Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення запису про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 12 лютого 2013 року він взяв шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС реєстраційної служби Козятинського МРУЮ у Вінницькій області, за актовим записом № 14. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 3 березня 2015 року даний шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачці було залишено її дошлюбне прізвище «Воловень». 22 квітня 2013 року відповідачка народила дочку - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №323999, виданого повторно 18 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області. Оскільки до укладення шлюбу 12 лютого 2013 року у нього з відповідачкою були інтимні стосунки, то відповідачка запевнила його, що дочка [PERSON] є його біологічною дочкою, а тому, він, довірившись відповідачці, не заперечував щодо реєстрації його батьком даної дитини, оскільки на той час вважав себе біологічним батьком дочки - [PERSON]. Таким чином, 14 травня 2013 року Виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області був складений відповідний актовий запис № 27, згідно якого, він був записаний батьком [PERSON]. 09 листопада 2015 року відповідачка народила другу дочку - [PERSON] Нікітівну, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №342500, виданого повторно 24 травня 2016 року Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Місцем народження дитини є с. Сигнал Козятинського району Вінницької області, про що 25 листопада 2015 року виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області складено відповідний актовий запис №16. Оскільки шлюб між ним та відповідачкою було розірвано 3 березня 2015 року, а до того, вони вже припинили подружнє життя, то він і не подавав спільну заяву про реєстрацію дитини - [PERSON], як батька, дитини. В січні - лютому 2016 року він взнав, що був записаний відповідачкою батьком [PERSON]. Після цього, він відразу ж зателефонував відповідачці з питанням, для чого вона записала його батьком своєї дочки - [PERSON]. На що відповідачка пояснила йому, що так було потрібно записати когось батьком новонародженої дитини, а оскільки від дня розірвання шлюбу не минуло десять місяців, то він і був записаний батьком [PERSON]. Крім того, після цієї розмови, відповідачка його знайомим повідомила, що її дочка [PERSON], як і дочка [PERSON], не є його біологічними дітьми. Також, про це вона неодноразово говорила третім особам, внаслідок чого така інформація стала відома і йому. Отже, він прийшов до висновку, що малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] не є його біологічними дітьми. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити батьківство до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач не з?явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність і підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання також не зявилась, однак, подала на адресу суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved