Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Управління молодіжної політики та у справах дітей, згідно якого просить позбавити батьківських прав відповідача у відношенні до її малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , встановити піклування над неповнолітньою дитиною, призначити опікуном [PERSON] , стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття, залишити малолітній [PERSON] фактичне місце проживання за адресою, де вона мешкає на теперішній час. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між він та його дружина [PERSON] є дідусем та бабусею, а відповідач їх донька [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З травня 2016 року відповідач залишила свою доньку з дідусем та бабусею та свідомо самоусунулась від дитини, перестала спілкуватися з нею, приймати участь в її житті, займатись її вихованням та забезпеченням. Наразі відповідач знаходиться на непідконтрольній Україні території, тривалий час не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не піклується про стан її здоров`я, не проявляє материнської турботи, за час навчання дитини у школі, мати жодного разу школу не відвідувала, участь у вихованні доньки не приймала, батьківські збори не відвідувала, успіхами дитини не цікавилась, з родиною не проживала. Позивач, як дідусь та його дружина як бабуся виховання та забезпечення дитини взяли на себе, дитина повністю знаходиться на їх утриманні, матеріальної допомоги відповідач не надає, а тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над неповнолітньою дитиною, призначити його опікуном, стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2020 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини та доводи, які зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлень про причини неявки від неї не надходило. Відповідач не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні особисто або через представника. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, надала письмові пояснення, згідно яких підтримала позовні вимоги позивача, також просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над неповнолітньою дитиною, призначити опікуном її чоловіка [PERSON] , стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини, оскільки з 2016 року їх спільна донька [PERSON] не проживає разом з дитиною, з їх онукою [PERSON] , не спілкується з нею та не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні, свідомо самоусунулась від дитини, перестала спілкуватися з нею, приймати участь в її житті, займатись її вихованням та забезпеченням. Наразі відповідач знаходиться на непідконтрольній Україні території, тривалий час не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не піклується про стан її здоров`я, не проявляє материнської турботи. Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Літовченко К.В. в судовому засіданні підтримала доводи позивача та надала висновок органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України та п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 12 березня 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1248 (а.с.11 оборотна сторінка). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00025932477 від 12 березня 2020 року, сформований Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 27 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », актовий запис № 387 (а.с.12). [PERSON] народилась [INFO] ,її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 916 (а.с.13 оборотна сторінка). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 34 років, про що складено відповідний актовий запис № 294 (а.с.13). Згідно договору дарування будинку від 27 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., Витягу з Державного реєстру правочинів № 3622883 від 27.02.2007 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке видане Комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації» № 14246789 від 16.04.2007 року, [PERSON] є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14,15). Відповідно до довідки № 437, яка видана Головою квартального комітету № 17 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, але фактично з 2016 року не проживає за вказаною адресою, та [PERSON] - онука, яка проживає за вказаною адресою без реєстрації з дня народження (а.с.16). Висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради було розглянуто та вивчено документи про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною. Органом опіки та піклування Бахмутської міської ради встановлено, що батьки малолітньої дитини, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2008 року по 27.08.2008 року по 16.07.2015 року (рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області про розірвання шлюбу від 16.07.2015 року, справа № 219/2235/15-ц). Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] , [INFO] залишилась проживати з матір`ю [PERSON] , дідусем [PERSON] , бабусею [PERSON] . Батько малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 17.02.2020 року складений відповідний актовий запис № 294 (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.02.2020 року). Відповідно до листа виконкому Бахмутської міської ради від 25.06.2020 року, за даними реєстру Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа виконкому Бахмутської міської ради від 26.06.2020 року № вх.3380, за даними реєстру Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 30.06.2020 року № 1088, наданої комітетом мікрорайону «Центральний», за адресою: [ADDRESS] а зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , однак остання фактично з травня 2016 року не мешкає за вказаною адресою, місце перебування її не відоме. Разом з цим, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за вищевказаною адресою без реєстрації з народження. [PERSON] за місцем мешкання характеризується позитивно, а саме: відповідальний, чуйний, займається вихованням онуки. Відповідно до інформації, наданої Управлінням охорони здоров`я Бахмутської міської ради від 30.06.2020 року № 01-38/734, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом лікаря-педіатра амбулаторії № 8 КНП «ЦПМД м. Бахмут» Андріанової М.В. з народження, з цим лікарем укладена декларація на дитину. З травня 2016 року мати дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про стан здоров`я дівчини, не відвідує профілактичні огляди та не звертається до лікаря під час хвороби дитини. Про стан здоров`я дитини піклуються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , які виконують всі рекомендації медичних працівників. Відповідно до інформації, наданої Управлінням освіти Бахмутської міської ради від 08.07.2020 року № 206, [PERSON] , [INFO] , є ученицею Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 з профільним навчанням. Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , протягом 2016-2020 років жодного разу не брала участі у шкільному житті доньки. Батьківські збори, святкові заходи не відвідувала. Навчанням [PERSON] не цікавилася, з класним керівником зв`язок не підтримувала. Відповідно до інформації Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області від 20.07.2020 року № 16826/201/05-2020, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на обліках в Бахмутському ВП ГУНП в Донецькій області не перебувають, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалися. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 22.07.2020 року встановлено, що дідусем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , створені належні побутові умови для проживання та виховання онуки, в будинку зроблено косметичний ремонт, маються в наявності нові побутові прилади та меблі. У дівчини є окрема кімната, диван-ліжко, стіл для навчання та розвитку, книжкова полиця, шафа для речей та сезонний одяг, наявні іграшки за віком. За адресою проживання: [ADDRESS] , була проведена бесіда з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Зі слів дитини, матір свою бачила дуже давно, приблизно п`ять років тому, дуже сумує. По телефону також спілкується дуже рідко, останній раз телефонувала півроку тому, забирати дівчину не збиралась. Подарунки, привітання на свята та дні народження дитини не надає. Життям дівчини не піклується та не цікавиться. [PERSON] перебуває з 14.02.1987 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (актовий запис від 14.02.1987 №77, зроблений відділом РАГСу виконкомом Артемівської міськради Донецької області). [PERSON] проживає в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на праві договору дарування будинку від 27.02.2007 року зареєстрованому в реєстрі за № 1277, приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області (загальною площею 93,6 кв.м., в тому числі жилою 55,9 кв.м.). Будинок з усіма зручностями, індивідуальним газовим опаленням, обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою, умови для проживання разом з дитиною створено. [PERSON] матеріально забезпечений та має можливість для утримання малолітньої дитини. Відповідно до довідки № 40 від 09.07.2020, наданої ТОВ «Завод кольорових металів», [PERSON] працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» з 14.06.2016 року, займає посаду електромонтер по ремонту та обслуговуванню електроустаткування та отримав заробітну плату з січня 2020 року по червень 2020 року - 57596,48 грн. Відповідно до виробничої характеристики від 13.07.2020 року, [PERSON] доброзичливий, ввічливий та чемний, дотримується норм поведінки на заводі. Має високу працездатність, претензій та зауважень з боку керівництва не має. Згідно медичного висновку амбулаторії № 1 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмут» від 10.07.2020 року [PERSON] - здоровий. За обліками Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] на території України станом на 06.07.2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (бланк серія ПА № 1816804 довідка повна № 20177474530050739593, надана з урахуванням вимог законодавчих актів та актів органів державної влади з питань усиновлення, встановлення опіки/піклування, створення прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу). З правовими наслідками встановлення піклування, зазначеними у ст.ст. 243-251 Сімейного кодексу України, [PERSON] ознайомлений. Вихованням та утриманням малолітньої дитини [PERSON] займається [PERSON] , який є дитині дідусем, та створив всі умови для її проживання та виховання. Відповідно до наказу служби у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради від 04.06.2020 № 63 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » малолітня [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштована до родини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] не заперечує проти призначення його опікуном над малолітньою [PERSON] . Інших родичів, громадян, які б виявили бажання взяти дитину на виховання в свою сім`ю, немає. Малолітня дитина [PERSON] житла та майна на правах приватної та комунальної власності немає. В теперішній час мешкає разом з родиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради, яке відбулося 28.07.2020 року, був присутній позивач - дідусь дитини, [PERSON] , який підтримував вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що мати дівчини не приділяє жодної уваги дитині, не займається її вихованням, взагалі не надає доньці матеріальної допомоги, не дарує подарунки, жодним чином не цікавиться її особистим життям, здоров`ям, навчанням та потребами, фактично самоусунулась від виховання своєї доньки. Також [PERSON] підтвердив свій намір стати опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , так як фактично займається її вихованням, піклується про її здоров`я, цікавиться життям дівчинки та забезпечує дитину матеріально. Матір дитини, [PERSON] , було повідомлено про час та місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради рекомендованим листом, який повернувся до Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради не отриманим. На комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради присутньою не була, причини своєї неявки не повідомила. Враховуючи що [PERSON] , [INFO] без поважних причин самоусунулася від виховання дитини,виходячи із інтересів малолітньої дитини [PERSON] , 244, 247, 249 Сімейного кодексу України, ст.ст. 61, 62, 63, 67 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 11, 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (зі змінами) орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з висновку орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] без поважних причин самоусунулась від виховання дитини. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що вони знають сім`ю [PERSON] , [PERSON] - їх донька, з 2016 року вона з ними не проживає, залишила свою доньку [PERSON] дідусю [PERSON] та бабусі [PERSON] , зі слів сусідів [PERSON] знаходиться на непідконтрольній Україні території, тривалий час не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не піклується про стан її здоров`я. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Положенням ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Декларацією прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров`я та розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача щодо позбавлення її батьківських прав, яка на теперішній час без поважних причин самоусунулась від виховання та утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання займатися вихованням та утриманням дитини, свідомо самоухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини [PERSON] . З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що проявляється у відсутності її піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. Щодо вимог призначення опікуном та стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Статтею 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно із ч.2 ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. В аспекті ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зі змінами і доповненнями, внесеними протоколом № 11 та протоколом № 11, Європейський суд вважає, що не призводить до завершення сімейного життя окреме проживання батьків і дитини чи передача дитини під опіку. Питання щодо поваги до сімейного життя виникає у справах про опіку над неповнолітніми. Передача дитини під опіку не може припинити природних сімейних стосунків. Реалізація прав піклувальника над неповнолітньою внучкою необхідна [PERSON] для представлення інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах, тощо. Органом опіки та піклування Бахмутської міської ради було розглянуто та вивчено документи про доцільність встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] опікуном над дитиною, та встановлено, що з правами та обов`язками опікуна [PERSON] ознайомлений, готовий нести повну відповідальність за життя, здоров`я та розвиток дитини. Права та обов`язки опікуна [PERSON] роз`яснені. Виходячи із інтересів малолітньої дитини [PERSON] , орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважав за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити позивача опікуном неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо обов`язку утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, та приходить до висновку про задоволення позову у частині стягнення з відповідача аліментів у заявленому позивачем розмірі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимог позивача про залишення малолітній [PERSON] фактичне місце проживання за адресою, де вона мешкає на теперішній час, за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає про наступне. Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Судом достовірно встановлено, що наразі дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , цього факту ніким не спростовано та не оспорено, а тому суд вважає, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки наразі спір про визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial