Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що йому, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Вранці 10.05.2015 року він вийшов на прогулянку, забувши ключі від вхідних дверей, та після повернення його в квартиру не пустили, у звязку з чим він став проживати разом з матірю. Незважаючи на те, що він є власником 1/3 частки житлової квартири, та, незважаючи на рішення суду щодо визначення порядку користування житлом, до квартири доступу позивач не має, відповідачі ключі від квартири йому не надають. На підставі вищевикладеного, він просить усунути йому перешкоди у праві на вільне користування належною йому 1/3 часткою житлової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що чиняться відповідачами [PERSON] та [PERSON], шляхом його примусового вселення у вищевказану квартиру, а також стягнути з відповідачів на його користь витрати, понесені внаслідок сплати судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як убачається з дублікату договору купівлі-продажу від 19.08.1999 р. (а.с. 7), рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2016 р. (а.с. 8-9), рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 р. (а.с. 10-12), [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (Леніна), у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Крім Позивача власниками вищевказаної квартири є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які проживають за вищевказаною адресою. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року (а.с. 8-9) було визначено порядок користування житловим приміщенням, виділивши в користування: -[PERSON] житлову кімнату (прим.3) площею 10,3 м?; -[PERSON] та [PERSON] - житлову кімнату (прим.2) площею 9,2 м?, житлову кімнату (прим.3) площею 16,9 м?, лоджію (прим.І) площею 1,75 м?, лоджію (прим. ІІ) площею 1,75 м?, загальну площу 27,85 м?; -в загальне користування співвласників виділити наступні приміщення: передпокій (прим. 1) площею 3,3 м?, кухню (прим.5) площею 7,0 м?, вбиральню (прим.6) площею 1,2 м?, ванну кімнату (прим.7) площею 2,3 м?, вбудовану шафу (прим.8) площею 0,2 м?, коридор (прим.9) площею 1,6 м?, загальна площа 15,6 м?. Згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року (а.с.10-12), вищевказане рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку користування житловим приміщенням було залишено без змін. На теперішній час Позивач мешкає за іншою адресою, разом зі своєю матірю, оскільки Відповідачі по справі не допускають його до квартири. У відповідності\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав\~людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди створені відповідачами [PERSON] та [PERSON] позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди [PERSON] в користуванні 1/3 частини квартири [ADDRESS] (Леніна), у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, згідно визначеного рішенням суду порядку користування житловим приміщенням, шляхом вселення [PERSON] у вищевказану квартиру. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 551,20 грн. судового збору також підлягає стягненню з кожної з Відповідачів на користь Позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved