Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 22 листопада 2002 року у Вербенській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 22 листопада 2002 року у Вербенській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис №11. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Махацький Ю.М. не з`явились. Представник позивача адвокат Махацький Ю.М. подав до суду заяву в якій просив розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу провести без його участі та зазначив про те, що позовні вимоги позивача підтримує (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, примиритися з відповідачем не бажає та просила справу розглянути без її участі (а.с. 15). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 19) сторони по справі зареєстрували шлюб 22 листопада 2002 року у Вербенській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20, 21). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їхніх дітей на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави 840,80 гривень судового збору, з урахуванням того, що на час подання до суду позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved