Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. В період з 06 грудня 2012 року по 15 січня 2013 року, за попередньої домовленістю [PERSON], був переданий товар (керамічна плітка) на загальну суму 172 602,98 грн. та 19 895,58 доларів США (що, відповідно до курсу НБУ станом на 10.02.2014 р. становить 169 673,49 грн.). Загальна вартість отриманого [PERSON] товару становить 342 276,47 гривень. Факт отримання товару з боку відповідача підтверджується наявністю його підпису (отримувач товару) на видаткових накладних. У зв'язку з тим, що сторонами не було обумовлено термін виконання обов'язків щодо оплати вартості товару, відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, 10 лютого 2014 року позивач звернувся до [PERSON] з вимогою у семиденний строк з моменту отримання вимоги виконати зобов'язання по оплаті вартості отриманої [PERSON] товару на загальну суму 342 276,47 гривень. Відповідач отримав вимогу кредитору 15 лютого 2014 року (про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 69037 0272030 5, дата подання 11.02.2014 року), але у передбачений законом строк не сплатив. У зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 342 276,47 гривень. Позивач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно даних поштових повідомлень судові повістки про виклик у суд відповідача повернуті «за закінченням терміну зберігання». На підставі даних довідково-адресного бюро м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області відповідач був зареєстрований за вказаною адресою, знятий з реєстраційного обліку з 19.03.2014 року, реєстрація по Запорізькій області відсутня. Судом вживалися заходи щодо встановлення місця перебування відповідача [PERSON] та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. У судове засідання, призначене на 25.09.2014 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 87 від 02.08.2014 року. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до видаткової накладної № 640 від 06.12.2012 року постачальник ФОП [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар (декор чорний, плитка біла, плитка чорна, плитка біла глянець) на загальну суму 35254,70 гривень. Згідно видаткової накладної № 3 від 19.12.2012 року [PERSON] надав [PERSON] товар (плитка) у розмірі 401,30 гривень. Відповідно до видаткової накладної № 4 від 24.12.2012 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар (плитка сіра, плитка чорна, плитка бежева) на загальну суму 793,35 гривень. Згідно видаткової накладної № 5 від 28.12.2012 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар (плитка біла, бордюр помаранчеві квіти, декор помаранчеві квіти, декор помаранчеві смужки, плитка жовта) на загальну суму 1829,64 гривень. Відповідно до видаткової накладної № 55 від 31.12.2012 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар на загальну суму 131953,73 гривень. Згідно видаткової накладної № 1 від 08.01.2013 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар на загальну суму 541,58 гривень. Відповідно до видаткової накладної № 2 від 09.01.2013 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар на загальну суму 39,12 гривень. Згідно видаткової накладної № 5 від 15.01.2013 року постачальник [PERSON] надав покупцю [PERSON] товар на загальну суму 16290,59 гривень. Відповідно до вимоги кредитора від 10.02.2014 року [PERSON] вимагає від [PERSON] у семиденний строк, з дня отримання вимоги, виконати зобов'язання по оплаті вартості отриманого ним на загальну суму 342276,47 гривень. Згідно копії рекомендованого повідомлення [PERSON] отримав вищезазначену вимогу 15.02.2014 року, що підтверджується підписом останнього. Відповідно до курсу НБУ від 10.02.2014 року, 100 (сто) доларів США становили - 852,82 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved