Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, просить суд: встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт сумісного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 20,0 кв.м., загальною площею 52,6 кв.м.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповідальне розпорядження від 01.08.2000 року, яким належний йому житловий будинок заповідав [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину , оскільки до дня смерті мешкала разом із спадкодавцем, а після його смерті продовжувала користуватись майном, яке належало спадкодавцю. Вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину на спадкове майно, що їй належало, фактично прийняв її син [PERSON] , який не встиг оформити право на спадщину після смерті матері. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис про смерть № 534. За життя, 29.01.2010 року [PERSON] в Шабівській сільській раді склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 30, згідно якого усе належне йому майно заповідав позивачу [PERSON] . З метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до Білгород-Дністровської нотаріальної контори, проте листом приватного нотаріусу Іваницького О.Ю. від 06.12.2018 року за № 50/02-17 йому повідомлено, що оформити та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, що успадковується, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На час відкриття спадщини він проживав та вів спільне домогосподарство з [PERSON] , надавав йому матеріальну та фізичну допомогу, повів його поховання, наразі продовжує мешкати в даному житловому будинку, сплачує необхідні платежі, обробляє присадибну земельну ділянку, ремонтує будівлі, фактично прийнявши спадщину. Інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої він позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутність . Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява його представника, відповідно до якої заперечень, зауважень, клопотань та доповнень сільська рада не має, просить розглянути справу без представника Шабівської сільської ради . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Так, у відповідності до виписки з по господарської книги, виданої виконкомом Шабівської сільської ради за № 301 від 20.06.2018 року, дійсно згідно запису в по господарській книзі по с. Шабо за 2000-2005 років (особовий рахунок [NUMBER] ), власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Будинок глинобитний, збудований до 1918 року. Як вбачається з матеріалів справи, за життя 01.08.2000 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Шабівської сільської ради, зареєстрований за реєстровим №262, яким усе належне йому майно заповідав [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 08.06.2006 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] . У відповідності до довідки № 188 від 16.06.2011 року, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, дійсно на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та мешкали: [PERSON] , 1963 року народження . [INFO] [PERSON] , 1963 року народження помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Як вбачається з матеріалів справи, за життя 29.01.2010 року [PERSON] був складений та посвідчений секретарем Шабівської сільської ради заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 30, яким останній право власності на усе своє майно заповідав [PERSON] , [INFO] . У відповідності до довідки № 548, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради від 12.12.2018 року, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно довідки № 547, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, дійсно на день смерті разом з померлим [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] фактично проживали: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, у судовому засіданні достовірно знайшов свого підтвердження факт сумісного проживання [PERSON] разом з померлим [INFO] [PERSON] , на момент відкриття спадщини. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте листом приватного нотаріусу Білгород-Дністровського нотаріального округу Іваницького О.Ю. за № 50/02-17 від 06.12.2018 року, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач у своєму позові просить встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] . З приводу вказаного, слід зазначити про наступне. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, випискою з по господарської книги сільської ради с. Шабо за 2000-2005 роки (особовий рахунок [NUMBER]) достовірно підтверджено належність житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Щодо вимог позивача про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 20,0 кв.м., загальною площею 52,6 кв.м., суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті /ст. 1233 ЦК України/. У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач у своєму позові наполягає, що після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] спадщину після його смерті фактично прийняла [PERSON] , на ім`я якої було залишено заповіт, а вже після смерті [PERSON] , що померла [INFO] спадщину за законом прийняв її син - [PERSON] , спадкоємцем якого є позивач. Задля повного та всебічного розгляду справи, судом було здійснено запит до нотаріальної контори з приводу звернень спадкоємців до майна померлого [PERSON] , та листом № 87/01-16 від 26.01.2019 року завідувача Арцизької районної нотаріальної контори надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якої за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до листа приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу від 06 грудня 2018 року № 50/02-17, на звернення позивача щодо оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , вказує, що згідно з наданих документів вбачається, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлому [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої зазначену спадщину прийняв її син - [PERSON] , але не встиг її оформити. Як вбачається з матеріалів справи, за життя 29.01.2010 року [PERSON] був складений та посвідчений секретарем Шабівської сільської ради заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 30, яким останній право власності на усе своє майно заповідав [PERSON] , [INFO] . Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлого [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після його смерті, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем, окрім того звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved