Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДНЗ «Канівське ВПУ» про поновлення роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації, заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з травня 1994 року по 27.04.2015 року працював у ДНЗ Канівське ВПУ на посадах майстра виробничого навчання та викладача спецдисциплін. Згідно наказу директора ДНЗ Канівське ВПУ № 47-К від 26.05.2015 року [PERSON] звільнено з роботи з 27.05.2015 року за прогул без поважних причин, який мав місце 22.05.2015 року на підставі п.4 ч.40 КЗпП України. Вказане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним. 22.05.2015 року позивач повинен був бути асистентом на іспиті в групі № 4. [PERSON] не зявився на роботу в звязку з тим, що у квартирі де він проживає сталася аварія: відбулося пошкодження трубопроводу у ванній кімнаті, а тому він був змушений повернутися додому для ліквідації аварії, оскільки вона могла призвести до затоплення сусідніх квартир. Ліквідуючи аварію, він перебував в стані афекту, тому не повідомив керівництво ДНЗ Канівське ВПУ про причину відсутності на робочому місці, хоча і після 11 години йому телефонувала заступник директора [PERSON] і предявила претензії щодо його відсутності на роботі. Крім того, станом на 22.05.2015 року він вже вичитав необхідну кількість годин згідно педагогічного навантаження, а тому міг вважати 22.05.2015 року для себе вихідним (неробочим) днем. Більше того, робота асистента не оплачується, що також свідчить, що це був неробочий день. Зобовязання працювати у неробочий день є примусом до праці. Відповідно до ст..116-117 КЗпП України адміністрація училища повинна була провести з ним повний розрахунок. На момент звільнення станом на 27.05.25015 року йому не виплачена заробітна за вичитані ним в повному обсязі 134 години (включаючи військово-польові збори з предмету «Захист Вітчизни»). До того ж, враховуючи пояснення директора ДНЗ Канівське ВПУ [PERSON], які він дав у судовому засіданні про те, що викладач повинен бути присутнім на робочому місці не тільки в години коли проводяться заняття з студентами училища, а 8 годин, тобто, виходячи з цього до оплати підлягає 17,6 годин на тиждень, що буде складати за період 2014-2015 навчальний рік 676,7 годин, які Відповідачем не оплачені. Позивач отримав суму розрахункових коштів після його звільнення не 27.05.2015 року, а 29.05.2015 року, а тому на його користь необхідно сплатити компенсацію в розмірі середньоденної заробітної плати за 2 дні затримки. Позивач [PERSON] був сумлінним працівником, мав заохочення. При звільненні на нього чинився моральний тиск з боку керівника училища Відсутність роботи призвела до погіршення матеріального стану його сімї. Вказані обставини призвели до тривалих хвилювань та моральних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює в 10 000,00 грн., яку просить стягнути на його користь. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він з 1994 року працює в ДНЗ «Канівське ВПУ». За час роботи він не мав жодних дисциплінарних стягнень, неодноразово заохочувався за високі професійні досягнення. 22.05.2015 року він повинен був бути присутнім в якості асистента на іспиті в групі № 4. Коли він їхав на роботу в автобусі, близько 08 год. 20 хв. йому зателефонувала дружина і повідомила, що у квартирі аварія: у ванній кімнаті протікає вода. Він був змушений повернутися додому. Для ліквідації аварії необхідно було провести демонтаж обладнання ванної кімнати, на що потрібен значний час. Керівництво училища про свою відсутність не повідомив тому, що був схвильований та мав багато роботи. Між 11 та 12 год. йому зателефонувала заступник директора ДНЗ Канівське ВПУ [PERSON] та запитала проте, чому він відсутній на роботі. Він пояснив причину, на що та відповіла: - « Як хочете, але це так не робиться!». Ліквідував аварію цілий день. На протязі дня на роботі не зявився. В послідуючому в училищі було проведено службове розслідування. 26.05.2015 року він дав письмові пояснення. 26.05.2015 року було видано наказ за вчинення ним прогулу 22.05.2015 року його звільнено з роботи на підставі п.4 ч.40 КЗпП України з 27.05.2015 року. Своє звільнення позивач вважає незаконним, виходячи з наступного: - Він дійсно був відсутній на робочому місці 22.05.2015 року, однак його неявка не є прогулом без поважних причин тому, що він усував аварію, яка могла завдати шкоди як йому, так і іншим громадянам сусідам, тобто потягнути за собою тяжкі наслідки. Ліквідовуючи аварію він змушений був демонтувати обладнання ванної кімнати, щоб дістатися до місця пориву труби. Це забрало великий проміжок часу. Між 11 і 12 год. йому дзвонила заступник директора [PERSON] і виясняла, чому він не на роботі. Він пояснив причину невиходу на роботу, на що заступник директора сказала, що він може і не виходити на роботу, однак, це так не робиться. Працівників КП ЖЕКу про аварію не повідомляв, аварію ліквідовував сам, перекривши воду у квартирі. Невихід на роботу 22 .05. 2015 року прогулом не вважає, тому, що: - по-перше, причиною невиходу на роботу є поважна причина аварія водопроводу, яка могла потягнути тяжкі наслідки, як для нього, так і для сусідів; - по-друге, станом на 22.05.2015 року він вичитав необхідну кількість годин згідно педагогічного вичитування лекцій за червень місяць. Робота асистента на екзамені не оплачується. Вказані обставини дають підстави вважати для нього 22.05.2015 року вихідним днем; - по-третє, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади не є співрозмірним із скоєним дисциплінарним проступком тому, що в минулому він не притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав численні заохочення. Адміністрація училища не дала йому можливості написати більш широке пояснення, навести власні аргументи, що могло б вплинути на висновок комісії, яка проводила службове розслідування факту відсутності його на роботі та дійшла до висновку, що він скоїв прогул. Позивач вважає, що при проведенні з ним розрахунку відповідач має перед ним заборгованість по виплаті заробітної плати. Зокрема, згідно наказу №131 від 05.05.2015 р. йому було доручено провести викладання предмету «Захист Вітчизни» - 134 навчальні години, включаючи години воєнно-польових зборів. Фактично йому було проплачено 38 години. Решту годин не було проведено у звязку із складними погодними умовами (йшли дощі), відсутність боєприпасів для стрільб. Директор училища [PERSON] наказав йому у звязку з цим, видати дітям сухий пайок і відпустити додому. Він оформив проведення навчання по даному предмету у журналах груп відповідно до вимог закону, а також пропонував директору провести ці заняття, або в підвалі, або у спортзалі училища. Поскільки викладання предмету не відбулося не з його вини , вважає, що плата повинна бути проведена в повному обсязі. Крім того, в ході розгляду вказаної цивільної справи директор училища [PERSON] стверджував, що робота викладача спецпредметів не повинна обмежуватись лише годинами викладання предмету, а викладач повинен займатися і виховною роботою та перебувати в училищі 8 годин. Вказані дії адміністрації є примусовою працею, якщо така праця використовувалася, то йому не проведено оплату 17,6 год. на тиждень, що буде складати за період з 01.09.2014 р. по 27.05.2015 р. 676, 7 год., які йому не проплачено при звільненні. Вказану заборгованість по заробітній платі позивач просить стягнути на його користь. Позивач просить стягнути на його користь, також, компенсацію за затримку розрахунку. Він звільнений з займаної посади 27.05.2015 р. розрахункові кошти при звільненні отримав 29.05.2015 р., що є порушенням ст.116-117 КЗпАП України та складає 440 грн. 10 коп. При звільненні позивача з боку керівництва училища чинився моральний та психологічний тиск, керівництво училища не врахувало його бездоганну характеристику, після звільнення зменшилися засоби для існування його сімї. Вказані обставини призвели до тривалих хвилювань та моральних страждань. Моральну шкоду оцінює в 10000 грн., які просить стягнути на його користь. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що відповідно до Наказу №123 від 20.04.2015 року та додатку до даного наказу [PERSON] 22.05.2015 року повинен бути присутнім на іспиті групи 4-р в каб.№20, початок іспиту о 09 год. 00 хв. З даним наказом [PERSON] ознайомлений, про що свідчить його підпис на наказі. 22.05.2015 року викладач спецдисциплін [PERSON] був відсутній на робочому місці, що в свою чергу підтверджується [PERSON] комісії від 22.05.2015 року. Крім того, заступником директора [PERSON], яка була головою комісії на іспиті, було подано доповідну директору ДНЗ «Канівське ВПУ» про те, що [PERSON] повинен бути присутнім на іспиті групи 4-р в якості асистента, але з незрозумілих причин та без попередження асистент не зявився. Іспит проводився [PERSON] та [PERSON] На підставі доповідної [PERSON] та [PERSON] комісії від 20.05.2015 року, директором училища було видано наказ №152 від 25.05.2015 року про проведення службового розслідування для зясування всіх обставин відсутності [PERSON] 22.05.2015 року на робочому місці. Для проведення розслідування було створено комісію. Відповідно до пояснення [PERSON] з приводу відсутності [PERSON] на іспиті групи 4-р 22.05.2015 року , [PERSON] ще до початку робочого дня та ще до початку іспиту, в телефонній розмові з ним, повідомив про свою відсутність на даному іспиті, про причини відсутності не повідомив. Іспит закінчився о 11 год. 45 хв., а асистент - [PERSON] на роботі так і не зявився. Пояснення відсутності на робочому місці 22.05.2015 року [PERSON] надав 26.05.2015 року та пояснив свою відсутність тим, що в нього дома прорвало трубу і він змушений був повернутися додому для ліквідації даної аварії. Про свою відсутність на екзамені та про причини своєї відсутності на робочому місці він протягом робочого дня керівництво навчального закладу не повідомив. Крім того, є незрозумілою ситуація з поясненнями, оскільки в своєму поясненні [PERSON] від 26.05.2015 року пише, що йому зателефонувала дружина - [PERSON], коли він їхав в автобусі на роботу, а в позовній заяві він вказує, що приблизно о 8.20 год. він змушений був повернутися додому, бо дружина повідомила про прорив труби. Тобто з пояснень [PERSON] виходить, що незважаючи на встановлений розпорядок робочого дня, що передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДНЗ «Канівське ВПУ» (з 08.15 год. до 16.45 год., а в пятницю до 16.00 год.), він 22.05.2015 року на початок робочого дня - о 08.15 год. був відсутній на роботі. Крім того, беручи до уваги його пояснення виходить, що [PERSON], взагалі не зявлявся на роботі 22.05.2015 року, оскільки він їхав в автобусі і був змушений повернутися додому, тобто на початок робочого дня [PERSON] так і не зявився на роботі. Крім того, є незрозумілою ситуація телефонного дзвінка [PERSON] до 8.00 год. та повідомляти про свою відсутність на іспиті. З вказаного вище чітко видно, що [PERSON] планував та усвідомлював свій невихід на роботу 22.05.2015 року. Відповідно до доповідної, пояснюючих та [PERSON] про порушення трудової дисципліни/ відсутності на робочому місці 22.05.2015 року з 8-15 год. до 16-00 год. було винесено наказ №47-к від 26.05.2015 року про звільнення [PERSON] з роботи з 27.05.2015 року за прогул без поважних причин(п.4 ст.40 КЗпП України). З даним наказом, доповідною, пояснюючими, [PERSON] від 22.05.2015 року [PERSON] був ознайомлений в кабінеті директора навчального закладу в присутності: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Сторона відповідача розцінює так, що за умови можливості перекриття води у квартирі, відпала б ймовірність завдання шкоди іншим власникам квартир і позивач між належним чином виконувати свої трудові обовязки. Це може зробити будь - яка людина, навіть особа, яка нічого не розуміє в цьому. Тобто це могла б зробити дружина позивача. А усунення причин аварії можна здійснити після закінчення робочого часу. Поважною причиною сторона відповідача могла б визнати, якби подачу води необхідно було б вимкнути за межами квартири, але цього факту не було. Це відомо із відповіді КП «ЖЕК» від 17.09. 2015 року № 334. Таким чином, звільнення позивача відбулося із дотриманням чинного законодавства та є законним, адже позивач не перебував на роботі протягом всього робочого дня без поважних на те причин. За таких обставин позовні вимоги щодо поновлення на роботі та похідні вимоги - про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди не можуть бути задоволені. Нарахування та виплата заробітної плати здійснені за всіма встановленими вимогами. Питання оплати праці [PERSON] відповідно до наказу №131 від 05.05.2015 року чітко визначене в п.3 даного наказу, де зазначено, що « Бухгалтерії училища здійснити нарахування викладачам згідно поданих довідок». Відповідно до довідки від 20.05.2015 року [PERSON] у травні 2015 року було вичитано на II та III курсі 38 годин з предмету «Захист Вітчизни». Бухгалтерією навчального закладу [PERSON] була здійснена відповідна оплата згідно поданої довідки. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її чоловік, підтвердила покази [PERSON], що 22.05.2015 року вона виявила протікання води у ванній кімнаті та зателефонувала позивачеві, поки той далеко не відїхав від дому та повертався. Аварію чоловік ліквідовував до 19.00 год. 22.05.2015 року. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], показали, що [PERSON] є здібним педагогом та користується заслуженим авторитетом як серед учнів училища, так і серед їхніх батьків. Свідок [PERSON] пояснив, що він є директором ДНЗ «Канівське ВПУ». 22.05.2015 року заступник директора [PERSON] повідомила його про те, що [PERSON] самовільно не зявився на роботу, хоч повинен був би присутнім на екзамені 22.05.2015 року. Він видав наказ про проведення службового розслідування відсутності викладача [PERSON] на роботі 22.05.2015 року. Службове розслідування проводилось комісійно. Комісія склала 22.05.2015 року акт про проведення службового розслідування та дійшла до висновку , що [PERSON] був відсутній на роботі з 08год. 15 хв. до 16 год год 00 хв. 22.05.2015 року без поважних причин та без попередження адміністрації навчального закладу, тобто скоїв прогул. 26.05.2015 року було видано наказ №47-к про звільнення [PERSON] з роботи за прогул без поважних причини на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. З наказом позивач був ознайомлений, у своєму поясненні позивач визнав, що йому потрібно було попередити адміністрацію про свій невихід на роботу. Позивач крім викладання предмету є класним керівником, як педагог, він повинен приймати участь у навчально-виховній роботі, а тому його перебування на робочому місці не повинно обмежуватись тільки годинами вичитування лекцій. Заробітна плата позивача виплачена повністю відповідно до тарифікації та педагогічного навантаження, в тому числі, і за проведену роботу по викладанню предмета «Захит Вітчизни». Оскільки, військово-польові збори не проводились, а тому оплата праці за їх проведення також не проводилась. Свідок [PERSON] пояснила, що 22.05.2015 року позивач згідно відповідного наказу повинен був присутнім в якості асистента на екзамені. З даним наказом позивач був ознайомлений. Екзамен розпочався о 09 год 00 хв., початок робочого дня для викладача розпочинається о 08.год 15 хв. Після 09 год. вона відвідала групу, де складався екзамен, [PERSON] там не було. Біля 12 год. 00 хв. їй зателефонувала методистка і повідомила, що позивач призначив консультації для учнів, однак, на консультацію не зявився. Після цього вона зателефонувала до позивача, який повідомив, що в нього прорвало труби. Вона не давала йому дозвіл бути відсутнім на робочому місці. У звязку з тим, що позивач самовільно залишив роботу, вона змушена була написати на імя директора доповідну. У цей же день було видано наказ про службове розслідування. Комісія, яка проводила службове розслідування дійшла до висновку, що [PERSON] скоїв прогул. Крім того, 22.05.2015 року також було складено акт про відсутність позивача на робочому місці. Свідок [PERSON] пояснив, що він 22.05.2015 року приймав екзамен у 4 групи. До складу екзаменаційної комісії входили: голова комісії [PERSON] та асистент [PERSON] Екзамен мав розпочатися о 09 год. 00 хв., а робочий день розпочинається о 08 год. 15 хв. Біля 08 год. йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що його на екзамені та роботі не буде, причини невиходу на роботу не пояснював, а тому він змушений був проводити екзамен без асистента. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює головним бухгалтером училища. На початку навчального року відповідно до педагогічного навантаження проводиться тарифікація викладачів, визначається кількість навчальних годин, які викладачі проводять за тиждень. Методисти училища складають відповідні довідки про дотримання викладачами навчального плану. В кінці навчального року проводиться звірка кількості вичитаних годин. Позивачеві виплачена заробітна плата відповідно до фактичного відповідального часу, при проведенні розрахунку позивача заборгованості по виплаті заробітної плати перед [PERSON] немає. Військово-польові збори не проводились, а тому і не проведена їх оплата, хоч позивач і заповнив журнали груп, що ніби то він , провів таку роботу. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді бухгалтера по заробітній платі. Зарплата позивача нараховувалася відповідно до тарифікації. Позивач до початку навчального року був ознайомлений з педагогічним навантаженням та тарифікацією. Контроль за вичиткою навчальних годин здійснює методист, який складає відповідну довідку і надає її до бухгалтерії. Також він складає табелі обліку робочого часу. В табелі проти працівника ставиться літера «р», що означає, що працівник був на роботі. Позивачеві нараховувалася заробітна плата у повному обсязі, яка враховувала не тільки лекції, а і класне керівництво, підготовку аудиторій до занять, лабораторних робіт, участь у позакласній роботі та навчально-виховному процесі. Правилами внутрішнього трудового розпорядку передбачена тривалість робочого дня для викладачів з 08 год 15 хв. до 16 год. 45 хв. Позивач з такими правилами ознайомлений. Табель обліку робочого часу є допоміжним документом на нарахування заробітної плати. Училище немає перед позивачем заборгованості по виплаті заробітної плати на день звільнення. Розрахункові кошти позивач отримав не 27.05.2015 року у день звільнення, а 29.05.2015 року тому, що училище фінансується з державного бюджету і такі кошти необхідно замовляти через Держказначейство, що неможливо зробити в один день. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює інспектором відділу кадрів. Вона входила в склад комісії, яка проводила службове розслідування стосовно позивача. Комісія ретельно перевіряла всі факти невиходу [PERSON] на роботу і дійшла до висновку, що [PERSON] 22.05.2015 року скоїв прогул. Згідно копії наказу №34-К від 05.05.1994 року (т.1 а.с. 60) [PERSON] прийнятий в ДНЗ «Канівське ВПУ» на посаду майстра виробничого навчання. Згідно наказу №123 від 20.04.2015 року (т.1 а.с.89) створено екзаменаційну комісію та складено графік проведення екзаменаційного сесії, в якому вказано, що [PERSON] є асистентом на екзамені у 4 групі, який відбудеться 22.05.2015 року. Із цим наказом та графіком [PERSON] ознайомлений під підпис. Згідно акту від 22.05.2015 року (т.1 а.с.61) викладач [PERSON] 22.05.2015 року був відсутній на робочому місці з 08 год. 15 хв. до 16 год. Про причини відсутності на роботі [PERSON] не повідомив. Згідно доповідної заступника директора [PERSON] (т.1 а.с.62) [PERSON] не зявився 22.05.2015 року на роботу, хоч повинен був присутнім на роботі на екзамені в якості асистента. Екзамен розпочався о 09 год. та тривав із розрахунку 15 хв. на 1 учня, всього 19 учнів, тобто 11 год. 15 хв. Згідно пояснення викладача [PERSON] (т.1 а.с.63) 22.05.2015 року йому зателефонував до 08 год. [PERSON], який повинен був присутнім на екзамені асистентом та повідомив, що не буде на екзамені. Екзамен розпочався о 09 год. і закінчився о 11 год. 45 хв. Згідно пояснення [PERSON] (т.1 а.с.67) 22.05.2015 року він повинен був бути асистентом на екзамені, але повернувся додому у звязку з аварією водопроводу у квартирі. Позивач зазначив, «зрозуміло, що треба було попередити адміністрацію училища, але я перебував у стані афекту. Прошу пробачення і розуміння.» Згідно наказу №152 від 25.05.2015 р. (т.1 а.с.68) з метою встановлення порушення [PERSON] законодавства та відсутність його на роботі 22.05.2015 року проводиться службове розслідування, для чого створена комісія. Згідно акту про проведення службового розслідування від 26.05.2015 року (т.1 а.с.69) комісія дійшла до висновку на підставі відібраних пояснень, що [PERSON] 22.05.2015 року усвідомлено здійснив прогул та був відсутній на роботі з 08 год. 15 хв. до 16 год. без поважних причин та без попередження адміністрації навчального закладу. Згідно довідки №1 від 22.07.2015 року(т.1 а.с.73) станом на 22.07.2015 року [PERSON], не є , та не був , до цього членом Незалежної первинної профспілкової організації ДНЗ «Канівське ВПУ». Згідно наказу №47-к від 26.05.2015 року (т.1 а.с.70) [PERSON] викладача спецдисциплін звільнено з роботи з 27.05.2015 року на підставі п.4 ст.40 КЗпАП України за прогул без поважних причин. Копію наказу [PERSON] отримав 28.05.2015 року. Згідно акту від 28.05.2015 року ( т.1 а.с. 71) [PERSON] відмовився 28.05.2015 року отримувати трудову книжку. Згідно пояснення бухгалтера [PERSON] (т.1 а.с.82) [PERSON] отримав розрахунковий листок про нараховані суми, які належали йому при звільненні. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДНЗ «Канівське ВПУ» ( т.1 а.с. 86-88) для викладачів встановлена тривалість робочого дня з 08 год. 15 хв. до 16 год. 45 хв. (тривалість роботи встановлюється згідно з педнавантаженням, розкладом занять, навчально-методичною, виховною, позаурочною роботою та посадовими обовязками. [PERSON] ознайомлений з даними правилами з 03.09.2012 року. Згідно посадової інструкції викладача (т.1 а.с.131-133) п.3.17 викладач дотримується Правил внутрішнього трудового розпорядку, здійснює навчання і виховання учнів. [PERSON] з посадовою інструкцією ознайомлений 07.02.2014 року. Згідно копії наказу №131 від 05.05.2015 року викладання предмету «Захист Вітчизни» згідно скорегованого розкладу доручено [PERSON], що складає 134 год. включаючи години віськово-польових зборів. Згідно довідки №329 від 07.08.2015 року (т.1 а.с. 134) оплата праці [PERSON] за викладання предмету «Захист Вітчизни» проведена за фактично вичитані 38 годин. Бухгалтерією здійснена оплата на підставі наданої довідки методиста. [PERSON] проводив заняття в обєднаній групі, однак, в журналах оформив викладання предмету в кожній окремій групі, що за його підрахунками складало 40 годин на день і не відповідає дійсності, тому, що доба складає 24 години. Згідно довідки про середній заробіток №74 від 27.08.2015 року (т.1 а.с. 136) середньоденна заробітна плата за останні два місяці складає 220 грн. 05 коп. Згідно фототаблиці (т.1 а.с172-172) позивачем надано фотографії ванної кімнаті однак, на яких не зображено місце пориву, труби та на підставі лише фотографій не можна вирішити, що порив мав місце. Згідно тарифікації годин по предметам (т.1а.с.181) викладач [PERSON] на 2014-2015 рік повинен вичитати 897 навчальних годин. Згідно довідки №334 від 17.09.2015 року (т.1 а.с. 187) в аварійну службу КП ЖЕК 22.05.2015 року звернення про аварійну ситуацію від мешканців [ADDRESS], не надходило. Перекриття води можливо як на весь будинок , так і на весь підїзд. Згідно табелю обліку робочого часу (т.2 а.с. 6-16) в табелях обліку працюючих проставляється літера «р» Згідно довідки № 429 від 10.11.2015 року ( т.2 а.с.47) ДНЗ « Канівське ВПУ» з [PERSON] станом на 27.05.2015 року проведено повний розрахунок заборгованості по виплаті заробітної плати. Заборгованості перед [PERSON] немає. Згідно довідки КП ЖЕК №347 від 04.11.2015 року (т.2 а.с.72), яка надана позивачем, негайне перекриття водопостачання у квартирі можливо при наявності запірної запірної арматури в квартирі. Позивачем надано фото ванної кімнати із зазначенням наявності запірної арматури на вході в квартиру. Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності на основі їх повного і всебічного обєктивного та безпосереднього дослідження, суд прийшов до висновку, що позов в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі при розрахунку, моральної шкоди задоволенню не підлягає. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України№9 від 06.11.1992 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про практику розгляду трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Суд вважає, що позивачеві [PERSON] достовірно було відомо про те, що він 22.05.2015 року, повинен був бути присутнім на роботі, яка розпочалася о 8 год. 15 хв. в ДНЗ «Канівське ВПУ» та з 09 год. приймати участь в якості асистента при складанні екзамену. Вказана обставина підтверджується відповідними наказами, які досліджені в судовому засіданні та власне не оспорюються самим позивачем. Посилання позивача на те, що він був змушений повернутися додому для усунення аварії водопроводу, як на поважну причину невиходу на роботу, суд оцінює критично. Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин. У справах про звільнення по п.4 ст.40 КЗпП України суд повинен вирішувати питання щодо поважності причини відсутності працівника на роботі виходячи із конкретних обставин і враховуючи сторонами надані докази. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджуються поважність невиходу його на роботу 22.05.2015 року. Зокрема, наявність аварії у позивача підтверджується його свідченнями та свідченнями його дружини, з наданих фотографій не вбачається, що була аварія трубопроводу. Натомість, самим же позивачем дано покази і надано фотографія про можливість перекриття води на вході водопроводу у квартиру. Тобто, в разі аварії позивач міг перекрити воду і зявитися на роботу. Крім того, позивач не повідомив з власної ініціативи адміністрацію про свій невихід на роботу. Причини невиходу на роботу були зясовані з ініціативи заступника директора [PERSON], яка згідно її свідчень не давала дозволу не виходити на роботу позивачеві взагалі. Згідно свідчень свідка [PERSON] позивач, взагалі, зателефонував йому ще до 08 год., тобто до початку робочого дня, та повідомив, що на роботу він не вийде. Тобто, ще до виникнення аварії водопроводу. Екзамен проводився з 09 год. по 11 год. 45 хв. З початку робочого дня позивач був відсутній на роботі більше трьох годин. Посилання позивача, що 22.05.2015 року він мав право вважати для себе вихідним днем також свідчить про намір невиходу на роботу. Самовільне використання працівником без погодження з власником або уповноваженим ним органом відпустки є також підставою для розірвання трудового договору по п.4 ст.40 КЗпП України. Суд вважає, що звільнення позивача по п.4 ст.40 КЗпП України проведено у відповідності із вимогами закону по даному факту проводилося службове розслідування. позивач мав можливість надати пояснення. Попередня згода органу профспілкової організації не бралася тому, що позивач не є членом первинної профспілкової організації, трудова книжка позивачеві вручалася в день звільнення. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задоволенню не підлягають. Позивач працює на посаді викладача спеціальних предметів з педагогічним навантаженням відповідно до затвердженої тарифікації 897 год. на навчальний рік. Позивач стверджує, що його заробітна плата повинна складатися саме з викладання предмета 897 год. на рік. Однак, позивачем не враховано, що відповідно до ст..28 Закону України «Про професійно-технічну освіту», п.21 Типових Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчальних закладів системи Міністерства освіти України, Правил внутрішнього трудового розпорядку ДНЗ Канівське ВПУ, посадової інструкції викладача до основних обовязків викладача належить не тільки проведення уроків відповідно до розкладу, а й позаурочна навчально-методична, організаційна та виховна робота серед учнів та слухачів. Тобто, педагогічна діяльність викладача не обмежується лише викладанням предмета. Тривалість робочого дня визначається Правилами внутрішнього трудового розпорядку, оплата праці викладача здійснюється згідно Інструкції «Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти». Заробітна плата, яка виплачується щомісяця визначається із середньотижневого педагогічного навантаження. Враховуючи викладене, позивачеві при розрахунку заробітної плати визначена у повному обсязі, заборгованості по виплаті заробітної плати немає. Позовні вимоги про нарахування заробітної плати, виходячи із розміру 17.6 год. на тиждень за перебування позивача на роботі поза часом викладання предмету, але в період робочого часу у звязку з викладеним задоволенню не підлягають. Щодо оплати праці за викладання предмету «Захист Вітчизни» позивачеві проведена оплата за фактично вичитані ним на 2 та 3 курсі 38 год. Позивач не заперечує, що він провів вичитку вказаного предмета в кількості 38 год. Посилання позивача на те, що йому повинна бути проведена оплата праці по викладанню даного предмета за години, які ним не вичитувалися з не його волі, суд розцінює як необґрунтовані. Відповідно до вимог ст..116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Позивач був звільнений з роботи 27.05.2015 року належні йому кошти при звільненні отримав 29.05.2015 року. Вказана затримка розрахунку відбулася через існуючий порядок виплати заробітної плати працівникам державних освітніх закладів. Таке фінансування здійснюється через органи Державного фінансового казначейства України. Державне казначейство перерахувало кошти не 27.05.2015 року, а 29.05.2015 року. Враховуючи, що має факту порушення норм ст..ст.116,117 КЗпП України позов в цій частині підлягає до задоволення, виходячи із розрахунку 220 грн. 05 коп. х 2 дні затримки дорівнює 440 грн. 10 коп. Моральна шкода задоволенню не підлягає так як позивач звільнений із займаної посади правомірно, заборгованості по заробітній платі та інших сум, які належні позивачеві при звільненні немає. Несвоєчасна виплата належних сум при звільненні позивача сум проведена не з вини відповідача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню за рахунок відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial