Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявоюдо АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів,шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на даний час позивач дізнався про те, що приватним виконавцем Сколибог О.С. 07.02.2018 року накладено арешт на належне йому на праві власності майно в рамках відкритого виконавчого провадження №55737836 з примусового виконання виконавчого напису №6319, виданого 08.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 166527,63грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6669,07грн., заборгованості за відсотками у розмірі 89230,73грн., заборгованості з комісії у розмірі 3841,44грн., заборгованості з пені у розмірі 58380,31грн., заборгованості по штрафам(фіксована частина) у розмірі 500,00грн., заборгованості по штрафам(відсоток від суми заборгованості) у розмірі 7906,08грн.. Звернувшись до банку з метою написання заяви про припинення стягнення та вимогою розібратися стосовно якого саме кредиту було видано виконавчий напис, письмової відповіді не отримав, усно працівники банку вимагали погашення всієї суми заборгованості. Позивач стверджує, що кредит, який він брав у банку в 2007 році, ним повністю виплачений, ніяких листів претензій або попереджень від банку він не отримував. Однак, навіть якщо виходити з презумпції дійсності договору, позивач заявляє про незаконність виконавчого напису, з наступних підстав. Виконавчий напис від 08.07.2017 року був виданий про стягнення грошових коштівбез зазначення конкретного кредитного договору, періоду, що є порушенням законодавства. Усно представниками банку йому роз`яснено, що кредитні зобов?язання від 2007 року зі штрафними санкціями до 2017 року. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги стягувачаПАТ КБ «ПриватБанк» не були безспірними та заявленіпоза межами позовної давності,а тому просить суд захистити права споживача як отримувача фінансових послуг та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №6319, виданий08.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Зубенко О.А. в судове засідання не з?явились. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та в установленому законом порядку.Від представника позивача адвокатаЗубенка О.А.через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити(а.с.140, ). Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» (раніше ПАТ КБ «ПриватБанк», назва якого 21.05.2018 року змінена на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»)в судове засідання не з?явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та в установленому законом порядку. Відповідно до письмового відзиву на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що чинним законодавством встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов?язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано всі необхідні документи згідно Переліку, отже, єдиною підставою для визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є наявність у боржника довідки про виконання зобов?язань за кредитним договором в повному обсязі. З огляду на те, що у [PERSON] відсутня вказана довідка, отже, зобов?язання за договором не виконані, а тому у приватного нотаріуса були всі наявні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Просять відмовити [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі, та у випадку відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні, розглянути справу у його відсутності(а.с.38-40). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. в судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлений своєчасно та в установленому законом порядку, не з?явився. Суду надана письмова заява, відповідно до змісту якої просить розглянути справу у його відсутності(а.с.136,152). Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлений своєчасно та в установленому законом порядку, не з?явився. Суду надана письмова заява, відповідно до змісту якої просить розглянути справу у його відсутності(а.с.137,154). Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересуособи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у судовому рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статі 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595. Виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси( п.19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»).Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.Статтею 88 вище вказаного закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вище вказаний Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису(пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені; відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача(підпункт 2.2пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктам 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджується документам, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п.1 зазначеної постанови КМУ, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Судом встановлено, що 08 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.на підставі ст.34 ч.1 п.19, ст.ст.87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі №6319про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №ZPXRRX55200762 від 14.02.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 01.06.2017 року грошових коштів у сумі 166527,63грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6669,07грн., заборгованості за відсотками у розмірі 89230,73грн., заборгованості з комісії у розмірі 3841,44грн., заборгованості з пені у розмірі 58380,31грн., заборгованості по штрафам(фіксована частина) у розмірі 500,00грн., заборгованості по штрафам(відсоток від суми заборгованості) у розмірі 7906,08грн..Разом з тим, у виконавчому написі зазначено, що стягнення здійснюється за період з 14 лютого 2007 року по 1 червня 2017 року. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред?явлений до виконання протягом одного року(а.с.107). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 07.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №55737836 при примусовому виконанні виконавчого напису №6319, виданого 08.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.12). Положеннями ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розмірі заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.Позивач [PERSON] оспорює вчинений нотаріусом виконавчий напис з підстав спливу строків давності за вимогами відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За нормами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, кратка дії в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 18.06.2014 року(справа № 6-61цс14), за договором про надання банківських послуг (позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), якими встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності(ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту(ст.261 ЦК України). При отриманні кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу. В рішенні Європейського Суду з прав людини «Стаббініс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року зазначено, що строк позовної давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і остаточність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, що мали місце в далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми. За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. ст. 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила(ч.1ст. 261 ЦК України).За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання( ч.5 ст. 261 ЦК України). Згідно правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 06 листопада 2013 року у справі №6-116 цс13, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За змістом ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з виписки з рахунка[PERSON], на підставі якого, разом із іншими документами, вчинено виконавчий напис № 6319 від 08.07.2017 року, за період з 14.02.2007 року по 01.06.2017 року позичальником не зроблено жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPXRRX55200762 від 14.02.2007 року(а.с.79-81). Таким чином, у даному випадку початок перебігу позовної давності припадає на 15.03.2007 року. Тобто прострочення основного боргу згідно з випискою з рахунку боржника, настало раніше 08.07.2014 року, поза межами трирічного строку позовної давності до дня вчинення виконавчого напису № 6319 від 08.07.2017 року. Як було зазначено судом раніше, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років(стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років за вимогою про стягнення основного боргу, та більше одного року за вимогою про стягнення пені та штрафу, і вчинив виконавчий напис, в якому з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 14.02.2007 року по 01.06.2017 року, про що зазначено у виконавчому напису,тобто за період 10 років 3 місяці4 дні.Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, ухвалою суду від 25 січня 2019 року за заявою позивача про забезпечення позову, постановлено до набрання законної сили рішення у даній цивільній справі забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №6319, виданого 08.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №ZPXRRX55200762 від 14.02.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 01.06.2017 року грошових коштів у сумі 166527,63грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6669,07грн., заборгованості за відсотками у розмірі 89230,73грн., заборгованості з комісії у розмірі 3841,44грн., заборгованості з пені у розмірі 58380,31грн., заборгованості по штрафам(фіксована частина) у розмірі 500,00грн., заборгованості по штрафам(відсоток від суми заборгованості) у розмірі 7906,08грн., за виконавчим провадженням ВП №55737836, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С..За подачу до суду заяви про забезпечення позову позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 384,20грн.. Таким чином, оскільки у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачана користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачідо суду заяви про забезпечення позову судовий збір у сумі 384,20грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved