Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , складеного Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , йому стало відомо, що він не являється батьком [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, до суду надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог Тетіївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук О.О. в підготовче засідання не прибула, до суду надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні встановлено, що позивач та відповідач в період з 28.02.2012 року по 24.04.2020 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення від 24.04.2020 року Тетіївського районного суду Київської області (а.с. 2). У сторін в шлюбі народилось двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батько вказаний позивач [PERSON] (а.с.3). Після розірвання шлюбу відповідач повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] і не має жодних вимог до нього щодо матеріального забезпечення дитини, та враховуючи те, що протягом 2016-2017 років сторони фактично не проживали разом, оскільки, позивач перебував на заробітках, тому, в зв`язку з цим у позивача виникли обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, дослідивши в підготовчому засіданні докази, які є належними та допустимими і достатніми, враховуючи, що відповідач визнала позов і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позивач не є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки в період імовірного зачаття дитини, а саме 2016-1017 роки, сторони фактично не проживали разом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved