Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 21.05. 2014 року до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Іршавського районного суду від 11.12. 2013 року відповідачка [PERSON] засуджена за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України. Внаслідок скоєння даного злочину вона завдала йому моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю, під час заподіяння відповідачкою тілесних ушкоджень та душевних стражданнях та нервовому стресі, який погіршив стан здоров'я позивача, що призвело до порушення сну та викликало стан тривоги. Особливих моральних переживань завдав йому страх, який він пережив під час того, як [PERSON] розмахувала ножицями перед його обличчям, говорячи, що виколе око. Крім цього, даний інцидент набув широкого розголосу, що ганьбить його перед сусідами та знайомими, моральну шкоду задану злочином оцінює в 9 000 гривень, яку просить стягнути з відповідачки. Відповідачка [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, де вказує, що даний позов визнає частково в розмірі 1000 гривень, так як заявлений розмір моральної шкоди є відверто і занадто великим та не відповідає обставинам справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 1000 гривень, однак не згідна з мотивами викладеними в позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав : В судовому зсіданні встановлено, що вироком Іршавського районного суду від 11.12. 2013 року відповідачка [PERSON] засуджена за ч.1 ст.125, ч.2 ст. 125 КК України на підставі того, що 24 квітня 2013 року, біля 15 години, [PERSON], перебуваючи на земельній ділянці, яка розташована позаду її будинку [ADDRESS], не грунті особистих неприязних відносин з потерпілими [PERSON] та [PERSON], які перебували на власній земельній ділянці, що розташована позаду їх будинку [ADDRESS], в ході сварки через спірну земельну ділянку, умисно нанесла потерпілому [PERSON] декілька ударів кінцем ножиць, які тримала в руці, в ділянку правого стегна, після чого махнула ножицями перед його обличчям та кінцем ножиць зачепила зліва скроневу ділянку [PERSON], заподіявши останньому тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоров'я до 21 дня ( а.с. 3-6). При винесенні вироку цивільний позов не заявлявся. Відповідно до ст.. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України має право на відшкодування відповідачкою моральної шкоди, завданої йому внаслідок порушення його прав. При цьому, виходячи з глибини душевних страждань та з урахуванням вимог розумності і справедливості, розмір відшкодування завданої відповідачем позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 3000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial