Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 15 червня 2012 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері, у визначений законом строк, [PERSON] звернувся до Державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі відповідних свідоцтв. 21 квітня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято заочне рішення про визнання за позивачем права власності на 1/2 частини домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Любимівка, вул.. Київська, 6-А в порядку спадкування за законом. Відповідачем [PERSON], теж було оформлено право власності на 1/2 частину домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 на земельну ділянку загальною площею 0,25 га (кадастровий номер 3222480804:02:002:5025 від 22.09.2014 р.) що розташована в Києво-Святошинському районі село Любимівка по вулиці Київській 6-А. На даний час між сторонами немає порозуміння в питанні користуванні та поділу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. В звязку з чим позивач позбавлений права володіння, користування і розпорядження його частини майна. Тому позивач просив суд поділити в натурі житловий будинок що розташований за адресою: Києво-Святошинський район, село Любимівка по вулиці Київській 6-А, передавши [PERSON] та [PERSON] і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку, та господарські споруди, що відповідають розміру ? частки кожної із сторін у спільному майні. Виділити в натурі [PERSON] ? частки земельної ділянки загальною площею 0,25 га (кадастровий номер 3222480804:02:002:5025 від 22.09.2014 р.) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в Києво-Святошинському районі село Любимівка по вулиці Київській 6-А, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, господарських споруд, що передаються [PERSON] в результаті його поділу в натурі. В подальшому, після проведення судової експертизи, позивачем були уточнені позовні вимоги згідно яких він просив виділити в натурі згідно висновку експертизи № 8455 від 02.02.2016 р. варіант № 2 [PERSON]: житлову кімнату № 1-6, житлову кімнату № 1-7, котельню № 1-8, Сарай за планом «В», погріб літера «Е», фундамент літера «Д», вбиральню літера «З», колодязь з/б кільця літера за планом «І». Виділити в натурі згідно висновку експертизи № 8455 від 02.02.2016 р. варіант № 2 позивачу 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель, споруд площею 1250 м.кв. по схемі № 3 межі червоним кольором. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача уточнені вимоги позову підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в позовних вимогах відмовити. Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2014 року державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками земельної ділянки 0,2500 га, по 1/2 кожний, що знаходиться за адресою: с. Любимівка, Києво-Святошинський район, Київська область, вул. Київська 6А. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер 3222480804:02:002:5025. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року по справі № 369/2434/15-ц, визнано за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Любимівка, вул. Київська, 6-А в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 15 червня 2012 року. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року по справі № 369/3666/15-ц, визнано за [PERSON] право власності на ? (одну другу) частину жилого будинку № 6-А по вул. Київська в с. Любимівка (с. Гурівщина), Києво-Святошинського району, Київської області, загальна площа якого складає 73,7 кв.м., житлова площа складає 44,3 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті 15 червня 2012 року [PERSON]. Обидва рішення суду набрали законної сили. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.201 року по справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової експертизи № 8455 на розгляд суду було запропоновано два можливих варіанти розподілу спірного житлового будинку та земельної ділянки за адресою: с. Любимівка, вул. Київська, 6-А. Рішенням виконавчого комітету Бузівської сільської ради від 14.03.2016 р. за № 17 погоджено висновок судової будівельно-технічної експертизи, та надано дозвіл на добудову, переобладнання та перепланування відповідного житлового будинку. Листом від 22.03.2016 р. № 70 виконувачем обовязків начальника відділу архітектури та містобудування Києво-Святошинської РДА, погоджено представлений варіант розподілу будинку. За клопотанням відповідача по справі було призначено повторну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, відповідно до ухвали суду від 18.04.2016 року. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової експертизи № 8637 на розгляд суду було запропоновано три можливих варіанти розподілу спірного житлового будинку, із відступленням від ідеальних часток, та земельної ділянки за адресою: с. Любимівка, вул. Київська, 6-А. За правилами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до положень ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. \~ У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності в натурі. Судом встановлено, що позивач та відповідач, є власниками по 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, за адресою: м. Боярка, вул. Сахалінська, 40, Києво-Святошинського району Київської області, як спільне сумісне майно набуте за час шлюбу. Згідно п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10. 1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власності можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Суд, до уваги приймає Варіант № 2 експертного дослідження № 8455 від 02.02.2016 року, щодо розподілу будинку та земельної ділянки за адресою с. Любимівка, вул. Київська 6-А, Києво-Святошинський район Київська область, оскільки він є найприйнятнішими для обох сторін, проведеним з найменшим відхиленням від ідеальних часток і потребують найменших затрат на переобладнання, та відповідно погоджений рішенням виконавчого комітету сільської ради. У вимогах позивача щодо покладення на відповідача витрат при проведенні експертизи, суд не вбачає правових підстав, оскільки відповідачем також була проведена оплата судової експертизи по ухвалі суду від 18.04.2016 року. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність\~задоволення позову. Витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 316,317, 358, 364, 367, 386 ЦК України, п.6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», ст. ст. 3, 10, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, - \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved