Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки Міністерства оборони України на його користь 25065,10 грн. матеріальної шкоди та 75000,00 грн. моральної школи, а всього 100065,10 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 червня 2015 року він знаходився на своєму робочому місці в службовому кабінеті Ужгородського військового лісництва, де працює на посаді юрисконсульта. Біля 09.00 год. у кабінет зайшов старший офіцер [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки підполковник [PERSON] у військовій формі. На його думку, офіцер перебував у стані алкогольного спяніння, поводив себе грубо та зухвало, одночасно повідомив, що проводитиме перевірку лісництва, однак на неодноразові вимоги надати документи на право перевірки відмовився з посиланням на те, що на даний час у нього такі відсутні. Тоді він попросив [PERSON] звільнити кабінет, після чого останній вийшов на двір, де почав заповнювати якийсь документ. Коли він підійшов ближче, то побачив, що офіцер заповнює пустий бланк припису на виконання завдання і якраз написав своєю рукою, що відряджається до Ужгородського військового лісництва. На чистому приписі у лівому верхньому куті стояв штамп без номера та дати, а внизу печатка та підпис начальника ЗТВПБ [PERSON] [PERSON] він звернувся до [PERSON] із зауваженням про підробку документів, на що той не відреагував. Однак, коли він почав фотографувати процес заповнення припису на мобільний телефон, [PERSON] підійшов до нього і штовхнув двома руками в груди, внаслідок чого він впав через бордюр на асфальт, пошкодивши руку та забруднивши одяг. На шум зійшлись працівники лісництва, які викликали працівників міліції та відвезли його до лікарні, де лікарі надали медичну допомогу. Повернувшись з лікарні на робоче місце, він дав пояснення працівникам міліції, про скоєне проінформував військову службу правопорядку та керівництво КЕВ м. Львова. [PERSON] від проходження медичного огляду на ступінь алкогольного спяніння відмовився в присутності понятих. 26 червня 2015 року слідчим підрозділом Перечинського РВ УМВС внесено відомості до ЄРДР за ст. 125 КК України під №12015070130000393 по факту спричинення йому тілесних ушкоджень старшим офіцером [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки підполковником [PERSON] під час проведення ним незаконної перевірки. Внаслідок навмисних протиправних дій [PERSON] згідно висновку експерта №563 від 10 липня 2015 року йому спричинено тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді забійно-скальпової рани в ділянці правого ліктьового суглобу, скаль пової рани правої кисті, забійних садин 4, 5 пальців правої кисті і він змушений був більше місяця амбулаторно лікуватись в Перечинській ЦРЛ, купувати дорогі ліки, витрачати кошти на посилене харчування, наймати автомобілі для поїздок на перевязки до лікарів у м. Перечин з місця проживання, так як самостійно не міг цього робити тощо. Крім того, на момент спричинення тілесних ушкоджень він являвся депутатом [PERSON] сільської ради Перечинського району та займався приватною адвокатською діяльністю, а травма не дозволяла йому повністю використовувати свої професійні можливості. Отже, оскільки діями [PERSON] йому спричинено матеріальну шкоду на суму 25065,10 грн., з яких 365,10 грн. вартість ліків, 2500 грн. вартість поїздок в лікарню у м. Перечин з місця проживання, 200 грн. прання забрудненого одягу, 2000 грн. вартість харчів, 20000 грн. неотримана вигода, яка полягає в не отриманні винагороди за надання юридичної допомоги громадянам та підприємствам на протязі місяця лікування, а також моральну шкоду у розмірі 75000 грн. за фізичну біль, переживання та інші незручності спричинені травмою, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] територіальний відділ пожежної безпеки явку свого представника у судове засідання повторно не забезпечив, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що наказом Начальника [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки від 23 червня 2015 року № 93 «Про проведення позапланових перевірок», підполковнику [PERSON] наказано провести позапланову перевірку в термін з 24 по 27 червня 2015 року готовності Перечинської лісозаготівельної дільниці ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та Ужгородського військового лісництва КЕВ м. Львова, які дислокуються в зоні діяльності [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки, до ліквідації пожеж, наявності пожежної техніки, аварійно-рятувального обладнання та засобів протипожежного призначення. Також встановлено, що 25 червня 2015 року під час перевірки Ужгородського військового лісництва КЕВ м. Львова підполковник [PERSON] спричинив юрисконсульту лісництва позивачу [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді ділянки здирання на шкірних покривах правого ліктьового суглобу з переходом на верхню третину правого передпліччя по задній поверхні, забійні рани долонної поверхні правої кисті по зовнішній поверхні, синця верхньої третини правого стегна по зовнішньо-боковій поверхні, які потягли за собою розлад здоровя на час більше 6 але не менше 21 дня і по цій ознаці згідно висновку експерта №563 від 26 червня 2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя. За даним фактом 25 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України за №12015070130000393. З витягу з наказу начальника Відділу пожежної безпеки Збройних Сил України (з адміністративно-господарської діяльності) від 22 вересня 2015 року № 21 «Про проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності» вбачається, зокрема, що старшого офіцера [PERSON] територіального відділу пожежної безпеки підполковника [PERSON] за нетактовну поведінку, вчинену до цивільної особи під час виконання службових обовязків притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено сувору догану. Крім цього встановлено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу [PERSON], який, крім перебування на посаді юрисконсульта Ужгородського військового лісництва, займається адвокатською діяльністю та є депутатом Тур'я-Пасіцької сільської ради Перечинського району, було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 25065,10 грн., з яких: 20000,00 грн. упущена вигода (не отримана винагорода за надання юридичної допомоги громадянам та підприємствам), 365,10 грн. вартість ліків, 2500,00 грн. вартість проїзду з місця проживання до лікарні м. Перечин, 200,00 грн. прання забрудненого одягу та 2000,00 грн. вартість харчування. Згідно ч. ч. 1 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим. Що стосується позову в частині відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, в інших випадках, встановлених законом. Як розяснено в п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки предявлений позивачем до відшкодування розмір моральної шкоди відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких він зазнав у звязку із ушкодженням свого здоровя, а також засадам розумності, виваженості та справедливості, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 75000 грн. також підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved