Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 60,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначив, що спірне будинковолодіння побудоване у 1960 році, не є самочинним будівництвом, свідоцтво про право власності не зареєстроване, на житловий будинок виготовлено технічний паспорт. На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості,- просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 07 грудня 2018 року № 291 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 14 липня 2017 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 60,1кв.м., житловою 27,9 кв.м., по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], свідоцтво про право власної не зареєстроване, рік побудови житлового будинку та господарських будівель - 1960 р. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Підволочиського району, актовий запис №32. Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Скориківської сільської ради Підволочиського району 13 квітня 2017 року, вбачається, що [PERSON] заповіла усе належне їй на праві особистої власності майно, де б воно не було і з чого б не складалось [PERSON]. Згідно довідки № 522, виданої Скориківською сільською радою 31 липня 2018 року на день смерті [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] була зареєстрована та проживала одна. Згідно роз'яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 10 грудня 2018 року №188/01-16 після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом заведено спадкову справу № 115/2018. На день смерті [PERSON] разом із нею ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою виданою Скориківською сільською радою Підволочиського району від 31 липня 2018 року № 522. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]спадкоємцем не пред'явлено правовстановлюючого документу, яким стверджується належність спадкового майна спадкодавцеві, у зв'язку з чим йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами[ADDRESS], загальною площею 60,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м.Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved