Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди. Позивач, та його повноважний представник (за довіреністю) в судове засідання не з'явився, та подав 10.10.2014 року до суду письмову заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, та підтримав позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» (за довіреністю) - Павлова Н.Ф., в судове засідання не з'явилася, подала заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, та в задоволені позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної просила відмовити. Дослідивши надані суду письмові докази, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди - підлягає задоволенню частково, за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 05.11.2001 року по 14.07.2014 року працював підземним прохідником на ВАТ «Суха Балка», ( правонаступником якого є ПАТ «Євраз Суха Балка»), що підтверджено копією трудової книжки. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.05.2014 року встановлено, що на протязі останніх 12 років і 4 місяців [PERSON] виконував роботи в умовах, які характеризувались значною кількістю небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, які перевищували гранично допустимий рівень. Позивач [PERSON], внаслідок виконання роботи в шкідливих умовах праці, тривалий час, отримав професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба другого ступеня, від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопат-ковим періартрозов (ПФ другого ст.), остеоартрозом в поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф. артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами; радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейрон-дистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФС другого ст.); хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт першого ст., емфізема легенів першого ст.), ЛН першого ст.; нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху), що підтверджено медичними висновками. Відповідно до повідомлення про виявлене у позивача професійне захворювання відповідачем проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, про що відповідачем ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» 27.05.2014 року було складено акт за формою П-4. Особи винні в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, тобто, конкретні посадові особи, які працювали впродовж 12 років 4 місяців на підприємстві відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», як зазначено в п.19 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27.05.2014 року, не встановлені, але вина відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» доведено, що підтверджено копією медичного висновку ЛЕК НДІ та акту розслідування захворювання. Внаслідок первинного огляду обласною МСЕК № 6 від 15.07.2014 року у позивача [PERSON] встановлено втрату професійної працездатності на 40 відсотків, а саме: (15% - вібраційна хвороба, 10% - радикулопатія, 10% хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість), з наступним переогляд 01.06.2015 року, що підтверджено копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності. З матеріалів справи вбачається, що, починаючи з 2010 року [PERSON] змушений звертатись до закладів охорони здоров'я через погіршення самопочуття в зв'язку з біллю у всьому тілі, підвищену втомлюваність, задишку при незначному навантаженні та інше, що підтверджено копіями епікризів і виписок з історії хвороби КЗ «Міська клінічна лікарня №2», епікризів санаторія-профілакторія «Світанок». Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Таким чином, судом встановлено, що позивач вже багато років і без будь-яких покращень страждає на захворювання, які заважають йому вести нормальне життя, спричиняють біль, змушують проходити постійне лікування, витрачати безліч часу та коштів на підтримання хоча б задовільного стану свого здоров'я. Позивач немає жодної надії, що коли-небудь позбавиться від своїх хвороб, оскільки всі його зусилля не до цього часу не забезпечили йому повне одужання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме з вини відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови праці, позивач [PERSON] частково втратив працездатність, чим йому була спричинена моральна шкода. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Частиною першою ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покла-дається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, оскільки позивач [PERSON] отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна йому моральна шкода впливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Приймаючи рішення, суд керується рішенням Конституційного суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004 року - громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної пра цездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Від повідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпі лому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 р. № 20-рп/2008 року зазначив: що громадянам України надано право на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповно важеного ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробниц тві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України. Відповідно до ст.46 Конституції України «Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності…» Відшкодування моральної шкоди, на яке позивач має право - є одним із видів соціального захисту. На час звернення позивача [PERSON] до відповідача з позовом до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, а саме 04.08.2014 року, позивач вже не працював у відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», бо звільнився 14.07.2014 року за власним бажанням, в зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджено записом у його трудовій книжці. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу виникнення у нього права на відшкодування моральної шкоди виникли під час трудових відносин з відповідачем, при виконанні трудових обов'язків, а тому його право на відшкодування моральної шкоди, що виникло на підставі ст. 23-1 КЗпП України, регламентовано вимогами ст. 237-1 КЗпП України. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, та приймаючи до уваги те, що відповідач ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», винен у виникненні у позивача хронічного професійного захворювання, що спричинило, як наслідок, заподіяння йому моральної шкоди, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я, такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки, визначена позивачем сума відшкодування моральної шкоди не відповідна заподіяній, фактично, моральній шкоді, відносно втрати ним працездатності, вини підприємства відповідача, та з урахуванням періоду роботи саме на ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка». На думку суду, сума відшкодування моральної шкоди, з огляду на встановлені судом обставини справи, повинна бути відповідна фактично заподіяній моральній шкоді, з урахуванням таких обставин, як погіршення стану здоров'я позивача, фактично позбавлення його можливості продов ження працювати за професією, свідчить про зміну звичного стану життя позивача, що призвело до моральних та фізичних страждань, потребуючих постійне, періодичне лікування в амбулаторних умовах та умовах стаціонару, що несе за собою додаткові страждання, життя по за сім'єю, з чого слід зробити висновок про те, що на користь [PERSON] слід стягнути у відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я, з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» - 32 000 гривень. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 88 ЦПК України, з відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» - слід стягнути судовий збір, в розмірі 243 гривни 60 копійок.

Outcome: partial