Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, третя особа [PERSON] , в якому (позові) просив: - виключити запис про нього - [PERSON] , [INFO] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 59 від 09.02.2004, внесеного відділом реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1992. Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя суттєво погіршилось, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинились у грудні 2002 року після чого відповідач переїхала разом з дітьми проживати окремо і через деякий час почала жити сімейним життям з іншим чоловіком - [PERSON] .. Однак, шлюб між ними розірвано лише 28.05.2008. [INFO] у відповідача та її, на той час, цивільного чоловіка [PERSON] , народилась донька [PERSON] , яку вони разом виховують, утримують та спільно всі разом проживають. Оскільки на момент народження дитини шлюб між ним та [PERSON] не було розірвано, то батьком дитини автоматично був записаний офіційний чоловік матері дитини, тобто він, вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Він не знав про те, що записаний батьком доньки його колишньої дружини та її цивільного чоловіка, оскільки він та [PERSON] після припинення шлюбних відносин майже не спілкувалися, кожен почав жити окремо своїм життям у різних населених пунктах у різних областях України. Про те, що він записаний батьком дитини ( [PERSON] ) він дізнався після того як отримав судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання останньої. Дана обставина обурила його, оскільки він не є біологічним батьком дитини, яка народилась через 2 роки після припинення шлюбних відносин між ним та [PERSON] . Від [PERSON] він дізнався, що біологічним батьком доньки є [PERSON] з яким вона уклала шлюб лише 20.04.2018. Вважає, що актовий запис № 59 від 09.02.2004, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про народження [PERSON] , [INFO] , в якому він записаний батьком, не відповідає дійсності, оскільки він не є біологічним батьком дитини. Ухвалою від 22.03.2021 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом із постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Повалій О.В., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 17.02.2021, що підтверджено ордером на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1045261, у підготовчому судовому засіданні просила проводити судове засідання без участі позивача, повідомила, що останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявила про визнання позову, та повідомила, що обставини, викладені у позові відповідають дійсності. Третя особа [PERSON] у підготовчому судовому засіданні висловив позицію про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Пояснив, що дійсно проживає з [PERSON] з початку 2003 року. Вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої батьком зазначений колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] . Додав, що з 2018 року він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. У підготовчому судовому засіданні судом, враховуючи обставини справи та визнання відповідачем позову, надано слово [PERSON] , яка суду повідомила, що вона постійно проживала та проживає зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . Повідомила, що [PERSON] є її рідним батьком. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних у суду матеріалів справи з урахуванням позиції відповідача, висловленої нею особисто щодо визнання позову. Заслухавши у підготовчому судовому засіданні представника позивача, відповідача, третю особу, з`ясувавши думку неповнолітньої [PERSON] та вивчивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, суд, з метою з`ясування чи не суперечить таке визнання закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі доказів, наданих учасниками справи, встановив таке. Між [PERSON] та [PERSON] 06.03.1992 Інгулецьким районним відділом ЗАГС м. Кривий Ріг було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06.03.1992 серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ) [PERSON] - остання народилась [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі записів актів громадянського стану про народження 09.02.2004 зроблено відповідний запис за № 59. Батьками останньої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Зазначення у актовому записі батьком дитини [PERSON] вчинена на підставі ст. 122 СК України шляхом визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, що сторонами у справі не заперечували. При цьому, біологічним батьком дитини є [PERSON] , що сторони не заперечували та підтверджено самим [PERSON] , й однозначно позитивно, як безспірний факт сприймається й самою дитиною. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 28.05.2008 Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Між [PERSON] та [PERSON] 20.04.2008 Виконавчим комітетом Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Отже, на підставі наведених доказів та пояснень учасників справи, з урахуванням думки [PERSON] , судом встановлено, що у актовому записі № 59 від 09.02.2004, вчиненому відділом реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про народження [PERSON] , [INFO] , батьком останньої зазначено - [PERSON] , який на переконання суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Окремо судом відзначається, що на час звернення до суду з даним позовом та на момент ухвалення даного рішення [PERSON] є неповнолітньою. Докази на підтвердження обізнаності [PERSON] у момент реєстрації його батьком дитини про те, що він не є її батьком, а також те, що останній давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій, - суду не надано. За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Крім того, з урахуванням положень ч. 8 ст. 7 СК України, якими передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, судом відзначається, що визнання даного позову відповідачем не суперечить закону, зокрема, положенням,що регулюють сімейні правовідносини, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема, інтереси неповнолітньої [PERSON] , а тому суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Відповідно до положень п. 20 глави 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Положеннями п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, з відповідними змінами, передбачено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, - є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи, що [PERSON] , який записаний батьком дитини - [PERSON] відповідно до ст. 122 СК України, оспорює своє батьківство, та судом встановлена відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком - [PERSON] , та дитиною - [PERSON] , яка не досягла повноліття, суд дійшов висновку про те, що вимога [PERSON] про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, - є обґрунтованою, не суперечить положенням законодавства, що регулює сімейні правовідносинита не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема, інтереси неповнолітньої [PERSON] , а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та свобод фізичної особи.

Outcome: approved