Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Михайлівський районний суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя,якому вказав, що 28 грудня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою - [PERSON]. В шлюбі спільних дітей не мали. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу ними було придбано в спільну сумісну власність будинок № [ADDRESS] за 2000 доларів США, які на час придбання були еквівалентні 16000 гривень. Будинок був оформлений на відповідачку, а він давав згоду на придбання цього будинку. В порядкук поділ спільного майна позивач [PERSON] просив суд визнати за ним право особистої власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок № [ADDRESS], а також: комп'ютер б/к ASUS вартістю 1200 грн.; теплицю б/к вартістю 10000 грн.; бензопилу вартістю 1500 грн.; електричну дриль вартістю 800 грн.; електричну болгарка вартістю 800 грн. Інше майно залишити у власності [PERSON], а саме: телевізор НРС вартістю 2500 грн.; ноутбук SAMSUNG вартістю 4500 грн.; зварювальний апарат KENDE вартістю 1500 грн.; двоспальне ліжко вартістю 2300 гривень; нову шафу вартістю 4600 грн; шафу б/к вартістю 2000 грн.; нове дитяче ліжко «Кенгуру» вартістю 6000 грн.; дитяче ліжко двоповерхове б/к вартістю 3200 грн.; супутникову антену із тюнером вартістю 1000 грн; ДКУ вартістю 1000 грн.; пральну машину SATURN вартістю 1800 грн.; фотоапарат CANON вартістю 750 грн.; скутер б/к HONDA DIO вартістю 4500 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що [PERSON] є рідним його братом. [PERSON] його наймали, і він їм зробив один сарай під господарство, за що йому заплатили 3000 грн. Пізніше він їм побудував ще два сараї, за виконану роботу йому заплатили 10000 грн. Крім того, в будинку не було води, вони провели новий водопровід, його вартість приблизно склала 30000 грн. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає сім'ю [PERSON]. Спочатку вони проживали по [ADDRESS], а потім вони переїхали в будинок по [ADDRESS] який достався [PERSON] у спадщину. Вони поставили новий европаркан, нові пластикові вікна. Вони купили у нього мопед Хонда за 4500 грн. він знає, що автомобіль [PERSON] купував в м. Запоріжжя. Суд, оцінивши наявні у справі докази, допитавши свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 28 грудня 2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації шлюбів 29 грудня 2010 року був зроблений відповідний актовий запис за № 126 (а.с.7). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірваний (а.с.8). В силу ст. 60 СК України презумується, що все майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (крім майна, зазначеного в ст. 57 СК України). Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7806237 від 10 серпня 2013 року, право власності на житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до товарного чеку № 13 від 30 грудня 2010 року, вартість ліжка та матрацу складає 2350 грн. (а.с. 53). Згідно накладної № 961204381 від 27 грудня 2015 року, вартість коварного верху, цеглини глухої, стовпу, установка, та доставки складає 13018 грн. (а.с. 54). Відповідно до витягу зі звіту про оцінку нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Шкільна, 384, вартість об'єкту оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 35764 грн. (а.с. 86-99). Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до положень ч. 2 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. В разі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Будь-якої домовленості між сторонами не існує, як не існує шлюбного контракту або договору, а тому, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вище вказане майно є рівними, тому повинні бути розділені, з врахуванням побажань сторін, наступним чином: визнати за [PERSON] право особистої власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок № [ADDRESS], а також: комп'ютер б/к ASUS вартістю 1200 грн.; теплицю б/к вартістю 10000 грн.; бензопилу вартістю 1500 грн.; електричну дриль вартістю 800 грн.; електричну болгарка вартістю 800 грн. залишити у власності [PERSON] наступне майно: телевізор НРС вартістю 2500 грн.; ноутбук SAMSUNG вартістю 4500 грн.; зварювальний апарат KENDE вартістю 1500 грн.; двоспальне ліжко вартістю 2300 гривень; нову шафу вартістю 4600 грн; шафу б/к вартістю 2000 грн.; нове дитяче ліжко «Кенгуру» вартістю 6000 грн.; дитяче ліжко двоповерхове б/к вартістю 3200 грн.; супутникову антену із тюнером вартістю 1000 грн; ДКУ вартістю 1000 грн.; пральну машину SATURN вартістю 1800 грн.; фотоапарат CANON вартістю 750 грн.; скутер б/к HONDA DIO вартістю 4500 грн.

Outcome: approved