Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2260. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з [PERSON] не склалося, причиною розпаду сім'ї вказує різні характери, розбіжності в інтересах та поглядах на життя і сімейні цінності, внаслідок чого подружні стосунки, як подружжя було припинено, а отже, вважає що збереження сім'ї є неможливим та просить, поданий ним позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просив заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомила; а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 09.12.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2260 (а.с.4). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] подружні стосунки припинили, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований 09.12.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2260, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved