Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] у 1992 році отримав ордер на жиле приміщення № 3236 на квартиру [ADDRESS]. 25 липня 2006 року позивач надав згоду на вселення до належної йому квартири відповідача у справі, тобто [PERSON] Таким чином, починаючи з 25 липня 2006 року по квітень 2013 року [PERSON] проживав сумісно з дочкою позивача однією сім'єю у вказаній вище квартирі. В квітні 2013 року фактичні шлюбні відносини між дочкою позивача та [PERSON] було розірвано. Наведене зумовило [PERSON] виїхати з квартири. На теперішній час відповідач мешкає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS] Витрати по сплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих осіб та утриманню вищевказаного будинку позивач несе самостійно. Неодноразові прохання позивача стосовно добровільного зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] не призвели до жодних дій з боку відповідача [PERSON] Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення № 3236. На реєстраційному обліку за вказаною адресою перебуває відповідач [PERSON], який фактично за вказаною адресою не мешкає. Спірні відносини виникли з питання визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Підтвердженням не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] є акт-підтвердження про не проживання від 06 грудня 2013 року, складений депутатом та секретарем Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, з якого вбачається що останній не мешкає за вищевказаною адресою з вересня 2012 року без поважних причин. На підставі викладеного, згідно зі ст.170 ЖК Української РСР,

Outcome: approved