Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], визначеного рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року, з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання доньки є для нього на даний час надмірним, оскільки він одружений вдруге, має ще одну доньку [PERSON], [INFO]. На даний час на його утриманні, окрім доньки [PERSON], перебуває ще одна дитина та дружина, яка знаходиться в декретній відпустці. Враховуючи вказане вимушений звертатись до суду з вказаним позовом. 08.10.2018 р. ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 20.11.2018 р. зі сторони відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову не визнає, вказуючи на те, що позивач не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання доньки та має заборгованість. При цьому дитина має захворювання та потребує лікування, у зв'язку з чим зменшення розміру аліментів призведе до порушення її прав. Зазначила, що в неї відсутній дохід, у зв'язку з чим донька [PERSON] утримується на аліменти позивача та кошти її нового чоловіка. При цьому, на її утриманні також перебуває двоє дітей та матір, яка не може працювати. Посилалась також на те, що посилання позивача на його низький дохід не відповідають дійсності. 19.11.2018 р. до суду зі сторони відповідача надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої позивач зазначає, що відповідачем чинились йому перешкоди в спілкуванні з [PERSON], у зв'язку з чим йому не було відомо про захворювання доньки, а тому він не ухилявся від надання коштів, вчасно сплачує аліменти в визначеному судом розмірі. Зокрема, посилається на те, що офіційно працевлаштований, інших доходів не має, за кордон не виїжджає, не займається підприємницькою діяльністю та не має власного бізнесу, як зазначає відповідач. При цьому, заборгованість по аліментах, сплачена його батьками, а не ним. 16.01.2019 р. до суду надійшли заперечення зі сторони позивача, у відповідності до яких остання зазначає, що довідка про доходи позивача не відповідає дійсності. Крім вказаного, твердження позивача щодо належної сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] є хибними. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві та запереченнях. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.03.2012 р. і до повноліття дитини. Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 03.05.2012 р. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що 29.10.2016 р. позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу, позивач та його дружина мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою ПАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 05.11.2018 р. [PERSON] перебуває в відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 01.01.2018 р. до 23.11.2020 р. Враховуючи вказане, вбачається, що в позивача на утриманні перебуває дружина [PERSON] та ще одна донька [PERSON]. У відповідності до довідок від 15.05.2017 р., 02.03.2018 р. та 31.08.2018 р., позивач працює в ФОП [PERSON] на посаді слюсаря з ремонту автомобілів з 14.04.2017 р., та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 3 723 грн. Належних та допустимих доказів на спростування даних, зазначених в довідках про доходи відповідача до суду не надано, в процесі судового розгляду не здобуто. При цьому встановлено, що позивач станом на 31.10.2018 р. має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2 912, 86 грн. На підставі вказаного вище, судом встановлено, що з моменту винесення рішення суду від 17.04.2012 р. у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки в останнього на утриманні окрім доньки [PERSON], перебуває дружина [PERSON] та донька [PERSON], а також наявна заборгованість по сплаті аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], визначеного рішенням суду. Посилання відповідача на те, що в мережі Інтернет позивач позиціонує себе як успішний підприємець, у зв'язку з чим має неофіційний дохід, суд оцінює критично, оскільки достовірних та достатніх доказів вказаного суду не надано. Підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності матеріали справи не містять. В той же час, позивачем не надано суду доказів наявності підстав для зменшення аліментів на утримання доньки з 1/2 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу). Вбачається та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] має загальний недорозвиток мовлення ІІ-ІІІ рівня, мінімальну мозкову дисфункцію з затримкою розвитку на резидуальному фоні, та потребує проведення корекційно-розвиткових занять та лікування. Зокрема, вбачається, що на утриманні відповідача перебуває ще одна донька [PERSON]. Враховуючи вказане, зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, призведе до порушення прав останньої на гармонійний розвиток. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру аліментів, встановленого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2012 р. та стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року.

Outcome: partial