Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 31.08.2018 року. Спільних дітей сторони не мають. Спільне життя не склалося, через відмінність у поглядах на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть. Вирішити спір в досудовому порядку не вбачається можливим, збереження шлюбу є недоречним, примирення між сторонами неможливе та суперечать інтересам позивача. У зв`язку із викладеним, позивач просить суд, шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач ухвалу Деснянського районного суду м. Києва отримав 03.07.2020 року, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду не надсилав. Відповідач [PERSON] , отримавши ухвалу про відкриття провадження, подала через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, просить позов [PERSON] задовольнити, а шлюб розірвати. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2018 року Подільським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 931. Сторони спільних дітей не мають. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved