Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що йому, його дружині - [PERSON] та їх доньці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого 23.11.2004 Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом згідно з розпорядженням [NUMBER] від 19.11.2004, належить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Крім власників, у вказаній квартирі після 05.11.2014 року був зареєстрований відповідач - [PERSON], який є чоловіком доньки позивача - [PERSON], отже був зареєстрований як член її сім'ї. В квітні 2015 року відповідач поїхав за кордон та більш жодного разу за місцем реєстрації не з'являвся, стосунків ані з дружиною, ані з її батьками не підтримує, в квартирі, де залишається зареєстрованим до цього часу, не проживає, житлом не користується, залишив його добровільно, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, що погіршує матеріальний стан позивача та членів його сім'ї, їх права як власників житла. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше двох років, позивач і просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування належною йому на праві власності квартирою. Відповідач неодноразово викликався до суду /а.с.27,36,49/, але в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.130 ЦПК України порядок його виклику в судове засідання дотримано. Належним чином повідомлені про день та час розгляду справи позивач та третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Позивач надав довіреність на представництво його інтересів в суді [PERSON] /а.с.22/. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 32/. Представник позивача наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб, що не з'явилися, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Допитана в якості свідка третя особа [PERSON] суду пояснила, що їй, її чоловікові - позивачу у справі та їхній спільній доньці [PERSON] належить по 1/3 частці двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Крім них трьох, в квартирі зареєстрований також чоловік доньки, з якою шлюб не розірвано, але він прожив у них в квартирі всього два місяці, а у квітні 2015 року виїхав з країни, де знаходиться їм не відомо, вони з ним не спілкуються. З того часу, як відповідач в квартирі не проживає, не користується нею, комунальні платежі не сплачує, а всі витрати покладаються на позивача. Свідок [PERSON] також пояснила, що відповідач є чоловіком її сестри, в квартирі її батьків він мешкав зовсім недовго, а з квітня 2015 року зовсім не проживає. З того часу з ним ніхто із членів сім'ї не підтримує стосунки. Обидва свідка підтвердили, що перешкод у користуванні житлом позивач відповідачу не чинив, він виїхав добровільно, його речей в квартирі немає. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих позивачем та його представником доказів судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третім особам [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності (по 1/3 частці кожному), належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією відповідного свідоцтва № [NUMBER], виданого 23.11.2004 Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом згідно з розпорядженням [NUMBER] від 19.11.2004, та Ін формацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 10, 53/. Встановлено, що відповідач [PERSON] є чоловіком доньки позивача, що підтверджується копією паспорту останнього /а.с.9/, та поясненнями свідків в судовому засіданні. Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання вісім осіб, в тому числі: позивач у справі, треті особи та відповідач - [PERSON], 1990 року народження /а.с.12/. Згідно з Актом, складеним головою ОСББ «Інгулець-36» 01.10.2017, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з квітня 2015 року /а.с. 7/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з квітня 2015 року, тобто більш ніж два роки, без поважних причин, відсутній на спірній житловій площі, в належній позивачу квартирі не мешкає. При цьому позивач [PERSON] постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створював. В зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушений сплачувати позивач, який має велику родину, що підтверджується відповідною довідкою /а.с.12/. Отже реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача, порушує його права, як власника житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім'ї власника житла. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також передбачено, що громадяни зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved