Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2004 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу він та відповідач [PERSON] мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO]. Проте, незважаючи на народження спільних дітей - доньок [PERSON] та [PERSON], їхнє спільне сімейне життя із кінця 2013 року - початку 2014 року не склалося через різні погляди на життя та життєві ситуації, різне сприйняття тих чи інших подій. Вони поступово віддалилися одне від одного, неодноразові спроби розпочати «все з початку» не призвели до позитивного результату, а тому, оскільки їх подальше спільне життя як подружжя - неможливе, із грудня 2015 року він та відповідач [PERSON] як подружжя спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Примирення між ними також неможливе, що підтверджується їхніми стосунками, але й подальше їх спільне життя як подружжя, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності, позов визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 2083 (а.с. 11). Сторони від шлюбу мають двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 13). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з грудня 2015 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved