Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивач [PERSON], перебував у шлюбі з [PERSON] з 12 листопада 1996 р. Від шлюбу спільних дітей немає. Відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], де проживали разом з позивачем. З жовтня 2009 р. шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично були припинені. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.01.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] вказує про те, що з 2009 року [PERSON] та її син [PERSON] проживають окремо від нього, в Росіі, але зареєстровані за адресою позивача. Ніякого зв'язку з ними позивач не підтримує, усі свої речі вони одразу вивезли. Комунальні послуги позивач [PERSON] оплачує самостійно. Відповідач ніякої участі в утримані данного житла не приймає та ним не користується. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Пояснив суду про те, що власниками квартири [ADDRESS] є його колишня дружина [PERSON] Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили (а.с.49-50,51-52). У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, яки були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.01.2017 року розірвано. Рішення набуло чинності 31.01.2017 року (а.с.8); Відповідно до письмової довідки ТОВ «ЖЕП «Суворовський» про склад сім'ї та прописку №684 від 03.07.2017 року, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], яка є колишньою дружиною позивача та [PERSON] (а.с.16); Відповідно до письмової довідки ТОВ «ЖЕП «Суворовський» про склад сім'ї та прописку №684 від 03.07.2017 року особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] відкрито на [PERSON] (а.с.16); Відповідно до письмових актів від 07.04.2011 року, 29.12.2016 року, які складені сусідами позивача [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON]не проживають в квартирі [ADDRESS] з 2009 року (а.с.16,17). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Судом встановлено про те, що позивач [PERSON] не є власником та не є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, про те, що позивач [PERSON] не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають. При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed