Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути із ТОВ «Ньюз Тревел» 22512 грн., які сплачені за туристичний продукт, а також 25 000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12.12.2014 уклав договір № ЕГ080215/002 на туристичне обслуговування з туристичним оператором ТОВ «Ньюз Тревел». Цей договір за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі агентського договору № 0929/1 від 29.09.2014 підписаний ТОВ «Тревел Клаб», що виступили посередником з реалізації туристичного продукту. Вказаний туристичний продукт він оплатив, проте відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов'язання. Тому він звернувся до суду із позовом. Позивач [PERSON] просив задовольнити позов із підстав зазначених в позовній заяві. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Тревел Клаб» подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглянути справу без його представника. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про час та місце судового засідання повідомлялося належним чином, причину неявки представника суду не повідомило. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Судом встановлено, що 29.09.2014 між ТОВ «Тревел Клаб» (турагент) і ТОВ «Ньюз Тревел» (туроператор) укладено агентський договір № 0929/1, відповідно до якого турагент зобов'язується за дорученням та від імені туроператора за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами) (а.с.14-36). 12.12.2014 між ТОВ «Ньюз Тревел» (туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору № 0929/1 від 29.09.2014 діє ТОВ «Тревел Клаб» (турагент), і [PERSON] (турист) укладено договір на туристичне обслуговування № ЕГ080215/002 (а.с.4-12). Підтвердженням договірних відносин є додаток до договору на туристичне обслуговування від 15 грудня 2015 року - замовлення на бронювання туристичних послуг, в якому зазначені всі істотні умови туристичного обслуговування: країна відпочинку Єгипет, дата поїздки - з 08.02.2015-19.02.2015 (11 ночей), назва та категорія готелю, тип номеру, харчування, авіа переліт та інше. (а.с.13). Як вбачається із копій квитанцій від 12.12.2014, 16.12.2014, 30.12.2014 позивачем сплачено через турагента ТОВ «Тревел Клаб» туроператору ТОВ «Ньюз Тревел грошові кошти у сумі 22 512 грн., як вартість туристичного продукту (а.с. 38-48). У відповіді ТОВ «Тревел Клаб» від 09.02.2015 зазначено, що з боку ТОВ «Тревел Клаб» грошові кошти за тур переказано згідно із платіжним доручення № 1537 від 15.12.2014 та платіжного доручення № 1574 від 06.01.2015 на банківський рахунок ТОВ «Ньюз Тревел». У зв'язку із односторонньою відмовою з боку ТОВ «Ньюз Тревел» виконувати свої зобов'язання за агентським договором № 0929/1 від 29.09.2014 та договором на туристичне обслуговування № ЕГ080215/002 від 12.122014 потрібно звернутися з позовом про стягнення коштів безпосередньо з ТОВ «Ньюз Тревел» (а.с.48). Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. В частині третій статті 20 Закону України «Про туризм» договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Згідно із частиною десятою статті 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Також частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із частиною тринадцятою статті 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Пунктом 7.1 статті 7 агентського договору № 0929/1 від 29.09.2014 передбачено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією зі сторін сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 7.4 агентського договору у випадку невиконання з вини туроператора своїх зобов'язань, передбачених цим договором, відповідальність туроператора перед турагентом та/чи туристом обмежується подвійною вартістю турпродукту. У правовому висновку Верховного Суду України від 3 липня 2013 року у справі № 6-42 цс 13 зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР «Про туризм» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», статтей 610 і 611, частини п'ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб'єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор. Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Так, п. 5.2 договору на туристичне обслуговування від 12.12.2014 встановлено, що у випадку відмови у виконанні договору зі сторони туроператора до моменту початку надання узгоджених туристичних послуг це не може бути підставою для подання/пред'явлення вимоги про відшкодування моральної шкоди туристом. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів» моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується лише у разі, якщо така шкода заподіяна продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров'я людей. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки не передбачена договором або законом. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про туризм», ст.610,611, 629,901,902 ЦК України, правового висновку Верховного Суду України від 3 липня 2013 року у справі № 6-42 цс 13,

Outcome: partial