Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 06.10.2007 року. [INFO] від шлюбу народилася донька [PERSON]. З відповідачкою він не проживає разом з травня 2015 року, позивач має цивільну дружину, відповідачка також проживає з іншим чоловіком. В суді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. На початку серпня 2016 року позивач дізнався, що відповідачка [INFO] народила дитину, та зареєструвала її в органах ДРАЦС і без відмова позивача вказала в графі «батько дитини» позивача. Позивач переконаний, що батьком дитини він не є, відповідачка також це підтверджує та пояснила позивачу, що згідно вимог закону працівники відділу ДРАЦС зобов'язані були реєструвати дитину на подружжя. З урахуванням викладеного, просить суд виключити відомості [PERSON] як батька дитини [PERSON], що народився [INFO], з актового запису про народження цієї дитини, здійсненого 11 серпня 2016 року Бабушкінським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за № 981. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2016 року у справі № 200/5342/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] та 11 серпня 2016 року зареєструвала її народження, про що Бабушкінським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 981 та видано свідоцтво про народження [NUMBER]. Батьком дитини записаний позивач. Частиною першою статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає встановленим факт не проживання сторін однією сім'єю з травня 2015 року та відсутності між ними інтимних стосунків, в зв'язку з чим позивач не може бути батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. Відповідно до абзацу другого та третього пункту 11 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, в силу вказаних вище причин, об'єктивно випливає, що кровна спорідненість між позивачем та зазначеною дитиною відсутня, а отже відомості про позивача, як батька дитини, повинні бути виключені із актового запису про народження дитини. Відповідно пункту 2.13.3. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 14/5 від 06.01.2016 року), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно пункту 2.16.2. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved