Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, що призвело до втрати почуттів. На даний час вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Тернопільській області. У даному шлюбі в сторін дітей не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, обоє бажають шлюб розірвати, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved