Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визначити що його, [PERSON] , частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] площею 0, 1000 га, кадастровий номер 4610300000:22:067:0049, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 1/2 ідеальну частку земельної ділянки; - частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] площею 0, 1000 га, кадастровий номер - 4610300000:22:067:0049, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 1/2 ідеальну частку земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, він, [PERSON] , володіє відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно - 52/100 частками в будинковолодінні [ADDRESS] . В свою чергу, інші-48/100 часток належать відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, його рідній сестрі [PERSON] . Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку [ADDRESS] була виділена земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:22:067:0049. Співвласниками даної земельної ділянки на праві спільної сумісної власності без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) є він, [PERSON] , та - його покійна мати [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . В зв`язку з тим, що на даний час земельна ділянка є в його і покійної [PERSON] спільній сумісній власності, він не може розпорядитись своєю власністю - часткою у житловому будинку та земельною ділянкою. Оскільки жодної домовленості про розмір часток між покійною [PERSON] та ним не було, то вони вважаються рівними. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з`явилася, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від представника відповідача Бориславської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, з приводу заявлених вимог покладаються на думку суду. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно на підставі рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради № 369 від 30.09.2008 року належить 52/100 частками в будинковолодінні [ADDRESS] . 48/100 часток належать відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1069, його рідній сестрі [PERSON] . Для будівництва та обслуговування даного житлового будинку [ADDRESS] була виділена земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610300000:22:067:0049, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для будівництва. Співвласниками даної земельної ділянки на праві спільної сумісної власності без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) є позивач, [PERSON] та - його покійна мати [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Жодної домовленості про розмір часток між покійною [PERSON] та ним не було. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що він не може розпорядитися своєю часткою у майні, оскільки вона не виділена із спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Також слід зазначити, що згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України. Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню й відповідно право спільної сумісної власності на земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] площею 0,1000 га, кадастровий номер - 4610300000:22:067:0049, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд підлягає припиненню із визначенням часток кожного із співвласників відповідно у розмірах по 1/2 частки.

Outcome: approved