Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було зареєстровано 14 травня 1999 року у Малолюбашанській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №8. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в останні роки спільного проживання в сімї почали систематично виникати конфлікти, що призводило до сварок. Причиною таких негараздів в сімї є те, що йому приходилось періодично виїжджати на заробітки. Намагання порозумітись з дружиною позитивного наслідку не дають. Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 1999 року у Малолюбашанській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №8. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, не бажають надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved