overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : визначити розмір часток у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] за кожним із співвласників, а саме за [PERSON] - 1/2 частку, за [PERSON] -1/2 частку. В обґрунтування позову навів наступне. Йому та відповідачці [PERSON], відповідно до свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 14.10.1997 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується наданим свідоцтвом [NUMBER]. На теперішній час хоче зареєструвати у спірній квартирі співмешканку, але не може цього зробити через те, що їхні частки не визначені, та відповідачка вважає, що її частки є більшою ніж 1/2 частка. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, тому вважає, що частки у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] є рівними, а саме по 1/2 частині кожному. У судове засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення, у судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво (а.с.3), технічний паспорт (а.с.4), план (а.с.5), повідомлення (а.с.6). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини, з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за №115. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 27 квітня 2007 року він уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09 липня 2018 року. З відповідачкою не проживають з початку 2010 -2011 року, шлюбні стосунки не підтримували протягом 6-7 років, цей факт, також встановлено та зазначено в рішенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яким розірвано шлюб між ними. В зазначений період і він, і відповідачка, мали інші стосунки, що можуть підтвердити свідки. У зв`язку з чим він має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122,124,126,127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як відсутності кровного споріднення між собою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішенням про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Крім того, відповідачка 30 листопада 2019 року уклала інший шлюб з громадянином [PERSON] . Саме із цим чоловіком вона мала тривалі стосунки. Зазначені позивачем обставини може підтвердити - [PERSON] . Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні подала заяву в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: виключити запис про нього - [PERSON], [INFO], громадянина України, як батька, з актового запису № 376, зареєстрованого 29 червня 2016 року Саксаганським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про народження дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив наступне. З відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Починаючи з грудня 2014 року їхні відносини погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб було розірвано 3 лютого 2016 року. Після розірвання шлюбу не бачилися з відповідачем та не підтримували стосунки. У червні 2016 року від відповідача дізнався, що вона була вагітна від іншого чоловіка і 2 червня 2016 року народила дитину - сина [PERSON]. При цьому, у актовому записі про народження її дитини у графі батько дитини були зазначені відомості про нього - [PERSON], як батька дитини, та крім того, дитині було присвоєно його прізвище та по-батькові згідно його імені. Як пояснила відповідач, все це сталося не з її вини, а із - за того, що її дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ним та нею, як подружжя. Тобто у неї ніхто не питав її думку та дозвіл на це. Таким чином, позивач не являючись біологічним батьком дитини, записаний у актовому записі про народження дитини відповідача - [PERSON], [INFO], батьком. Тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 136 ч. 1 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 122 ч.2 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Згідно ст. 136 ч. 6 СК України, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить виселити відповідача з належної позивачу квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Разом з ним в квартирі зареєстрована його дружина - [PERSON] та відповідач [PERSON], який є племінником дружини позивача. Позивач був вимушений сплачувати заборгованість за кредитним договором замість відповідача. На протязі останніх трьох років відповідач вів аморальний спосіб життя: пиячив, систематично псував житлове приміщення, неодноразово намагався почати бійку з членами родини. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти виселення його з квартири. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 06.06.2001 року (а.с.11). Згідно довідки ЖК «АРТЕМА-2» №695 від 15.12.2014 року, у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідки ЖК «АРТЕМА-2» №701 від 22.12.2014 року, в період з травня 2014 року по 22.12.2014 року [PERSON], [INFO] не проживав за місцем реєстрації, а саме в [ADDRESS]. В домоуправління з заявами та проханнями не звертався (а.с.16). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить : зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] сплачуваних ним на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини до 1/6 частини його заробітку доходу. В обґрунтування позову навів наступне. З відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за заявою [PERSON] було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Від першого шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається у Криворізькому державному педагогічному університеті на І курсі психолого педагогічного факультету, денна форма навчання, за контрактом. За заявою [PERSON] суддею Кіровського районного суду м. Дніпро 25 лютого 2019 року було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 лютого 2019 року і до повноліття дитини. Подаючи заяву про видачу судового наказу відповідачка не повідомила суд про те, що він, позивач, має ще одну неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти у розмір 1\\4 частини з усіх видів заробітку. Крім того, ще має повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою та на утримання якої надає матеріальну допомогу, що підтверджується довідкою. [PERSON] навчається у м. Кривому Розі та проживає з ним та його матір`ю. На утримання двох дітей сплачує аліменти у розмірі 1\\2 частини заробітку, що на його думку суперечить вимогам ст. 183 СК України. Згідно до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду у раз зміни матеріального стану, погіршення здоров`я. У нього змінився матеріальний стан, так як він сплачує аліменти за двома судовими рішеннями При таких обставинах, йому недостатньо коштів на своє утримання та забезпечення нормального життя. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] до 1/6 частини його заробітку доходу (щомісячно). В обґрунтування позову навів наступне. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на нього, позивача, покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), що значно змінило його матеріальний стан. Вважає, що визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2017 року розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 192 СК України з наступних підстав. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] на нього покладений обов'язок виплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини мого заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Саксаганського районного суду від 21 квітня 2009 року на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] до 1/6 частини заробітної плати щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що згідно рішення Саксаганського районного суду від 21 квітня 2009 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати. За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2015 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітної плати та за рішенням Жовтневого районного суду від 30 вересня 2015 року з нього утримуються аліменти на користь та на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітної плати. Також на його утриманні знаходиться матір [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркою, та часто хворіє. Утримувані з нього аліменти загалом становлять 7/12 (58 %) заробітку, що перевищує встановлену законом частку. З даним розміром аліментів не згоден. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позов визнала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1500 гривень на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою [PERSON] перебуває у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2013 року, йому було встановлено виплату аліментів на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 13.11.2013 року. На момент подачі позову про стягнення аліментів, працював старшим продавцем у гіпермаркеті «Епіцентр» та мав певний дохід. На теперішній час звільнений з вищевказаної роботи та подав заяву до Криворізького міського центру зайнятості для пошуку робоит та/або надання йому статусу безробітного, тобто не має доходів для сплати аліментів у розмірі 1500 грн. Таким чином, враховуючи зміну його матеріального стану, як платника аліментів, змушений звернутися до суду з позовом про зміну стягнення аліментів з 1500 грн. на ? частину. В ході розгляду справи неналежна відповідачка [PERSON] замінена на належну відповідачку [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, підтвердивши доводи, викладені в позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: поділити між [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2010 року, його, позивача, дружина [PERSON], за його згодою, посвідченою Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою, 27 серпня 2010 року за реєстровим №2-822 на набуття квартири, яка буде спільною сумісною власністю, стала власницею квартири [ADDRESS]. Цей договір посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-823.На день посвідчення договору і по теперішній час, перебуває з відповідачем в шлюбі, актовий запис про шлюб №1365 від 25.12.1993р. На теперішній час проживають окремо і сімейних стосунків не підтримують. Дітей від цього шлюбу не мають. Згідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Але відповідач добровільно виділити його, позивача, частку в спільній сумісній власності відмовляється. Згідно до вимог ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них, у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановою №5 від 07.02.2014 року, п.17, роз'яснює, що розглядаючі позови, пов'язані з правом спільної сумісної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох, або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є майно, набуте подружжям за час шлюбу ( ст. 60-74 СК України). Вважає, що згідно закону, має право на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрачання документа, який засвідчує його право власності. ( ст. 392ЦК України). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав повністю. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1800 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки склалися неприязнені стосунки один до одного. Крім того позивач зазначив, що у них з відповідачем різні характери, відсутні між ним та відповідачем взаєморозуміння та довіра. Спільне господарство та шлюбні відносини між ними припинені, примирення з відповідачем позивач вважає неможливим. В судове засідання зявився представник позивача, надав заяву, якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті « Слобідський край» причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.01.2010 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося,оскільки склалися неприязнені стосунки один до одного. Крім того, спільне господарство та шлюбні відносини між ними припинені, примирення з відповідачем позивач вважає неможливим. Як вбачається зі ст. 124 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб.

Outcome: approved