Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року на користь відповідачки, на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], та перейти з твердої грошової суми в розмірі 700,00 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, мотивуючи позов тим, що в теперішній час він ніде не працює, припинив підприємницьку діяльність, став проживати у фактичному шлюбі з [PERSON], у зв'язку з цим не має змоги належним чином забезпечити виконання рішення суду щодо сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і просить задоволити його з підстав викладених у позовній заяві та просить суд змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів в частці, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. При цьому, позивач в більшості висловлював свої суб'єктивні міркування та припущення з приводу вище зазначеного позову, а також розповідав про обставини, які ніякого правового значення по даній цивільній справі не мають. Відповідачка [PERSON] позов не визнала повністю, просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, оскільки ніяких нових обставин, крім тих які були досліджені в судовому засіданні при винесенні рішення 12.11.2013 року, позивач не навів. Крім того, вона пояснила, що в останні місяці позивач взагалі не сплачував аліменти і весь тягар матеріальних витрат на дитину був покладений на неї, оскільки вона несе непередбачувані витрати по лікуванню дитини, навчанню, що потребує додаткових фінансових витрат. На її думку, звернення позивача до суду з даним позов викликане тим, що він намагається будь-яким способом досягти зменшення виплат на дитину, хоча сам, реальних спроб працевлаштуватися та отримувати дохід, необхідний для утримання дитини, визначений рішенням суду від 12.11.2013 року, не приймає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції, Полтавської області, та зроблено відповідний актовий запис № 10. Дитина проживає разом з матір'ю, що не заперечується сторонами по даній цивільній справі. Відповідно до змісту резолютивної частини рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2012 року [PERSON] був зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року, позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів був задоволений частково, зменшено розмір аліментів з 1000 грн. до 700 грн. Вказане рішення [PERSON] не оскаржувалось. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за № 436 від 16.10.2013 року, [PERSON], припинив свою підприємницьку діяльність 11 вересня 2013 року. Відповідно до довідки № 5480 від 16 жовтня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області, [PERSON] з 26 серпня 2001 року і по даний час не працює. Відповідно до довідки № 582 від 16.12.2013 року, виданої Котелевським районним центром зайнятості [PERSON] в центрі зайнятості на обліку, як безробітній не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує. На думку суду, обставини, які навів позивач в обгрунтування свого позову, не свідчать про зміну матеріального або сімейного стану, які б слугували підставою для задоволення позову і були враховані судом при винесенні рішення від 12 листопада 2013 року. Крім того, суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, оскільки платник аліментів не працює, має мінливий, нерегулярний дохід і тому відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів в твердій грошовій сумі, вірно встановлений попередніми рішеннями суду. Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд з урахуванням всіх вище зазначених обставин вважає реальною для платоспроможності позивача буде сума в 700 гривень щомісяця на утримання сина - [PERSON]. Такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed