Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] померла його сестра [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) із земель Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та земельної частки (паю) із земель Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за законом. Спадщину померлої сестри прийняв, оскільки у поновлений судом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 22 серпня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна частка (пай), розміром 2.98 умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства Імені Мічуріна с.Писарівка Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене сертифікатом [NUMBER], виданим 10 серпня 1996 року Кодимською районною державною адміністрацією, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], та земельна частка (пай), розміром 2.98 умовних кадастрових гектари члена цього ж сільськогосподарського підприємства, право власності на яку посвідчене сертифікатом [NUMBER], виданим 10 серпня 1996 року Кодимською районною державною адміністрацією, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не складала, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцем за законом п'ятої черги є її чотириюрідний брат [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], як між чотириюрідними братом та сестрою, підтверджується рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року, цивільна справа №503/274/17). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину померлої [PERSON] прийняв, оскільки у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області строк (справа №503/546/17-ц) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Отже, за змістом ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України позивач вважається таким, що у передбаченому законом порядку прийняв належну померлій [PERSON] спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом у вигляді права на земельні частки (паї), однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, зокрема сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), які втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №30 від 29 липня 2017 року (відмова нотаріуса № 706/02-14 від 30 травня 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку (в частині спадкування земельної ділянки), тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved