Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 січня 2018 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить земельна ділянка площею 1, 31 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550. Поряд з тим зазначив, що на спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого вказану земельну ділянку заповіла йому. Крім того, зазначив, що з приводу оформлення спадщини, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у державному акті на право приватної власності на землю власником такої зазначено [PERSON], тоді як спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON]. А тому, просив суд визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1, 31 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, зазначивши що його інтереси представлятиме адвокат [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] до суду подав заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла письмова заява, згідно якої просила справу слухати у її відсутності, крім цього зазначила що позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 07 січня 2018 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 233805, виданого 09 січня 2018 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO], а земельну ділянку площею 1, 31 га, державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 717550, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, заповіла позивачу [PERSON], [INFO].. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 20 вересня 2017 року, посвідченого секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 148. Після смерті [PERSON], спадкоємці за заповітом [PERSON] та позивач [PERSON] прийняли спадщину, подавши до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини, на підставі яких до майна померлої було відкрито спадкову справу за Р №84/2018. 18 жовтня 2018 року [PERSON] від свого імені та імені позивача звернулася до нотаріуса із заявами щодо видачі їй та позивачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Цього ж числа на імя [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами та на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] було відмовлено у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть вказане [PERSON], а у державному акті на право приватної власності на землю прізвище такої [PERSON]. Тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності даного майна померлій та встановлення права власності за ним, як за спадкоємцем за заповітом. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №572/02-14 від 18 жовтня 2018 року та матеріалів спадкової справи №84/2018, відкритої до майна померлої [PERSON]. Згідно довідки Шупарської сільської ради №21 від 11 січня 2019 року, у [PERSON] був земельний пай площею 1, 31 га, який знаходиться на території [PERSON] сільської ради, державний акт на право власності на землю серії Р2 №717550 від 21 серпня 2002 року. Вказана земельна ділянка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 20 травня 2002 року №8. Наведене підтверджується додатком №2 до вказаного рішення, а саме списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради за рахунок агрофірми «Вікторія» Борщівського району. Проте, як встановлено в судовому засіданні, у вказаному списку було допущено помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме під номером 395 зазначено [PERSON], замість [PERSON]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідальними особами при складанні списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради за рахунок агрофірми «Вікторія» Борщівського району, який є додатком №2 до рішення [PERSON] сільської ради від 20 травня 2002 року №8, допущено помилку у написанні прізвища власника такої, що призвело і до помилкового зазначення власника земельної ділянки і у державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 №717550, виданому на імя [PERSON] [PERSON] сільською радою 21 серпня 2002 року. У відповідності до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із змінами від 16 березня 2009 року, усі записи у Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Як вбачається з повідомлення відділу Держгеокадастру у Борщівському районі Тернопільської області від 18 січня 2019 року №7/102-19, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить станом 18 січня 2019 року 21010, 56 грн. Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача та [PERSON], інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №572/02-14 від 18 жовтня 2018 року та матеріалів спадкової справи №84/2018, відкритої до майна померлої [PERSON]. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved