Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку загальною площею 0,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області і яка належала померлому [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 0,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Позивач вважає що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду подав клопотання про слухання справи у його відсутності. Відповідач - представник Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO], актовий запис №13. Ще за життя померлому належала: земельна ділянка загальною площею 0,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого відділом Держземагенства у Монастириському районі Тернопільської області №264 від 13.08.2014 року, копією Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669781 від 17 листопада 2002 року. Згідно заповіту, складеного 26 жовтня 2001 року, зареєстрованого у реєстрі за №55 спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, своєму онукові [PERSON]. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №74/2-14 від 15.08.2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акта був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» №27 (7059) від 11 липня 2014 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №669781, виданий Лядською сільською радою [PERSON], загублений. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно заповіту після смерті [PERSON] в державній нотаріальній конторі. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO], як спадкоємець за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняв так як згідно довідки №443 від 08.10.2013 року, виданої виконкомом Лядської сільської ради, до моменту смерті спадкодавця постійно проживав з ним. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за заповітом має право на земельну ділянку. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], тому є підстави визнати за ним право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється земельна ділянка. На підставі викладеного

Outcome: approved