Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги наступним. 30 січня 2013 року о 09.20 годині [PERSON], керуючи транспортним засобом ЗАЗ ДЕУ номерний знак [NUMBER] по вулиці Скнарева навпроти будинку № 6 м-ну Центральний у Совєтському районі м. Макіївки, виїжджаючи з житлової зони, рухаючись заднім ходом через проїзну частину, не наддав дорогу автомобілю «шкода Октавія» номерний знак [NUMBER] та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали мезанічні пошкодження. 29.03.2013 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки винесено постанову, якою визнано [PERSON] виним у вчиненні правовопрушення передбаченого ст. 124 КУпАП, постанову залишено без змін Апеляційним судом Донецької області від 08.05.2013 року. Факт вини відповідачем у скоєнні вказаного ДТП встановлений. Розмір заподіяних збитків завданих позивачу складають 2875 грн. по ремонту автомобіля. Внаслідок ДТП позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки було пошкоджено автомобіль, яким він щоденно користувався як в робочих цілях так в інтересах родини, у звязку з чим позивач та члени його сім'ї були тривалий час позбавлені можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани, проведення вимушеного незапланованого ремонту автомобіля вимагало значних додаткових зусиль та часу. Моральну шкоду завдану ДТП оцінює у 1 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] наддав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та додаткового зазначив, що власником автомобілю ЗАЗ ДЕУ є його батько [PERSON], який довірив йому керування даним транспортним засобом передавши необхідні документи та автомобіль. Однак, всі витрати по ремонту автомобілю ніс саме він, оскільки керував ним в момент ДТП на правових підставах. Просив суд стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 2875 грн., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги изнав в повному обсязі та не заперечував протии їх задоволення. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2013 року о 09.20 годині [PERSON], керуючи транспортним засобом ЗАЗ Деу державний номер [NUMBER] по вул.. Скнарева напроти будинку № 6 мікрорайону Центральний у Совєтському районі м. Макіївки, виїжджаючи з житлової зони, рухаючись заднім ходом через проїзну частину не надав дорогу автомобілю Шкода Октавія державний номер [NUMBER] та скоїв з ним зіткнення, в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження. В момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] керували транспортними засобами на відповідній правовій основі, а саме на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України - посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Відповідно до статей 386,395,396 ЦК України положення щодо захисту прав власності поширюються також на осіб, які хоч є не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, у зв'язку з чим позивач [PERSON] має право вимагати відшкодування шкоди, завданої майну, а саме автомобілю, яким він керував у момент ДТП на законних підставах. Як вбачається з копії постанови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 29.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП України у зв'язку з порушенням п.10.2, п.10.9 Правил дорожнього руху України /а.с. 5-7/. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 08.05.2013 року Постанова Центрально-Міського районного суду м. Макіївки залишена без змін /а.с. 8-9/. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непоборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, відповідач [PERSON] повинен відповідати за завдану позивачам шкоду. Згідно копії рахунку № 371 від 06.02.2013 року та копії акту прийму-передачі виконаних робіт та послуг за договором № 371 від 06.02.2013 року розмір матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок ремонту пошкодженого в результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Шкода Октавія державний номер [NUMBER] становить 2875,00 грн. /а.с. 10,11,12,13/. Вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 1000 гривень. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача [PERSON], суд також враховує характер заподіяної шкоди, а саме: було пошкоджено автомобіль, яким позивач щоденно користувався як в робочих цілях так в інтересах родини, у звязку з чим позивач та члени його сім'ї були тривалий час позбавлені можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани, проведення вимушеного незапланованого ремонту автомобіля вимагало значних додаткових зусиль та часу. Враховуючи засади розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 гривень і вважає, що дана сума буде достатньою і справедливою в даній конкретній ситуації. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні відповідач визнав позов в повному обсязі. Судом встановлено, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] засновані на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial