Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майнових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що [PERSON], в 2008 році придбала нежитлове приміщення з цегли загальною площею 207,2 кв.м, яке розташоване за адресою : Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Лепкого Б., буд. 41 «с-1», що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради 14.07.2008 року на підставі рішення Гусятинської селищної ради №158 від 25.06.2008 року та земельну ділянку, площею 652 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Лепкого Б., 41 »с-1», кадастровий номер:6121655100:02:002:0500, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної від 13.09.2008 року, копією державного акту на земельну ділянку. 01.08.2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про його участь у реконструкції та переплануванні вище зазначеного приміщення в бар та будівництво другого поверху, площа якого становила 239.5 кв.м. За умовами вказаного вище договору він зобовязався у вказані у Договорі строки провести авансування та у ході будівництва здійснити повну оплату вартості обумовлених у Договорі будівельних робіт шляхом передачі Відповідачу у власність грошових коштів у сумі кошторисної вартості матеріалів та робіт, тобто, - профінансувати реконструкцію та перепланування вказаного приміщення в обсягах, визначених у договорі, а Відповідач зобов'язався здійснити реконструкцію нежитлового приміщення до моменту введення в експлуатацію передати йому майнові права на новостворене приміщення саме другого поверху та зареєструвати зміни технічного стану та новостворену частку нежитлового приміщення у встановленому законодавством порядку. Свої обовязки за Договором про участь у реконструкції та переплануванні нежитлових приміщень він виконав у повному обсязі, - сплатив Відповідачці повну суму вказаної вартості будівельно-монтажних робіт, визначену у договорі, що підтверджується розпискою Відповідача від 01.08 2009 року. Зазначена в договорі реконструкція Відповідачем фактично проведена, реконструкція та перепланування здійснені. Однак, в порушення умов договору, Відповідач не узаконила зміни технічного стану нежитлового приміщення в строк, вказаний в договорі, більш того, й надалі відмовляється проводити реєстрацію здійсненої реконструкції та перепланування, та передати йому майнові права на новостворену за його кошти частку нежитлової будівлі на його неодноразові звернення відповідає одними лише обіцянками. Тобто, Відповідач [PERSON] своїми діями не визнає набуття ним майнових прав на належне йому за договором новостворене майно, крім того, не реєструючи здійснену реконструкцію, також позбавляє його можливості на визнання за ним права власності на новостворену частку у судовому порядку, оскільки, відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ухвалою Гусятинського\~районного суду\~від 07\~березня 2018\~року до\~участі в\~зазначеній цивільній\~справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «МОЛОДА ІДЕЯ» в якості співвідповідача, [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. На підставі\~ухвали суду\~від 26\~березня 2018\~року до\~участі в\~справі залучено [PERSON], Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк [PERSON]» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. 30.03.2018 року представником відповідача [PERSON] «Молода ідея» [PERSON] подано відзив на позов, посилаючись на те, що право власності на спірну частину приміщення в позивача не виникло. Порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації врегульовано чинним на час укладення договору Цивільний кодексом України. Законом України «Про інвестиційну діяльність» та Законом України «Про фінансово- кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».? За змістом договору про дольову участь в реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Також просить звернути увагу суду на те, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту своїх прав, він має можливість звернутися із позовом про розірвання договору про участь у реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення чи стягнення із Власника переданих їй коштів. (а.с.109-112). 11.04.2018 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, в яких він додатково посилається, зокрема, на те, що з позовом про визнання права власності до суду він не звертався і ним предявлено вимоги про визнання за ним майнового права на набуття права власності на майно. (а.с.130-131, 163-164). Представником третьої особи Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк [PERSON]» подано письмові пояснення, в яких третя особа посилається на те, що з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки від 07.08.2008 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2007, відповідно до умов якого в іпотеку Банку [PERSON] було передано нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею: 207,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: 48201, Тернопільська обл., Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Лепкого Б, буд. 41 «с-1», який належить Іпотекодавцю на праві власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради 14.07.2008 року на підставі рішення Гусятинської селищної ради № 158 від 25.06.2008 року та зареєстрований Гусятинським районним комунальним БТІ 15.07.2008 року за реєстраційним номером 23968937. Як стало відомо Банку згідно відомостей, які викладені в Ухвалі від 26.03.2018 року між Іпотекодавцем та [PERSON], 01.08.2008 року без отримання на це належної письмової згоди від Банку між сторонами було укладено Договір про участь у реконструкції та переплануванні Предмета іпотеки, площа якого становила-239,5 кв. м., предметом якого була реконструкція та перепланування Предмета іпотеки в бар та побудова другого поверху під офісні приміщення. Відповідно до умов п. 5.5. Договору іпотеки Іпотекодавець зобовязався включно на підставі письмової згоди Іпотекодержателя, тобто Банку проводити капітальні ремонти Предмета іпотеки, здійснювати його перепланування або інші зміни капітального ремонту, в т. ч. зміни в технічному стані, поділ, надбудову, прибудову, реконструкцію, перепланування, відновлення, тощо. Проте, Банк такої згоди не надавав, що в свою чергу порушило право Банку як іпотекодержателя. Просять врахувати, що відповідно до Постанови ВСУ від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16 визначено, що нові обєкти нерухомого майна не є новоствореними обєктами та відмінним від іпотечного договору майном - оскільки виникли вже з привязкою до існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів. Отже, з огляду на обставини, які склалися вбачається, що нежитлове приміщення, яке є предметом спору було створене шляхом зміни первісного функціонального призначення, а саме: добудови другого поверху нежитлової будівлі з цегли за адресою: смт. Гусятин, вул. Лепкого, буд. 41 «с-1» має прив'язку до вже існуючого об'єкту і створене із використанням його складових елементів, а тому не може вважатися новоствореним об'єктом нерухомого майна, хоча і існує із зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами. (а.с.132-134). Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, їх представників, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 1 серпня 2008 року між [PERSON] (Власником) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (Інвестором) було укладено договір про дольову участь в реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення. У відповідності до п.1 даного Договору Власник приймає Інвестора у дольову участь в реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення: нежитлової будівлі з цегли загальною площею 207,2 кв.м, яке розташоване за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Лепкого Б., 41 «с-1». Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію: 4 квартал 2009 р. Згідно п.2. вище зазначеного Договору, по закінченні спорудження будинку та здачі його в експлуатацію Власник зобов'язується передати Інвестору у власність майнові права на другий поверх будівлі, що зазначена в п.1 цього договору, площею 239,5 кв.м., надати останньому усі необхідні документи на приміщення другого поверху, а також сприяти останньому в оформленні права власності. Згідно п.3 Договору: Попередня базова вартість інвестиції складає 500 000 грн. За умовами Договору Інвестор зобовязався у вказані у Договорі строки (п.4) провести авансування та у ході будівництва здійснити повну оплату вартості обумовлених у Договорі будівельних робіт шляхом передачі Відповідачу у власність грошових коштів у сумі кошторисної вартості матеріалів та робіт. (а.с.9-10). Як слідує із змісту розписки від 01.08.2009 року, [PERSON] отримала від ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 500\~000 згідно умов Договору про дольову участь в реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення від 01.08.2008 року. (а.с.11). Відповідачем [PERSON] визнано той факт, що позивачем [PERSON] взяті на себе зобов'язання по Договору від 1 серпня 2008 року виконано. Як встановлено, на момент укладення Договору від 1 серпня 2008 року, [PERSON] належало на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради 14 липня 2008 року нежитлове приміщення з цегли, загальною площею 207, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Б.Лепкого Б, будинок 41 «с-1». Згідно умов Іпотечного Договору від 07.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2007, укладеного між [PERSON] (Іпотекодавець) та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» (Іпотекодержатель), в іпотеку Банку [PERSON] було передано нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею: 207,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: 48201, Тернопільська обл., Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Лепкого Б, буд. 41 «с-1. (а.с.85-87). Відповідно до свідоцтва, виданого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори 12 вересня 2017 року, [PERSON] належало на праві власності нежитлове приміщення з цегли, загальною площею 207,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Б.Лепкого Б, будинок 41 «с-1». Свідоцтво видане відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», статті 41 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Гусятинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 11 вересня 2017 року. (а.с.53-54). Як слідує із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 98231426 від 22.09.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Молода ідея» на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 22.09.2017 року є власником нежитлового приміщення з цегли, загальною площею 207,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Б.Лепкого Б, будинок 41 «с-1». (а.с.55, 66-69). Згідно інформаційної довідки № 118348384 від 5.03.2018 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 19.09.2017 року є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0652 га, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, смт. Гусятин, вул. Б. Лепкого Б, 41 с. (а.с.97). Як встановлено судом, сторонами визнається той факт, що нежитлове приміщення за адресою: вул. Б.Лепкого, 41 «с-1», смт. Гусятин, Гусятинський район після його реконструкції та перепланування не введено в експлуатацію. Зазначені обставини підтверджуються також рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради № 327 від 22 жовтня 2010 року, згідно якого [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розміщення торгової точки по вул. Б.Лепкого, 41 «С-1» у звязку відсутністю акту прийняття в експлуатацію зазначеного майна. (а.с.157-158). Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Як встановлено судом, ФОП [PERSON] виконав свої грошові зобовязання за договором від 01.08.2008 року, повністю сплативши вартість обєкта будівництва, установлену цим договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на обєкт будівництва або для набуття майнових прав на цей обєкт. Вказані обставини підтверджуються відповідною розпискою, виданою [PERSON] про отримання коштів за договором. (а.с.11) Таким чином\~відповідач [PERSON]\~не оспорює\~набуття майнових\~прав ФОП\~[PERSON]\~на зазначене\~нерухоме майно,\~укладений між\~ними договір не визнаний судом недійсним, є чинним. Позов про визнання майнових прав на нерухоме майно [PERSON] предявив на підставі, зокрема, ст. 331 ЦК України. Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Проте у [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно не виникло. Порядок оформлення права власності на обєкт інвестування після прийняття такого обєкта до експлуатації врегульовано чинним на час укладення договору Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України «Про інвестиційну діяльність». Ураховуючи зазначене, відсутні правові підстави для визнання за позивачем майнових прав на обєкт інвестування на підставі статей 331, 392 ЦК України. Таку ж Правову позицію викладено у постановах судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16\~березня 2016\~року у\~справі №6-\~290цс16 та від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено, договір про дольову участь в реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення від 1 серпня 2008 року, на який посилається позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог, укладений між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON]. Тобто, у випадку не виконання чи неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за цим Договором, право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав може виникнути лише у сторони даного Договору, а саме у фізичної особи підприємця [PERSON], як субєкта господарювання. В цивільній справі №596/2111/17 до суду із позовною заявою про визнання майнових прав на нерухоме майно звернулась фізична особа - [PERSON], яка не є стороною даного договору. Також суд звертає увагу на те, що за змістом укладеного договору від 01.08.2008 року, ФОП [PERSON] отримає право на набуття у власність майнових прав на другий поверх будівлі після здачі будівлі в експлуатацію, а тому на момент вирішення спору у нього не виникло право вимоги щодо передачі у власність майнових прав на зазначене нерухоме майно. При цьому, ФОП [PERSON] не позбавлений права звернення із позовом про дострокове розірвання Договору про участь у реконструкції та переплануванні нежитлового приміщення та майнових прав на частину приміщення від 01.08.2008 року із стягненням усіх збитків з винної сторони, чи стягнення пені за прострочення по передачі майнових прав у власність Інвестора на підставі п. 7 Договору. (а.с.9-10). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Згідно положень ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При таких обставинах, в задоволенні позовних вимог про визнання майнових прав на майно, слід відмовити за недоведеністю. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed