Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в обґрунтування своєї заяви посилається на те, що він є дядьком [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, його рідна сестра [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері, племінниця переїхала жити до нього. Батько дитиною не цікавиться, участі у її житті не приймає. Батько дитини не заперечує щоб його позбавили батьківських прав по відношенню до доньки. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач надав суду заяву про слухання справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник виконавчого комітету Марганецької міської ради надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Відповідач [PERSON] , [INFO] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав на свою доньку [PERSON] , [INFO] та не заперечує проти встановлення опіки над нею [PERSON] , [INFO] , про що надав заяву від 06.02.2020 року, зареєстровану приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дрябловою Н.Ф., зареєстровано в реєстрі № 137 (а.с.8). Виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області до Марганецького міського суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він не займається вихованням доньки, не утримує її, участі у житті доньки не приймає (а.с.10). На даний час дитина проживає з рідним дядьком по лінії матері [PERSON] , знаходяться на його повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» (а.с.11). Поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що батько [PERSON] донькою не цікавиться, взагалі з нею не спілкується, участі в житті доньки не приймає, ніякої допомоги не надає (а.с.13). Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідача до дитини, з урахуванням висновку виконкому Марганецької міської ради, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON] , [INFO] , тому, що він нехтує своїми обов`язками, життям доньки не цікавиться. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 150, 164-165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved