overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 26 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, а/з №37, від якого у них є діти: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], яких просить залишити проживати разом із ним. Свої вимоги мотивує тим, що відносини між ним та відповідачкою почали поступово погіршуватись. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Він з відподачкою жодних відносин не підтримує і відновлювати не бажає. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Тривалий час сторони не ведуть спільного сімейного життя, не підтримують подружніх стосунків, між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29 січня 1982 року Палацом урочистих подій виконавчого комітету Рязанської міської ради депутатів трудящих м. Рязань, а/з №152. Свої вимоги мотивує тим, що відносини між ним та відповідачкою почали поступово погіршуватись. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, розчарування. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Разом сторони не проживають більше одного року. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та просила шлюб між нею та позивачем розірвати. Ухвалою суду від 06 липня 2015 року сторонам надався строк для примирення до 06 жовтня 2015 року, однак примирення між сторонами не відбулося. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 14.07.2006р. у відділі РАЦС Кіровоградського обласного управління юстиції. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. Вже більше трьох років подружнім життям вони не живуть. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, за таких не бажає зберігати шлюб. В судове засідання позивач не прибув, проте надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та зазначає, що примирення між ними не можливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала суду заяву у якій позовні вимоги визнає, та просить проводити судове засідання без її участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що 14.07.2006 року у центральному відділі РАЦС Кіровоградського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №319. З оглянутих копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] встановлено, що у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, а саме щодо дитини - [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що 25.02.2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. 01.09.2012 року у відповідачки народилася дочка [PERSON], в актовому записі про народження дитини його записано батьком. Рішенням Хустського районного суду шлюб між сторонами розірвано. У позивача виникли сумніви щодо кровної спорідненості з дитиною, яку народила відповідачка у їхньому шлюбі, через поведінку позивачки та через те, що під час сварки вона повідомила, що позивач не являється батьком їхньої дочки. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та просила виключити з актового запису про народження дитини - [PERSON],[INFO] відомостей щодо батьківства [PERSON], також позивачка в поданій заяві зазначила, що вона відмовляється від проведення судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу у позовній заяві вказавши, що одружився з нею 26.07.2012 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка, [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося. Зазначає, що з жовтня 2013 року спільно не проживають та не спілкуються. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] - 26.07.2012р. у Великомостівській міській раді Сокальського району Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №27. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] установлено, що у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні установлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 18.11.1995р. в Свитазівській сільській раді Сокальського району. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які вже досягли повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, за таких обставин не бажає зберігати шлюб. В судове засідання позивач не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала суду заяву у якій просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що 18.11.1995 року в Свитазівській сільській раді Сокальського району Львівській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого прізвище дружини «[PERSON]», про що зроблено відповідний актовий запис №12. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, зокрема, просить визнати за ним право власності на земельну частку пай, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Вірлівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 9. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) в КСП «Кобзар» с.Вірлів, Зборівського району, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26 лютого 1997 року. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] відмови від прийняття спадщини не заявляв, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, довідка Вірлівської сільської ради Зборівського району від 25.01.2017 року №37. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом після померлого [PERSON], а саме на житловий будинок. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просять слухати справу без участі представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 02 березня 2003 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 159904, від 17 березня 2004 року, актовий запис № 3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Храбузна, вул.Заміст, буд №8, Зборівського району, Тернопільської області. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON], яка не оформивши спадкових прав померла 09.09.2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 091502, від 11 вересня 2009 року, актовий запис № 12. До складу спадкоємців за законом належить [PERSON], який спадщину прийняв, дочка спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадкування про що свідчить її заява. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом після померлої [PERSON], а саме на житловий будинок, земельні ділянки та права на пайовий фонд. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі представника відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 09 березня 2015 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД №179711, виданим 10 березня 2015 року виконавчим комітетом Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Храбузна по вул.Зелена, №88, Зборівського району, Тернопільської області, на земельну ділянку площею 2,48 га, з них 2,33 га-рілля та 0,15 га кормові угіддя, розташовану на території Вірлівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 660560 від 20 листопада 2002 р., права на пайовий фонд майна колгоспу «Кобзар», що в с.Вірлів, Зборівського району, Тернопільської області, згідно майнового сертифікату серії ТРVII №014387 від 28.06.2002 року. 14 березня 1997 року [PERSON], склала заповіт на позивача [PERSON], посвідчений секретарем Вірлівській сільської ради Зборівського району Тернопільської області за реєстровим № 19. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем така заява подана у встановлений законодавством термін, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40286493 від 30.04.2015 р. Однак отримати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вірлівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлого [PERSON], а саме на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 24 квітня 2012 року Вірлівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], на земельну ділянку в розмірі 2,70 га: з них 0,38 га пасовище та 2,32 га рілля, розташованої на території Вірлівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20 листопада 2002р. на майновий пай в к-п «Кобзар» с.Вірлів, Зборівського району, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 28 червня 2002р., на майновий пай в к-п «Кобзар» с.Вірлів, Зборівського району, згідно свідоцтва про право на майновий пай [NUMBER] від 30.03.2000р.. 15 жовтня 2009 року [PERSON], склав заповіт в Вірлівській сільській раді, Зборівського району, Тернопільської області на користь позивач [PERSON], який був посвідчений секретарем сільської ради за реєстровим № 14. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved