Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він є власником житлового будинку який розташований в [ADDRESS] , в якому окрім нього також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , але не проживають в будинку тривалий час та не мають в ньому особистих речей. Теперішнє місце перебування відповідачів йому не відоме. На підставі чого він вимушений звернутись до суду з даним позовом, у якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської від 23.05.2019 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволені. Ухвалою суду від 02.09.2020 року заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - скасовано. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Кійко О.В. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, виходячи з того, що відповідач вважає, що зазначене майно є спільним майном подружжя та позивач набув його у власність на підставі договору купівлі продажу, а не на підставі договору дарування, який на його думку є удаваним. Не зважаючи на те, що у відповідачів є інше нерухоме майно, [PERSON] має намір проживати у будинку [ADDRESS] , однак позивач по справі перешкоджає їм у цьому. [PERSON] у судове засідання не з`явився про причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування належить житловий будинок розташований в [ADDRESS] .(а.с.9-10) Згідно довідки №3835 від 26.10.2017 року Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області окрім позивача в належному йому житловому будинку зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6) У відповідності до акту обстеження щодо підтвердження факту непроживання складеного депутатом Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області в присутності громадян, які являються сусідами [PERSON] , [PERSON] проведено обстеження в житловому будинку [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному будинку з 2003 року їх особистого майна в будинку не має.(а.с. 5). Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в ході судового розгляду, було встановлено, що відповідачі дійсно не проживають у будинку [ADDRESS] з 2003 року, тобто без поважних причин не проживають понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню її права користування та розпорядження належним йому будинком. Суд критично відноситься до твердження представника відповідача адвоката Кійко О.В. в частині того, що позивач чинить будь які перешкоди відповідачам у користуванні житловим будинком, оскільки будь яких доказів, які б підтверджували зазначене ( акти, рапорти поліції, рішення суду тощо) суду надані не були. Крім того, суд зазначає, що само по собі припускання того, що договір дарування від 29.12.1995 року є удаваним, не є підставою для відмови у позові про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК\~України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319\~ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст.\~391\~ЦК\~України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72\~ЖК\~України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405\~ЦК\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved