Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виключення з акту опису й арешту майна від 22 січня 2016 року мотоблоку «Вітязь» 1 GZ -90Є №6904 та визнання за ним права приватної власності на даний мотоблок. Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. 22 січня 2016 року відділом Державної виконавчої служби Кролевецького управління юстиції було відкрите виконавче провадження про примусове стягнення за виконавчим листом №2-1336 з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини доходу. В межах даного провадження 22 січня 2016 року державним виконавцем Андруховою І.В. було проведено опис та арешт майна, яке знаходиться за адресою проживання [PERSON], яка є с.Ленінське Кролевецького району, вул. Академіка Володимира Рубана, буд.№21. Був описаний й арештований мотоблок «Вітязь» 1 GZ -90Є №6904. Підставою для таких дій є несплата у повному обсязі аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Насправді таке підтвердження вже на момент відкриття виконавчого провадження не відповідало дійсності, оскільки вказане вище майно перебувало і перебуває у його, позивача [PERSON], приватній власності, оскільки він придбав за особисті кошти, а саме за 7500 грн у квітні 2011 року у магазині «Тисяча» у м.Кролевець по вул.Роменця. Факт придбання вказаного вище майна підтверджується товарним чеком №49 від 09 квітня 2011 року, який, товарний чек, видав приватний підприємець [PERSON] Куплений мотоблок він, позивач [PERSON], передав у тимчасове користування [PERSON] для обробки землі та інших потреб, оскільки його, [PERSON], співмешканка [PERSON] є рідною сестрою його, позивача [PERSON], дружини. Також по сусідству з [PERSON] у с.Ленінське Кролевецького району по вул.Леніна, буд.№13 мешкає [PERSON], яка є матірю [PERSON] та його, позивача [PERSON], дружини. [PERSON], мати його, позивача [PERSON], дружини має в користуванні земельні ділянки, які необхідно також обробляти. Відповідно до п.5.1.4 Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999 року, стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві власності. При складанні акту опису та арешту майна державним виконавцем Андруховою І.В. відповідач [PERSON] заявив, що мотоблок належить [PERSON], про що в акті був зроблений відповідний запис. Оскільки описане державним виконавцем 22 січня 2016 року майно не належить боржнику [PERSON] на праві власності, а належить йому, позивачу [PERSON], особисто, тому це майно має бути виключене з акту опису із нього повинен бути знятий арешт. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі і пояснила наступне. За рішенням суду [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Оскільки [PERSON] аліменти сплачує нерегулярно і у мізерних розмірах, тому державним виконавцем Андруховою І.В. 22 січня 2016 року за місцем проживання [PERSON] у с.Ленінське Кролевецького району був описаний й арештований мотоблок «Вітязь». Даний мотоблок [PERSON] придбав у 2011 року за кошти, які отримав у спадок у цьому ж році. З 2011 року мотоблоком користується [PERSON], мотоблок належить [PERSON] і мотоблок зберігається за місцем проживання [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі і пояснив наступне. За місцем його проживання у [INFO] державним виконавцем Андруховою І.В. 22 січня 2016 року був описаний й арештований мотоблок «Вітязь». Це було повязано з тим, що він аліменти на утримання сина [PERSON] за рішенням суд сплачує у невеликих розмірах і не регулярно. При складанні акту опису й арешту майна мотоблоку «Вітязь» він зробив заяву про те, що мотоблок належить не йому, а [PERSON], про що в акті був зроблений відповідний запис. Оскільки ним не були надані документи, що підтверджують право власності [PERSON] на мотоблок, тому державним виконавецем [PERSON] був описаний й накладений арешт на мотоблок «Вітязь». Даним мотоблоком він користується з 2011 року, йому його у тимчасове користування надав [PERSON] Його співмешканка [PERSON] і дружина [PERSON] є рідними сестрами. Третя особа державний виконавець Андрухова І.В. у судовому засіданні 22 лютого 2016 року заявила про те, що при вирішення позову вона покладається на розсуд суду та пояснила наступне. За рішенням суду [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Оскільки [PERSON] аліменти сплачує не регулярно, має велику заборгованість по сплаті аліментів, тому нею 22 січня 2016 року за місцем проживання [PERSON] був описаний й арештований мотоблок «Вітязь». При складанні акту опису й арешту майна боржник [PERSON] зробив усну заяву про те, що власником мотоблоку є [PERSON], а не він, [PERSON], про що вона в акті зробила відповідний запис. Оскільки [PERSON] не були надані документи, які підтверджують право власності [PERSON] на мотоблок «Вітязь», тому нею був описаний та накладений арешт на мотоблок «Вітязь». Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали виконавчого провадження та матеріали по факту ухилення від сплати аліментної плати [PERSON] за ЄРДР №12013200190000835 від 18.10.2013 року, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд виходить із наступного. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту. Із оглянутого у судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що 25.12.2003 року державним виконавцем Андруховою І.В. відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1336-03, виданого 22.12.2003 року Кролевецьким райсудом, про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь [PERSON] ( на даний час [PERSON]П.) (а.с.1 виконавчого провадження). Державним виконавцем Андруховою І.В. 22 січня 2016 року при примусовому виконанні вище зазначеного виконавчого листа в присутності боржника [PERSON] та стягувача [PERSON] в с.Ленінське Кролевецького району описано і накладено арешт на таке майно: мотоблок «Вітязь» 1 GZ -90/1 GZ-90Є, в робочому стані, корпус зеленого кольору на колесах (а.с. 6-7; а.с.67-68 виконавчого провадження). Із акту опису й арешту майна від 22 січня 2016 року вбачається, що у акті зроблений запис державним виконавцем Андруховою І.В. про те, що при опису майна боржник заявив, що мотоблок належить [PERSON] (а.с.6-7; а.с.67-68 виконавчого провадження). Товарним чеком №49 від 09 квітня 2011 року підтверджується, що мотоблок «Вітязь» 1 GZ -90Е №6904 був придбаний за 7500 грн у фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.24). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він на прохання [PERSON] купив у м.Харків на ринку мотоблок «Вітязь» за 7500 грн. Дані події мали місце у квітні 2011 року. Також на прохання [PERSON] він мотоблок привіз до місця проживання [PERSON] у м.Кролевець. Також він виписав товарний чек щодо придбання у нього мотоблоку «Вітязь», який надав [PERSON] товарний чек датований 09 квітня 2011 року. В судовому засіданні при огляді товарного чеку №49 від 09.04.2011 року свідок [PERSON] підтвердив, що дійсно зазначений товарний чек виписаний ним і на ньому є мокра печатка, власником якої є він [PERSON], фізична особа підприємець. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив вказані обставини щодо придбання для нього фізичною особою підприємцем [PERSON] у квітні 2011 року мотоблок «Вітязь», з одночасним наданням товарного чеку №49 від 09.04.2011 року. Таким чином, суд робить висновок про те, що мотоблок «Витязь» 1 GZ -90/1 GZ-90Є, в робочому стані, зеленого кольору належить [PERSON], оскільки даний висновок суду підтверджується такими доказами: - показаннями свідка [PERSON] щодо купівлі на прохання [PERSON] мотоблоку «Вітязь» у м.Харків на ринку у квітні 2011 року; - товарним чеком №49 від 09.04.2011 року щодо купівлі мотоблоку «Витязь» 1 GZ -90Е №6904 вартістю 7500 грн у фізичної особи підприємця [PERSON]; (а.с.24) - актом опису й арешту майна від 22 січня 2016 року мотоблоку «Витязь» 1 GZ -90/1 GZ-90Є, в робочому стані, зеленого кольору, на колесах у якому мається запис наступного змісту «при опису майна боржник заявив, що мотоблок належить [PERSON]І.» (а.с.6-7; а.с.67-68 виконавчого провадження). За таких обставин, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», є законні і обґрунтовані підстави визнати за позивачем [PERSON] право приватної власності на мотоблок «Витязь» 1 GZ -90/1 GZ-90Є, корпус зеленого кольору, в робочому стані і зняти з нього арешт, який накладений державним виконавцем Андруховою І.В. згідно акту опису й арешту майна від 22 січня 2016 року. Доводи відповідачки [PERSON] і показання свідка [PERSON] про те, що мотоблок [PERSON] придбав у 2011 році на кошти отримані у спадок, а отже він належить йому на праві приватної власності, суд відхиляє як такі, що не підтверджуються іншими доказами і вони не можуть бути покладені в основу рішення. При цьому суд виходить із наступного. Із податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік і розрахунку податкових зобовязань на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) обєктів нерухомого (рухомого) майна та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна за 2011 рік, які подані [PERSON] 10.04.2012 року до Кролевецького відділення Глухівської ОДПІ вбачається, що у 2011 році [PERSON] успадкував кв.№152 в буд.№93А на вул.Володимира Великого у м.Львів задекларованою оціночною варістю 39139 грн. 00 коп. (а.с.56, 93-95). Дана квартира була відчужена шляхом купівлі-продажу 20 вересня 2011 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно за №54230895 від 29 лютого 2016 року. (а.с.76-77). Власником зазначеної квартири з 31 жовтня 2011 року є [PERSON] що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно за №54230895 від 29 лютого 2016 року (а.с. 76-77). Таким чином, кошти від продажі успадкованої квартири [PERSON] міг отримати не раніше 20 вересня 2011 року, коли відбулася купівля-продаж даної квартири. Разом з тим у судовому засіданні зібраними доказами встановлено, що позивач [PERSON] набув право приватної власності на мотоблок 09 квітня 2011 року, а відповідач [PERSON] міг отримати від продажу успадкованої квартири не раніше 20 вересня 2011 року кошти. Крім того, показання свідка [PERSON] щодо належності на праві власності мотоблока [PERSON] ґрунтується на припущеннях, оскільки вона бачила мотоблок у господарстві, в якому проживає [PERSON] А оскільки мотоблок зберігався у господарстві [PERSON], отже він є його власником. Також вона повязує належність мотоблоку [PERSON] з купівлею його на гроші отримані у спадок після смерті бабусі, які, гроші, [PERSON] отримав у сумі 20000 грн в кінці 2011 року чи на початку 2012 року. Разом з тим, у судовому засіданні зібраними доказами встановлено, що мотоблок 09 квітня 2011 року купив у фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON], а отже він, [PERSON] є власником мотоблоку «Вітязь». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн 20 коп. При цьому суд вараховує вимогу [PERSON] щодо стягнення витрат по справі, повязаних зі сплатою судового збору, з відповідача [PERSON], і згоду останнього щодо сплати вказаних судових витрат. Відповідно до ст.ст.16, 386, 392 ЦК України, ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved