Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Демидівської селищної ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вербень, Демидівського району Рівненської області. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначав про те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку. За життя [PERSON] склала заповіт за яким усе своє майно в рівних частках заповіла йому та його брату [PERSON] . У встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця і не знав про наявність заповіту. Лише в березні 2020 року під час того, як прибирав з дружиною в будинку його покійної баби, він знайшов заповіт. Крім цього, протягом першого півріччя 2006 року його, на той час неповнолітня, дочка [PERSON] часто хворіла, сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі. Коли звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то у прийнятті такої заяви йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку. Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Позивач [PERSON] , посилаючись на пропуск строку встановленого для прийняття спадщини з поважних причин, у позовній заяві просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вербень, Демидівського району Рівненської області. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат Махацький Ю.М. пояснив, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] користувався її будинком та земельною ділянкою. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] , чи претендували б на спадкове майно, що залишилося після її смерті, немає. Позивач користувався майном [PERSON] , доглядав за її будинком, проводив в будинку ремонт і тільки після проникнення в будинок у березні 2020 року сторонніх осіб, коли він з дружиною прибирали в будинку, то був знайдений заповіт [PERSON] . Про складення заповіту [PERSON] позивачеві не було відомо. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. У заяві вказав також про те, що йому відомо, що [PERSON] склала заповіт за яким усе своє майно в рівних частках заповіла йому та його брату [PERSON] . Він відмовляється від своєї частини майна, зазначеного в заповіті, на користь свого брата [PERSON] . Не заперечує, щоб його брат [PERSON] прийняв спадщину за заповітом та оформив право власності на майно, що належало [PERSON] (а.с. 26). В судове засідання представник відповідача Демидівської селищної ради не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначав про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] відповідач визнає (а.с. 25). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог, не встановлено. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8) [PERSON] , померла [INFO] в с. Вербень, Демидівського району Рівненської області. Із змісту заповіту, посвідченого 10 червня 1997 року секретарем Вербенської сільської ради Демидівського району Рівненської області Рабчук Т.О., зареєстрованого в реєстрі за №132 (а.с. 10), встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє рухоме та нерухоме майно заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 59690736 від 4 березня 2020 року заповіт [PERSON] , що посвідчений 10 червня 1997 року секретарем Вербенської сільської ради Демидівського району Рівненської області Рабчук Т.О., зареєстрований в реєстрі за №132, не змінений та не скасований (а.с. 13). Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено з повідомлення приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. № 02-14/58 від 4 березня 2020 року (а.с. 12), позивачеві [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском, визначеного ст. 1270 ЦК України, шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена (а.с. 14). В ході розгляду справи відповідачем та третьою особою були визнані позовні вимоги позивача, що підтверджується заявою відповідача, третьої особи (а.с. 25, 26). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що позивач про наявність заповіту не знав, однією сім`єю зі спадкодавцем не проживав. Вказані обставини, на переконання суду, є об`єктивними та такими, що стали причиною пропуску позивачем шестимісячного строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як передбачає абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. При вирішенні спору, суд приходить до висновку про визначення позивачу [PERSON] додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили. У позовній заяві позивач [PERSON] , обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1268, 1270, 1272 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved