Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 143688 грн. 40 коп. та моральної шкоди у сумі 10000 грн., завданих джерелом підвищеної небезпеки. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 29.02.2012 р. о 12 год. 10 хв. по вул. Стеценка у м. Києві відповідач, керуючи автомобілем «Opel Vectra», д.н. [NUMBER], порушив вимоги пунктів 12.3, 12.4 ПДР України та вчинив наїзд на його автомобіль «Toyota RAV4», д.н. [NUMBER], внаслідок значно пошкодив транспортний засіб та йому спричинив тілесні ушкодження. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2013 р. водій, [PERSON], визнаний винним у ДТП, проте провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 01.08.2013 р. складений висновок експертного авто-товарознавчого дослідження № 02/07, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля в ДТП, склав суму 165988 грн. 40 коп., оплатив вартість дослідження в сумі 1700 грн., залишки автомобіля продав за 24000 грн., всього зазнав матеріальної шкоди на загальну суму 143688 грн. 40 коп.. Відповідач, [PERSON], внаслідок ДТП завдав моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі та стражданнях, пережитому нервовому стресі, погіршенні сну, яких зазнав від отриманих тілесних ушкоджень, був змушений неодноразово звертатися до лікарів для лікування, неможливості користуватись пошкодженим автомобілем, що порушило звичайний ритм та спосіб життя, обумовило необхідність неодноразових звернень з метою відшкодування шкоди до експертної установи, до суду, в зв'язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення, що підтверджує висновком СМЕ; фотокартками пошкоджених руки та голови; довідками про звернення до лікарів тощо, розмір морального відшкодування оцінює в 10 000 грн.. Поніс витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., уклавши з адвокатом договір на ведення справи в суді та надання юридичної допомоги № 0321 від 18.04.2012 р.. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 143688 грн. 40 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати у сумі 3036 грн. 90 коп. У судове засідання представник позивача, адвокат [PERSON], не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з'явився, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України він вважаються таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд установив, що 29.02.2012 р. о 12 год. 10 хв. по вул. Стеценка у м. Києві відповідач, керуючи автомобілем «Opel Vectra», д.н. [NUMBER], порушив вимоги пунктів 12.3, 12.4 ПДР України і вчинив наїзд на автомобіль «Toyota RAV4», д.н. [NUMBER], що призвело до значних пошкоджень транспортного засобу позивача і спричинило йому тілесні ушкодження. Вина водія, [PERSON], встановлена постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2013 р. за ст. 124 КпАП України за порушення п. п. 12.3, 12.4 ПДР України, проте провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а. с. 8). Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 02/07 від 01.08.2013 р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota RAV4», д.н. [NUMBER] пошкодженням у ДТП, складає суму 165988 грн. 40 коп.. Позивач поніс додаткові витрати, оплативши вартість дослідження в сумі 1700 грн., залишки автомобіля продав за 24000 грн., що підтверджується копією довідки-рахунку, всього розмір шкоди, заподіяний внаслідок ДТП, складає суму 143688 грн. 40 коп. ( а. с. 9-15, 18-40, 45, 46). При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд ураховує наступне. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 роз'яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вимоги в частині моральної шкоди, обґрунтованої душевними стражданнями, пов»язаними з ушкодженням здоров»я та значним пошкодженням автомобіля внаслідок винних дій відповідача ( п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК), суд вважає підтвердженими висновком судово-медичної експертизи; фотокартками пошкоджених руки та голови позивача, а також фактом ДТП, висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 02/07 від 01.08.2013 р. іншими матеріалами справи, тому моральна шкода з наведених підстав підлягає стягненню з винної особи (а. с. 9-40, 47-59). Суд, ураховуючи характер моральних страждань позивача, пов»язаних з ушкодженням здоров»я, суттєвість вимушених змін у його житті внаслідок пошкодження автомобіля, час та зусилля необхідні йому для відновлення попереднього стану, та виходячи із засад розумності і справедливості, зменшує розмір морального відшкодування до 4000 грн.. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема: витрати на правову допомогу. Позивач у підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. надав договір про ведення справи в суді та надання юридичної допомоги № 0321 від 18.04.2012 р., і копію квитанції на оплату послуг адвоката від 20.04.2012 р. на суму 1500 грн. (а. с. 60-61). Наведене підтверджене матеріалами справи, не спростоване відповідачем. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені та підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 143688 грн. 40 коп. та моральної шкоди в сумі 4 000 грн., у решті моральної шкоди відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. та сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України,

Outcome: partial