Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсядо суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. В якому прохав виділити йому у власність дачну ділянку №67 площею 423 кв.м. в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресо. [PERSON] вул.Вороніна 195. та причіп для легкового автомобіля ПВ-01Б шасі №000160, залишити у власність третьої особи автомобіль ВАЗ 111740. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, 09.02.2001 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, зареєстрований у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №113. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON]»ю Ярославівну, [INFO]. 21.08.2015 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтава шлюб між [PERSON] та [PERSON]С було розірвано. За час шлюбу особами було придбано: 30.06.2006 року причіп для легкового автомобіля ПВ-01Б шасі №000160; 18.12.2006 року дачну ділянку в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресою м.Полтава вул..Вороніна 195, ділянка №67 площею 432 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки - 5310136700:06:002:0077; 04.03.2011 року в кредит придбано автомобіль ВАЗ 111740 LadaKalina, реєстраційний державний номер станом н 05.03.2011 року ВІ 4400 АО. 27.05.2015 року автомобіль ВАЗ 111740 LadaKalina, реєстраційний державний номер станом н 05.03.2011 року ВІ 4400 АО відповідачем по справі було продано [PERSON] без згоди та відома позивача. 18.12.2016 року відповідачем за первісним позовом було подано зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя. В якій відповідач за первісним позовом просила визнати її особистою приватною власністю автомобіль ВАЗ 111740, визнати дачну ділянку в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресою м.Полтававул..Вороніна195 та причіп для легкового автомобіля ПВ-01Б шасі №000160сільною сумісною власністю подружжя. Виділити у власність [PERSON] ? частку земельної ділянки в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресою м.Полтава вул.Вороніна 195 та ? частку причіп для легкового автомобіля ПВ-01Б шасі №000160. 13.01.2016 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та обєднано з первісним позовом в одне провадження. 15.07.2016 року через канцелярію суду позивачем було подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Прохав його позовні вимоги задовольнити, вимоги зустрічної позовної заяви залишити без задоволення. 15.07.2016 року відповідачем було подано заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги зустрічної позовної заяви просила задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісного позову частково, зустрічний позов задовольнити частково. Судом встановлено,09.02.2001 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюб, зареєстрований у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №113. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON]»ю Ярославівну, [INFO]. 21.08.2015 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтава шлюб між [PERSON] та [PERSON]С було розірвано. За час шлюбу особами було придбано: 30.06.2006 року причіп для легкового автомобіля ПВ-01Б шасі №000160; 18.12.2006 року дачну ділянку в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресою м.Полтава вул.Вороніна 195, ділянка №67 площею 432 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки - 5310136700:06:002:0077; 04.03.2011 року в кредит придбано автомобіль ВАЗ 111740 LadaKalina, реєстраційний державний номер станом на 05.03.2011 року ВІ 4400 АО. 27.05.2015 року автомобіль ВАЗ 111740 LadaKalina, реєстраційний державний номер станом н 05.03.2011 року ВІ 4400 АО відповідачем по справі було продано [PERSON] Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку від 14.04.2016 року наданого ТОВ «Консультаційно-оціночною компанією Дисконт» оціночна вартість земельної ділянки в садово-огородному кооперативі «Яблуня» за адресою м.Полтававул. Вороніна 195, ділянка №67 площею 432 кв.м., становить 40\~000 грн. Згідно звіту про оцінку майна від 19.04.2016 року наданого центром незалежної оцінки та експертизи ймовірна ринкова вартість КТЗ з округленням станом на дату оцінки становить 8\~460 грн. Згідно з ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, набуті за час шлюбу спірні обєкти нерухомого та рухомого майна належать сторонам направі спільної сумісної власності. Згідно з\~ст.63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістюміж ними. У відповідності до\~ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Із\~статті 69 СК України\~випливає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, не залежно від розірвання шлюбу. За змістом ч.1\~ст.70 СК України, у разіподілу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.\~Статтею 71 СК України\~передбачено, щомайно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщоце право не визнається іншою особою. В пунктах постанови\~22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~законодавець розяснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням подружжя, а при не досягненні згоди\~виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч.3\~ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3\~ст.325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Нормами, закріпленими в\~ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивач фактично просить все майно нажите за час шлюбу та наявне на момент розгляду справи у суді виділити йому у власність. При цьому не надаючи достатніх та належних доказів того, це майно належить йому на праві приватної власності. У звязку з цим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Відповідач по справі (позивач за зустрічним позовом) фактично просить поділити майно нажите за час шлюбу та наявне на час розгляду справи між ними у рівних частках, тобто по ?. Суд виходячи з рівності часток подружжя приходить до висновку про задоволення даних позовних вимог. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання автомобіля її особистою приватною власністю, суд вважає за необхідне відмовити, так як позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх доказів та відсутністю цього майна на час розгляду справи. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користьякоїухваленорішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial