Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору дарування частини будинку від 22.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1810, позивачу на праві приватної власності належить 49/100 частки житлового будинку [ADDRESS]. Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену частину будинку згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 14.01.2005 року. На даний час окрім позивача у вказаному будинку зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, саме відповідач [PERSON], який доводиться сином позивачу, не проживає у будинку позивача з 2008 року без поважних причин. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу частиною будинку позивач відповідачу не чинив, залишення місця свого проживання було його власною волею. Всі витрати по обслуговуванню та утриманню жилого будинку здійснюються без участі відповідача. Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу частині житлового будинку без його фактичного проживання в ньому порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-5). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява від 05.12.2018 року, посвідчена нотаріусом міста Москви Поддубською Л.М. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх (а.с.50). В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Вінницької міської ради за довіреністю Олексюк Т.С. заперечила проти задоволення позовних вимог позивача, своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористалась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору дарування частини будинку від 22.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1810, позивачу на праві приватної власності належить 49/100 частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с.7). Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену частину будинку згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 14.01.2005 року (а.с.7 зворот). Згідно довідки квартального комітету «Пирогово» від 24.09.2018 року №1396 у будинку [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Однак, відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає без поважних причин з 2008 року по теперішній час, згідно довідки квартального комітету «Пирогово» від 24.09.2018 року №1396 (а.с.9). Окрім того, згідно акту про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 17.10.2018 року, складеного головою комітету мікрорайону «Пирогово» [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], проте з 2008 року не проживає у останньому, особистих речей його у вказаному будинку не має (а.с.10). Також, варто зазначити, що згідно письмової заяви відповідача від 05.12.2018 року, посвідченої нотаріусом міста Москви Поддубською Л.М., відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2008 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим у [ADDRESS]. Отже, фактично на протязі останніх десяти років позивач несе всі витрати по оплаті за користування житлово-комунальними послугами та по утриманню будинку. В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній. На підставі викладеного,

Outcome: approved