Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до Фінансової поліції м. Мессіна Республіки Італія, Митного агенства м. Мессіна Республіки Італія про відшкодування майнової і моральної шкоди. Позивач у заявленому позові просив суд: 1) стягнути на його користь з відповідачів - Фінансової поліції м. Мессіна Республіка Італія - Guardia di Finanza Messina Italia та Митного агентства м. Мессіна Республіка Італія - Agenzia doganale Messina Italia солідарно 6561445 грн. 32 коп., що за курсом НБУ на 05.09.2014 р. становить 393 181,25 EUR у відшкодування майнової шкоди; 2) стягнути на його користь з відповідачів - Фінансової поліції м. Мессіна Республіка Італія - Guardia di Finanza Messina Italia та Митного агентства м. Мессіна Республіка Італія - Agenzia doganale Messina Italia солідарно 3500000 грн., що за курсом НБУ на 05.09.2014 р. становить 209730,37 EUR у відшкодування моральної шкоди. В ході розгляду справи стороною позивача уточнювався розмір позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, у заяві представника позивача від 17.11.2016 року(а.с.201 т.1) де він був визначений сумою 5913378 грн. 61 коп., або 209730,37 EUR, у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України гривні до Євро, (виходячи з розрахунку 209730,37 EUR =5913378 грн. 61 коп). На час розгляду справи розмір відшкодування моральної шкоди представником позивача був конкретизований розміром 3240960 грн., або відповідною сумою еквівалентною до Євро за курсом Національного банку України, виходячи із розміру 1112,8 мінімальних заробітних плат визначених у висновку судової психологічної експертизи (а.с.29 т.2). У мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що з 14.03.2007 року до 01.02.2011 року йому на праві власності належала вітрильна яхта «[INFO]», 2007 року побудови, Франція, номер двигуна [NUMBER], типу «BENETEAU 57», що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER]. 01.02.2011 року він продав яхту компанії «MY OCEAN WORLD S.A.» Британські Вергинські острови, що підтверджується актом прийому-передачі судна. Директором компанії на його ім'я була видана довіреність від 03.10.2011 року, якою він був уповноважений повідомити про зміну власника та продовжити контракт на стоянку яхти у порту «Марина дель Неттуно» Мессіна Республіка Італія, у якому вона знаходилася з моменту її набуття, що підтверджується довіреністю. Він на законних підставах придбав яхту, з моменту покупки яхти і в подальшому сплатив усі необхідні платежі, податки, виконав усі дії режиму тимчасового імпортування шляхом входу і перебування у територіальних водах, у які заходила яхта, сплачував усі необхідні платежі, грошові кошти за оренду причалу для яхти [INFO]», вів усю необхідну документацію про місця перебування яхти, виходу її з порту. Яхта не перебувала у територіальних водах Співтовариства протягом терміну довше чим встановлено діючим законодавством країни перебування. Він повністю дотримувався усіх вимог, передбачених міжнародним законодавством. Законність його дій підтверджується правовстановлюючими документами та встановлена рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03.12 2013 року. Не дивлячись на це, він був викликаний відповідачем - Фінансовою поліцією м. Мессіна через шкіпера яхти [PERSON], який 26.09.2013 року повідомив його по телефону про необхідність прибуття до поліції, так як його було звинувачено у контрабанді яхти. 08.10.2014 року він був допитаний працівниками фінансової поліції та Митного агентства м. Мессіна з грубим порушенням його прав та інтересів, без надання професійного перекладача, в зухвалій формі, на протязі тривалого часу, з порушенням норм міжнародного права, наслідком чого суттєве погіршився стану його здоров'я, що призвело до стійкої втрати працездатності та встановлення йому першої групи інвалідності. Такими діями відповідачі завдали йому майнову та моральну шкоду. Завдана майнова та моральна шкода полягає у тому що08 жовтня 2013 року у приміщенні Фінансової поліції м. Мессіна його допит не розпочинали, але запропонували зайти до кабінету, в якому знаходилися чоловік і жінка. Чоловік написав щось на клаптику паперу та вийшов, а жінка, як він потім дізнався [PERSON] вказала на цей клаптик, де він побачив напис «20 000 евро», після чого [PERSON] сказала, що у нього мало часу для вирішення свого питання.Далі офіцери поліції запропонували поїхати до офісу туристичного порту «Марина дель Неттуно», де о 17-30 розпочали допит. На допиті було присутньо багато працівників відповідачів та [PERSON], як перекладач. На допиті до нього застосовувався психологічний тиск, який виражався у підвищенні голосу, зухвалому відношенні, сміху на його зауваження та прохання. Він попереджав працівників відповідачів про те, що є інвалідом 2 групи з дитинства, та надавав медичні документи, але психологічний тиск на нього не припинявся, він не розумів в звинувачень. Стан його був дуже пригніченим йому стало зле, але медична допомога йому не була надана. О 21-00 годині йому дозволили вийте на свіже повітря, за ним вийшов офіцер поліції та поклав у кишеню папір з написом «20 000 Євро». З офіцером вийшла [PERSON], яка зателефонувала йому з номеру [NUMBER], та сказала, що в нього є час до ранку. Оскільки [PERSON] не є професійним перекладачем та не має вищої освіти, він зробив заяву про некомпетентність перекладача, яка не була внесена до протоколу. Також [PERSON] повідомила його, що оскільки він іноземець, то нічого не зможе зробити і яхту в нього заберуть, хоча він заявляв, що яхта не є його власністю. Остання запропонувала йому не заперечувати проти висунутих вимог, а співпрацювати з поліцією, і у такому випадку він уникне покарання та в нього тільки заберуть гроші.Він не міг належним чином користуватися послугами адвоката, так як йому не відомо що і як переводила [PERSON]. Було порушене його право на захист, він був позбавлений можливості надати належні докази на підтвердження своєї невинуватості. Перед ознайомленням його з протоколом допиту, до порту заїхав автомобіль поліції з написом «Карабінери», з нього вийшло два озброєних співробітника поліції, які у подальшому знаходилися у кабінеті, що позивач також відносить до психологічного тиску на нього.Допит закінчився у 23-35, і його під психологічним тиском вимусили підписати протокол допиту, хоча він не розумів його змісту. Відповідно до ст.5 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 р. ніхто не повинен зазнавати тортур, або жорстокого,нелюдського, або такого, що принижує його гідність поводження. В ст.7 декларації закріплено, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Усі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації. Згідно з ст.3,6,14 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від04.11.1950 р., п.п. «а», «?» ч.З ст.14 Міжнародного пакту «Про громадянські і політичні права» Генеральної Асамблеї ООН від 16.12.1966 р., ст.3,4,5,9,15,17,25 Конвенції ООН про права інвалідів, Відповідно до ст.4 Конвенції держави-учасниці зобов'язуються забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав людини й основоположних свобод всіма інвалідами без будь-якої дискримінації за ознакою інвалідності. Із цією метою держави-учасниці зобов'язуються вживати всіх належних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, що визначаються в цій Конвенції; утримуватися від будь-яких дій або методів, які не узгоджуються із цією Конвенцією, і забезпечувати, щоб державні органи та установи діяли відповідно до цієї Конвенції. Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2013року за позовом Компанії «MY OCEAN WORLD S.A.» до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди, та за зустрічним позовом [PERSON] до «MY OCEAN WORLD S.A.» про стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди та спростування у судовому порядку недостовірної інформації поширеної невстановленою особою в мережі Інтернет шляхом встановлення фактів, встановлено, що «права Відповідача як інваліда дитинства, закріплені Конвенцією Організації Об'єднаних Націй «Про права інвалідів» на території Республіка Італія були порушені представниками Фінансової гвардії, що призвело до значного погіршення здоров'я Відповідача. Вказаним рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03.12 2013року встановлено факт стійкого розладу функцій організму громадянина України [PERSON] [INFO], який при взаємодії із представниками Фінансової гвардії Республіки Італія призвів до обмеження життєдіяльності громадянина України [PERSON], [INFO] шляхом суттєвого погіршення стану його здоров'я, про що вказано у резолютивній частині цього рішення. Вищевказаним рішенням суду було вставлено факт наявності правовідносин мною з митними органами Республіка Італія в м. Мессіна з приводу перебування парусної яхти «[INFO]» в національних водах Республіка Італія (червень 2008 року, лютий 2011 року), про що вказано у резолютивній частині цього рішення. Позивач вважає що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені цим судовим рішенням вже не підлягають доказуванню. Цим же рішенням суду встановлено, які саме погіршення у його стані здоров'я настали у зв'язку з діями відповідачів щодо нього, з посиланням на медичну документацію, про що вказано на сторінках 33-35 рішення суду, що також є встановленим фактом, що не потребує доказування. Відповідно до довідки клініки сімейної медицини «Ісаєви плюс» від 06.10.2010 року у нього були встановлені діагнози ІХС, стабільна стенокардія напруги II ст., атеросклеротичний кардіосклероз.СНІ. Вищевказаним рішенням суду від 03.12.2013 року встановлено, громадянин України [PERSON] показав, що «08.10.2013 року, під час допиту стан здоров'я Відповідача різко погіршився про те поліція на скарги Відповідача про погіршення самопочуття не реагувала. По голосу і зовнішньому вигляду Відповідача він зрозумів, що Відповідач знаходиться в дуже поганому фізичному і моральному стані. Мова Відповідача була плутана, з великими паузами і проковтуванням окремих слів. Під час допиту, Відповідач близько п'яти разів поспіль заявляв офіцерам про те, що він є інвалідом дитинства та внаслідок наявності цілого ряду важких хронічних захворювань він може знепритомніти. Про те офіцери поліціїпроігнорували заяву Відповідача. У загальній складності допит тривав 7 годин. Під тиском співробітників фінансової поліції Відповідач був змушений підписати протокол допиту на італійській мові, суті якого він не розумів. Стан здоров'я Відповідача погіршувався з кожним днем, він був змушений покинути Сицилію і полетіти на лікування в швейцарську клініку» (аркуші рішення суду 34 останній абзац та 35 перший абзац). Викладене підтверджується також довідкою лікаря [PERSON] від 15.10.2013 р., в якій вказується на те, що «08.10.2013 року близько 18-00 год. після телефонної розмови з відповідачем [PERSON] констатовано значне погіршення самопочуття пацієнта - Відповідача, а наступні щоденні контакти з пацієнтом Відповідачем по телефону свідчать про погіршення його здоров'я. Відповідачу рекомендується термінова консультація лікаря, у зв'язку із можливим загостренням основного захворювання. На даний час вирішується питання з родичами про госпіталізацію Відповідача» (аркуш рішення суду 35 абзац 4). Позивач вказує, що погіршення стану здоров'я підтверджується висновком доктора [PERSON] від 22.10.2013 р. м. Женева, Швейцарія, де вказано, що унього в останній час (на протязі декількох тижнів) коротко часова пам'ять стала причиною вербальної агресії. Спостерігається розлад сну, встановлені діагнози та призначено лікування. З 28.10.2013р. по 08.11.2013 р. він проходив курс стаціонарного лікування у клініці сімейної медицини «Ісаєви плюс» м. Київ. Стресова ситуація, спричинена відповідачами, спровокувала у мене захворювання, і мені були встановлені діагнози: дисцикуляторна енцефалопатія II стадії, псевдодементний тип нервово- психічного дефекту, ремітуючий клінічний перебіг, середній темп прогресування. Хронічний двобічний мезотимпаніт в стадіх загострення. Психоорганічний синдром, апатичний варіант. Двобічнапірамідна недостатність. Анофтальм праворуч. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І. Гіпертонічна хвороба, кризовий перебіг ЦД II, субкомпенсований. Після курсу лікування стан не покращився. З 08.11.13.р. по 15.11.2013 р. він продовжив стаціонарне лікуванні у клінічній лікарні Міністерства охорони здоров'я України, у якій підтвердилися раніше встановлені діагнози. Після проходження курсу лікування йому було рекомендовано продовжити медикаментозне лікування, і він був направлений на МСЕК, що підтверджується випискою з медичної карти та консультативним висновком від 15.11.2013 року.Стійкий розлад функцій організму, який спровокували дії відповідачів, потребував постійного лікування і звернення до лікарів різних профілів. Він був оглянутий неврологом, який підтвердив встановлені у мене захворювання після перенесеного стресу, та прийшов до висновку, що він потребуєлікування в умах денного стаціонару під наглядом невролога, що підтверджується консультаційним висновком. Він був оглянутий нейрохірургом Інституту нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромаданова НАМН України та неврологом Державного закладу «Клінічна лікарня МОЗ України», які також підтвердили встановлені діагнози та прийшли до висновку, що йому необхідно постійно находитися під наглядом невролога, психіатра, приймати ліки та уникати психо-емоційних навантажень, які можуть призводити до погіршення стану здоров'я. Позивач ввважає що наслідком, спровокованих діями відповідачів, стало встановлення йому комісією МСЕК 20.01.2014 року першої групи інвалідності довічно, з зазначенням потреби стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК, де вказано, що це сталося внаслідок погіршення, та пенсійним посвідченням №2145213039. Позивач вказує, що розмір майнової шкоди, складається з понесених ним витрат по оплаті за надані йому медичні послуги клінікою AT «RCLIN», Швейцарія якій він сплатив 40000 (сорок тисяч) швейцарських франків, що підтверджується довідкою клініки від 08.07.2014 року, що за курсом Національного банку України станом на 05.09.2014 року гривні до Швейцарського франку: 100 CHF - 1384.3296 грн. складає 553731 грн. 84 коп. Також позивач вказує, що 01 серпня 2013 року між ним та компанією Propharma International Trading Limited (Мальта) був укладений договір № 01-08/2013 відповідно до якого він надавав компанії послуги консультанта по проведенню дослідження і аналізу фінансової, біржової та поточної діяльності компанії, а також консультування з приводу зазначених видів діяльності і, по мірі необхідності, з питань потенційних можливостей та вимог стосовно ведення її бізнесу. Відповідно до п. 3 договору було встановлено, що щорічно на протязі всього строку дії договору не пізніше 29 грудня на його банківський рахунок виплачується винагорода (гонорар) у розмірі 100000 (сто тисяч) Євро, що підтверджується договором.Пунктом 9 цього договору передбачено, що договір діє до 31.12.2017 року. За період з 01.08.2013 року до моменту погіршення стану здоров'я, ним були надані послуги компанії, за що йому були перераховані грошові кошти у розмірі: 27.12.2013 р. - 65 000 євро, 04.03.2014 р. - 20 000 євро, 27.05.2014 р. - 20 000 євро. Наприкінці травня 2014 року він зрозумів, що внаслідок погіршення здоров'я такі навантаження шкодять його стану, тому звернувся до компанії з проханням до кінця 2014 року призупинити дію договору. Відповідно до п.9 договору компанія надіслала йому «Повідомлення про розірвання договору» і таким чином, з вини відповідачів він залишився без оплати за договором: за період з 01.06.2014 р. до 31.12.2014 р. у розмірі 60 000 євро., за період з 01.01.2015 р. до 31.12.2017 р. - 300 000 (триста тисяч) евро, а всього 360 000 (триста шістдесят) евро, що за встановленим офіційним курсом гривні до Євро: 100 ЕІЖ - 1668,8093 грн., становить 6007713 (шість мільйонів сім тисяч сімсот тринадцять) грн. 48 коп. Загальний розмір майнової шкоди складає 6561445 грн. 32 коп., що за курсом НБУ на становить 393181,25 євро, при цьому позивач вказує, що підставою для стягнення матеріальної шкоди є приписи ст.ст.1166 та ч.1 ст.1195 ЦК України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. А на підставі ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Позивач у позовній заяві вказує, що діями відповідачів йому була завдана і моральна шкода. Моральна шкода полягає у тому, що він розумів безпідставність висунутих звинувачень, порушення його прав, але захистити себе не міг, так не володів мовою, а його доводи не бралися до уваги відповідачами які не брали до уваги документи про наявну в нього інвалідність, від чого він відчував себе безпорадним і приниженим. Безпідставні звинувачення, незаконні дії працівників відповідачів, які створили загрозу його життю та здоров'ю, поглибили симптоми перенесеного захворювання, у зв'язку з чим він потребував допомоги сторонньої особи. В нього відбувались часті розлади пам'яті та концентрації уваги, які не припиняються і до цього часу. Довгий час він повинен був лікуватися, знаходячись у безпорадному стані, відчуваючи при цьому фізичний біль, сильні головні болі, не міг вести звичний для себе спосіб життя, спілкуватися з друзями, надавати необхідну допомогу і підтримку дружині та дочкам, від чого дуже страждав. Душевних страждань завдає і те, що він став інвалідом першої групи, набув стійкий розлад функцій організму, повинен звикати до нового способу життя додатково витрачаючи на це зусилля.Крім того, я змушений був займатися збиранням доказів, звертатися за захистом моїх порушених прав у правоохоронні органи. На це уходило багато часу, із-за чого порушився звичний для мене спосіб життєдіяльності. Порушилися нормальні життеві зв'язки та його стосунки з оточуючими людьми. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач вказує, що у відповідності з ст.1190 ЦК України відповідачі повинні нести перед ним солідарну відповідальність за свої дії, а до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство України відповідно до норм Закону України «Про міжнародне приватне право», посилаючись на те, що на підставі ст.74 Закону України «Про міжнародне приватне право» пропесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Позивач вказує, що відповідно до ст.28 Конституції Республіки Італія службовці держави та посадові особи публічних установ у відповідності із кримінальними, цивільними та адміністративними законами безпосередньо відповідають за дії, вчинені в порушення будь-яких прав. В цих випадках цивільна відповідальність розповсюджується також на державу та публічні установи.Тому він вважає що Фінансова поліція м. Мессіна та Митне агентство м. Мессіна, є належними відповідачами по справі, так як діями службових осіб цих установ була завдана мені майнова та моральна шкода. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, та просить позов задовольнити у повному обсязі відповідно до викладених в позовній заяві обставин справи та наданих стороною позивача доказів. Щодо розміру стягнення з відповідачів моральної шкоди представник позивача посилається на висновой судової психологічної експертизи від 15.05.2017 року(а.с.2-29 т.2), за яким орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди може становити 1012,8 мінімальних заробітних плат. Посилаючись на наявність рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року, представник позивача вважає доведеними та не підлягаючими додатковому доказуванню факти відсутньості порушення позивачем законодавстава Італії, та факт стійкого розладу функцій організмі позивача [PERSON] який при взаємодії із представниками Фінансової гвардії Республіки Італія призвів до обмеження життедіяльності громадянина України [PERSON] [INFO] шляхом суттевого погіршення стану його здоров'я. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати понесені позивачем по оплаті проведеної по справі експертизи в розмірі 10000 грн. Відповідачі Фінансова поліція м. Мессіна Республіки Італія, Митне агенство м. Мессіна Республіки Італія повідомлялись про час та місце розгляду справи. Відповідачі Фінансова поліція м. Мессіна Республіки Італія, Митне агенство м. Мессіна Республіки Італія відзивів на позовну заяву суду не надали та представники відповідачів у судове засідання двічи не з'явились. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.2043,2055 Цивільного Кодексу Республіки Італія. У відповідності до преамбули Закону України «Про міжнародне приватне право», на необхідність застосування якого вказує позивач в позові, цей закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок. У відповідності до ч.1 ст.49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місця дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Таким чином ч.1 ст.49 Закону України «Про міжнародне приватне право» не містить розмежувань щодо права процесуального та права матеріального у випадку як здійснення прав так і обов'язків за зобов'язаннями що виникають внаслідок завдання шкоди та імперативно визначає що застосуванню підлягає тільки право держави у якій мала місце певна дія або інша обставина, - тобто законодавставо Республіки Італія. У тому числі таки правило діє і при визначенні підсудності справи яка не може бути визначена за підставами ч.3 ст.110 ЦПК України 2004 року на час подання позову. У відповідності до ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Складовими частинами цивільного правопорушення є - протиправність поведінки, наявність збитків, причинно-наслідковий зв'язок, наявнисть вини. Відсутність будь якої складової з ознак цивільного правопорушення виключає відповідальність з відшкодування шкоди. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і відповідно сторона позивача повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем заявлений позов до державних органів республіки Італії з приводу відшкодування шкоди завданої внаслідок правових відносин з державними органами Республіки Італія що мали місце при його допиті 08.10.2014 року. Позивач не надав суду а ні офіційного виклику його на допит до будь якого з відповідачів, а ні копії протоколу допиту на який він посилається. Обставини незаконності дій відповідачів та протиправна поведінка відповідачів має бути належним чином підтверджена. Належним доказом підтвердження цьому має бути відповідне рішення суду, або вирок суду яким би встановлювалась вина посадових осіб відповідачів щодо позивача [PERSON] З урахуванням ч.1 ст.49 Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки позов заявлений з приводу відшкодування шкоди то підтвердженню протиправної поведінки відповідачів має бути рішення або вирок саме суду республіки Італія. Позивач посилається на рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц за позовом Компанії «VY OCEAN WORLD S.A.» до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди та за зустрічним позовом [PERSON] до Компанії «VY OCEAN WORLD S.A.» про стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди та спростування у судовому порядку недостовірної інформації поширеною невідомою особою в мережі «Інтернет» шляхом встановлення фактів (а.с.47-65). Відповідно до цього рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц спростована недостовірна інформація про громадянина України [PERSON], [INFO], поширена невстановленою особою в мережі інтернет шляхом встановлення наступних фактів: - факту стійкого розладу функцій організма позивача [PERSON] який при взаємодії із представниками Фінансової гвардії Республіки Італія призвів до обмеження життедіяльності громадянина України [PERSON] [INFO] шляхом суттевого погіршення стану його здоров'я (а.с.65). Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач не надав суду доказів а ні виклику його на допит до будь якого з відповідачів, а ні копії протоколу допиту на який він посилається. Також стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв'язку ушкодження його здоров'я з діями відповідачів Фінансової поліції м. Мессіна Республіки Італія або Митного агенства м. Мессіна Республіки Італія. Суд критично розцінює доводи представника позивача про те що факу стійкого розладу функцій організма позивача [PERSON] від дій відповідачів є доказаним на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц, і відповідно, на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені цим рішенням у вигляді певних фактів не підлягає доказуванню. Дійсно, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України ( ч.3 ст.61 ЦПК України у Кодексі 2004 року) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Але рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц винесене по справі за позовом Компанії «VY OCEAN WORLD S.A.» до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди та за зустрічним позовом [PERSON] до Компанії «VY OCEAN WORLD S.A.» про стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди та спростування у судовому порядку недостовірної інформації поширеною невідомою особою в мережі «Інтернет» шляхом встановлення фактів. Таким чином Фінансова поліція м. Мессіна Республіки Італія, Митне агенство м. Мессіна Республіки Італія, Фінансової гвардія Республіки Італія не були участниками судового розгляду за цією справою. Тобто вони не були ні позивачами, не відповідачами ні третіми особами при розгляді цієї справи Ржищівським міським судом Київської області. Відповідно правила встановлені ст. ч.4 ст.82 ЦПК України ( ч.3 ст.61 ЦПК України у Кодексі 2004 року) не можуть бути застосовані. Частина 1 ст.13 ЦК України визначає, що цивільні права особа здійснює у межаї, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Обов'язок доказування обставин протиправності поведінки особи, причинно-наслідкового зв'язку, наявності вини не можуть бути підмінений встановленням певного факту у межах розгляду іншої цивільної справи, яка розглядалась щодо зовсім інших правовідносин між іншими сторонами. Суд не погоджується з думкою представника позивача, що рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц є обов'язковим та належним доказом для державних органів Республікі Італія. Доказів тому що державні органи Республікі Італія залучались до участі у справі, при встановленні щодо них певних фактів при розгляді справи Ржищівським міським судом Київської області не надано. Доказів тому що рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2014 року по справі № 37448413-ц на яке посилається позивач зверталось до виконання на території Республікі Італія стороною позивача також не надано. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і у частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Висновок № 5517 судової психоогічної експертизи від 15.05.2017 року не може бути прийнятий судом, оскільки грунтується на суб'єктивному викладенні певних обставин позивача [PERSON] за відсутності доказів протиправності поведінки, наявності вини, причинно-наслідкового зв'язу з діяльністю відповідачів Фінансової поліції м. Мессіна Республіки Італія, Митного агенства м. Мессіна Республіки Італія. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed