overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про повернення позики, посилаючись на те, що 27 вересня 2014 року між ними було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 230000 грн. Вказану суму позики відповідач зобовязався повернути до 28 вересня 2015 року, однак її не повернув. Просить стягнути із відповідача неповернуту суму позики в розмірі 230000 грн., а також судові витрати. Позивач позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у ньому та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: 27 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 230000 грн., які зобовязався повернути останньому до 28 вересня 2015 року. Однак, добровільно повернути позику у розмірі 230000 грн. відповідач відмовився. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем порушено права позивача, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення в його користь суми неповернутої позики в розмірі 230000 грн. підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свій позов позивач пояснює тим, що 21.04.1978 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Під час подружнього життя сторони набули певне майно, а саме: - Житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]; - Земельна ділянка площею 0,10га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що відповідно до ст. 60, 61, 69, 70 СК України та ст.ст. 368, 372, ЦК України вказане майно є об'єктом спільної сумісної власності, просив розділити вказане майно шляхом визнання права власності за позивачем та відповідачем по 1/2 частини відповідно. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, знайомившись з матеріалами справи, письмовими доказами, приходить до висновку, що заява позовна підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.04.1978 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Відповідно до матеріал справи під час проживання в шлюбі сторони набули майно, а саме: - Житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]; - Земельна ділянка площею 0,10га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України - майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути належним чином підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 01 серпня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 серпня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1181. Від даного шлюбу у сторін спору дітей немає. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з'явилась та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1181.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 03 жовтня 2015 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Проти примирення заперечує. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 жовтня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1869. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2016 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №968. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1869.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 03 лютого 2018 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Проти примирення заперечує. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 лютого 2018 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №172. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 липня 2018 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1619. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №172.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 04 серпня 2002 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Між ними фактично припинилися подружні відносини, близько 7 років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 серпня 2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 11 квітня 2018 року, про що зроблено актовий запис за №995. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Тривалий час сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Відповідач в судове засідання не з'явилася та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 серпня 2002 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №995.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 вересня 2017 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо його представник - адвокат Фільварочна О.Б. подала заяву про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує та просить задовольнити, проти примирення заперечує. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання була неодноразово повідомлена. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 вересня 2017 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 вересня 2017 року, виданим Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис за №1788. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з`явилась та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилась та відзив на позов не подала. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 вересня 2017 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис за №1788.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 06 листопада 2004 року між ними було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказує, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилась, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позов визнає, строку для примирення просить не надавати, оскільки останні чотири роки проживають окремо. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 листопада 2004 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 082463, виданим Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, про що зроблено актовий запис за № 235. У даному шлюбі у сторін народились діти: -02 червня 2006 року син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 031041 від 15 червня 2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за № 1242; -15 листопада 2007 року син [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 063133 від 22 листопада 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції в Рівненській області, про що зроблено актовий запис за № 357. Сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 листопада 2004 року Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, про що зроблено актовий запис за № 235.

Outcome: approved