Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 487. Позов мотивовано тим, що від шлюбу вони дітей не мають. Стосунки між ними не склались, вони мають різні погляди на життя, між ними постійно виникають суперечки. З 1 березня 2020 року вони не проживають разом, не підтримують стосунки, не ведуть спільного господарства. Спільне життя подружжя є неможливим, та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Добровільно відповідач розірвати шлюб відмовляється, тому з даного приводу він вимушений звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі. (а.с. 2) Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, тричі не з`явилася в судове засідання, причин неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 20, 25, 30). В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 16.10.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Так, судом встановлено, що сторони 08.06.2019 року зареєстрували шлюб у Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, сплачені позивачем в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., необхідно стягнути із відповідача.

Outcome: approved