Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , про що виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області 12 березня 2014 року складено відповідний актовий запис № 2 і його - [PERSON] записано батьком дитини, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 12 червня 2018 року Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданим 03 серпня 2018 року Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Проте, оскільки він з відповідачем у шлюбі не перебував, проживав і проживає окремо від неї, а батьком [PERSON] був записаний лише з переконань відповідачем, що народжена дитина є саме його, то такі обставини дали підстави сумніватися, що він є біологічним батьком дитини. Враховуючи вищезазначене, просив суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] , вчиненого виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області 12 березня 2014 року за № 2, зобов`язати Турійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини - [PERSON] , [INFO] , з актового запису за № 2, складеного 12 березня 2014 року виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області. Ухвалою судді провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Відповідач - [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що біологічним батьком її сина [PERSON] є позивач - [PERSON] , з яким вона, хоч і не перебувала у шлюбі, проте мала інтимні відносини. Вважає, що її син схожий на [PERSON] , про що надала суду їхні фото. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року провадження у справі зупинялося, у зв`язку з призначенням у справі судово-медичної експертизи для встановлення біологічного батьківства позивача відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року провадження у справі поновлено, у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта №103-276-2019 від 10 жовтня 2019 року. Ухвалою суду від 01 липня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шум Н.Я. у судове засідання не з`явилися, однак, представник позивача - адвокат Шум Н.Я. подала адресоване суду клопотання про те, що вона та позивач позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнти та стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати, а справу за цим позовом розглядати за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Турійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сурабко Г.В. у судове засідання не з`явилася також, однак, подала адресовану суду заяву, в якій вказала, що при вирішенні спору посилається на розсуд суду та просить судовий розгляд зазначеної справи проводити за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області 12 березня 2014 року складено відповідний актовий запис № 2, в якому батьком дитини записаний позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 12 червня 2018 року Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 17). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданим 03 серпня 2018 року Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 126 СК України (а. с. 18). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини, до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122,124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК України). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року в даній справі було призначено судово-медичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком експерта № 103-276-2019 від 10 жовтня 2019 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженого [PERSON] , виключається. Європейський суд з прав людини у справі № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року Калачова проти Російської Федерації, зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК - тест з метою вирішення цього спору про батьківство». Суд враховує, що на сьогодні ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Згідно з частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Висновок експерта №103-276-2019 від 10 жовтня 2019 року відповідно до вимог ЦПК України, є належним і допустимим доказом, будь-яких спростувань цього висновку сторонами не надано. Заперечення відповідача [PERSON] проти позову з посиланням на фото позивача та дитини як підтвердження схожості між ними (а. с. 52) та на те, що між сторонами існували інтимні відносини, не прийняті судом до уваги, оскільки не можуть бути належними доказами кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] , вчиненого виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області 12 березня 2014 року за № 2, є доведеними та підлягають задоволенню. Вимоги позивача [PERSON] в частині зобов`язання Турійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області виключити відомості про нього, як батька дитини - [PERSON] , [INFO] , з актового запису за № 2, складеного 12 березня 2014 року виконавчим комітетом Кульчинської сільської ради Турійського району Волинської області, до задоволення не підлягають, оскільки такі зобов`язання відповідно до чинного законодавства не можуть бути покладені на третю особу у справі. Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пункту 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи слідує, що відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 04 червня 2018 року та від 30 червня 2020 року, позивач сплатив адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 3000 гривень за надання правової допомоги у даній цивільній справі. Згідно з актом стосовно надання професійної правничої допомоги за договором №034228 від 04 червня 2018 року адвокатом були виконані такі послуги: попередні консультації щодо характеру правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовка та складання процесуальних документів, представлення інтересів позивача в судових засіданнях. Крім того, відповідно до квитанції від 13 вересня 2019 року на підставі рахунку - фактури від 13 вересня 2019 року №447 позивач сплатив 6620.70 гривень за проведення судово - медичної експертизи. Надані позивачем документи відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката та проведення експертизи у даній справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, в розмірі 6620.70 гривень. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704.80 гривень судового збору. На підставі викладеного, статей 122, 126, 136 СК України, та

Outcome: partial