Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 9 липня 2011 року сталось залиття квартири. Відповідно до Акту від 13 липня 2011 року залиття квартири [ADDRESS] сталось з вище розташованої квартири [ADDRESS] цього будинку. Відповідно до звіту з визначення вартості збитку матеріальна шкода становить 9861,00 грн. Відповідно до рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 жовтня 2012 року вирішено стягнути з відповідача шкоду пропорційно її частки у праві власності на квартиру. Залишок шкоди позивач просить стягнути з двох інших співвласників. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представників відповідачів суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині. 9 липня 2011 року в квартирі [ADDRESS] сталось залиття. Відповідно до Акту від 13 липня 2011 року причиною залиття квартири [ADDRESS] механічне пошкодження вентиля встановленого на трубопроводі гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] під час його перекриття (а.с.6). Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Дана обставина встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили (а.с.58 абз.16) та не заперечується сторонами. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 жовтня 2012 року вирішено стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну позивачу відповідно до її частки, визначеної у праві власності на квартиру у розмірі 3 287,00 грн. Частиною першою статті 151 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно з частиною третьою статті 156 Житлового кодексу Української УРСР власник квартири та члени його сім'ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Частиною четвертою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Заперечуючи свою вину у завдані збитків позивачу представники відповідачів вказували, що вентиль крану було зламано [PERSON], який в момент затоплення знаходився вдома. Свідок [PERSON] вказав, що під час його перебування у квартирі від почув, що з крану тече вода. Він вирішив перекрити воду і почавши перекривати воду - вентиль зламався. На питання суду чи велику механічну силу він застосував до перекриття крану, відповів - ні, невелику. За таких обставин суд приходить до висновку про обов'язок власників квартири відшкодувати шкоду позивачу заподіяну внаслідок залиття квартири. Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 58 ЦПК України). Частиною першою статті 64 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивачем надано докази, які підтверджують збиток завданий залиттям в розмірі 9 861,00 грн., 3 287,00 грн. з якого стягнуто з [PERSON] на виконання рішення суду. Залишок становить 6 574,00 грн. Проте позивач є власником ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.50-52). Відповідно до частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої цієї статті). Таким чином з відповідачів солідарному стягненню підлягає шкода, пропорційна частки позивача у праві власності на квартиру (6574,00:2) = 3 287,00 грн. Відповідно до квитанції про оплату послуг за складання звіту з визначення вартості збитку оплату вартості було проведено позивачем. Тому з відповідачів підлягає стягненню також сума вартості проведення оцінки з визначення вартості збитку - 700,00 грн. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна тощо. Згідно з частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки відповідачі відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдані збитки, що протягом тривалого часу призвело до моральних страждань і душевних переживань позивача, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 500 грн. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору у розмірі 229, 40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial