Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 57. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що 26.10.2008 року уклав шлюб із [PERSON], від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх років подружнє життя погіршувалось, сторони неодноразово припиняли відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. На теперішній час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, і їх шлюб носить формальний характер. Позивач має іншу сім`ю. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просив задовольнити. Пояснив, що в період спільного проживання між ним та відповідачкою часто виникали сварки, що й стало причиною розірвання шлюбних відносин. Близько трьох років тому він зійшовся з іншою жінкою, з якою утворив сім`ю, а з [PERSON] відновлення шлюбного життя вважає неможливим за жодних обставин, і тому настоював на розірванні шлюбу. Відповідач у суді позовні вимоги не визнала, вказуючи, що хоче зберегти сім`ю з тим, щоб у дитини був батько. В період надання судом строку для примирення просила [PERSON] повернутись до неї , але він відповів відмовою. Також пояснила, що [PERSON] спілкується із дочкою та добровільно сплачує на її утримання аліменти. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу спільно нажитого майна подружжя немає. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволенню. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 26.10.2008 року за актовим записом № 57 у відділі реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом з матірю, тобто відповідачем. Протягом подружнього життя у сторін через конфлікти та сварки склалася атмосфера недовіри та непорозуміння. Близько трьох років тому вони фактично розійшлись і почали жити окремо один від одного. Позивач утворив нову сім`ю, примирення із відповідачкою вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, оскільки сторони не повязані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача,а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 15.08.2017 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як пояснили вони у судовому засіданні, примирення між ними не відбулось та взаєморозуміння між собою вони не досягли.

Outcome: approved