Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], державного виконавця Камянка Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 16302 від 20.10.2017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1485 042, 97 грн. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 02.02.2018 державний виконавець Березюк О.П. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №55701592 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1485 042,97 грн за виконавчим написом за №16302, виданим 20.10.2017 приватним нотаріусом КМНО [PERSON] Позивач вважає, що нотаріус, який вчинив оскаржуваний виконавчий напис, не перевірив безспірності його заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Ані банком, ані нотаріусом йому не було надіслано жодного повідомлення щодо наявності боргу, зокрема, його складу та порядку нарахування. Вчиняючи виконавчий напис від 20.10.2017 приватний нотаріус [PERSON] порушив норми ст.88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Мінюсту від 22.02.2012 за №296/5, оскільки правовідносини, які є предметом розгляду нотаріуса повинні мати безспірний характер. Крім того зазначає, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» вже переоформив на себе право власності на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст.ст.36,37 ЗУ «Про Іпотеку», а саме на будівлю №154 по вул. Центральній в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області на підставі договору іпотеки №2112, виданого 26.06.2008 приватним нотаріусом [PERSON] Тобто, відповідач вже завершив позасудове врегулювання спору, а після цього на підставі ч.4 ст.36 ЗУ «Про іпотеку» всі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобовязання є недійсними. За таких обставин вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.09.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 31.10.2018 від відповідача надійшов відзив на позовону заяву, в якому відповідач заперечив проти позову, зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку. Твердження позивача, що йому банк не надсилав перед вчиненням виконавчого напису вимог про наявність боргу за даним кредитним договором не відповідає дійсності. Крім того, посилання позивача на ч.4 ст.36 ЗУ «Про іпотеку», як на підставу визнання виконавчого напису від 20.10.2017 за №16302, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню є передчасним. Просив у позові відмовити. Ухвалою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.11.2018 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] копію виконавчого напису про стягнення із [PERSON], в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1 485 042,97 грн. та документи, які стали підставою для його вчинення. Ухвалою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 15.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи. У судове засідання позивач не з'явився. Його представник [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позов не визнають. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи державний виконавець Камянка -Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] в судове засідання не прибула, проте подала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № Е/V 3804 від 26.06.2008, забезпеченим договором іпотеки № б/н від 26.06.2008, АТ КБ «ПриватБанк» 19.08.2017 звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору № Е/V 3804 від 26.06.2008 для стягнення боргу частинами за вказаним договором, а саме: 57716,40 Доларів США, що за курсом 25,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.207 складає 1485042,97 грн з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18930,12 Доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 34563,51 Доларів США; заборгованості з пені у розмірі 4222,77 Доларів США. До заяви АТ КБ «ПриватБанк» надало нотаріусу письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором на імя [PERSON], кредитний договір № Е/V 3804 від 26.08.2008, розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 09.08.2017. 20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16302 про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] за кредитним договором № Е/V 3804 від 26.08.2008. Строк, за який провадиться стягнення 3331 днів, а саме з 26.06.2008 по 09.08.2017. Сума, що підлягає стягненню складає 57716,40 Долар США, що за курсом 25,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2017 складає 1485042,97 грн, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18930,12 Доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 34563,51 Доларів США; заборгованості з пені у розмірі 4222,77 Доларів США. Витрати пов'язані зі вчиненням виконавчого напису - 3000 грн. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України №296/5 від 22.02.2012 року, оскільки не перевірено безспірності суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно достатті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першоїстатті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відтак, з наведеного вище можна зробити висновок, що вчиняючи виконавчий напис, як нотаріальну дію, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Перевіривши доводи позивача, вивчивши матеріали справи щодо вчинення спірного нотаріального напису суд встановив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Р,О. не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Так, нотаріусом не було з'ясовано чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач, як боржник, мав безспірну заборгованість перед стягувачем, зокрема, чи була заборгованість саме такого розміру, як вказано у виконавчому написі щодо розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з'ясовано даного питання з самим боржником. Нотаріус не переконався і щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. Той факт, що сума заборгованості не була безспірною на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису підтверджується тим, що за вказаним договором кредиту за № Е/V 3804 від 26.06.2008 наявне судове рішення Камянка-Бузького районного суд Львівської області від 13.11.2014 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 743 181,36 грн станом на 16.07.2017, а виконавчий напис видано на суму заборгованості 1485042,97 грн за період з 26.06.2008 по 09.08.2017. Таким чином, в даному випадку не може йти мова про безпірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису, оскільки такий включає в себе період за який заборгованість було стягнуто рішенням суду. Щодо покликань позивача на те що відповідач вже переоформив на себе право власності на предмет іпотеки в порядку, який передбачений ст.ст.36,37 ЗУ «Про іпотеку» та завершив позасудове врегулювання спору, а після цього на підставі ч.4 ст.36 ЗУ Про іпотеку», всі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання зобовязання є недійсним, то такі суд до уваги не бере, оскільки як встановлено матеріалами справи, зокрема, листом приватного нотаріуса [PERSON] Львівського міського нотаріального округу, про те що реєстрація права власності на нежитлову будівлю №154 по вул. Центральна в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області відбувалася не в порядку вчинення нотаріальної дії, а в порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Виіршуючи питання судових витрат, суд, на підставі ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved