Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 грудня 2009 року він з відповідачем уклав шлюб. Спільних дітей від шлюбу не має. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння у сімї, різні погляди на сімейні цінності. В добровільному порядку відповідач не бажає розривати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем. Позивач в судовому засіданні суду пояснив, що з протягом останніх двох років відносини між ним та відповідачем поступово погіршувалися. Проживає окремо від відповідача, спільного господарства не веде із відповідачкою. В подальшому надав суду заяву про слухання справи без його присутності. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Суду пояснила, що позивачем все надумано, що між ними погіршилися стосунки. Просила суд надати строк для примирення подружжю. В подальшому на розгляд справи не зявилася, повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 01 грудня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 258, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 332023, виданого повторно 06 червня 2016 року. Спільних дітей у сторін не має. Спільне життя у сторін не склалося, сторони мають різні погляди на спільне життя та сімейні цінності. Сімя розпалася, існує формально. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторонам надавався строк для примирення. У наданий строк, примирення між сторонами не досягнуто. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає.

Outcome: approved