Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради та [PERSON], в якому просить: 1) визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №63 по вул. Марка Безручка (колишня Островського) у місті Токмаку Запорізької області, який укладений 13 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Правобережна», 2) визнати за ним право власності на будинок №63 по вул. Марка Безручка (колишня Островського) у місті Токмаку Запорізької області. Позов обґрунтовує тим, що 13.07.1998 між ним та [PERSON] на товарній біржі «Правобережна» укладений спірний договір. Договір був зареєстрований в органах БТІ, право власності на спірну квартиру обліковується за ним. Позивач вирішив відчужити спірну квартиру, однак договори укладені на біржах, не визнаються нотаріусами, а тому не є правовстановлюючими документами. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, відзив на позов не надала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання 21.01.2019 та 14.02.2019 не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надав. \~ \~ \~ \~У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~13 липня 1998 року між членами ЗТБ «Правобережна» позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] на Товарній біржі «Південна» укладений договір купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до умов договору [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок №63 по вул. Марка Безручка (колишня Островського) у місті Токмаку Запорізької області. Ціна договору становила 4 500 гривень. Договір зареєстрований у Журналі реєстраційних угод за №Т-48. Зазначені обставини підтверджені договором купівлі-продажу від 13.07.1998 реєстраційний №Т-48. \~ \~ \~ \~Спірний договір зареєстрований [PERSON] БТІ за реєстровим №3889, що підтверджується реєстраційним посвідченням. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КП «Абрис» [PERSON] міської ради від 22.11.2018 №440 станом на 01.01.2013 право власності на спірний будинок обліковувалось за позивачем [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2018 право власності на спірний будинок у реєстрі не зареєстроване. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення спірного договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. \~ \~ \~ \~Ч.1 ст.227 ЦК УРСР визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. В той же час, відповідно до частини 2 вищевказаної статті, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Суд встановив, що не посвідчивши нотаріально договір, сторони порушили вимоги ч.1 ст.227 ЦК УРСР. Але, сторони виконали спірний договір, а саме відповідач [PERSON] передала у власність позивача [PERSON] спірний будинок, а останній прийняв його та сплатив обумовлену договором суму грошей. У той же час обидві сторони ухилились від нотаріального оформлення спірного договору, вважаючи, що він відповідав діючому на той час законодавству і не потребував обовязкового нотаріального посвідчення. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Відповідно до п.1 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Враховуючи, що спірний договір не відповідає вимогам, встановлених ст.227 ЦК УРСР, позивач позбавлений можливості здійснити відчуження спірного будинку, що порушує його право власності щодо розпоряджання належним йому майном. Право власності позивача на спірний будинок підлягає захисту відповідно до ст.392 ЦК України шляхом визнання за ним права власності на спірний будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved