Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації вартості майна. Свої вимоги мотивував тим, що 30 квітня 2010 року він з відповідачем [PERSON] уклав договір купівлі-продажу належної йому квартири за адресою [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г. У липні 2015 року звернувся до суду з позовом про визнання цього договору купівлі продажу квартири недійсним. 21 липня 2015 року приблизно о 10 год. відповідач [PERSON] з невідомими особами, користуючись відсутністю позивача в квартирі, самоправно зламала вхідні замки вищевказаної квартири та з цими особами потрапила в квартиру. Частина особистий речей позивача, які знаходилися в квартирі, була викинута в загальний коридор під`їзду, а більша їх частина залишилась в квартирі. Тому позивач звернуться із заявою про самоправство вищезазначених осіб, а 22 липня 2015 року було відкрито кримінальне провадження за № 12015100040010940 стосовно факту правопорушення, передбаченого ст.356 Кримінального Кодексу України, особою яка вчинила це правопорушення була вказана відповідач [PERSON] 23 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON] , не дивлячись, що у даній квартирі залишилось майно, та, що квартира перебувала під забороною на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва. Загальна сума вартості майна, яке незаконно перебуває у відповідачів, складає 290 000 грн. Майно, яке було викинуто в коридор біля ліфту, зламане, зіпсоване, що унеможливило його використання за призначенням: килим розміром 120x240, 2004 року, вартістю 6 000 грн.; предмети авіамоделізму, моделі літаків, вертольотів, пульти дистанційного керування до моделей, акумулятори до моделей, 2013 і 2014 рр., вартістю 9 000 грн.; постільна білизна, з 2003 по 2015 роки вартістю 9 000 грн.; різні предмети одягу, з 2012 по 2015 рр., вартістю 15 000 грн. Залишені в квартири речі, судячи з фотографій на сайтах продажу нерухомості, а також фотографій, які були позивачем ще до подій 22 липня 2015 року: електронне піаніно Yamaha Clavinova CLP 990, приблизно 2000 р. (чек знаходиться в Києві), вартістю 105 000 грн. Численні свідки засвідчили винесення піаніно з під`їзду; меблі у дитячій кімнаті фірми Snite - оранжевого та жовтого кольору: ліжко з піддоном-шухлядою, матрац, комод з шухлядами, стелаж для книг, письмовий стіл, куплене з 2012 по 2013 рр., вартістю 30 000 грн.; жовтий розкладний диван, 2004 р., вартістю 15 000 грн.; дитячі ігри та іграшки, з 2010 по 2015 рр., вартістю 15 000 грн.; дитяча коляска, 2005 р., вартістю 15 000 грн.; різні книги, з 2003 по 2015 рр., вартістю 6 000 грн.; туалетні особисті речі, 2010 р., вартістю 3 000 грн.; кухонний посуд та кухонні приладдя, вартістю 25 000 грн.; меблі великої кімнати, диван, стіл, шафа у коридорі - 37 000 грн. У зв`язку з чим просить витребувати у [PERSON] , [PERSON] з незаконного володіння майно, а саме: електронне піаніно Yamaha Clavinova СLР 990, приблизно 2000 року, вартістю 105 000 грн.; меблі у дитячій кімнаті фірми Snite - оранжевого та жовтого кольору: ліжко з піддоном-шухлядою, матрац, комод з шухлядами, стелаж для книг, письмовий стіл, вартістю 30 000 грн.; жовтий розкладний диван, 2004 року, вартістю 15 000 грн.; дитячі ігри та іграшки, з 2010 по 2015 роки, вартістю 15 000 грн.; дитяча коляска, 2005 року, вартістю 15 000 грн.; різні книги, з 2003 по 2015 роки, вартістю 6 000 грн.; туалетні особисті речі, 2010 року, вартістю 3 000 грн.; кухонний посуд та кухонні приладдя, вартістю 25 000 грн.; меблі великої кімнати, диван, стіл, шафа у коридорі - 37 000 грн. У випадку пошкодження, знищення, перероблення вищевказаного майна, стягнути з відповідачів в якості компенсації 290 000 грн. Стягнути з відповідачів судовій збір у розмірі 2 900 гривень. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 27 липня 2018 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 10 серпня 2018 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючого судді Арапіної Н.Є. відмовлено. 10 вересня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. 05 листопада 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 23 квітня 2019 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду. 20 червня 2019 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. 03 грудня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючого судді Арапіної Н.Є. відмовлено. 18 грудня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. 03 лютого 2020 року ухвалою суду витребувано у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (02100, вул. Червоноткацька, 2, м. Київ) належним чином завірені матеріали кримінального провадження № 12015100040010940, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2015 року. 14 квітня 2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] пояснив, що 22 липня 2015 року з квартири позивача у під`їзд були виставлені особисті речі позивача та дитяча коляска. В квартирі залишилися: дуже дороге піаніно, меблі у дитячій кімнаті оранжевого та жовтого кольору, телевізор, на кухні посуд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2010 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1023, позивачем продано відповідачу [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9, 10-11, том 1). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2015 року зареєстровано кримінальне провадження № 12015100040010940 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального Кодексу України (а.с. 12, том 1). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2015 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 7605, відповідачем [PERSON] продано [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68, том 1). Позивач просив витребувати у відповідачів з незаконного володіння майно, а саме: електронне піаніно Yamaha Clavinova СLР 990, приблизно 2000 року, вартістю 105 000 грн.; меблі у дитячій кімнаті фірми Snite - оранжевого та жовтого кольору: ліжко з піддоном-шухлядою, матрац, комод з шухлядами, стелаж для книг, письмовий стіл, вартістю 30 000 грн.; жовтий розкладний диван, 2004 року, вартістю 15 000 грн.; дитячі ігри та іграшки, з 2010 по 2015 роки, вартістю 15 000 грн.; дитяча коляска, 2005 року, вартістю 15 000 грн.; різні книги, з 2003 по 2015 роки, вартістю 6 000 грн.; туалетні особисті речі, 2010 року, вартістю 3 000 грн.; кухонний посуд та кухонні приладдя, вартістю 25 000 грн.; меблі великої кімнати, диван, стіл, шафа у коридорі - 37 000 грн., а у випадку пошкодження, знищення, перероблення вищевказаного майна, стягнути з відповідачів в якості компенсації 290 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про вибуття належного йому майна з володіння поза його волею та перебування майна в натурі у незаконному володінні відповідачів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач [PERSON] не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. Відповідач [PERSON] скористалася своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо знаходження у відповідача належного позивачу майна. В позовній заяві міститься противоречива інформація щодо місця знаходження піаніно. Так, позивач стверджує, що піаніно з квартири винесли невідомі особи, одночасно вказує, що піаніно знаходиться у квартирі. Не обґрунтована позивачем вартість спірного майна (а.с. 75, том 1). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. Відповідно до ст. 184 Цивільного кодексу України речі можуть бути з родовими ознаками та з індивідуальними. Зазначеною нормою визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною. Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками. Отже, об`єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Суд вважає, що майно перелічене в позові, яке є предметом спору, а саме, дитячі ігри та іграшки, з 2010 по 2015 роки, вартістю 15 000 грн.; різні книги, з 2003 по 2015 роки, вартістю 6 000 грн.; туалетні особисті речі, 2010 року, вартістю 3 000 грн.; кухонний посуд та кухонні приладдя, вартістю 25 000 грн. не визначено певними індивідуальними ознаками, майно не має кольору, дати виготовлення, матеріал, власні параметри (висота, ширина, довжина), пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки тощо, а тому позбавляє можливості перевірити належність його позивачу. Також позивач просить витребувати меблі у дитячій кімнаті фірми Snite - оранжевого та жовтого кольору: ліжко з піддоном-шухлядою, матрац, комод з шухлядами, стелаж для книг, письмовий стіл, вартістю 30 000 грн., які придбано з 2012 по 2013 роках. Однак на підтвердження придбання цього товару представником позивача надано квитанцію від 09 листопада 2008 року про придбання ліжка, комоду, надбудови на суму 7926, 00 грн. (а.с. 98, том 2), що не є належним доказом на підтвердження належності майна позивачу. Оскільки в позові відсутнє зазначення індивідуальних ознак письмового столу, суд вважає квитанцію від 18 лютого 2013 року про придбання робочого столу вартістю 2 768,00 грн. (а.с. 97, том 2) неналежним доказом. Будь-яких належних та допустимих доказів про належність позивачу жовтого розкладного дивану, 2004 року, вартістю 15 000 грн., меблів великої кімнати, дивана, столу, шафи у коридорі - 37 000 грн. представником позивача не надано. Щодо витребування електронного піаніно Yamaha Clavinova СLР 990, приблизно 2000 року, вартістю 105 000 грн. суд вважає таке. В обґрунтування вимог у позові зазначено, що електронне піаніно Yamaha Clavinova СLР 990, було винесено з під`їзду, що буде підтверджено численними свідками. На підтвердження придбання цього майна представником позивача надано квитанцію від 05 березня 2002 року вартістю 17002,23 євро (а.с. 95, 96, том 2). Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо знаходження у відповідача належного позивачу майна та звертає увагу суду на твердження позивача, що піаніно з квартири винесли невідомі особи. Однак представником позивача не доведено, що піаніно перебуває у незаконному володінні відповідачів. Не містять будь-яких належних та допустимих доказів належності позивачу спірного майна, вибуття належного йому майна з володіння поза його волею та перебування майна в натурі у незаконному володінні відповідачів оглянуті судом матеріали кримінального провадження № 12015100040010940 (а.с.44-75, том 2), які витребувані у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (02100, вул. Червоноткацька, 2, м. Київ) (а.с. 200-201, том 1). Світлини, які містяться у вказаних матеріалах кримінального провадження, датовані 28 квітня 2014 року (а.с. 68, том 2), тобто до подій, які сталися 22 липня 2015 року. Свідком [PERSON] в судовому засідання було лише перелічено майно без зазначення будь-якого опису та його ознак. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України витребуваною може бути тільки індивідуально-визначена річ, оскільки призначенням такого позову є повернення лише того майна, яке було у власності особи. Майно, що є предметом спору, не визначено певними індивідуальними ознаками, тому суд позбавлений можливості встановити і витребувати таке майно із чужого незаконного володіння. Крім того, оскільки допитаний свідок [PERSON] пояснив, що дитяча коляска, 2005 року, вартістю 15 000 грн. 22 липня 2015 року була повернута позивачу до подачі позову, тому відсутні правові підстави для її повернення позивачу. Також представником позивача не доведено перебування піаніно в натурі у незаконному володінні відповідачів. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачів грошової компенсації 290 000 грн. за пошкодження, знищення та перероблення спірного майна, оскільки представником позивача не доведено факт пошкодження майна та його вартість. Крім того, відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності (а.с.73, том 1). Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для нього. Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. За встановлених обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації вартості майна слід відмовити повністю за недоведеністю.

Outcome: dismissed