Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ПрАТ СК «Арсенал страхування», ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 12.05.2014 року о 08-50 год. у м.Сєвєродонецьку на перехресті пр-ту Радянського та вул. Гагаріна Карпенко Андрій Вікторович, який працює водієм у ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання», керуючи транспортним засобом УАЗ 31514 ЗНГ, д.н. [NUMBER], який належить на праві приватної власності ТОВ «ЛЕО», не надав перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet Aveo, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода, обидва автомобілі зазнали механічні ушкодження. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ТОВ «ЛЕНКОР» було проведено експертне автотоварознавче дослідження оцінки шкоди, завданої власнику транспортного засобу, згідно висновку якого сума матеріальної (майнової) шкоди складає 56 362 грн. 23 коп., в т.ч.: вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 53770 грн. 48 коп., велична втрати товарної вартості - 2591 грн.75 коп. Вартість вказаного експертного дослідження становить 500 грн. Позивачем були понесені витрати, повґязані з евакуацією транспортного засобу Chevrolet Aveo, з місця ДТП, сума яких складає 450 грн. Відповідальність ТОВ «ЛЕО» перед третіми особами під час зазначеної ДТП була застрахована ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», яке сплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 44674 грн. 05 коп., але ця сума не покриває фактичних витрат (реальних збитків), які потрібно сплатити за відновлювальний ремонт та інші понесені витрати. Крім того, внаслідок ДТП позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в порушені права власності, зокрема, внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач зазнав чимало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки, не поновлюють порушене право та не сплачують в добровільному порядку заподіяну шкоду. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі. Фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, він змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та у вільний час. На підставі викладеного позивач просить стягнути з ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на його користь майнову шкоду у розмірі 5824 грн. 95 коп.; стягнути з ТОВ «ЛЕО» на його користь майнову шкоду у розмірі 6812 грн. 23 коп.; стягнути з ТОВ «ЛЕО» на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути з ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ЛЕО» на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Позивач у судовому засіданні змінював та уточнював позовні вимоги та остаточно виклав їх наступним чином: просив стягнути з ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на його користь майнову шкоду у розмірі 4874 грн. 70 коп.; стягнути з ТОВ «ЛЕО» на його користь майнову шкоду у розмірі 6862 грн. 23 коп.; стягнути з ТОВ «ЛЕО» на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути з ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ЛЕО» на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та додатково пояснив, що наступного дня після ДТП разом з представником відповідача ТОВ «ЛЕО» вони звернулись у філію ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у м. Луганську, де після консультації їх представник надав перелік документів, необхідних для виплати страхового відшкодування. Також необхідно було надати експертне дослідження про підтвердження понесених витрат. У страхової компанії був один експерт, який обслуговує територію Луганської області. Йому сказали, щоб не чекати, можливо самостійно звернутись до установи, яка має відповідну ліцензію та експертів у своєму штаті. Суспільно - політична ситуація у Луганській області ускладнювала прибуття експерта з м. Луганська, тому він звернувся до експерта у м. Сєвєродонецьку, попередньо усно узгодивши це із страховою компанією. Чинне законодавство в даному випадку не передбачає письмового узгодження вказаного питання. Експерт ТОВ «ЛЕНКОР» оглянув транспортний засіб та склав Висновок. Зібравши необхідні документи, 06.06.2014 року власник автомобілю - [PERSON] звернулась до офісу страхової компанії у м. Києві з відповідною заявою. В подальшому на картковий рахунок [PERSON] страховою компанією було перераховано грошових коштів у сумі 45 125, 30 грн. Вважає, що калькуляцію, надану ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», не можна вважати належним доказом, адже їх представник навіть не оглянув пошкоджений автомобіль. Квитанції та чеки на придбання необхідних запасних частин він надати не може, адже вказані товари він придбав за допомогою Інтернету, просив допомогти знайомих. Крім того, ремонт пошкодженого автомобілю ще не завершений, а ті квитанції, які були в наявності, він не може знайти, та вони не підтверджують всієї суми. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких просив суд розглянути справу без його участі, заперечував проти доводів, викладених у позовній заяві, та зазначив, що вважає свої обов'язки по виплаті страхового відшкодування виконаними в повному обсязі, адже 23.06.2014 року на картковий рахунок [PERSON] було перераховано страхове відшкодування в розмірі 45 125,30 грн. згідно Страхового акту № АІ/6440269-1 від 17.04.2014 року та калькуляції відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю Chevrolet Aveо, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту складає 44 675,30 грн., з яких 44 675,30 грн. - сума страхового відшкодування, зменшена на розмір ПДВ, та 450 грн. - відшкодування транспортування ТЗ, на підставі чого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ЛЕО» Васюк О.М. у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди не визнала, посилаючись на те, що позивачем порушено ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме порядок дій застрахованих осіб у разі настання страхового випадку, адже позивач самостійно звернувся до експерта до спливу 10-денного строку, який передбачений вказаним законом. Також позивачем не надано підтвердження узгодження із страховою компанією проведення експертизи ТОВ «ЛЕНКОР». Щодо моральної шкоди, то позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково у сумі 1 000 грн. Медичної допомоги в момент скоєння ДТП ніхто не потребував, до лікаря позивач звернувся з дитиною наступного дня, а не відразу. В подальшому представник відповідача ТОВ «ЛЕО» Смирнов К.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Щодо стягнення величини втрати товарної вартості у розмірі 2 591,75 грн. - повністю, та надав письмові заперечення, в яких вказав, що при розгляді питання стягнення матеріальних і моральних збитків покладення відповідальності лише на водія, який скоїв ДТП, є необ'єктивним. Особисто позивачу моральна шкода не спричинена, так як він повинен був використати всі засоби для того, щоб уникнути ДТП. Тобто, слід враховувати також дії або бездіяльність другого водія транспортного засобу, тобто, були б ці збитки завдані взагалі і у якому розмірі, якщо постраждалий водій дотримувався вимог Правил дорожнього руху та законодавства. Також позивач не дотримався встановленого порядку дій застрахованих осіб у разі настання страхового випадку, звернувшись до експертів раніш, ніж це встановлено законом. Позивач, отримуючи страхову виплату, розмір якої було визначено страховою компанією, був обізнаний про розмір відшкодування і проявив мовчазну згоду, прийнявши цю виплату, погодившись із розрахунками страхової компанії без проведення відповідної експертизи. Вважає вимоги позивача щодо вартості оплати експертизи необґрунтованими і безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Стосовно стягнення моральної шкоди пояснив, що позивачем не доведений причинно - наслідковий зв'язок між подією ДТП та зверненням позивача до лікаря, також невідомий психомоторний стан дитини до ДТП. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що він працює водієм ТОВ «ЛЕО». Його визнано винним в скоєнні ДТП, в якому потерпілим є позивач. Вважає, що розмір матеріальної та моральної шкоди, яку позивач просить стягнути, завищений. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву слухати справу без її участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працює механіком ТОВ «ЛЕО». На місце скоєння ДТП, в якому потерпілим є відповідач, прибув через 15-20 хв. З розмови з [PERSON] виявилося, що той винний в ДТП, що підтвердив потерпілий водій. Медичної допомоги ніхто не потребував, він викликав інспекторів ДАЇ. Наступного дня разом з потерпілим водієм вони прибули до філії страхової компанії у м. Луганськ. Там повідомили, що на протязі трьох днів потрібно надати необхідні документи, що вони і зробили. Коли він надавав постанову про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, у страховій компанії повідомили, що потерпілий водій [PERSON] самостійно звернувся до експерту щодо становлення розміру матеріальної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 10 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.5 Закону, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2014 року о 08-50 год. у м.Сєвєродонецьку на перехресті пр-ту Радянського та вул. Гагаріна [PERSON], керуючи транспортним засобом УАЗ 31514 ЗНГ, д.н. [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet Aveo, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить на праві приватної власності [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача були спричинені механічні ушкодження. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією довідки від 12.05.2014 року, виданою [PERSON] інспектором ДПС ВДАІ Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області; копією постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2014 року по справі про адміністративне правопорушення № 428/3526/14-п; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, винними діями водія [PERSON] було завдано матеріальну шкоду позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно копії Подорожнього листа службового легкового автомобіля ТОВ «ЛЕО» № 000447 від 12.05.2014 року, водієм автомобілю УАЗ 31514 [NUMBER] вказаний [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до копії Полісу № АІ/6440269 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність ТОВ «ЛЕО» перед третіми особами під час зазначеної ДТП застрахована ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., забезпечений транспортний засіб - УАЗ 31514, н/з [NUMBER]. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавець передбачив, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, суду надано Висновок № 84 експертного автотоварознавчого дослідження від 30 травня 2014 року, проведеного ТОВ «ЛЕНКОР», згідно якого розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП складає 56 362 грн. 23 коп., та копія калькуляції № АІ/6440269 від 07.07.2014 року, надана ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю Chevrolet Aveo складає 44 675, 30 грн. (без ПДВ) та 53 610,36 грн. (з ПДВ). Пунктом 34.4 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено право потерпілого для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Тому позивач мав право звернутися до суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «ЛЕНКОР», яким було надано висновок автотоварознавчого дослідження № 84 від 30.05.2014 року. Крім того, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року, висновок експертизи може бути доказом у справі лише у тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово - експертними установами. Як експерт може залучатись особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі, коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, такий висновок може розцінюватись лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню у судовому засіданні та відповідній оцінці. При дослідженні вказаних письмових доказів суд керується вимогами ч.1 ст. 212 ЦПК України і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи у сукупності, а також у співвідношенні зазначених доказів один до одного. З огляду на викладене, суд вважає, що надана представником відповідача ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» калькуляція не може бути прийнята до уваги, оскільки вона виконана з порушенням вимог абз.2 п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, згідно якого визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Як вбачається з Висновку № 84 експертного автотоварознавчого дослідження щодо оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] від 30 травня 2014 року за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, вартість матеріальних збитків з технічної точки зору на момент ДТП складає 56 362,23 грн., яка складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 53 770,48 грн., та величини втрати товарної вартості у розмірі 2 591,75 грн. Згідно з п.196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. При цьому, сам по собі висновок судової автотоварознавчої експертизи не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, пов'язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають. Відтак, в силу приписів ч.2 ст.14 ЦК України, страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. Наведене випливає також з приписів ч.2 ст.1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та позивачем не доведено як понесення позивачем витрат на оплату вартості ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу, так і включення виконавцем ремонту до складу цих витрат суми ПДВ. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПрАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» майнової шкоди у розмірі 4 874, 70 гривень є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення майнової шкоди з ТОВ «ЛЕО», суд зазначає наступне. Як зазначено у ст. 29 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Пунктом 32.7 статті 32 вказаного Закону чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої стаття 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. За наведених обставин суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підстави свого позову, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ «ЛЕО» суми, пов'язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу у розмірі 2 591,23 грн. підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування Збитками, згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, є витрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно копії квитанції № 42 від 30 травня 2014 року, вартість послуги по проведенню оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, на підставі Договору № 20 від 16.05.2014 року, становить 500 грн. З огляду на викладене, з ТОВ «ЛЕО» підлягає стягненню вартість експертного автотоварознавчого дослідження щодо оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складеного 30 травня 2014 року ТОВ «ЛЕНКОР». Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, завданих фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що позивачу дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у пошкодженні довіреного йому майна, що призвело до порушення його звичайних життєвих відносин, а також переживань, пов'язаних з ДТП. Завдану моральну шкоду суд визначає з урахуванням наданих доказів та обставин справи в розмірі 2 500 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 269 грн. 31 коп. підтверджується квитанціями № № 83, 85 від 11.09.2014 року. У зв'язку із викладеним суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ЛЕО» на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial