Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 3 жовтня 2013 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] до ЄРДР за № 12013010170000775 було внесено відомості про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч. 1 КК України. 15 квітня 2014 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12013010170000775, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч. 1 КК України. 13 червня 2014 року прокурором Козятинської міжрайонної прокуратури [PERSON], було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12013010170000775, про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, який в подальшому було направлено на розгляд до Козятинського міськрайонного суду. Згідно вищевказаного обвинувального акту, він обвинувачувався в тому, що нібито 02.10.2013 року, біля 12 години, по пров. Заводському в м. Козятині Вінницької області спричинив легкі тілесні ушкодження [PERSON] Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2014 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року за ст.125 ч.1 КК України, його було виправдано. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11.02.2015 року вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2014 року було скасовано та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в Козятинському міськрайонному судді іншим складом суду. Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року за ст. 125 ч.1 КК України, його знову було виправдано. Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 07.12.2015 року, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, було скасовано, і його було визнано винним за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу, в розмірі - 850 грн. та звільнено його від покарання у звязку із закінченням строків давності. Крім цього, з нього було стягнуто на користь потерпілої [PERSON] 3000 грн. у відшкодування шкоди. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2016 року вирок Апеляційного суду Вінницької області від 07.12.2015 року щодо нього було скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2017 року, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року було залишено без змін, яким його було повторно виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з недоведеністю його вини. В зв'язку із незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності, йому була заподіяна моральна шкода. Так, розслідування та розгляд кримінального провадження тривали 44 місяці і 19 днів. Протягом усього цього часу, він змушений був переживати за свою долю та для доведення своєї правоти і не винуватості звертатися з різноманітними скаргами та клопотаннями до суду, поліції та прокуратури, що в свою чергу вимагало від нього додаткових зусиль та часу. Крім цього, погіршились його відносини з оточуючими, адже в м. Козятині його знає багато людей і кримінальне провадження відносно нього набрало розголосу. В очах знайомих він став «злочинцем», який побив жінку похилого віку. Цим самим були порушені його нормальні життєві зв'язки, принижено його честь і гідність. Через постійну знервованість в нього погіршились стосунки з дружиною. Оскількивін перебував під досудовим слідством та судом з 03 жовтня 2013 року по 22 червня 2017 року, що дорівнює - 44 місяці і 19 днів, то просить стягнути з відповідача на його користь 142\~826, 66 гривень у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Козятинського міськрайсуду від 16 серпня 2017 року судом було залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, ухвалою Козятинського міськрайсуду від 8 вересня 2017 року до участі у справі було допущено прокурора Калинівської місцевої прокуратури, а ухвалою від 28 вересня 2017 року також до участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено - Ліквідаційну комісію Управління міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. Представники відповідачів Державної казначейської служби України - [PERSON], Національної поліції у Вінницькій області та Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області [PERSON], а також, прокурор Калинівської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали і суду пояснили, що позивачем не було надано суду письмових доказів незаконності дій органів досудового слідства, прокуратури та суду, не надано належних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди, а також, не вірно розраховано її суму, оскільки мінімальна заробітна плата 3200 гривень не застосовується як розрахункова величина, а застосовується прожитковий мінімум, який складає 1600 гривень. Крім того, хоча відомості в ЄРДР про злочин були внесенні 03.10.2013 року, однак, повідомлення про підозру [PERSON] було вручено лише 15.04.2014 року і весь цей час з ним будь-яких слідчих чи процесуальних дій не проводилось. Більш детально свою позицію виклали в своїх письмових запереченнях приєднаних до матеріалів справи. Заслухавши сторони, свідків, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 3 жовтня 2013 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] до ЄРДР за № 12013010170000775 було внесено відомості про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч. 1 КК України. 15 квітня 2014 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12013010170000775, [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч. 1 КК України. 13 червня 2014 року прокурором Козятинської міжрайонної прокуратури [PERSON], було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12013010170000775, про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, який в подальшому було направлено на розгляд до Козятинського міськрайонного суду. Згідно вищевказаного обвинувального акту, [PERSON] обвинувачувався в тому, що нібито 02.10.2013 року, біля 12 години, по пров. Заводському в м. Козятині Вінницької області спричинив легкі тілесні ушкодження [PERSON] Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2014 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року за ст.125 ч.1 КК України, [PERSON] було виправдано. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11.02.2015 року вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2014 року було скасовано та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в Козятинському міськрайонному судді іншим складом суду. Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року за ст. 125 ч.1 КК України, [PERSON] знову було виправдано. Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 07.12.2015 року, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року у кримінальному провадженні № 12013010170000775, внесеному в ЄРДР 03.10.2013 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, було скасовано, і його було визнано винним за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу, в розмірі - 850 грн. та звільнено його від покарання у звязку із закінченням строків давності. Крім цього, з [PERSON] було стягнуто на користь потерпілої [PERSON] 3000 грн. у відшкодування шкоди. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2016 року вирок Апеляційного суду Вінницької області від 07.12.2015 року щодо [PERSON] було скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2017 року, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2015 року було залишено без змін, яким [PERSON] було повторно виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з недоведеністю його вини. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року касаційну скаргу з доповненнями [PERSON] на вирок Козятинського міськрайонного суду від 21.08.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2017 року було повернуто останній. В зв'язку із незаконним притягненням [PERSON] до кримінальної відповідальності, останньому була заподіяна моральна шкода. Протягом усього цього часу, [PERSON] займався доведення своєї правоти і не винуватості, у зв?язку з чим звертався з різноманітними скаргами та клопотаннями до суду, поліції та прокуратури, що в свою чергу вимагало від нього додаткових зусиль та часу. Крім цього, погіршились його відносини з оточуючими та дружиною, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], оскільки в м. Козятині його знає багато людей і кримінальне провадження відносно нього набрало розголосу. В очах знайомих він став «злочинцем», який побив жінку похилого віку. Цим самим були порушені його нормальні життєві зв'язки. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1\~ст. 1176 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного\~\~засудження,\~\~незаконного\~\~притягнення\~\~до\~\~кримінальної\~\~відповідальності, незаконного\~\~застосування\~\~запобіжного\~\~заходу,\~\~незаконного\~\~затримання,\~\~незаконного накладення\~\~ адміністративного\~\~ стягнення\~\~ у\~\~ вигляді\~\~ арешту\~\~ чи\~\~ виправних\~\~ робіт відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб, органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно\~\~ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження…У випадках, зазначених в\~частині першій даної статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно ст. 13 ч. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом, що також підтверджено правовою позицією викладеною у Постанові ВСУ у справі № 6-2203цс15від 02.12.2015 року. Під слідством та судом, [PERSON] перебував з 03 жовтня 2013 року, тобто, дати внесення повідомлення в ЄРДР про вчинення останнім злочину по 22 червня 2017 року, тобто, дати набрання виправдувальним вироком щодо [PERSON] законної сили, що складає повних 44 місяці. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік»\~розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2017 року визначено у розмірі 3200 грн., а тому, після проведеного розрахунку, шляхом множення кількості місяців перебування під слідством та судом на розмір мінімальної заробітної плати (44х3200) до відшкодування моральної шкоди [PERSON] підлягає сума - 140800 гривень Судові витрати по даній справі необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial