Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 29.07.2010 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 14.10.2011 року він уклав шлюб з [PERSON] , від сумісного проживання з якою мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 19.03.2018 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано, дружина з дітьми проживає окремо від нього. У зв`язку з тим, що у нього змінився сімейний стан, позивач просить зменшити розмір аліментів, стягнутих на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка не скористалась правом відзиву на позовну заяву, передбачене ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебувала у шлюбі з позивачем по справі, від сумісного проживання з яким народила двох дітей. З 2016 року вона разом з дітьми проживає окремо від позивача, який матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 14.11.2009 року позивач перебував у шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 29.07.2010 року шлюбі між ними розірвано ( а. с. 7). Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] ( а. с. 6). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 29.07.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.05.2010 року до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 7). З 14.11.2011 року позивач перебував у шлюбі з третьою особою по справі. Від сумісного проживання з [PERSON] мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ( а. с. 9, 10). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 19.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а. с. 11). В судовому засіданні встановлено, що з 2016 року третя особа по справі [PERSON] разом з дітьми проживає окремо від позивача, позивач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач є працездатний, працює у ПрАТ «КДЗ», його середньомісячний дохід становить 11491,07 грн. ( а.с. 12), з якого утримуються аліменти на користь відповідачки по справі. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Зміна матеріального становища батька або сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. В судовому засіданні встановлено у позивача дійсно змінився сімейний стан, народились двоє неповнолітніх дітей. Отже, позивач повинен утримувати не одного, а трьох малолітніх дітей. Та обставина, що позивач не надає матеріальної допомоги на їх утримання не змінює його обов`язку утримувати дітей, що народились після стягнення аліментів на користь відповідачки. Також суд вважає за необхідним зазначити наступне. 17 травня 2017 року, тобто після того, як рішення суду про стягнення аліментів набуло законної сили, у Сімейний Кодекс України були внесені зміни, що набрали чинності 08 липня 2017 року, відповідно до яких абзац другий частини другої ст. 182 СК України викладено в редакції: «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. І в даному випадку, навіть якщо у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Нове судове рішення у даному випадку - не потрібно. Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для прийняття нового судового рішення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили, а не з дня звернення до суду , як просить позивач по справі. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що у позивача по справі змінився його сімейний стан, проте не змінився обов`язок щодо утримання малолітніх дітей, встановлений нормами ст. 180 СК України, а також, враховуючи той факт, що третьою особою по справі не заявлялись позовні вимоги до позивача про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , з 1/3 частини доходу до 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial