Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 08.11.2013 р. в сумі 56\~828 грн. 80 коп., також просить стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі у розмірі 568 грн. 29 коп. Позивач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, та відсутністю його представника, позовні вимоги задовольнити, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідачів неповажною. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, чи разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 08.11.2013 р. [PERSON], [PERSON] на підставі укладеного між ними договору позики отримали від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 4720 грн., строком до 08.12.2013 р., що підтверджується копією договору позики грошових коштів від 08.11.2013 р. ( а.с. 4). До теперішнього часу борг не повернуто. Відповідачі порушили взяті на себе зобовязання, оскільки вони повинні були повернути не тільки борг, але й сплатити пеню, яка відповідно до пункту 7 договору складає 1% від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальнику) грошову суму, а позичальник зобовязується повернути таку ж саме грошову суму ( суму позики). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений до горовим або законом. Договором розмір процентів не встановлюється. Пеня за договором позики станом на 07.12.2016 р. становить : 4720 х 1% х 1095 днів ( з 06.12.2013 р. по 07.12.2016 р.) = 51684 грн. Три проценти річних від суми боргу за весь час прострочення виконання зобовязання складають 424 грн. 80 коп.( 4720 х 3% річних х 3 роки прострочення). Таким чином сума бору, яку відповідачі повинні повернути позивачу становить 56828 грн. 80 коп., з них: 4720 грн. основний борг; 424 грн. 80 коп. 3% відсотки річних за користування коштами ; 51684 грн. пеня. Вивчивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по оплаті судового збору у розмірі 568 грн. 29 коп.

Outcome: approved