Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення місця і часу побачень з нею, в якій вказав, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі і має з нею неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У 2011 році шлюб між ними розірваний. Донька залишилася проживати з матір'ю. З цього часу у зв'язку з особистими неприязними відносинами він не може спілкуватися з дитиною і приймати участь у її вихованні, так як [PERSON] чинить всілякі перешкоди. На підставі рішення органу опіки та піклування від 21.11.2012 року, йому була надана можливість зустріч з дитиною один раз на місяць протягом трьох днів в денний час. Але бачитися і спілкуватися з донькою він мав змогу тільки в присутності матері. Зважаючи на відносини. які склалися між ним і відповідачкою, він не може в повній мірі здійснювати свої права та обов'язки, так як виховання неможливе без особистого спілкування дитини з обома батьками. Відповідач, користуючись тим, що дитина проживає з нею в місті Дружківці, а він мешкає в іншому місті, перешкоджає участі його у вихованні, а також участі у вихованні інших родичів дитини - бабусі та дядька. Вважає, що поведінка відповідачки призвела до проблем в розвитку дитини. Виходячи із висновку логопеду, у дитини встановлено суттєве відставання в розвитку і порушення мови, що в подальшому позначиться на розвитку дитини. Позивач просить суд зобов'язати відповідачку провести психолого-медико-педагогічну комісію відносно [PERSON], [INFO] за її місцем проживання; усунути перешкоди в його спілкуванні з донькою, надавши можливість батьку за його проханням проводити відпустку разом з дитиною, для чого зобов'язується оформити всі необхідні документи і встановити слідуючий порядок спілкування з дитиною в зимові канікули 7-10 днів, в літні канікули 7-10 днів за місцем проживання батька; в день народження дитини та 8 березня, зобов'язавши відповідачку не перешкоджати його спілкуванню з дитиною. Зобов'язати відповідачку надати йому можливість забрати дитину в місто Севастополь на лікування та корекцію мови. Зобов'язати відповідачку всі питання, які стосуються навчання, виховання дитини та інших подібних питань, вирішувати тільки спільно з батьком. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що після розірвання шлюбу її довірительниця разом з донькою приїхала жити в місто Дружківку. Мати займається вихованням дитини. Вдома дитина має свій куточок, де знаходяться книги, іграшки. Дитина забезпечена необхідним матеріалом для навчального процесу, завжди має охайний вигляд. Дитина відвідує вчителя-логопеда і до завдань з розвитку мовлення ставиться відповідально. Рішенням виконкому Дружківської міської ради від 21.11.2012 року були встановлені час і місце побачень батька з дитиною. Але позивач всього декілька разів спілкувався з дитиною. Крім того, вважає, що оскільки позивач проживає в однокімнатній квартирі разом з матір'ю та дорослим братом, у нього немає реальної можливості забирати дитину в місто Севастополь на канікули, бо їй там ніде буде знаходитись. Позивач отримує заробітну плату у розмірі 1200 грн., заборгованості за аліментами немає, але аліменти сплачував нерегулярно, в той час коли дитині необхідно щоденно задовольняти її потреби. Крім того, позивач просить зобов'язати відповідачку провести психолого-медико-психологічну експертизу, але у дитини немає відставань в розвитку, що підтверджується характеристикою дитини. Важає також, що немає підстав для вирішення питання про лікування дитини в місті Севастополі, оскільки корекція речі проводиться логопедом в місті Дружківці. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Представник органу опіки та піклування Мельниченко Т. В. в судовому засіданні пояснила, що вона визнає позовні вимоги частково. Вона вважає, що в інтересах малолітньої [PERSON] орган опіки та піклування вважає доцільним визначити час та місце побачень [PERSON] з донькою таким чином: 7-10 днів під час зимових та літніх канікул за місцем проживання батька, в день народження дочки та 8 березня замісцем проживання дитини, за попередньою домовленістю з матір'ю. Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання проведення психолого-медико-психологічної експертизи, то ця комісія вирішує рівень розвитку дитини, що в подальшому може негативно впливати на долю дитини. Вона також незгодна з тим висновком лікаря-логопеда, який надає позивач, оскільки логопед працює з дитиною наживо і тільки після цього може робити якісь висновки. Висновок, який надав суду позивач зроблений на підставі аудіо та відео записів і не може являтися доказом по справі. Дитина лікується у логопеда і немає ніяких підстав для зміни її місця проживання у зв'язку з лікуванням корекції мови. В цій частині позову просить відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], яка проживає у теперішній час з матір'ю [PERSON] Відповідачка [PERSON] чинила перешкоди у спілкуванні батька з донькою, у зв'язку з чим [PERSON] звертався до органу опіки та піклування про встановлення часу та місця побачення з дитиною. Згідно рішенню виконавчого комітету Дружківської міської ради №767 від 21.11.2012 року [PERSON] має право спілкуватися з дитиною один раз на місяць протягом трьох днів в денний час, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Тобто як [PERSON], так і [PERSON] мають рівні права та обов'язки по вихованню своєю доньки [PERSON]. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд вважає, що спілкування дитини [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У суді не виявлено фактів, які б перешкоджали спілкуванню батька з дитиною. Згідно висновку органу опіки та піклування№16-0318-01 від 19.02.2014 року, який підтримала представник Мельніченко Т.В., позивач має право спілкуватися з донькою і перешкод в цьому не має. В інтересах малолітньої [PERSON],[INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним визначити час та місце побачень [PERSON] з дочкою [PERSON]: 7-10 днів під час зимових та літніх канікул за місцем проживання батька, в день народження доньки та 8 березня за місцем проживання дитини, за попередньою домовленість з матір'ю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що батько повинен спілкуватися з дитиною: 7-10 днів під час зимових та літніх канікул за місцем проживання батька, в день народження доньки та 8 березня за місцем проживання дитини, за попередньою домовленість з матір'ю, як цього він бажає. Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача проведення психолого-медико-психологічної експертизи відносно дитини [PERSON] за місцем її проживання, то суд вважає, що підстав для цього немає. В судовому засіданні з наданої інформації та характеристики на дитину [PERSON], [INFO], встановлено, що вона має нечітку мову, і потребує подальшої роботи вчителя-логопеда. Її знання з математики відповідають вимогам програми. Дитина орієнтується в просторі, розв'язує приклади за допомогою роздаткового матеріалу, тобто не має вад розвитку. В судовому засіданні також встановлено, що дитина лікується у лікаря-логопеда і немає ніяких підстав для зміни її місця проживання у зв'язку з лікуванням корекції мови за місцем проживання батька. В цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial