Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 479580грн. заборгованості за договором позики згідно розписки від 22 вересня 2010 року; три відсотки річних за весь час прострочення в розмірі 36750,33грн.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 вересня 2010 року за усним договором позики передав позичальнику [PERSON] 60000 доларів США, зі строком повернення до 31 грудня 2010 року, що стверджується відповідною розпискою. У зазначений в розписці строк відповідач позичених коштів не повернув, взяті на себе зобов'язання не виконав. Він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення суми позики, однак останній ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Таким чином, вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач прострочивши грошове зобов'язання, зобов'язаний сплати на його користь суму боргу 60000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24 липня 2013 року еквівалентно 479580грн. та 3% річних від простроченої суми, що станом на 24 липня 2013 року становить 36750,33грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. При цьому нотаріальна форма укладення договору позики не вимагається. Судом встановлено, що 22 вересня 2010 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 60000 доларів США. Позичальник [PERSON] зобов'язувався повернути позикодавцеві [PERSON] вказану суму грошей в строк до 31 грудня 2010 року, що стверджується відповідною розпискою від 22.09.2010р. (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. З наданих суду документів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав та не повернув суму позики. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 60000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24 липня 2013 року еквівалентно 479580грн. є підставними та підлягають до задоволення. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно представленого позивачем розрахунку три проценти річних від простроченої суми за порушення виконання зобов'язань за договором позики за період з 31.12.2010р. по 24.07.2013р. становить - 36750,33грн. Даний розрахунок відповідачем не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається до уваги. Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 479580грн. основного боргу за договором позики та трьох відсотків річних в розмірі 36750,33грн. є підставними, ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Окрім цього, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 344,10грн. сплаченого при зверненні з даним позовом та заявою про забезпечення позову судового збору, а також 3211,60грн. судового збору в користь держави. На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved