Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, Державного реєстратора Великорублівської сільської ради\~Котелевського району Полтавської області [PERSON], відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі (відділу\~ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області),\~про визнання протиправним розпорядження\~\~[PERSON] районної державної адміністрації,\~\~скасування держаної реєстрації права власності [PERSON], підстави звернення до суду викладені в письмовому позові (т.1 а.с. 2-8). Позивач\~ [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Микілківська сільська рада Котелевського району\~ Полтавської області,\~ про визнання недійсним та скасування розпорядження\~[PERSON] районної державної адміністрації,\~\~ скасування державного акта\~ виданого\~ на імя\~ [PERSON], підстави звернення до суду викладені в письмовому позові (т.1 а.с. 119-121). Обидві сторони фактично обґрунтовують свої звернення до суду з вище вказаними позовами, тим що на одну і ту саму земельну ділянку виготовлено правовстановлюючі документи різним власникам, кожен з яких вважає, що саме його права порушені. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 25 липня 2017 року, вище зазначені цивільні справи обєднанні в одне провадження (т.1 а.с. 113-115). У відкрите судове засідання позивач і одночасно відповідач [PERSON],не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, його інтереси в суді представляв [PERSON], який діє на підставі довіреності від 04 квітня 2017 року (т.1 а.с. 59, 158, 197). В суді представник просить задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та пояснив суду, що на їх думку в позові [PERSON] необхідно відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях (т.1 а.с. 214-216). У відкрите судове засідання позивач [PERSON], не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, його інтереси в суді представляла [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23 березня 2017 року (т.1 а.с. 140), просить задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві (т.1 а.с. 119-121), а в задоволенні позову [PERSON]Г, відмовити повністю з підстав викладених в їх письмових запереченнях (т.2 а.с. 29-32). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області надсилала до суду листи № 1327/01-23 від 29.06.2017 року, № 1487/01-27 від 21.07.2017 року, в яких просять справу розглядати без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (т.1 а.с. 81,109). Представник відповідача відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі (відділу\~ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області) у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надали до суду заперечення № 4607 від 23.06.2017 року, в якому зазначили, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, справу просять розглянути без їх участі (т.1 а.с. 77-78). Державний реєстратор Великорублівської сільської ради\~Котелевського району Полтавської області [PERSON]у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Державний реєстратор [PERSON], надав до суду заперечення на позов [PERSON] № 232 від 14.06.2017 року, зазначивши суду, що просить справу розглядати без його участі (т.1 а.с. 54-56 ). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Микілківської сільської ради Котелевського району\~ Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Микілківська сільська рада Котелевського району\~ Полтавської області надала до суду листи № 302 від 19.06.2017 року, № 326 від 20.07.2017 року, № 345 від 12.07.2017 року, № 323 від 18.07.2017 року, в якому зазначила, що у вирішинні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] покладається на розсуд суду, просить справу розглядати без участі їх представника (т.1 а.с. 61, 111, 160, 188). При цьому, представники сторін в більшості висловлювали свої субєктивні міркування та припущення з приводу вище зазначених звернень з позовами до суду, а також розповідали про обставини, які ніякого правового значення по даній обєднаній цивільній справі взагалі не мають. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON]слід відмовити повністю, а позов [PERSON] слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2016 року, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року, за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), у розмірі 6.96 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у землі колективної власності колишнього КСП «Україна» і знаходиться на території Микілківської сільської ради, і до смерті належала [PERSON] (т.1 а.с. 124-129). Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в ході судових засідань по розгляду вище зазначеної обєднаної цивільної справи, спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у землі колективної власності колишнього КСП «Україна» у розмірі 6.96 гектарів, яку в подальшому успадкував спадкоємець [PERSON] відповідно до Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за № 720/95 від 08 серпня 1995 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного кодексу України. Надання спірної земельної ділянки (земельного паю) спадкодавцю [PERSON], проведено у відповідності до вимог вище зазначеного законодавства, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, а саме: світлокопіями проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам СТОВ «Україна» на території Микілківської сільської ради, Розпорядженнями голови [PERSON] районної державної адміністрації, пояснювальною запискою, технічним завданням на складання проекту розташування земельних часток (паїв) в межах СТОВ «Україна», списками членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай), де чітко вказано [PERSON] із зазначенням номера з вказівкою земельної ділянки за цим номером на план-карті земельних ділянок, за яким визначено місце розташування земельної ділянки (на місцевості) території поля (т.2 а.с. 134-142). Як встановлено в ході судових засідань по розгляду вище зазначеної обєднаної цивільної справи, позивач і одночасно відповідач [PERSON], одержав безоплатно у власність земельну ділянку для ведення фермерського господарства «Шевченко» на території Микілківської сільської ради\~ площею 6, 96\~ фізичних, що підтверджується відповідними світлокопіями державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 238223 площею 6,39 га. з кадастровим номером 5322283700:00:002:0399 для ведення фермерського господарства, технічною документацією, із землеустрою, розпорядженнями голови [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області № 265 від 05 липня 2007 року та № 292 від 31 липня 2007 року (т.1 а.с. 29,31-34, 35, 39). Допитані в судовому засіданні в якості свідків голова Микілківської сільської ради [PERSON], землевпорядник Микілківської сільської ради [PERSON] кожен окремо, пояснили суду, що дійсно земельні ділянки сторонам надавалися фактично з земель бувшого КСП «Україна», про те як так вийшло, що на одну земельну ділянку видали правовстановлюючі документи різним особам, чітко пояснити не змогли. Відповідно до змісту преамбули Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», саме даний [PERSON] визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Відповідно до змісту вимог ч. 2 ст. 31 Земельного кодексу України громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Виходячи із змісту ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, суд виходить з того, що посадові особи органів державної влади та місцевого смоврядування, які підготовлювали, давали дозволи на розроблення технічної документації та виділяли земельну ділянку для ведення фермерського господарства [PERSON], в силу своєї компетентності повинні були врахувати вимоги чинного законодавства та перевірити наявність та відповідність розташування земельних ділянок по недопущенню накладання земель одна на одну, а також з яких саме земель наділялися сторонам їх земельні частки. Оскільки земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), якою являлася спадкодавець [PERSON], повинні наділятися із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а громадянам - членам фермерських господарств повинні наділятися у власність із земель державної і комунальної власності. З огляду на наведене вище та виходячи із змісту зазначених правових норм Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України та фактичних обставин, суд вважає, що [PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області не мала права передавати земельну ділянкуу розмірі 6.96 гектарів з земель колективної власності колишнього КСП «Україна», яка була виділена [PERSON], яку в подальшому успадкував спадкоємець [PERSON], зокрема фермеру [PERSON] Тому у суду є всі законні підстави для задоволення позову [PERSON], і в відмові позову [PERSON], оскільки виділення землі, саме [PERSON] відбулося з порушенням вимог чинного законодавства України, що зазначені вище у мотивувальній частині тексті цього рішення. При цьому, за тих же фактичних обставин вимоги [PERSON], є самі по собі взаємовиключні. Стосовно заявлених стороною позивача і одночасно відповідача [PERSON], заяви про застосування строку позовної давності. При системному аналізі обєднаної цивільної справи за вище зазначеними позовами, пояснень представників сторін, зокрема того, що позивач [PERSON], 04 травня 2017 року набув відповідно до рішення суду право власності в порядку спадкування на спірну земельну частку (пай), в цьому ж 2017 році дізнався, що його право на земельну частку (пай) порушено іншою особою. Звернувся до суду з позовом про захист свого цивільного права в 2017 році. Відповідно до змісту вимог ст.ст.256, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд виходячи із вище зазначених цивільно-процесуальних норм, правових позицій рішень Верховного Суду України, вважає, що позивач [PERSON], при зверненні до суду з відповідним позовом про захист свого цивільного права жодним чином не пропустив строк в межах якого може звернутися до суду. Оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а позивач [PERSON], довідався коли почав розпоряджатися своїм нерухомим майном, і дізнався, що його право на земельну частку (пай) порушується іншими особами. Тому у суду є всі законні підстви вважати, що строк позивачем [PERSON], взагалі не пропущено, і обєднану цивільну справу необхідно розглянути і вирішити в порядку, встановленому ЦПК України по суті. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON], і задовольняючи позов [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до змісту вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу [PERSON],не присуджуються. Виходячи із змісту вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів [PERSON], [PERSON] РДА на користь позивача [PERSON], слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (т.1 а.с. 118).

Outcome: dismissed