Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить позбавити останню батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має із [PERSON] спільну дочку [PERSON] , [INFO] . 09.09.2013 року на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва шлюб діж позивачем та відповідачем розірвано. Після розлучення дочка залишилася проживати разом із відповідачем. Відповідач постійно зловживає алкогольними напоями та дозволяє собі неприйнятну поведінку. Позивач вважає, що така поведінка відповідача негативного впливає на психічний стан дитини та її розвиток. У зв`язку із вказаними вище обставинами, дитина проживає разом із позивачем. Відповідач жодним чином не піклується про дочку та взагалі не цікавиться її життям та розвитком. Також відповідач не вчиняє жодних дій щодо зміни способу свого життя, а її неприйнятна поведінка завдає дитині шкоди та негативно впливає на її психічний стан. Крім того, позивач стверджує, що протягом усього часу проживання [PERSON] з позивачем, відповідач навіть не підтримувала зв`язок із дочкою, ні особисто, ні за допомогою телефонного зв`язку, хоча і мала таку можливість. З огляду на вказане, позивач вважає, що у відповідача відсутнє бажання приймати участь у вихованні дитини та взагалі у спілкуванні із нею. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Натомість, позивач самостійно піклується про дитину, її фізичний і духовний розвиток, забезпечує належні умови для комфортного життя та розвитку дитини. Так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє бажання приймати участь у вихованні дитини та її розвитку, не бажає приймати фінансову участь в утриманні дочки, наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в ньому, просили його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи. Явка відповідача визнавалась судом обовязковою, для надання особистих пояснень, однак на виклики суду відповідач не зявилась, особисті пояснення на адресу суду не надсилала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позбавлення відповідача батьківських прав заперечив, пояснивши, що [PERSON] любить дочку, намагається спілкуватись з нею та намагається опікуватись її життям. Після розлучення сторін по справі дочка проживала разом з матір`ю та вона забезпечувала дитині необхідний фізичний та духовний розвиток, догляд, необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Також [PERSON] , відповідно до дипломів має диплом бакалавра та диплом спеціаліста та має вищу економічну освіту. Відповідно до характеристик з місця роботи та місця проживання позитивно характеризується. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Посилання позивача у своїй позовній заяві, що [PERSON] зловживала чи зловживає спиртними напоями не підтверджуються жодними доказами. Крім того, [PERSON] жодного разу не отримувала виклику до органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення її батьківських прав. Зазначене у висновку, що [PERSON] була належним чином запрошена на засідання комісії щодо позбавлення її батьківських прав не підтверджується жодним доказом. Саме ці порушення позбавили [PERSON] надати свої докази та пояснення щодо намагання виховувати та спілкуватися зі своєю донькою, тощо, що є грубим порушенням. Останній раз відповідач бачила дитину на початку 2017 року. Наразі відповідач перебуває в м. Дніпро. Мала можливість та планувала надати особисті пояснення, але приїхати не вийшло. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, оскільки дитини не бажає з нею спілкуватись. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог: служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в судовому засіданні, посилаючись на висновок органу опіки та піклування, зазначив, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дочки [PERSON] , [INFO] доцільне і відповідатиме інтересам дитини. Здобуті органом опіки та піклування відомості дають підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що неповнолітня [PERSON] , народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року позовну заяву [PERSON] , про визначення місця проживання дитини задоволено та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] Відповідно до протоколу опитування [PERSON] від 27.03.2018 року, проведеного адвокатом Осадчою А.В. вбачається, що [PERSON] надала пояснення стосовно того, що її мати [PERSON] не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання. Мати не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. [PERSON] не цікавиться її життям та розвитком та не вчиняє жодних дій щодо зміни способу свого життя, а її неприйнятна поведінка завдає шкоди та негативно впливає на психічний стан. Крім того, мати зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим вона і пішла жити до батька. Батько самостійно піклується про неї, її духовний та фізичний стан та розвиток, забезпечує всім необхідним для життя та розвитку. Вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] Аналогічні покази [PERSON] надала в судовому засіданні, пояснила, що поки жила з матірю та її била, зловживала спиртними напоями внаслідок чого ставала жорстокою, не готували їжу, відправляла її проживати до своїх подруг, вона просить позбавити мати батьківських прав. За результатами дослідження психоемоційного стану [PERSON] та [PERSON] психологом МГЦ «Розрада» складений висновок стосовно того, що проживання дитини з мамою глибоко вплинуло на неї. В [PERSON] сформувалися психологічні травми, які призвели до підвищення рівня її тривожності, стану стресу, появі множинних страхів, а також до заниження її самооцінки, впевненості у собі. Проживання та розвиток глибоко травмованої [PERSON] повинні знаходитись під постійним кваліфікованим психологічним супроводом. З наданого позивачем суду акту №97 обстеження умов проживання від 26.12.2016 року, складеного працівником служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, вбачається, що [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] та цивільною дружиною батька - [PERSON] Відповідно до довідки ТОВ «СОУРС» №25 від 21.05.2018 року, яка видана [PERSON] , вбачається що він працює в ТОВ «СОУРС» та займає посаду директора. Його дохід за період з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року склав 162560,00 грн. Відповідно до висновку № 5072/41/103 від 07.06.2018 року органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона ухилилася від виховання та утримання дитини. Судом за клопотанням позивача була допитана [PERSON] , [INFO] , яка суду пояснила, що проживає з батьком близько трьох років. Мати весь час зловживала алкогольними напоями. Коли пила, то била її. Не хоче спілкуватись з мамою взагалі та мати з нею якісь відносини. Таке відношення до мами виникло у зв`язку з тим, що вона жорстоко з нею поводилась. Суд вважає, що досліджені у справі докази та надані сторонами пояснення у повній мірі підтверджують позицію відповідача щодо ухилення від виконання обов`язків матері відносно неповнолітньої доньки. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст.165 СК України, надане, зокрема, іншому з батьків, з яким проживає дитина, тобто [PERSON] має таке право та реалізував його. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В діях відповідача суд вбачає ухилення від виконання нею батьківських обов`язків, оскільки вона взагалі не приділяє дитині увагу, не спілкується з дочкою та не намагається налагодити з нею контакт, що підтверджене доказами наданими представником позивача, а також підтверджено під час засідання комісії органу опіки та піклування, що відображено у наданому судові висновку. Відповідач не бере участь в утриманні дитини, припинення такої участі є виключно волею відповідача, і не є волевиявленням позивача. Надані стороною відповідача: характеристика, табелі навчальних досягнень [PERSON] , дипломи про освіту [PERSON] , тощо, на думку суду не підтверджують виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , зокрема і щодо її прагнення брати участь у вихованні дитини, бути ближчою до доньки, піклуватися про нею і виховувати її протягом часу проживання дитини з батьком. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини, відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] є особою працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан її здоров`я суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у неї є інші діти, окрім неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також не надано доказів на підтвердження того, що на її утриманні перебувають непрацездатні особи. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. та присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн. в дохід держави. Зважаючи на вищенаведене та відповідно до ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved