Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] виплатити йому кошти у розмірі 120 000 грн. за половину вартості автомобіля «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та залишити даний автомобіль у власності [PERSON]; зобов'язати [PERSON] сплатити 10 000 грн. компенсації за половину вартості нового холодильника та пральної машини. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що із 04 жовтня 1991 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року - розірвано. За час шлюбу, ними, за спільні кошти, набуто майно, яке є спільною сумісною власністю, а саме: придбано частку у квартирі [ADDRESS], згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2003 року, укладеного між продавцем [PERSON] та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному, автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], холодильник та пральну машину. Сторони не можуть дійти спільної згоди щодо розподілу спільно нажитого майна. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнали , суду зазначили, що спірний автомобіль перебуває у користуванні позивача, а холодильник марки ATLANT XM-6023-100 та пральна машина марки LG F10B9LD під час шлюбу сторонами не придбавались. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі із 04 жовтня 1991 року, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2015 року - розірвано. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26 листопада 2003 року, [PERSON], [PERSON] на своє ім'я та на ім'я неповнолітнього сина [PERSON], купили в рівних частках кожному, належну [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. Як вбачається із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]. Згідно висновку експерта за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи №316/16-22 від 11.05.2016 року, середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON] 20.02.2015 р., згідно Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], станом на день проведення експертизи складає 147 926,00 грн. Згідно висновку експерта за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи №467/16-22 від 13.07.2016 року, ринкова вартість пральної машини марки та моделі LG F10B9LD становить - 7 873,00 грн., холодильника марки та моделі ATLANT XM-6023-100 - 8 023,00 грн. Суд не бере до уваги пояснення свідків [PERSON] та свідка [PERSON], оскільки останні не змогли зазначити за які кошти була придбана спірна квартира [ADDRESS], частка у якій підлягає поділу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності. Згідно зі ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке їм належить на праві загальної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі розподілу майна, яке є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідно грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя підлягають до часткового задоволення, а тому, слід провести поділ майна подружжя та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/6 ідеальну частку квартири [ADDRESS], та на 1/2 ідеальну частку транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER]. Щодо вимог позивача в частині зобов'язання [PERSON] виплатити позивачу кошти у розмірі 120 000 грн. за половину вартості автомобіля «Citroen Berlingo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та залишити даний автомобіль у власності останньої, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки відповідач не погоджується сплачувати грошову компенсацію за придбаний під час шлюбу зазначений транспортний засіб, позивач не вчинив дій щодо внесення відповідної суми грошової компенсації за спірний автомобіль на відповідний депозитний рахунок суду. Також суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача сплатити 10 000 грн. компенсації за половину вартості нового холодильника та пральної машини, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують що саме холодильник марки ATLANT XM-6023-100 та пральна машина марки LG F10B9LD придбавалась сторонами під час шлюбу. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial