Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 28.01.2014 року з позовною заявою,свої уточнені вимоги мотивує тим,що 21.10.2013 року близько 14-15 год. на перехресті вул..Харківська - вул. Г.Сталінграду та Червона площа в м.Сумах сталась дорожньо-транспортна пригода,а саме водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21114,який зареєстрований за [PERSON] при проїзді вказаного перехрестя на червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем «Субару Форестер» під його керуванням. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень,зокрема його автомобілю завдано збитків відповідно до звіту оцінювача № 389/2013 в розмірі 128 869 грн.72 коп. Відповідно до постанови Зарічного районного суду м.Суми від 13.01.2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП. У зв'язку з винними діями [PERSON] та неправомірними діями [PERSON] по передачі транспортного засобу особі без полісу страхування, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 9 489 грн.86 коп.,стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 119 379 грн.86 коп. та понесені судові витрати. Під час судового розгляду справи позивач та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали . Представник відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) [PERSON] проти вимог заперечує, вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні вимог за рахунок СТСБУ. У відзиві на позов представник зазначив, що при відмові [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, МТСБУ керувалось виключно нормами спеціального закону-Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і це рішення приймалося на підставі документів наданих заявником і самостійно зібраними документами. Відповідачі [PERSON] та їх представник [PERSON] проти позову заперечили та вважали, що в діях [PERSON] щодо спричинення шкоди не може бути встановлено вини, оскільки правил дорожнього руху ним не було порушено. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, експерта, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 591/39/14-к, приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що 21.10.2013 року близько 14-15 год.на перехресті вул..Харківська - вул.Г.Сталінграду та Червона площа в м.Сумах сталась дорожньо-транспортна пригода,а саме водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21114,дн [NUMBER] який зареєстрований за [PERSON] при проїзді вказаного перехрестя на червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Зарічного районного суду м.Суми від 13.01.2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП, дана постанова набрала законної сили 10.02.2014 року /а.с.11/. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не в праві обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Статтями 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З урахуванням норм ст. 386,395,396 ЦК України до осіб, що які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи мають відшкодувати шкоду, завдану майну іншого власника. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді адміністративної справи за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] про притягнення його до адмінвідповідальності було встановлено, що останній керував автотранспортним засобом на правовій підставі, але його цивільно-правова відповідальність не була застрахована. Даний факт не заперечувався сторонами. Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку № 389/2013 (а.с.12-41), заподіяна матеріальна шкода позивачу оцінена у розмірі 128 869,72 грн., в тому числі 9489,86 грн. розмір втрати товарної вартості автомобіля. Судом також була призначена судово-автотехнічна експертиза (№ 398 від 06.06.2014 року (а.с. 107-113)) за результатами якої було встановлено, що доводи та пояснення відповідача [PERSON] та свідка [PERSON] надані під час судового розгляду стосовно проїзду [PERSON] перехрестя на миготливий сигнал світлофора є неспроможними. Дані обставини підтверджені і іншими доказами Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 21124 н.з. [NUMBER] на правовій підставі, позивачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 1288 грн. 70 коп..

Outcome: partial