Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 02 жовтня 2014 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася дитина [PERSON] . Оскільки зачаття дитини відбулося ще в період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] (з 12.01.2016 р. - [PERSON] та при їх спільному проживанні, ні в кого не виникало сумнівів щодо батьківства відповідача. 12 січня 2016 року позивач вступив у шлюб з матір`ю дитини - [PERSON] . Зараз подружжя разом з дитиною проживає спільно. Після розірвання шлюбу юридичний батько дитини, [PERSON] , не намагався брати участь у її вихованні. З часом, спостерігаючи як зростає дитина, проаналізувавши з дружиною їх відносини до вступу у шлюб, у позивача виникли припущення щодо його можливого батьківства відносно [PERSON] . Експертизою від 15 червня 2020 року факт батьківства позивача щодо дитини, [PERSON] , було встановлено з вірогідністю 99.999998%. Оскільки обов`язок забезпечення повного, всебічного та гармонійного розвитку дитини покладається на її батьків, то встановлення належного батьківства щодо дитини є основоположним фактором для належної реалізації такого обов`язку. Позивач, не будучи юридичним батьком своєї дитини, обмежений у реалізації своїх прав та обов`язків щодо дитини, що негативно впливає на життя як доньки, так і сім`ї в цілому. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , складеного Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14 листопада 2014 року за № 65, шляхом виключення відомостей про [PERSON] , [INFO] як батька дитини, та зазначення батьком дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.98,110). В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно вимог ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» - якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України(а.с. 93-94, 108-109). В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] не з`явилась, надала суду письмові пояснення, згідно яких просить суд розглянути справу за її відсутності, підтвердила обставини, викладені позивачем у позові (а.с.43-45). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свого уповноваженого представника до суду не направив, заяв, клопотань суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що заочним рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2014 року було розірвано шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 09 серпня 2013 року у відділі Краснодонського районного управління юстиції у Луганській області (а.с.13). [PERSON] народилась [INFO] , в графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.14,15-16). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 січня 2016 року позивач уклав шлюб із [PERSON] 12 січня 2016 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.17). Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] має на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Мати дитини [PERSON] звернулась до Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Дніпро), на що отримала роз`яснення щодо необхідності визнання батьківства в даному випадку у судовому порядку (а.с.19). Експертизою від 15 червня 2020 року факт батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , було встановлено з вірогідністю 99,999998%, про що в матеріали справи надано копію звіту тесту ДНК на батьківство (а.с.20). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved