Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. У фактичне володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступила його дружина - мати позивача [PERSON], однак своїх спадкових прав не оформила, так як [INFO] померла. Він є спадкоємцем майно померлої за законом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.02.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.04.1994 року (а.с.6). Відповідно до довідки Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 1252 від 13.12.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] значиться за [PERSON] Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина [PERSON], однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки [INFO] померла, що також стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.03.1999 року (а.с.8, 11). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.1973 року, батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В силу ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР позивач у справі [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Постановою № 40/02-31 від 22.01.2019 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS].

Outcome: approved