Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Івангородської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власностін на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 01 липня 2004 року померла її двоюрідна баба [PERSON]. На випадок смерті. [PERSON], будь-яких розпоряджень не робила. Спадщину після її смерті фактично прийняла її мати [PERSON], адже проживала разом з нею на день її смерті, так як вони мали тісні родинні відносини, що стверджується довідкою Відповідача від 07.08.2017 №701. Відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Її мати [PERSON], померла 01.02.2017. Вона, являється єдиною спадкоємницею, яка прийняла спадщину за законом після смерті матері, про що є заведена [PERSON] приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу, відповідна спадкова справа. Проте, у зв'язку із відсутністю у неї правовстановлюючого документу, на вищезгадану земельну ділянку та документів, які б підтверджували факт, її із померлою 01.07.2004 [PERSON] родинних відносин, Христинівською районною нотаріальною конторою унеможливлено видача мені свідоцтва про право на спадщину. Щодо її із померлим [PERSON], родинних відносин позивачка зазначила наступне, що він являвся її двоюрідним дядьком. Ступінь їх з ннеюим родинних відносин така: - її мати [PERSON] (уроджене прізвище [PERSON]) являлися племінницею [PERSON] Батьками її матері [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] Євлампія (згідно свідоцтва про смерть - [PERSON]) Семенівна (обоє померли). За розповідями матері, [PERSON] народилася 24 серпня 1928 року, а її мати [PERSON] народилася приблизно у 1904-1905 році. Для встановлення факту їх родинних відносин та отримання актових записів про народження [PERSON] 24.08.1928 р. н. (уродженки [INFO], а тепер уже Теплицького району Вінницької області) та про народження [PERSON], яка народилася там же приблизно у 1904-1905 роках), нею зроблено відповідний запит до Державного архіву Вінницької області (у Теплицькому відділі ДРАЦС, їй в усній формі пояснили, що такі записи у них відсутні). У березні цього року від Державного архіву Вінницької області, нею отримано відповідь від 13.03.2017 року №07-968, 969/7 про відсутність інформації про вчинення вищезазначених актових записів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, суду надана заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника Івангородської сільської ради. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовпідлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. З матеріалів справи, зокрема: Згідно актового запису про смерть № 14 [PERSON] померла 01.07.2004 роу у віці 77 років. Згідно актового запису про смерть № 5 від 02.02.2017 року, складений виконавчим комітетом Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області - [PERSON] померла 02.02.2017 року у віці 76 років. Згідно довідки № 701 від 07.08.2017 виданої виконавчим комітетом Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області гр..[PERSON] [INFO] про те, що спадщину після смерті 02.02.2017 р. [PERSON] фактично прийняла гр..[PERSON], яка постійно проживала разом з ним на день смерті. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 008816 виданого громадянину України [PERSON], про те, що йому передається у власність земельна ділянка площею 2,33 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адмінмежах Івангородської сільської ради. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-СР № 318627 запис №5, матірю [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Згідно довідки № 756 від 05.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області гр. [PERSON] [INFO] про те, 01.04.2007 р. [PERSON] за свого життя визнала її своєю двоюрідною внучкою і вони мали тісні родинні відносини та були повязані спільним побутом. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцем, згідно вимог ч.1 ст.1261 ЦК України являється її дочка [PERSON] ( позивач) та син [PERSON] який в свою чергу відмовився від усієї спадщини на користь [PERSON]. Згідно ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері, шляхом спільного проживання із спадкодавцем до дня смерті, а також подала у встановлений законом термін до приватного нотаріуса [PERSON], заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкоємець [PERSON] набула право власності на спадкове майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом право власності на на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах Івангородської сільської ради Христинівського району Черкаської області, як на спадкове майно після смерті матері [PERSON].

Outcome: approved