Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайсуду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» про поновлення на роботі та стягнення з відповідача на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу. В ході судових засідань уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 травня по 10 листопада 2015 року у сумі 20 622,86 грн., моральну шкоду у сумі 15 000,00 грн., всього - 35 622,86 (тридцять п'ять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 86 коп. Свої вимоги Позивач обгрунтував тим, що 10 березня 2015 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» на посаду агронома згідно Наказу № 15-к від 10.03.2015 року з випробувальним терміном три місяці. Позивач [PERSON] посилається на те, що до 25 травня 2015 року до нього не було пред'явлено жодних претензій з приводу виконання ним службових обов'язків. В ніч з 24 на 25 травня 2015 року під час виконання польових робіт особисто ним була виявлена крадіжка засобів захисту рослин (ядохімікатів), про що він повідомив представника охорони та керівництво. Наказом № 61/1 від 25.05.2015 року [PERSON] був відсторонений від виконання обов'язків агронома до закінчення службового розслідування. На підставі Наказу № 71-к від 09 червня 2015 року Позивач був звільнений з роботи за ст. 28 Кодексу законів про працю України в зв'язку зі встановленням протягом строку випробування невідповідності працівника роботі, на яку його прийнято. Звільнення Позивач вважає незаконним з наступних підстав: Відповідно до ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю. Відповідно до ст. 28 КЗпП України якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Отже, підставою звільнення за результатами випробування може бути лише невідповідність працівника роботі, на яку його прийняли, за умови, що така невідповідність не могла бути виявлена роботодавцем при прийнятті працівника на роботу. Ця невідповідність має бути встановлена внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи (п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Позивач вказує, що має достатній стаж роботи на посаді агронома, за станом здоров'я зазначена робота йому не протипоказана. Обгрунтованого та документально підтвердженого висновку про його невідповідність роботі відповідачем надано не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити та підтвердив обставини, викладені в позові. Суду пояснив, що дійсною причиною його звільнення став факт крадіжки засобів захисту рослин, в якому керівництво відповідача безпідставно звинуватило безпосередньо його, незважаючи на те, що за даним фактом було відкрите кримінальне провадження, по якому є відповідне судове рішення, яким встановлена вина іншої особи. Такими діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що ним були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль з організації свого життя. Службовим розслідуванням та звільненням з роботи за невідповідністю посаді відповідач поставив під сумнів його трудову честь, гідність та ділову репутацію, що привело до душевних та психічних страждань. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що дійсною причиною звільнення позивача [PERSON] за ч. 2 ст. 28 КЗпП України вважає факт крадіжки засобів захисту рослин, незважаючи на те, що судом встановлена вина іншої особи. Дії відповідача вважає незаконними і упередженими, а звільнення [PERSON] - незаконним. Представник відповідача Кулик М.І. позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що вважає позовні вимоги незаконними і необґрунтованими виходячи з наступного: 10.03.2015 року відповідно до Наказу № 15-к по ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» [PERSON] був прийнятий на посаду агронома з випробувальним терміном 3 (три) місяці. Умова про випробування була застережена безпосередньо в наказі про прийняття на роботу, з яким позивач був ознайомлений під особистий підпис. Крім того, при прийнятті на роботу [PERSON], відповідно до внутрішньої процедури управління персоналом, був складений лист контролю проходження випробувального терміну, підписаний особисто позивачем та головним агрономом ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» [PERSON], відповідно до якого позивачу [PERSON] були поставлені задачі на випробувальний термін: 1.Брати участь у перевірці готовності до роботи с/г техніки; 2.Організувати заходи по підживленню озимого ріпаку та озимої пшениці; 3.Контролювати додержання правил і норм охорони праці, виробничої санітарії. За результатами випробувального терміну безпосереднім керівником позивача [PERSON] - головним агрономом [PERSON] було проведено оцінку виконання поставлених завдань. За десятибальною шкалою позивач [PERSON] отримав наступні оцінки виконання поставлених йому задач: -Брати участь у перевірці готовності до роботи с/г техніки - 3; -Організувати заходи по підживленню озимого ріпаку та озимої пшениці - 2; -Контролювати додержання правил і норм охорони праці, виробничої санітарії - 1. На підставі даних оцінок керівником структурного підрозділу - головним агрономом [PERSON] було зроблено наступний висновок: «Невідповідність виконання функціональних обов'язків». В позовній заяві зазначено, що підставою для звільнення позивача [PERSON] став виявлений факт крадіжки засобів захисту рослин. Втім дане твердження не відповідає дійсності. Дійсно, 25.05.2015 року, був виявлений факт крадіжки засобів захисту рослин під час їх внесення на полях, розташованих на території Ходинської сільської ради Глухівського району. Агрономом, що чергував на даних полях в цей період, був саме [PERSON] При встановленні причин і умов, які привели до крадіжки засобів захисту рослин, виникла необхідність в проведенні службового розслідування з питань додержання агрохімічних вимог, норм внесення засобів захисту рослин. За результатами службового розслідування встановлено, що необхідні засоби захисту рослин на поля, позивачем [PERSON] в його робочу зміну внесені не були, що потягло за собою необхідність повторного обробітку зазначених полів, а як наслідок - додаткові затрати з боку відповідача. Крім того, раніше також були встановлені факти неналежного виконання позивачем [PERSON] своїх посадових обов'язків, а саме згідно службовій записці агронома [PERSON] позивачем 18.03.2015 року при внесенні мінеральних добрив (підкормка озимого ріпаку) не дотримувалась норма внесення, що могло привести до зниження урожайності озимого ріпаку. Факти, викладені вище, стали підставою для прийняття керівництвом відповідача рішення щодо недоцільності продовження трудових відносин із позивачем. Відповідно до ст. 28 ч. 2 КЗпП: «Якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір». На цій підставі ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» був виданий Наказ № 71-к від 09.06.2015 року, згідно з яким [PERSON] був звільнений за ст. 28 КЗпП в зв'язку з не проходженням випробувального терміну. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази, їх належність, допустимість, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що підлягають відмові з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 10.03.2015 року Наказом № 15-к по ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» [PERSON] був прийнятий на посаду агронома з випробувальним терміном 3 (три) місяці. Умова про випробувальний термін прямо зазначена в Наказі № 15-к від 10.03.2015 року. Про факт, що позивач [PERSON] був ознайомлений з умовою про випробування, свідчить його особистий підпис в наказі про прийняття на роботу. 19.03.2015 року на адресу головного агронома ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» [PERSON] від агронома [PERSON] надійшла службова записка про те, що позивачем [PERSON] при внесенні мінеральних добрив порушена технологія внесення, що могло привести до зниження урожайності озимого ріпаку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт порушення позивачем [PERSON] під час виконання своїх професійних обов'язків Технології внесення мінеральних добрив при підкормці озимого ріпаку. При цьому головний агроном [PERSON] пояснив, що, враховуючи нетривалий на той момент період роботи позивача на підприємстві, ним, як керівником структурного підрозділу, було прийняте рішення не притягати [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, а надати можливість останньому продовжити працювати на посаді агронома, щоб об'єктивно оцінити можливість продовження трудових відносин з позивачем [PERSON] після закінчення випробувального терміну. Наказом № 61/1 від 25.05.2015 року позивач [PERSON] був відсторонений від виконання обов'язків агронома. Підставою для даного наказу стала службова записка охоронника [PERSON] про те, що 24.05.2015 року близько 23 год. 45 хв. під час приймання пустих каністр з-під засобів захисту рослин від агронома [PERSON] була виявлена невідповідність номерів на зазначених каністрах тим, що були отримані для внесення в грунт. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що з 24.05.2015 року на 25.05.2015 року здійснювались роботи по внесенню засобів захисту рослин на посівах кукурудзи на території Ходинської сільської ради Глухівського району. Відповідальним агрономом під час здійснення зазначених робіт був саме [PERSON], до обов'язків якого відносився саме контроль за заправленням обприскувачів засобами захисту рослин. Позивач мав в користуванні службовий автомобіль і мав реальну можливість належним чином здійснювати контроль за виконанням робіт на кожному обприскувачі, які знаходились в межах видимості один від одного. Втім позивач [PERSON] фактично не контролював процес заправлення обприскувачів, що привело до можливості здійснити будь-ким заміну каністр з засобами захисту рослин, наслідком чого стало невнесення агрохімікатів в поля. Факт порушення Позивачем технології внесення гербіцидів підтверджений службовою запискою головного агронома [PERSON] від 26.05.2015 року. Свідки [PERSON] та, [PERSON] надали суду свідчення аналогічні свідченням [PERSON] та [PERSON] На підставі наказу № 71-к від 09.06.2015 року позивача [PERSON] було звільнено за ст. 28 КЗпП в зв'язку з не проходженням випробувального терміну. Підставою для видання вказаного наказу стали службові записки агронома [PERSON] від 19.03.2015 року та головного агронома [PERSON] від 26.05.2015 року. Твердження позивача [PERSON] про те, що відповідач безпідставно звинуватив його в крадіжці засобів захисту рослин і звільнив саме на цій підставі, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді. Частиною 1 ст. 26 Кодексу законів про працю України передбачено, що умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. Тобто під час випробування працівник вважається прийнятим на роботу, але з умовою, що укладений з ним договір буде розірвано, якщо він не витримає випробування. Отже, розірвання відповідно до ст. 28 КЗпП України трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що проводиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято. Таким чином, ст. 28 КЗпП України дає можливість роботодавцю за наявності підстав розірвати трудовий договір з працівником протягом випробувального терміну. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач [PERSON] стверджує, що його було звільнено в зв'язку з невідповідністю займаній посаді. Даний факт не відповідає дійсності, тому що звільнення працівника в зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі передбачено ст. 40 ч. 1 п. 2 КЗпП України. В наказі № 71-к від 09.06.2015 року зазначено, що позивача звільнено за ст. 28 КЗпП України, тобто підстави для його звільнення були інші, ніж зазначені в позовній заяві. Враховуючи викладені вище факти, відповідачем за результатами проходження [PERSON] випробувального терміну, на підставі службових записок відповідних посадових осіб був зроблений висновок про недоцільність продовження трудових відносин з останнім. Тобто процедура звільнення позивача [PERSON] за ст. 28 КЗпП України була здійснена у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Посилання позивача на те, що він має достатній стаж роботи на посаді агронома, не відповідає даним, що містяться в матеріалах справи. Так, згідно записам в трудовій книжці позивача (а.с.100), на посаді агронома, тобто за фахом, останній працював в період з 26.06.1996 року по 23.08.1996 року, тобто на протязі двох місяців. Записи в трудовій книжки свідчать, що до прийняття на посаду в якості агронома ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» позивач [PERSON] не працював на такій посаді 19 років, маючи загальний стаж роботи агрономом два місяці. Так, головний агроном ТОВ «ГЛУХІВ-АГРОІНВЕСТ» [PERSON] суду пояснив, що був прямим керівником агронома [PERSON], і стверджував під час розгляду справи про відсутність у [PERSON] необхідних знань та достатньої кваліфікації для виконання роботи на посаді агронома. Суд, оцінюючи надані свідками покази, вважає їх такими, що знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи та які підтверджуються письмовими доказами, зібраними по справі. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ч. 1 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: -Наявність такої шкоди; -Протиправність діяння її заподіювача; -Наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; -Вини останнього в її заподіянні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач при звільненні позивача діяв у відповідності до вимог Кодексу законів про працю України і не порушив права та охоронювані законом інтереси останнього, тобто в даному випадку відсутні всі перелічені вище ознаки підстав, необхідних для встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди. Відтак вимоги позивача [PERSON] щодо поновлення на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed