Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (надалі ПАТ «АТ НДІРВ») про стягнення заробітної плати з липня по грудень 2013 року в розмірі 22117 грн., за січень, серпень грудень 2014 року в розмірі 10830 грн., компенсацію в розмірі місячного окладу у звязку зі звільненням за скороченням штату в розмірі 3290 грн., компенсацію за невикористану відпустку за 2014 рік в розмірі 2093 грн., компенсацію у звязку із затримання заробітної плати за 2013 рік в розмірі 16426 грн., за 2014 рік в розмірі 5070 грн., а всього 59826 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 13.05.1993 року працював ПАТ «АТ НДІРВ». Наказом № 158 від 23.12.2014 року його було звільнено з роботи за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Зазначає, що в порушення ст. 116 КЗпП України відповідач не виплатив йому в день звільнення заробітну плату за 2013-2014 роки, компенсацію за невикористану відпустку, компенсацію у звязку зі звільненням за скороченням штату, а також компенсацію у звязку із затримання заробітної плати за 2013-2014 роки. За вказаних обставин, змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. В судове засідання\~\~позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання\~представник відповідача не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходили, за таких обставин, з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, мав достатній час для підготовки та викладення по справі своїх доводів та заперечень, жодного разу до залу суду не зявився, проте судом був повідомлений належним чином та завчасно, зважаючи на положення ч.3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якого, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 13.05.1993 року працював начальником ПРБ ВАТ «Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», 3 02.10.1995 року переведений старшим диспетчером, з 16.02.2000 року переведений начальником ПРБ, а з 02.02.2004 року переведений начальником ПДО (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 11.04.2011 року перетворено у ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань»), 30.12.2014 року позивач був звільнений із займаної посади у відповідності до п.1 ст. 40 КЗпП України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не раніше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від\~\~ підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки ПАТ «АТ НДІРВ» № 191 від 03.11.2015 року станом на 17.09.2015 року загальна сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 39249,00 грн. (в тому числі вихідна допомога 3256,67 грн. та компенсація за невикористану відпустку 3926,77 грн.). За таких обставин, суд вважає, що своїми діями відповідач порушив вимоги чинного законодавства України про працю, що призвело до порушення законних прав позивача на оплату праці, у звязку з чим суд приходить до висновку, що доводи позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з липня 2013 року по грудень 2014 року, в тому числі вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 39249,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, суд не приймає доводи представника відповідача, що позивач [PERSON] працював у відповідача тільки в режимі дводенного робочого тижня, оскільки вказані доводи спростовуються розрахунковими листами за визначений період її працевлаштування, виданими бухгалтерією підприємства, в тому числі довідкою ПАТ «АТ НДІРВ» № 191 від 03.11.2015 року. Вирішуючи питання про стягнення компенсації у звязку з затримкою заробітної плати суд виходить з того, що вказані відносини регулюються України, Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427.\~ Положеннями статті 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.\~ У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням рішення.\~ Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд касаційної інстанції в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року, яка надана як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в подібних правовідносинах.\~ Разом з тим, відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. З урахуванням наведеного, суд погоджується з розрахунком проведеним позивачем щодо визначення розміру компенсації втрати частини за період затримки з липня 2013 року по грудень 2015 року в розмірі 25479,63 грн., у звязку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про\~\~судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі\~\~-\~\~за\~\~подання\~\~позовів про стягнення заробітної плати,\~\~поновлення на роботі та за іншими вимогами,\~\~що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволеної частини позовних вимог. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 647,28 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved