Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 22.01.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №41. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння у відносинах, що призвело до втрати почуття любові, спільне проживання стало неможливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи; відзив на позов до суду не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280, ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.01.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.20/. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.10/. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини з кінця 2019 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає, між сторонами досягнуто згоди про місце проживання дитини. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім`я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №10 від 06.08.2020, що становить 840 грн 80 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved