Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 липня 2015 року о 09 год. 50 хв. на проспекті Перемоги,89-А в м.Києві [PERSON] керуючи автомобілем «DAF 95XF380» д.н. [NUMBER] розпочав рух і внаслідок неврахування габаритів вантажного транспортного засобу чи інших порушень ПДР, вчинив наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER], під його керуванням, при цьому в момент ДТП його автомобіль стояв, відповідно перебував у своїй смузі руху, не зміщуючись в інші смуги руху. Внаслідок ДТП автомобіль «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження у виді пошкодження лівого дзеркала бокового огляду, яке було вивернуто вперед та розбито. 09 вересня 2015 року Святошинським районним судом м.Києва провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього було закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказаними діями [PERSON] завдав йому як власнику автомобіля «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER] матеріальні збитки в розмірі 41400 грн., що підтверджується розрахунком-фактурою №ВН-0000465 від 6 жовтня 2015 року. Внаслідок ушкодження автомобіля він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля і це заподіяло йому моральну шкоду. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача в його користь матеріальну шкоду в сумі 41400 грн. та 50000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 1948,80 грн. 27.10.2015 року [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що 16.07.2015 року о 9 год.50 хв. він не керував транспортним засобом «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER], оскільки будучи власником даного автомобіля жодного разу не керував ним і навіть у своєму водійському посвідченні не має відкритої категорії «Е» на керування подібними транспортними засобами. Ухвалою Борщівського районного суду від 28.12.2015 року, замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON], жителя [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить врахувати висновок експерта від 10 червня 2016 року і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 46800,58 грн., моральну шкоду в сумі 50000 грн., судові витрати: 1948,80 грн. сплачена сума судового збору та 1689, 60 грн. за оплату судової автотоварознавчої експертизи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він як сторона у справі про адміністративне правопорушення вчинене позивачем [PERSON], ознайомився з текстом постанови та отримав її копію тільки 30 жовтня 2015 року. До участі у справі будь яким належним способом його не повідомлялося, покази у справі він не мав змоги надати, а висновки викладені у постанові робилися без врахування його показань та фактичних обставин справи. Для того, щоб відшкодовувати збитки з власника автомобіля, необхідно спочатку довести вину водія, що безпосередньо ним керував у момент ДТП. 16 липня 2015 року о 9 год. 50 хв. автомобіль ДАФ д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під його керуванням, рухався в місті Києві по проспекту Перемоги від станції метро «Житомирська» до станції метро «Святошин». Проїзна частина в цьому напрямку має 4 смуги для руху, з яких 1-ша смуга (крайня права) відведена для маршрутних транспортних засобів, а інші три смуги для всіх інших. Рухаючись в другій з права смузі він побачив дорожній знак 5.24.1 «Зміна напрямку руху на дорозі з розділювальною смугою». Після цього знаку він поступово зайняв крайню ліву смугу і рухався по ній. Видимість була добра, покриття дороги належне, дорожня розмітка відсутня (вона закінчилася за 20-30 метрів перед місцем ДТП). Світлофорів чи дорожніх знаків, які регулюють приорітет руху в цьому місці також немає. Проїзна частина дороги в напрямку до центра Києва на естакадній частині Святошинського мосту перебувала в стані ремонту (ремонт закінчився в 20-х числах серпня). Проїзд транспорту був організований через дві смуги на проїзній частині зустрічного напрямку. Власне на це і вказував вище згаданий дорожній знак. В зв'язку з тим, що до мосту рухається чотири смуги а по мосту лише дві, перед мостом в ранкові і вечірні години утворюється так званий «корок» або «тягучка». Через це всі транспортні засоби рухаються з мінімальною швидкістю (3-5 км/год.), час від часу зупиняючись. Трансмісія вантажного автомобіля дозволяє рухатися з такою швидкістю без необхідності зупинятися, з метою запобігання зношення дисків зчеплення. Через відсутність дорожньої розмітки транспортні засоби починають поступово зменшувати інтервал. Приблизно за 30 метрів до місця виїзду на зустрічну проїзну частину він почув хруст пластику в правій передній частині автомобіля і зупинився. Вийшовши з кабіни побачив легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ який знаходився біля правого переднього колеса а/м ДАФ трохи під кутом до нього. Ліве зовнішнє дзеркало заднього виду було пошкоджене. Хоча передні колеса автомобіля Мерседес були повернуті вправо, тобто від його автомобіля, кут розміщення автомобіля Мерседес однозначно вказував на те, що водій [PERSON] розпочав маневр з перестроювання на смугу руху по якій він рухався, але зрозумівши що він не встигне його завершити, був змушений зупинитись трохи під кутом і вже після ДТП повернув вправо передні колеса. Уникнути зіткнення він не мав можливості, оскільки автомобіль Мерседес перебував у так званій «мертвій зоні» (коли автомобіля вже не видно у дзеркало, але ще не видно попереду), що і потрібно було врахувати водію [PERSON] Той факт, що автомобіль [PERSON] стояв, в даному випадку не має жодного значення, оскільки в даній ситуації він мав дати дорогу, а не зупинятися. Крім того, навіть якщо автомобіль Мерседес стояв під час зіткнення, це зовсім не свідчить про його невинуватість. В Правилах дорожнього руху не передбачено, що стоячий автомобіль не може бути винуватцем ДТП, а винен тільки той автомобіль, який рухається. Автомобіль Мерседес почав перестроюватися на його смугу руху і зупинився, створивши перешкоду і при цьому не давши йому дорогу, порушивши пункт 10.3 Правил дорожнього руху. Постанова про закриття провадження у справі щодо одного учасника ДТП не може вважатися доказом вини іншого учасника ДТП. В процесі судового розгляду справи фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди не були враховані в повному обсязі та їм не була дана належна правова оцінка. Моральної шкоди не визнає, оскільки винуватцем ДТП є [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.07.2015 року в м.Києві на проспекті перемоги 89 «а» відбулася дорожня транспортна пригода за участі автомобіля «DAF 95 XF 380», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER], під керування [PERSON] 09 вересня 2015 року Святошинським районним судом м.Києва розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 16.07.2015 року серія АП1 №148702. За результатами розгляду якого винесено постанову та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В постанові зазначено, що механізм утворення механічних пошкоджень згідно схеми ДТП та пояснень [PERSON] свідчить про те, що автомобілем «ДАФ» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] розпочато рух і внаслідок неврахування обстановки габаритів вантажного транспортного засобу чи інших порушень ПДР, вчинено наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER], так як внаслідок початку руху автомобіля «ДАФ» у автомобіля «Мерседес»пошкоджено ліве дзеркало бокового огляду, яке вивернуто вперед. Суддя прийшов до висновку, що [PERSON] не порушував п.10.1 ПДР (недотримання безпечного бокового інтервалу) а висновок працівників патрульної служби щодо недотримання [PERSON] безпечного бокового інтервалу до автомобіля під керуванням [PERSON] сприймається як фактичне визнання механічних пошкоджень транспортних засобів без співставлення всіх даних в їх сукупності і не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Як вбачається з схеми місця ДТП від 16 липня 2015 року, складеної інспектором патрульної служби, рядовим міліції [PERSON], о 09 год. 51 хв. цього дня на пр.Перемоги 89а в бік центру, відображено місце ДТП за участю автомобіля «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER] та автомобіля «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER]. Транспортні засоби розташовані на дорозі де відсутня дорожня розмітка. Відстань між автомобілями в передній частині автомобіля Мерседес - 0,25 см., і в задній частині - 0,45 см. Транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER], який належить [PERSON], жителю [ADDRESS] отримав видимі зовнішні пошкодження унаслідок ДТП, а саме пошкоджене ліве зовнішнє дзеркало заднього виду і на схемі відображено осип дзеркала. Транспортний засіб «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER] пошкоджень не отримав. В судовому засіданні оглянуто фотографії з місця ДТП, які надав позивач, а відповідач підтвердив що дійсно на фотографіях зафіксовано розташування автомобілів після ДТП і їх зупинки. Як видно з фотографій і підтвердили в судовому засідання сторони дзеркало автомобіля було пошкоджено внаслідок контакту з автомобілем «ДАФ», який рухався, а автомобіль «Меседес» стояв і дзеркало вивернуто вперед. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4., 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Пунктом 2.3. Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно п. 11.1. Правил дорожнього руху встановлено кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Як встановлено в судовому засіданні дорожня розмітка і дорожні знаки щодо кількості смуг для руху на ділянці дороги де мало місце ДТП були відсутні, а отже водії самі визначали розташування транспортних засобів. Також встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER] їхав в крайній лівій смузі тимчасово визначеній для руху, а інші транспортні засоби, які їхали з правої сторони від нього, виконуючи вимоги знака про зміну напрямку руху так, як проїзд транспорту був організований через дві смуги на проїжджій частині зустрічного напрямку, перестроювалися і тому рух транспорту здійснювався з швидкістю 3 - 5 км. Відповідно до п. 12.1. п. 12.3. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Отже, в ситуації яка склалася під час руху транспортних засобів на пр.Перемоги в м. Києві 16.07.2015 року кожен з водіїв зобов'язаний був дотримуватись пунктів Правил дорожнього руху наведених вище. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). [PERSON] керуючи транспортним засобом «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER], який є джерелом підвищеної небезпеки, не дотримався Правил дорожнього руху, так як не вибрав безпечної швидкості руху для його транспортного засобу з урахування дорожньої обстановки, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не зміг зреагувати на її зміну, в результаті вчинив наїзд на попутній транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER], який зупинився. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що під час руху «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER] для водія [PERSON] постійно виникала ситуація коли він не контролював певну частину дороги, так звана сліпа зона. Саме в такій зоні знаходився автомобіль «Mercedes-Benz» д.н. [NUMBER], який знаходився справа від автомобіля «ДАФ» і трохи спереду. Не контролюючи ситуацію і знаючи, що в такій зоні може перебувати транспортний засіб, водій [PERSON] продовжував рух, не переконавшись в його безпеці, в результаті чого сталася ДТП з матеріальними збитками Згідно висновку експертизи №2779/16-54 від 10.06.2016 року, значення величини втрати товарної вартості автомобіля «Мерседес бенц» д.н. [NUMBER] на дату оцінки, складає : 23400,29. Вартість матеріального збитку (шкоди ) завданого власнику автомобіля «Мерседес бенц» [PERSON], д.н. [NUMBER] внаслідок ДТП яка мала місце 16.07.2015 року на дату оцінки, складає: 46800,58 грн. Відповідачем [PERSON] надано свої докази, а саме: - рахунок №311632304 від 05.04.2016 року запасні частини кришка дзеркала лев 1 шт. 4865,75 грн.; скло лівого дзеркала 1 шт. 12484,80 грн.; накладка дзеркала нижня лів. 1 шт. 2055,40 грн. Всього за запасні частини 23287,14 грн. та рахунку №211632913 від 05.04.2016 року, запасні частини кришка дзеркала лев 1 шт. 4865,75 грн.; скло лівого дзеркала 1 шт. 12484,80 грн.; накладка дзеркала нижня лів. 1 шт. 2055,40 грн. Всього за роботи 722 грн. Всього за запасні частини 24153,54 грн. Судне бере до уваги вказані рахунки, оскільки по справі було призначено експертизу і експерти були попереджені про кримінальну відповідальність, а у висновку повністю досліджено пошкодження та дано оцінку. Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно полісу №АІ/7285066 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAF 95 XF 380» д.н. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована Приватним акціонерним товариством «ДТВ СК«Кредо».Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров»ю сто тисяч, за шкоду заподіяну майну п»ятдесят тисяч, розмір франшизи у вказаному полісі становить нуль. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається з листа відповіді СК «Кредо» від 18.01.2016 року №Э,37.7.0.0/18, між [PERSON] та ТДВ СК «Кредо» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АІ/7285066), яким з 20.12.2014 року по 19.12.2015 року був забезпечений транспортний засіб «DAF 95 XF 380» р.н. [NUMBER]. Вказаний поліс був укладений у відповідності із вимогами ЗЦ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З приводу дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.07.2015 року , на Call-Центр ТДВ СК «Кредо» 16.07.2015 року надійшов телефонний дзвінок від [PERSON], який повідомив іншого учасника ДТП автомобіля Mercedes-Benz Е 220 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та про пошкодження у зазначеного ТЗ дзеркала заднього виду. Також, з огляду на обставини ДТП, Страхувальник по полісу вважає винним у ДТП водія автомобіля Mercedes-Benz Е 220 р.н. [NUMBER], відтак [PERSON] страховою компанією «Кредо» була надана відповідна консультація щодо страхової компанії, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] По теперішній час на адресу ТДВ СК «Кредо» не надходило жодних заяв про страхове відшкодування та документів, які передбачено ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі документів, які б свідчила про настання цивільно-правової відповідальності [PERSON], що є обов»язком у розумінні ст.32.1 вказаного Закону. Відповідно, регламентні виплати не здійснювались. Таким чином, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути відшкодування заподіяного йому матеріального збитку в розмірі 46800 грн. 58 коп. У відповідності до положень ст.ст.16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з посяганням на її права та інтереси. На розмір відшкодування не впливає наявність чи обсяг майнової шкоди, яка завдана тими ж діями, що призвели й до виникнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування майнової шкоди та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди розглядаються як самостійні. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, що стверджується вищезазначеними матеріалами справи і це спричинило [PERSON] моральну шкоду, оскільки він переніс душевні страждання. Однак суд враховує, що транспортний засіб «Мерседес бенц» д.н. [NUMBER]використовувався позивачем, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в сумі 2000 грн. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3394 грн. 40 коп. Сплачена сума судового збору за забезпечення позову в розмірі 243 грн. 60 коп. стягненню не підлягає, так як за заявою позивача така заява не розглядалася судом. На ст.ст.11-16,22,23,319,386,1166,1187,1188 ЦК України,

Outcome: partial