overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 15 серпня 1997 року, зареєстрований Демидівським с/ЗАГС Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову посилається на те, що спільне життя не склалося, на грунті взаємних непорозумінь виникали постійні сварки, фактичні шлюбні відносини з відповідачем давно припинені, кожен з них живе своїм особистим життям. Причиною фактичного розпаду сім'ї є різні погляди на життя. Збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам. Спору щодо поділу спільно нажитого майна немає. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує (а.с. 8). Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає (а.с. 9). Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 15 серпня 1997 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Демидівським с/ЗАГС Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що станом на момент розгляду справи шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Згідно ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом у даній справі встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак наявні правові підстави для його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 18 січня 1997 року, зареєстрований Федіївською сільською Радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 6. В обґрунтування позову посилається на те, що їх з відповідачем шлюб виявився помилкою, через різні погляди на життя у родині запанувала напружена атмосфера, вони втратили почуття любові один до одного і у зв'язку з цим припинили підтримувати подружні відносини. Поновлювати відносини вони не збираються. Сім'я розпалася остаточно, подальше життя із відповідачем буде суперечити інтересам позивача. Місце проживання дітей разом із батьком визначене розпорядженням голови Решетилівської РДА. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій суд розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 18 січня 1997 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Федіївською сільською Радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 6. Від цього шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Решетилівської районної державної адміністратиції Полтавської області від 12.08.2014 року № 191 визначено постійне місце проживання дітей з батьком, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що станом на момент розгляду справи шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з моменту припинення шлюбно-сімейних відносин жодна із сторін не вчинила дій, направлених на їх відновлення, зважаючи також на те, що спору про поділ спільного майна немає, а питання місця проживання дітей вирішене розпорядженням голови Решетилівської РДА, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 19 жовтня 1991 року, зареєстрований Решетилівським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 99. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю до жовтня 2014 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Під час сумісного проживання виявилось, що вони мають різні погляди на життя. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам. Спору про поділ спільно нажитого майна не має. Неповнолітніх дітей не мають. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, про причину своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгялді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 19 жовтня 1991 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Решетилівським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 99. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю до жовтня 2014 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з моменту припинення шлюбно-сімейних відносин жодна із сторін не вчинила дій, направлених на їх відновлення, зважаючи також на те, що спору про поділ спільного майна немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 25 грудня 2008 року, зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 132. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю до березня 2015 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Причиною фактичного розпаду сім'ї є різні погляди на життя та виховання дитини. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам та інтересам дитини. Питання місця проживання та подальшого виховання дитини вирішено сторонами добровільно. Спір про майно, набуте у шлюбі, відсутній. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 25 грудня 2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 132 . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю до березня 2015 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що подальше спільне життя сторін суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, зважаючи також на те, що питання, пов'язані з місцем проживання дитини та долею спільного майна вирішені сторонами за взаємною згодою і спору щодо цих питань немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 25 серпня 2012 року, зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 72. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю до лютого 2015 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Причиною фактичного розпаду сім'ї є різні погляди на життя та виховання дитини. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам та інтересам дитини. Питання місця проживання та подальшого виховання дитини вирішено ними добровільно: донька залишається проживати разом з відповідачем, спір про майно, набуте у шлюбі, відсутній. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 25 серпня 2012 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 72 /а.с. 3/. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю до лютого 2015 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з моменту фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин жодна із сторін не вчинила дій, направлених на їх відновлення, зважаючи також на те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 26 листопада 2005 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 3733). Позов мотивує тим, що сімейне життя між подружжям не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільного господарства подружжя не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Зазначає, що примирення між ним та відповідачем неможливе, просить задовольнити позов. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, згідно якого просить судове засідання проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні повідомила, що необхідності для надання часу на примирення між сторонами неможливе та не заперечила щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши доводи сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за відповідним актовим записом №3733. Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У шлюбі в позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов не заперечила, оскільки примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат слід провести на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 28 вересня 2002 року, зареєстрований Федіївською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю до вересня 2014 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Причиною фактичного розпаду сім'ї є різні погляди на життя та виховання дітей. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам та інтересам дітей. Питання місця проживання та подальшого виховання дітей вирішено сторонами добровільно: донька залишається проживати разом з відповідачем, а син - з позивачем, спір про майно, набуте у шлюбі, відсутній. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 28 вересня 2002 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Федіївською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю до вересня 2014 року, з того часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з моменту фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин жодна із сторін не вчинила дій, направлених на їх відновлення, зважаючи також на те, що питання, пов'язані з місцем проживання дітей та долею спільного майна вирішені сторонами за взаємною згодою і спору щодо цих питань немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 28 вересня 2007 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 104. В обґрунтування позову посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та виховання дитини. На грунті побутових проблем у них виникали конфлікти, намагання зберегти сімю ні до чого не призвели. Сімя розпалася у кінці червня 2016 року, подальше життя із відповідачем неможливе і суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 28 вересня 2007 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 104. Від цього шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що станом на момент розгляду справи шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з моменту фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин жодна із сторін не вчинила дій, направлених на їх відновлення, зважаючи також на те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 01.08.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 353. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що подружнє життя не склалося у зв'язку через відсутність взаєморозуміння, сварки на побутовому ґрунті. На весні 2016 року взаємовідносини погіршилися, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2016 року, спільне господарство не ведуть. На даний час позивач створив нову родину та перебуває фактично у шлюбних відносинах з іншою жінкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01.08.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 353 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з квітня 2016, не ведуть спільне господарство. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. На підставі цього між ними виникають конфлікти та непорозуміння, які призвели до відчуження один від одного. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 0.0.612429953.1 від 07.09.2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved