Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом про визнання за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року його батька [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], про що 14.10.2009 за № 25 складено відповідний актовий запис Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. До дня смерті [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав у житловому будинку [INFO] Крім позивача на день смерті спадкодавця за цією адресою були зареєстровані: [PERSON], [INFO] ? дружина спадкодавця та його мати; його дружина [PERSON], [INFO], та його діти. Дані обставини встановлені відповідно до довідки № 285 від 02.08.2010 Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно: житловий будинок [INFO] Він є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є сином померлого, що вбачається із свідоцтва про його народження, виданого 21.06.1974, актовий запис № 23, Великокаратульським с/ЗАГС Переяслав-Хмельницького району Київської області. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і прийняв її, про що подав заяву про прийняття спадщини до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, в результаті чого було заведено спадкову справу № 69/2010 після смерті [INFO] року [PERSON]. Іншими спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], які відмовились від своєї частки спадщини на його користь, про що подали нотаріусу відповідні заяви, що підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлого [INFO] року [PERSON], який фактично успадкував будинок після смерті [INFO] року своєї матері [PERSON], але документи на своє ім'я не оформив. Вказаний житловий будинок, відповідно до відомостей погосподарської книги Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 1971 - 1973 роки, особовий рахунок № [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], який зазначений як власник будинку. Крім нього у будинку були зареєстровані члени сім?ї: дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON] та онук - [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, про що 25.07.1981 складено відповідний актовий запис № 41 виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013212854 від 20.12.2013. На день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, у будинку, що є предметом позову були зареєстровані та проживали [PERSON] та члени сім?ї: дочка - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON] та онуки - [PERSON], [PERSON], що підтверджується даними погосподарської книги Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 1980 - 1982 роки, особовий рахунок № [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті 25.07.1981 року [PERSON], в порядку ст. 549 ЦК УРСР та вступили у володіння спадковим майном були дружина померлого [PERSON] та двоє дітей дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. Виходячи з рівності часток у спільному майні подружжя, [PERSON] мала право на 2/3 частини будинку, [PERSON] та [PERSON] мали право по 1/6 частині будинку кожен. [INFO] року померла [PERSON], про що 08.01.1990 складено відповідний актовий запис № 02 виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00014820022 від 11.12.2014. Спадкоємцем першої черги за законом була її мати [PERSON], а тому її частка у праві на будинок становила 5/6. [INFO] року померла [PERSON], про що 10.06.1995 складено відповідний актовий запис № 24 виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013212931 від 20.12.2013. На день смерті [PERSON] у будинку, що є предметом позову були зареєстровані та проживали її син [PERSON], невістка [PERSON] та онук [PERSON], що підтверджується даними погосподарської книги Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 1991 - 1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області по справі № 373/2209/15-ц від 04.09.2015 встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є матір?ю [PERSON], [INFO], котрий помер [INFO] року. Спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після смерті 09.06.1995 року [PERSON], в порядку ст. 549 ЦК УРСР та вступив у володіння спадковим майном був її син [PERSON], який отримав право на весь житловий будинок. Факт володіння спадкодавцем [PERSON] житловим будинком [INFO] позивач підтверджує копією погосподарської книги Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2006 - 2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER]. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче засідання не з'явився, направив заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить розглянути справу за відсутності представника Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що врегульовано ст. 1218 ЦК України. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року врегульовано, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved