Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 03.09.2017 року між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та [PERSON] укладено кредитний договір за №200063095. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №3899 від 05.09.2020 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» за кредитним договором № 200063095 у розмірі 11729,08 грн. Приватним нотаріусом Павелків Т.Л. згідно постанови від 30.09.2020 року було відкрито виконавче провадження №63171138 на виконання вище зазначеного виконавчого напису. Постановою від 23.12.2020 у виконавчому провадженні № 63171138 звернуто стягнення на доходи боржника, які [PERSON] отримує в Вищому професійному училищі №3 в м. Чернівці. Постановою від 30.09.2020 у виконавчому провадженні №63171138 накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 16336,98 грн. Вважає, що виконавчий напис, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 05.09.2020 за реєстровим номером 3899, вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства. Вказує, що між ним та АТ «Банк Форвард» був укладений кредитний договір. Жодних вимог про сплату заборгованості за кредитним договором він не отримував, оспорити суму заборгованості він був позбавлений можливості, у нотаріуса не було документів, які б підтверджували безспірність суми заборгованості. Саме тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.09.2020, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі №3899 про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» за кредитним договором №200063095 від 03.09.2017 в розмірі 11729,08 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, його представниця [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав вказаних в позовній заяві та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач АТ «Банк Форвард» свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа\~-\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи від неї не надходило, письмові пояснення також до суду від неї не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представниці позивача, розглянуто без відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.09.2017 року між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та [PERSON] укладено кредитний договір за №200063095, згідно умов якого позивачу надано кредитні кошти. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] кредитних зобов`язань по кредитному договору №200063095 від 03.09.2017, АТ «Банк Форвард», звернувся до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що 05.09.202о приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №3899 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» за кредитним договором № 200063095 у розмірі 11729,08 грн. (а.с. 10). На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним нотаріусом Павелків Т.Л., згідно постанови від 30.09.2020 було відкрито виконавче провадження №63171138 на виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с. 11). Постановою від 23.12.2020 у виконавчому провадженні № 63171138 звернуто стягнення на доходи боржника, які [PERSON] отримує в Вищому професійному училищі №3 в м. Чернівці. Постановою від 30.09.2020 у виконавчому провадженні №63171138 накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 16336,98 грн. (а.с. 12-13). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування,\~адреса,\~дата і\~місце народження\~боржника,\~місце роботи\~(для\~громадян),\~номери рахунків\~в установах\~банків (для\~юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення\~виконавчого напису\~до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік) встановлено, що нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме : нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 за №296/5 (далі - Порядок) визначено порядок вчинення виконавчих написів Так пунктом 1 глави 16 розділу ІІ, підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють\~у вчиненні\~виконавчого напису\~у випадках,\~коли витребовується\~майно,\~звернення стягнення\~на яке\~забороняється законодавством\~України або\~здійснюється виключно\~на підставі\~рішення суду.\~ Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Так вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком Якщо для\~вимоги,\~за якою\~вчиняється виконавчий\~напис,\~законом установлено\~інший строк\~давності,\~виконавчий напис\~вчиняється у\~межах цього\~строку.\~ Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. У разі\~вчинення виконавчого\~напису за\~договором іпотеки\~нотаріус перевіряє\~за інформацією\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно,\~отриманою шляхом\~безпосереднього доступу\~до цього\~реєстру,\~наявність чи\~відсутність заставної,\~наявність чи\~відсутність інших\~іпотекодержателів.\~ За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем [PERSON] згідно квитанцій №0.0.2015697578.1 від 15.02.2021 сплачено судовий збір в розмірі 908\~(дев`ятисот\~восьми)гривень за подання до суду позовної заяви (а.с. 1) та №0.0.2015701695.1 від 15.02.2021 в розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) гривень за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с. 141). За таких обставин, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, сплачена позивачем [PERSON] сума судового збору в загальному розмірі 1362\~(одна\~тисяча триста\~шістдесят дві)гривні повинна бути стягнута з відповідача АТ «Банк Форвард» на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved