Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що під час шлюбу у них народилися двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу їх діти залишаються проживати з ним та перебувають повністю на його утриманні. Зазначає, що розпорядженням органу опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №120 від 01.04.2015 року визначено місце проживання дітей разом із ним за місцем його прописки. Позивач не має повноцінної можливості самостійно забезпечувати утримування синів, метою яких є фізичний, духовний, творчий розвиток пізнавальних здібностей та уподобань. Відповідачка з моменту припинення шлюбних відносин добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідачки на його користь за минулий час, з січня 2015 року по серпень 2015 року включно, аліменти на утримання синів - [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, по 390 гривень на кожну дитину за кожний місяць. Також просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі, по 693,3 гривні на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог. Додатково зазначив, що з 31.12.2014 року до цього часу діти фактично проживають з ним. Відповідачка матеріальної допомоги не надає, лише інколи приносить фрукти та іграшки. Просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти стягнення аліментів заперечила. Пояснила, що працює менеджером зі страхування у ТзОВ «Вона», отримує регулярний дохід у виді заробітної плати близько 6200 гривень. Дітям часто приносить іграшки, одяг та продукти харчування. Зазначила, що розпорядженням органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №420 від 28.09.2015 року визначено місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом із нею. Це розпорядження не скасоване, тому заперечує проти стягнення з неї аліментів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2014 року рішенням Франківського районного суду м.Львова розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвами про народження [PERSON], [INFO] (а.с.12), та [PERSON], [INFO] (а.с.11), є синами відповідачки. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідачки в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На думку суду, розпорядження органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №420 від 28.09.2015 про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом із відповідачкою не звільняє її від сплати аліментів. Діти до цього часу фактично проживають з батьком (позивачем). Ці обставини не заперечуються відповідачкою. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачка не надавала. Тому вона зобов'язана сплачувати аліменти на утримання дітей, навіть при визначенні місця їх проживання з нею. В подальшому, у разі зміни фактичного місця проживання дітей, - відповідачка буде мати право і можливість вирішувати питання про звільнення її від сплати аліментів в судовому порядку. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка не надала доказів того, що страждає на будь-які захворювання, що має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, що надає матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач не надав суду доказів того, що відповідачка має нерегулярний, мінливий дохід, що могло б бути правовою підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] працює на посаді менеджера зі страхування у ТзОВ «Вона» з 25.05.2015 року по даний час з окладом 6200 гривень. Це підтверджує наявність у неї регулярного доходу. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно з ч.2 ст. 183 СК України якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Діти, [PERSON] та [PERSON], однакові за віком. Зважаючи на вищезазначене, з врахуванням всіх наявних в матеріалах справи обставин справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28.05.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Задоволення позову, на підставі ст. 88 та 367 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач не навів жодного доказу того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати. Тому ці вимоги мають бути залишені без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial