Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказане домоволодіння належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВТМ №821397 від 31.10.2013 року. Відповідач з 2014 року не мешкає у вказаному домоволодінні, особистих речей не зберігає, комунальні платежі не сплачує. Місце перебування відповідача позивачу не відоме. Реєстрація відповідача змушує його сплачувати надмірні комунальні платежі та порушує його права, як власника житла. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, будучі повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивач надав згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.10.2013 року, зареєстроване в реєстрі під № 1825. За відомостями, що містяться у домовій книзі для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] , вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у зазначеному будинку. Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи членом сім`ї власника [PERSON] , набув право користування жилим будинком [ADDRESS] . За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитом свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] є дядьком позивача та 6-7 років не проживає в домоволодінні [ADDRESS] , своїх речей там не зберігає. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідач понад один рік, не проживає без поважних причин в будинку [ADDRESS] , і це не пов`язано з домовленістю між сторонами, а тому є таким, що втратив право користування цим житлом. Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання [PERSON] такими, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] .. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд покладає судові витрати на відповідача, та стягує з нього на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved