Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в особі представника адвоката [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.15) з позовною заявою, відповідно до якої просить визнати його - [PERSON], ([INFO], уродженця [INFO], громадянина України), батьком малолітньої [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]; в актовий запис №669 від 19.12.2008 року про народження [PERSON], 12.12. [INFO] (здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області) внести зміни про батька, записавши батьком дитини - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України; прізвище дитині [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] - змінити на «Романенко». В обґрунтування вимог у позові зазначено, що позивач по справі у червні 2006 році познайомився з [PERSON] (дочка відповідачки по справі) та між ними виниклі відносини. На момент знайомства з [PERSON], позивач перебував та перебуває по сьогоднішній день в офіційному шлюбі з [PERSON], та від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].12 грудня 2008 року у позивача та [PERSON] народилася донька - [PERSON], про що зроблено актовий запис № 669 від 19.12.2008 року, при цьому державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Після народження дитини, позивач не надав заяву про визнання його батьком, на вимогу померлої матері дитини. Позивач зазначає, що як під час вагітності [PERSON] так і після народження дитини він визнає себе її батьком та приймає участь в утриманні дитини та вихованні, дитина часто буває в домі позивача та його дружини, спілкується з його дітьми, підтримують дружні стосунки. 27 лютого 2016 року [PERSON] померла. Дитина залишилася проживати разом з бабусею - [PERSON] відповідачкою по справі, в квартирі в якій вони проживали до смерті матері дитини. Після смерті [PERSON], позивач одразу хотів звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, але у звязку з тим, що відповідач зазнала втрату доньки [PERSON], з відповідачем була усна домовленістю деякий час зачекати. 21.04.2016 року відповідачку по справі призначено опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Позивач не проти участі відповідачки у вихованні його доньки, але вважає, що дитина повинна мати батька та проживати разом з ним. Просив суд визнати [PERSON] батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. В актовий запис №669 від 19.12.2008 року про народження [PERSON], [INFO], внести зміни про батька, записавши батьком дитини - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України. Прізвище дитині [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] - змінити на «Романенко». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що у нього з [PERSON] були відносини. Йому було відомо про народження доньки [PERSON]. Спільно не проживали, так як він мав іншу сімю. З самого початку дитина називала його батьком. Він відводив дитину до дитячого садочка та забирав її. Коли дитина пішла до школи, то відводила її [PERSON], а забирали зі школи разом. Кожного року завжди відпочивали разом, також разом і зустрічали Новий 2016 рік у бабусі вдома. Він разом з матірю дитини, вирішували питання щодо позашкільної зайнятості дитини, а саме відвідування гуртків, тощо. Після смерті [PERSON], він приїжджав до дитини у школу 2-3 рази на тиждень. До серпня 2016 року бабуся дитини дозволяла забирати її та дитина залишалася у нього вдома, але згодом відповідачка це заборонила. Представник позивача адвокат [PERSON] також підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, наддала заяву про проведення розгляду справи без її участі, за участю її представника [PERSON] Раніше надавала пояснення, про не визнання позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] участі у виховані дитини не приймав, дитиною опікувалась її донька [PERSON] та вона. Хто є біологічним батьком не знає. Підтвердила факт того, що у доньки були відносини з позивачем, проте у позивача була інша сімя. Щодо того як зверталась дитина до [PERSON] не пам'ятає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував протии заявлено позову, просив застосувати строк позовної давності по вимогах. Представник третьої особи- органа опіки та піклування в особі служби у справах дітей [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши пояснення, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку, як дитина сирота. Рішенням Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 21.04.2016 року №118 [PERSON] призначено опікуном малолітньої онуки [PERSON], 12.12.2008 року. У звязку з тим, що дитина має статус сироти, опікуну пропонувалися безкоштовні запрошення на різноманітні атракціони, соціальні заходи. Крім того, після померлої [PERSON] відкрилася спадщина. До органу опіки [PERSON] зявлялась в супроводі [PERSON] та онуки [PERSON]. На запитання представників опіки хто є [PERSON], [PERSON] повідомляла, що це біологічний батько. Інколи [PERSON] приходив один та передавав необхідні документи що стосувалися [PERSON], [INFO]. Пізніше [PERSON] повідомив про свій намір звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, після чого [PERSON] перестала зявлятись в органах опіки. Третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, рішення по справі просять прийняти на розсуд суду (а.с.39). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та докази цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 7 Конвенції «Про права дитини»\~- дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно із\~ст. 52 Конституції України\~діти ріні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. У відповідності зі\~ст. 122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Права та обовязки матері, батька дитини, згідно ч. 1\~ст. 121 СК України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.\~122,\~125 СК України. Відповідно до статей213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до п. 3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , а суд згідност.11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтву про народження [PERSON], [INFO], мати записана [PERSON], батько [PERSON] (а.с.6). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису від 03.03.2016 року відомості про батька внесені на підставі заяви матері дитини від 19.12.2008 року (а.с.7-9). У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №346877 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області 01.03.2016, [PERSON] померла 27.02.2016 року (а.с.9). Рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 21.04.2016 року № 118 призначено [PERSON], [INFO] опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у преамбулі постанови Пленуму\~«Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й обєктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. В ході розгляду справи судом за клопотанням представника позивача була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза для зясування можливості батьківства позивача по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. Про призначення даної експертизи та дату проведення відбору біологічних зразків відповідачу було відомо, однак як вбачається з листа - повідомлення про неможливість проведення експертизи № 8-356 від 28.02.2017 року Запорізького науково-дослідницького експертно-криміналістичний центр МВС України, відбір біологічних зразків не проводився у звязку з неприбуттям [PERSON] в супроводі [PERSON] до експертної установи. [PERSON] прибув в призначений день та знаходився в установі 12.01.2017 року. (а.с. 72). Повідомлень про можливість або не можливість прибути до експертної установи в інші дні та часи відповідачем ні суду, ні експертній установі не надано. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] ухилилась від подання експертам необхідних матеріалів для проведення експертизи. Відповідно до положень ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у п.8\~постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала покази, що вона є двоюрідною сестрою померлої [PERSON]. Їй достеменно відомо, що з пологового будинку [PERSON] та її доньку забирали родичі та відвезли додому до її матері. Перший раз вона зустріла позивача на день народженні малолітньої [PERSON], та почула, що дитина називала [PERSON] батьком. Свідок зазначила, що їй відомо, що після смерті [PERSON], позивач телефонував дитині та спілкувався з нею. Бабуся дозволяла позивачу брати дитину на прогулянки. Фактично відносини між [PERSON] та [PERSON] розпочались з 2006 року, тривали до смерті [PERSON], хоча із періодичністю, однією сімєю не проживали, так як [PERSON] мав іншу сімю, що не заперечувалось відповідачем по справі. В судовому засіданні [PERSON] визнав, що він дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Отже, враховуючи всі вищевикладені встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом зєднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи, що факт батьківства позивача відносно малолітньої дочки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим вимоги позивача в частині визнання батьківства та зміни прізвище дитини є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved