Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що у 2003 році після одруження його сина [PERSON] з відповідачем [PERSON], остання, за згодою всіх власників квартири ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]), була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де і зареєстрована по даний час. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.07.2014 року, шлюб між сином та відповідачем розірвано, з 30 квітня 2014 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, добровільно переїхала до попереднього місця проживання - [ADDRESS]. Вказана квартира є трьохкімнатною, разом з нею проживають мати та брат. Реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS] перешкоджає співвласникам квартири в повноцінній реалізації права власності на житло. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється змінити місце реєстрації. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки не повідомила, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17, 24). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч.1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третім особам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 28.03.2006 року Львівською КЕЧ району (а.с.8). З довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію №1761, виданої 13.05.2015 р. ЛКП «Бондарівка», вбачається, що відповідач [PERSON], 1981 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Крім неї, у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] та їх донька [PERSON] (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах із співвласником спірної квартири - [PERSON] Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили. З вказаного рішення вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 30 квітня 2014 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не проживають разом (а.с.6). Крім того, факт непроживання відповідача [PERSON] в спірній квартирі понад один рік, стверджується доказами по справі - актами ЛКП «Бондарівка» від 16.10.2014 р. та 29.04.2015 р., відповідно до яких відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте фактично не проживає (а.с. 4,5). Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки така реєстрація у вказаній квартирі є безпідставною та перешкоджає позивачу у повноцінній реалізації права власності. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 9 - копія посвідчення), а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved