Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем - [PERSON], що зареєстрований 07 жовтня 2000 року у Відділі реєстрації АГСу Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 33 та не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, пов'язані із розглядом справи. Свої вимоги мотивував тим, що 07 жовтня 2000 року у Відділі реєстрації АГСу Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 33 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2017 року вони хоч і проживають разом, але не проживають однією сім'єю та не підтримують подружніх стосунків. За час спільного проживання переконались, що немає спільних інтересів, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, але завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилась, але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 жовтня 2000 року у Відділі реєстрації АГСу Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved