімейні стосунки з відповідачем і зараз вони мешкають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Наміру в подальшому відновити стосунки вони не мають. Вважаючи примирення та збереження шлюбу неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 24.10.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказав, що він наполягає на позові, а відповідач [PERSON], що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 24.06.2006 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 155, в якому 06.07.2007 народився син [PERSON], який проживає разом з батьком. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з березня 2018 року. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини, довідки (а.с.6, 7). \~ \~ \~ \~Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ При цьому суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК). Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливими, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 26.08.2016 він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому 21.02.2017 народилася донька [PERSON], яка проживає разом з відповідачем та перебуває на її утриманні. Протягом останніх декількох місяців стосунки з дружиною в нього розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час він з відповідачем проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Вважаючи збереження сімї та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до підготовчого засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказав, що він наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказала про визнання нею позовних вимог. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 26.08.2016 сторони зареєстрували шлюб у Красноармійському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 332. У даному шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили понад півроку тому. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини. \~ \~ \~ \~Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 26 липня 2013 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через повне непорозуміння, невідповідність характерів та життєвих цінностей. Шлюбні відносини з відповідачем були фактично припинені з червня 2014 року, з того часу вони проживають окремо в різних містах за взаємним рішенням. Вважаючи збереження сім,ї та примирення неможливими, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, додавши, що відповідач зареєстрована у м.Димитров Донецької області, хоча фактично мешкає в м.Мелітопіль Запорізької області, куди вона уїхала відразу після припинення з ним шлюбно-сімейних відносин, з того часу вони не бачилися, тому розірвати шлюб через органи РАЦС не має можливості, примирення між ними не відбулося, у кожного склалося вже своє особисте життя. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову у повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 182. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у червні 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, пояснень позивача, письмової заяви відповідача (а.с.6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався півроку тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 26 січня 2008 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Подружні відносини з відповідачем не склалися з причини різних поглядів на життя, наслідками чого були постійні сварки, свідком яких була їх дитина, що мало тяжкі наслідки для її психіки. У зв'язку з цим з травня 2009 року він припинив з відповідачем шлюбні стосунки і перестав вести з нею спільне господарство. Вважаючи примирення та збереження шлюбу неможливими та такими, що суперечить його інтересам та інтересам дитини, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач - що вона визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 17, у якому 13 березня 2008 року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових заяв сторін (а.с.6, 7). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше п'яти років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 27.12.2008 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому вони дітей не мають. Під час спільного проживання між ним та відповідачем постійно виникали конфлікти на грунті різного сприйняття ними основних життєвих та сімейних цінностей. У звязку з чим вони з 2010 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, він пішов з сімї та переїхав на інше місце проживання. З цих обставин позивач вважає примирення з відповідачем неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу таким, що суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач що вона визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27 грудня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 385. Шлюбно-сімейні стосунки сторони остаточно припинили з 2010 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, письмових заяв сторін (а.с.4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого їх шлюб фактично розпався сім років тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, дітей у шлюбі немає, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач заявила про своє бажання відновити дівоче прізвище, що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 28.12.2013 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому вони прожили до липня 2014 року. Від шлюбу дітей нема. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що він з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали суперечки. Після окремого проживання вони намагалися порозумітися, але з травня 2015 року остаточно припинили подружні відносини та спілкування. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим, тому просить суд розірвати з нею шлюб. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач що вона визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 350, що встановлено на підставі свідоцтва про шлюб. З обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем не спростовані, ввипиливає, що сторони сумісних дітей не мають, шлюбно-сімейні стосунки остаточно припинили з травня 2015 року (а.с.2, 4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався пів року тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дівочого прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 28 вересня 2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з дружиною. З 08 квітня 2014 року шлюбні стосунки між ним та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться через різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з дружиною, свідком яких була їх дитина, що мало тяжкі наслідки для її психіки. З цих обставин позивач вважає, що примирення з відповідачем неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач - що визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 263, у якому [INFO] народився син [PERSON], яка мешкає разом з відповідачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових заяв сторін (а.с.7, 8). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 28 квітня 2007 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ним та відповідачем не склалося через неподібність характерів, у зв'язку з чим на побутовому грунті між ними відбувалися постійні сварки. Тому з 2011 року він припинив шлюбні стосунки та ведення сумісного господарства з відповідачем. Після припинення сімейних відносин вони неодноразово намагалися відновити стосунки, знайти порозуміння та зберегти родину, але ці спроби були марні, після чергових сварок вони тривалий час не спілкувалися. Влітку 2014 року він почав проживати разом з іншою жінкою, з якою планує створити сім'ю та укласти шлюб. З цих обставин позивач вважає, що його шлюб з відповідачем фактично розпався, їх примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, примирення вважає неможливим, просила залиши її прізвище без змін. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 110, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2011 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с.4, 5, 6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше трьох років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 29.05.2015 він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом з матір'ю. Його сімейне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб, сім'ю, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Він та відповідач неодноразово намагалися говорити одне з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але це не дало результатів. З серпня 2018 року через неможливість подальшого сімейного проживання вони припинили сімейні стосунки і зараз мешкають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Наміру у подальшому відновити стосунки вони не мають. Вважаючи примирення та збереження шлюбу неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказав, що він наполягає на позові, а відповідач [PERSON] - що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 163. У даному шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з серпня 2018 року. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини (а.с.6, 7). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливими, обидва наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved