Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 14.10.2014 р. у сумі 30542 грн.04 коп., що складає 1200 доларів США на час подачі позову ( 28.08.2017 р.), посилаючись на те, що між ним та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 1200 доларів США зі строком повернення до 14.10.2015 р., проте [PERSON] своїх зобовязань не виконав, тому позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з позичальника зазначеної суми. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача інфляційні збитки за період з жовтня 2015 р. по серпень 2017 р. у розмірі 7088 грн. 84 коп. , 3% річних від простроченої суми -1717 грн. 04 коп., а також судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Між [PERSON] і [PERSON] 14 жовтня 2014 р. укладено письмовий договір, відповідно до умов якого [PERSON] надав відповідачу у борг суму 1200 доларів США зі строком повернення до 14.10.2015 р. За правилами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.Оскільки , [PERSON] не виконав зобов'язання і не повернув борг, чим порушив вимоги договору, сума у розмірі еквівалентній 1200 доларам США підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п.11 Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України 12.11.2003 № 496, інформація про встановлені офіційні курси гривні до іноземних валют та банківських металів розміщується в міжнародній комп'ютерній мережі Інтернет. Офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним Банком, опублікований на офіційному інтернет-представництві НБУ і станом на 28.08.2017 р. становить за 100 доларів США 2554.55 грн. Таким чином, сума боргу в розмірі 1200 доларів США в гривневому еквіваленті з урахуванням офіційного курсу валют складає 30654 грн. 60 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно зі ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012року у справі №6-49цс12). Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991року, індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Отже, норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні. Оскільки між сторонами було укладено договір позики в іноземній валюті, сума в національній валюті визначена на час подачі позову, підстав для стягнення індексації за минулий період , що передує подачі позову, не мається. Три відсотки річних від простроченої суми, які підлягають стягненню з відповідача складатиме 1718 грн. 33 коп. (30654 грн. 60 коп.х 3%/ 365х 682- кількість днів прострочення). Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 640 грн. Зазначену суму необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial