Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2010 року по [INFO] . У період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 15.11.2017 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10.01.2019 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюбу, [INFO] народилася донька [PERSON] . У позивача на утриманні перебуває непрацююча дружина, малолітня дитина та сплачуються аліменти на утримання спільної із відповідачем доньки [PERSON] . Частково, враховуючи вказані обставини, Деснянським районним судом м. Києва було зменшено розмір аліментів з ј на 1/5 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Проте розгляд справи здійснено за відсутністю позивача. На момент ухвалення рішення по справі не було враховано всіх доказів, що на теперішній час призводить до непропорційного розподілу коштів на утримання непрацюючої дружини і обох дітей, які мають рівні права на матеріальне забезпечення. Наразі матеріальне забезпечення спільної із відповідачем дитини фактично покладено на позивача одноособово. Розмір аліментів щомісячно в середньому складає 6000 грн., при цьому рівень доходів та майновий стан відповідача є незрозумілим, хоча відповідачу належить автомобіль. У позивача змінився сімейний і матеріальний стан. Крім того, позивач вказує, що на розгляд справи суттєво відіграє майновий стан відповідача, на утриманні якої перебуває донька від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Оскільки вважає, що матеріальний стан відповідача змінився в сторону збільшення. На підставі викладеного, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/5 на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07.12.2020 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява, відповідно до якої останній просить змінити розмір аліментів з 1/5 на 1/6 частину від заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву просив її задовольнити у зв`язку із зміною свого сімейного стану та покращенням матеріального стану відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала, вказавши, що доводи викладені у позовній заяві вже були предметом судового розгляду, нових обставин у позивача не виникло. Посилання позивача на нецільове використання аліментів є безпідставним, оскільки відсутнє відповідне рішення. Вислухавши вступне слово позивача та відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2010 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.25). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.27). З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 10.01.2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Як вбачається з копії наказу № 25/1-В від 22.04.2019 року [PERSON] , юристу ТОВ «ММК Холдинг» надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.04.2019 року по [INFO] включно (а.с.30). З письмових матеріалів справи вбачається, що за позовною заявою [PERSON] та на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2019 року було змінено розмір аліментів встановлений судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 15.11.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили (а.с.31-32). Позивач, обґрунтовуючи позовну заяву посилається на те, що на його утриманні перебуває непрацююча дружина, малолітня дитина [PERSON] та ним сплачується аліменти на утримання спільної дитини із відповідачем. Оскільки при зміні сімейного стану позивача, одночасно змінився і його матеріальний стан. Крім того, під час ухвалення рішення не було враховано всіх доказів, що на даний час призводить до непропорційного розподілу коштів на утримання непрацюючої дружини і обох дітей, які мають рівні права на матеріальне забезпечення. Позивач також посилається на те, що матеріальне забезпечення спільної із відповідачем дитини - [PERSON] фактично покладено на позивача одноособово, а матеріальний стан відповідача змінився в бік покращення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Диспозиція статті 192 СК України містить перелік обставин за яких суд може зменшити розмір аліментів за позовом платника аліментів, такими обставинами є зміна: матеріального стану, сімейного стану, стану здоров`я та інших обставин визначених СК України, які дають підстави для зменшення розміру присуджених судом аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Доводи позивача про те, що зміна його сімейного стану, а як наслідок зміна його матеріального стану є підставами для зміни розміру аліментів, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини вже були предметом судового розгляду, за результатами яких було ухвалено рішення Деснянським районним судом м. Києва від 04.04.2019 року, яким позовні вимоги задоволені частково та змінено розмір аліментів з ј на 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Посилання позивача на те, що матеріальне утримання дитини [PERSON] , [INFO] , покладено на позивача одноособово, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено. Позивач вказує на те, що відповідач, витрачаючи кошти на навчання [PERSON] , [INFO] (донька відповідача від першого шлюбу) у Приватному вищому навчальному закладі - Інститут «Українсько - американський університет Конкордія» (а.с. 37, 46), фактично не несе жодних матеріальних витрат на утримання доньки [PERSON] . Разом з тим, суд звертає увагу на положення ст. 186 СК України. Відповідно до вказаної норми - контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Проте, письмові матеріали справи не містять, а стороною позивача не наведено належних, допустимих та достатніх доказів нецільового використання відповідачем аліментів на утримання доньки [PERSON] . Доводи позивача про те, що матеріальний стан відповідача покращився судом до уваги не приймаються з огляду на наступне. Відповідач в судовому засіданні, категорично заперечувала покращення свого матеріального стану. Посилання позивача на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2020 року, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року (а.с.39-45), відповідь РСЦ МВС в м. Києві ( а.с. 36), суд до уваги не приймає, оскільки вказані судові рішення та відповідь не можуть слугувати доказами покращення майнового стану відповідача. Позивач, в свою чергу, на підтвердження покращення майнового стану відповідача, не надав жодних доказів в розумінні положення ст.ст. 76-80 ЦПК України. Суд враховує, що обов`язок по доказуванню позовних вимог та по доказуванню тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, покладається саме на позивача, і не може перекладатись на відповідача обов`язок по спростуванню доводів позивача. Судом достовірно в судовому засіданні не встановлено, що матеріальний стан відповідача покращився. Письмові матеріали справи не дають змоги суду зробити беззаперечний висновок стосовно покращення матеріального становища відповідача. За статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Враховуючи те, що позивач не надав достатньо доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Відповідно до положення ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed