Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Обєднання Дніпроенергобудпром» на його користь заборгованість по заробітній платі 5642 грн.,72 коп., та середній заробіток за час затримки розрахунку. 07 червня 2017 року представник позивача надав до суду заяву про часткову відмову від позовних вимог з урахуванням виплачених сум та просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку. У судовому засіданні представник позивач пояснив, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з заводом Металевих конструкцій ТДВ обєднання «Дніпроенергобудпром» та працював на посаді монтажником. 28 грудня 2016 року його було звільнено з посади за угодою сторін, при звільненні йому була видана трудова книжка, але не було проведено розрахунку з виплати заробітної плати. Вважає, що його трудові права порушені, тому має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Просять його задовольнити з урахуванням раніше виплачених сум тобто стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 16322,88 грн. Представник відповідача ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром» у судове засідання, не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON],28 грудня 2016 року звільнений з посади за угодою сторін (а.с.5). Згідно заяви про часткову відмову від позовних вимог та історії по картковому рахунку заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена (а.с.49-50). Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з висновку Постанови Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі за №6-144ц13, яка має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до\~ст..360-7 ЦПК України, що нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (стаття 116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено\~статтею 117 КЗпП України. Згідно наданої довідки про середньомісячну заробітну плату яка станом на день звільнення позивача становить 2970,63 грн. (а.с.37). Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 27 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з висновку Постанови Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі за №6-144ц13, яка має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст.360-7 ЦПК України, що нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (стаття 116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено статтею 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення, видачі судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. В судовому засіданні встановлено, що розрахунок заборгованості був 19 травня 2017 року тому на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 16322 грн.88 коп. Відповідно до правил п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до правил ст.80, 88 ЦПК України та ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір». Отже підлягає стягненню ТДВ « Обєднання Дніпроенергобудпром» на користь держави 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved