Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 03.06.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому, за актовим записом № 316. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбних стосунків вони не підтримують, примирення не досягнуто, зберігати сім`ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.09.2019 року по даній справі було відкрито загальне позовне провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.06.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому, за актовим записом № 316 /а.с.4/. У судовому засіданні також встановлено, що від даного шлюбу подружжя неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2004 року /а.с.11/. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім`я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved