Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~вищевказаним позовом\~до [PERSON],\~в якому\~з урахуванням\~наступних уточнень\~просить:\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~суму заборгованості\~за невиконання\~грошового зобовязання\~за договором\~позики від\~06.07.2011\~року в\~період з\~19.12.2015\~року по\~19.12.2018\~року суму\~інфляційних витрат\~у розмірі\~25318,97\~грн.\~та 3\~%\~річних у\~розмірі 5655,36\~грн.,\~а всього 30974,33 грн. та судові витрати. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що згідно умов договору позики від 06.07.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], остання отримала від позивача позику у розмірі 41200,00 грн. та зобовязалась її повернути в повному обсязі не пізніше 06.08.2011 року, а також у разі неналежного виконання зобовязалась сплатити пеню та штраф у розмірах, визначених умовами договору позики. Приймаючи до уваги, що відповідач відмовилась від виконання взятих на себе зобовязань, позивач був вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення суми боргу, і згідно заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року, позовні вимоги було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 64107,20 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 641,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 25.06.2013 року. Таким чином, загальна сума грошового зобовязання відповідача перед позивачем за договором позики від 06.07.2011 року станом на 25.06.2013 року склала 64107,20 грн. 30.08.2013 року Московським ВДВС Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 643/5168/13-ц, виданим 15.08.2013 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 64748,20 грн., у тому числі і суми боргу у розмірі 64107,20 грн., згідно судового рішення від 12.06.2013 року. Згідно листа Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/о, станом на 18.12.2018 року рішення суду залишається невиконаним, а сума заборгованості складає 62826,23 грн. Внаслідок невиконання відповідачем грошових зобовязань та з урахуванням розміру індексу інфляції за період часу з 19.12.2015 року по 19.12.2018 року, в межах строків позовної давності, сума інфляційних втрат складає 25318,97 грн., сума 3 % річних 5655,36 грн. Ухвалою судді від 26.12.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.07.2011 року між [PERSON] з однієї сторони (Позикодавець) та [PERSON] з іншої сторони (Позичальник) укладено договір позики, відповідно до п. 1 якого, [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 41200,00 грн., що в еквіваленті складає 5150,00 доларів США по курсу 8,00 грн. за 1 долар США, а Позичальник зобовязується повернути всю суму позики в строк до 06.08.2011 року /а.с. 5/. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу, позивач звернувся до суду з позовом щодо стягнення боргу. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 643/5168/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 64107,20 грн. та судовий збір в розмірі 641,00 грн. Зазначене рішення набрало законної сили /а.с.4/. На виконання вказаного рішення, 15.08.2013 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист /а.с. 6/. Постановою старшого державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 30.08.2013 року відкрито виконавче провадження № 39579757 з виконання виконавчого листа № 643/5168/13-ц щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 64748,20 грн. (64107,20 грн. + судовий збір в розмірі 641,00 грн.) /а.с.7/. Як вбачається з листа начальника Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області [PERSON] № 14.6-35/ДВ-12 від 18.12.2018 року, на виконанні у відділі перебуває ВП № 39579757 з примусового виконання виконавчого листа № 643/5168/13-ц від 15.08.2013 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 64748,20 грн. 30.08.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем було направлено запити до правовстановлюючих організацій. Згідно електронного витягу із бази даних «ДАІ-2000» транспортні засоби за боржником не зареєстровані, але не зважаючи на зазначений факт, з метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем 12.03.2014 року накладено арешт на все рухоме майно боржника, що належить йому на праві власності. Крім того, боржник розрахункових рахунків в установах банків не має, не стоїть на обліку в УПФУ, офіційно не працевлаштований та не отримує доходу, на який можливо було б звертати стягнення для задоволення вимог стягувача. 30.05.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківської установи. В результаті вжитих заходів з рахунків боржника було стягнуто частково суму заборгованості, яку перераховано на рахунок стягувача 12.12.2018 року у розмірі 1921,97 грн. Заборгованість за виконавчим листом № 643/5168/13-ц від 15.08.2013 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 64748,20 грн. станом на 18.12.2018 рік становить 62826,23 грн. /а.с. 8/. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що рішенням суду від 12.06.2013 року не виконано. В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дійсно за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку, нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за невиконання грошового зобовязання за договором позики від 06.07.2011 року в період з 19.12.2015 року по 19.12.2018 року, а саме суму інфляційних витрат у розмірі 25318,97 грн. та 3 % річних у розмірі 5655,36 грн., а всього 30974,33 грн., проте з вказаним розрахунком суд погодитися не може. Так, за період з 19.12.2015 року по 19.12.2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати інфляційних витрат у розмірі 16969,70 грн., та 3 % річних в розмірі 3711,00 грн., яка розраховується із суми боргу, відповідно до договору позики в розмірі 41200грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] суд стягує на користь [PERSON] за невиконання грошового зобовязання за договором позики від 06.07.2011 року, за період з 19.12.2015року по 19.12.2018року суму індексу інфляції у розмірі 16969,70 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 3711,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial