Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення порядку участі у вихованні неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, з якою проживає їхня спільна дочка, забороняє йому бачитись із дочкою та чинить перешкоди у спілкуванні з нею. Враховуючи те, що така поведінка відповідача порушує його права та суперечить інтересам дитини, він має бажання виховувати дитину та спілкуватися з нею, за місцем проживання характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, не позбавлений батьківських прав, тому позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою та встановити йому порядок побачень з його донькою впродовж кожної неділі місяця в сімї батька з 08 години по 20 годину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] уточнили позовні вимоги і просили суд зобовязати відповідача не чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з дочкою і встановити порядок побачень позивача з його дочкою за попередньою домовленістю обох батьків з врахуванням стану здоровя дитини та погодних умов кожну неділю місяця з 08 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин за місцем її проживання в присутності матері дитини, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала і пояснила, що вона не заперечує щодо встановлення даного порядку побачень позивача з дочкою за місцем її проживання. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала і пояснила, що даний порядок побачень батька з дочкою відповідає порядку, наданому у Висновку органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №184854, виданого 23.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області та копією свідоцтва про шлюб серії І-ИД №093821, виданого 08.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області. Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON], [INFO], проживає спільно з відповідачем [PERSON] в м.Ланівці Тернопільської області. В даний час в сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у вихованні дочки та вільному спілкуванні з нею. Відповідно до [PERSON] обстеження умов проживання від 07.12.2015 року відповідач [PERSON] проживає разом зі своєю малолітньою дочкою [PERSON] в [ADDRESS]. Дитині створено всі необхідні умови для проживання та належного виховання. Стосунки в сімї добродушні, хороші та щирі. Згідно характеристики №382, виданої 09.11.2015 року Капустинською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, та характеристики №767 від 16.11.2015 року, виданої ВП «Тернопільська дистанція електропостачання Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» позивач [PERSON] по місцю реєстрації та місцю роботи характеризується виключно з позитивної сторони. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Лановецької районної державної адміністрації щодо встановлення режиму побачень від 11.12.2015 року №1413/02-16/10, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити порядок побачень [PERSON] з його дочкою [PERSON], [INFO], за місцем її проживання в присутності матері за попередньою домовленістю обох батьків. Як встановлено в даному Висновку, мати дитини [PERSON] не заперечує проти того, щоб батько брав участь у вихованні дочки, спілкувався з нею, але наполягає, щоб ці зустрічі проходили в її присутності та за місцем проживання дитини, оскільки дитина батька не знає і їм потрібно звикнути один до одного. Згідно із вимогами\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог\~ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За нормами\~ст.159 Сімейного кодексу України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зобовязання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні його дочки [PERSON], [INFO] та встановлення позивачу порядку побачень з його дочкою [PERSON], [INFO], за попередньою домовленістю обох батьків з врахуванням стану здоровя дитини та погодних умов кожну неділю місяця з 08 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин за місцем її проживання в присутності матері дитини. При цьому, суд враховує виключно позитивні характеристики позивача, відсутність в нього шкідливих звичок, його щире бажання приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею. На підставі наведеного та

Outcome: approved