Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зазначивши, що починаючи з 2003 року перебував у фактично шлюбних відносинах з [PERSON], вони мешкали разом. 11.08.2009 р. [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла йому усе належне їй майно. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі й на будинок [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він дізнався, що у жовтні 2009 року [PERSON] склала новий заповіт, яким заповіла усе належне їй майно сусідці - відповідачці [PERSON] Вважав, що при складанні зазначеного заповіту [PERSON] перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки на цей час їй було 77 років, з 1996 року вона перебувала на «Д» обліку з діагнозом церебросклероз з гіпертензією, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Протоколом ЛКК № 114 від 11.12.2008 р. було встановлено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. У жовтні 2009 році він проходив лікування у санаторії і саме в цей час відповідачка мала можливість впливати на її дії. Просив визнати недійсними заповіт від 19.10.2009 р., посвідчений секретарем Касянівської сільради Володарського району Донецької області, за яким [PERSON] заповіла усе належне їй майно відповідачці та свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я відповідачки. Також, просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON], на будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав по підставам, викладеним у позовній заяві, наполягав на його задоволенні. У наступні судові засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності з участю його представників. Представники позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні змінили підстави позовних вимог. Представник позивача - [PERSON] відмовився від підстав щодо неусвідомлення померлою [PERSON] своїх дій та неможливості керування ними, при складанні заповіту на ім'я відповідачки, а також здійснення на неї психологічного тиску з боку відповідачки, та ця відмова була прийнята судом ухвалою від 24.10.2013 р. Представники позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що після ознайомлення із оригіналом оспорюваного заповіту, журналом заповітів Касянівської сільради та спадковою справою, вони прийшли до висновку, що померла [PERSON] не підписувала заповіту, а підпис від її імені виконано іншою особою, тобто є підробленим. Крім того, зазначили, що заповіт, який міститься в журналі заповітів Касянівської сільради, взагалі не містить підпису померлої [PERSON] Саме з цієї підстави просили задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що була знайома з [PERSON], яка мешкала у сусідньому з нею будинку. Перебувала з нею в добрих відносинах. Їй відомо, що за життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла своє майно позивачу. Проте, потім між ними відбулася сварка та [PERSON], в її присутності, в присутності позивача та деяких інших осіб порвала заповіт на ім'я позивача, сказала, що він нічого не отримає, а спадкоємцем бажає бачити саме її. Тому, 19.10.2009 р. [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла їй усе належне їй майно. При цьому [PERSON] була в нормальному стані, а якщо б стан її здоров'я викликав сумніви, секретар сільради не посвідчила б заповіт. Наполягала, що ніякого впливу на [PERSON] вона не оказувала. Окрім того, вважає, що доводи позивача та його представників щодо непідписання заповіту [PERSON], а іншою особою, є надуманими та безпідставними, оскільки навіть неозброєним поглядом можна встановити ідентичність підписів на заповітах на ім'я позивача та на її ім'я. В заповіті на її ім'я [PERSON] поставила не підпис, а зазначила прізвище, ім'я, по батькові, що не заборонено законом. Окрім того, в екземплярі заповіту, який був нею наданий нотаріусу для прийняття спадщини, міститься підпис заповідача. [INFO] [PERSON] померла, в зв'язку з чим вона звернулася до нотаріуса за прийняттям спадщини та 13.10.2011 р. їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. В задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідачки - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав по підставам, зазначеним відповідачкою та також зазначив, що позивачем та його представниками не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Крім цього стороною позивача не надано доказів того, що підпис в заповіті виконано не [PERSON] Вважає, що секретар сільради, посвідчуючи підпис [PERSON] на заповіті, діяла в порядку передбаченому Інструкцією про порядок здійснення нотаріальних дій посадовими особами виконкомів сільрад, а діючим законодавством не встановлена форма підписання заповіту, в зв'язку з чим спадкодавець має ставити в заповіті, як особистий підпис так і власноруч зазначити своє прізвище ім'я та по батькові. В задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи: Касянівської сільради Володарського району Донецької області - Згара Т.Г. в судовому засіданні 04.11.2013 року пояснила, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки померла [PERSON] дійсно заповіла будинок відповідачки [PERSON] про що уповноваженою особою секретарем сільради було посвідчено заповіт. Вважає, що позов задоволенню не підлягає. Проте, в наступні судові засідання Касянівська сільська рада Володарського району Донецької області свого представника не направила, надала суду письмову заяву в якій зазначила, що проти задоволення позову заперечують та просить справу розглянути без представника сільради. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює секретарем виконавчого комітету Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області та в її обов'язки входить посвідчення заповітів. У серпні 2009 року у сільраду прийшла [PERSON] та склала заповіт, яким заповіла усе своє майно співмешканцю - [PERSON] Згодом у жовтні 2009 року [PERSON] знов прийшла до сільради та сказала, що хоче змінити заповіт та заповісти майно сусідки [PERSON]. На її питання щодо підстав таких змін, [PERSON] відповіла, що не бажає нічого залишати [PERSON], а [PERSON] її буде ховати, тому вона вирішила залишити усе майно їй. Вона набрала текст заповіту на комп'ютері у двох примірниках, які [PERSON] прочитала та підписала. Наполягала, що [PERSON] при цьому була здорова, виглядала нормально, поведінка її була адекватна. Особисто вона, зробила усе відповідно до закону: встановила особу, посвідчила підпис, який [PERSON] зробила власноруч, зареєструвала заповіт у реєстрі нотаріальних дій. [PERSON] приходила до сільради одна та ніхто на неї ніякого тиску не чинив. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд закінчив розгляд справи у відсутність нез*явившихся позивача та представника третьої особи: Касянівської сільради Володарського району Донецької області. Вислухавши пояснення позивача, його представників - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], пояснення відповідачки [PERSON], її представника - адвоката [PERSON], та пояснення представника третьої особи: Касянівської сільради Володарського району Донецької області - Згара Т.Г., допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, журнал реєстрації заповітів Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, спадкову справу Володарської держнотконтори, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] без укладення шлюбу, з 2003 року по 26.02.2011 року, що підтверджується рішенням Володарського райсуду Донецької області від 01.12.2011р., яке набрало чинності 12.12.2011р. Згідно із журналу заповітів Касянівської сільради Володарського району Донецької області, який прошито та пронумеровано на 46 аркушах, 11.08.2009 р. секретарем виконкому Касянівської сільради Володарського району Донецької області [PERSON] було посвідчено заповіт, за яким [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (аркуш №12 у журналі). 19.10.2009 р. секретарем виконкому Касянівської сільради Володарського району Донецької області [PERSON] було посвідчено заповіт, за яким [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (аркуш №18 у журналі). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 01.03.2011р. виконкомом Касянівської сільради Володарського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно спадкової справи Володарської держнотконтори № 204/2011 до майна померлої [INFO]. [PERSON], 13.10.2011р. державним нотаріусом Другої маріупольської держнотконтори, в.о. держнотаріуса Володарської держнотконтори [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відповідачці [PERSON] При цьому спадщина складалася з житлового будинку з належними до нього будівлями подвір'я, розташованого по [ADDRESS]. Згідно із ст.ст.1216-1218, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтями 1233 та 1247 ЦК України передбачене поняття заповіту та встановлені загальні вимоги до його форми. Так, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем; має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу; підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст.ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт або скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Згідно із ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як зазначено у п.16 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд, відповідно до ст.145 ЦПК України, зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, а також уточнених позовних вимог, суд розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог, з підстав непідписання померлою [PERSON] заповіту на ім'я відповідачки [PERSON] Як вбачається з оспорюваного заповіту від 19.10.2009р., в графі «Підпис» зазначено «[PERSON]», його було посвідчено секретарем виконкому Касянівської сільради Володарського району Донецької області із зазначенням, що особу заповідача встановлено, дієздатність її перевірено, заповіт підписано [PERSON] у її присутності. В екземплярі заповіту, який міститься в матеріалах спадкової справи Володарської держнотконтори, в графі «Підпис (підпис заповідача, прізвище, ім'я, по батькові)» мається підпис та напис «[PERSON]». Для визначення належності підпису в заповіті померлій [PERSON], за клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON], у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження якої було доручено Донецькому НДІ судових експертиз. Згідно із повідомлення № 6822/02/6823/03 від 11.02.2014р. Донецького НДІ судових експертиз, справу було повернуто до суду з повідомленням про неможливість надання висновку. Підставою неможливості надання висновку зазначено ненадання експертам необхідної інформації, а саме: вільних зразків підписів та почерку [PERSON], які можуть бути в оригіналах різнохарактерних за своїм цільовим призначенням документів. Представники позивача заявили у судовому засіданні про відсутність вільних зразків підпису та почерку [PERSON], в зв'язку із чим вони їх не змогли надати ані експертам, ані суду. В зв'язку із відсутністю висновку експертизи, суд позбавлений можливості встановити неналежність підпису померлій [PERSON] в оспорюваному заповіті, а з самих заповітів, які містяться в журналі заповітів Касянівської сільради та спадковій справі Володарської держнотконтори не вбачається, що підписи були зроблені іншої особою. Крім того, суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], яка пояснила, що підписи в двох екземплярах заповіту [PERSON] робила власноруч, у її присутності. Щодо доводів представників позивача про відсутність підпису [PERSON] в екземплярі заповіту, який міститься в журналі заповітів Касянівської сільської ради, то суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне. Так, відповідно до п.27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 22/5 від 25.08.1994р., яка діяла на момент посвідчення оспорюваного заповіту, заповіти, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються посадовій особі виконавчого комітету не менш, ніж у двох примірниках, один з яких залишається у виконавчому комітеті Ради народних депутатів. Пунктом 215 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., яка діяла як на момент вчинення оспорюваного заповіту, так і на момент видачі відповідачці свідоцтва про право на спадщину, передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оригінал чи дублікат заповіту, поданий спадкоємцем, залишається у справах нотаріуса. В матеріалах спадкової справи Володарської держнотконтори (аркуш спадкової справи № 19) міститься оригінал заповіту від 19.10.2009р., за яким [PERSON] заповіла усе своє майно відповідачці [PERSON] В графі «Підпис (підпис заповідача, прізвище, ім'я, по батькові)» мається підпис та напис «[PERSON]». Таким чином, заповіт, на підставі якого відповідачці було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], є оригіналом та відповідає вимогам ст.1247 ЦК України. Крім того, діючим законодавством не обмежено право громадян підписуватися своїм прізвищем, ім'ям, по батькові та не визначено, що підпис повинен бути якимось скороченням. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про визнання заповіту недійсним слід відмовити. Позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на майно в порядку спадкування є похідними від вимог про визнання недійсним заповіту, а тому також задоволенню не підлягають. Крім цього, позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом першої групи по зору, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК, а тому враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України суму судового збору у даній справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed