Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28.03.2008 та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача в сумі 40\~352 грн. 61 коп., що утворилась за період з 28.03.2008 та була нарахована на підставі виконавчого листа №2-329, виданого 28.03.2008 Ніжинським міськрайонним судом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 332 від 21.07.2005 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області про народження [INFO] [PERSON] . Також даним судовим рішенням зобов`язано Ніжинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Суми) внести зміни до графи «батько» в актовий запис №332 від 21.07.2005 про народження [INFO] [PERSON] . На підставі виконавчого листа №2-329, виданого 28.03.2008 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, 09.04.2008 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №7263487. На час ухвалення судового рішення Ніжинським міськрайонний судом Чернігівської області 28.03.2008 про стягнення з нього аліментів він вважався батьком дитини. Судовим рішенням від 06.04.2020 була встановлена відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] . Тому, вважає, що не будучи батьком дитини [PERSON] , він не повинен сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання дитини, що були встановлені судовим рішенням. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2020 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками за адресою, яка є її адресою реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради (а.с.17). Вказані документи були отримані відповідачем 01.12.2020. На час ухвалення рішення відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2008 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2020 до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). На підставі вказаного рішення була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №7263487 від 09.04.2008 (а.с.7). З наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 18.09.2020 розмір заборгованості за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року становить 40\~351 грн. 61 коп. (а.с.8) Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020, виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 332 від 21.07.2005, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області про народження [INFO] [PERSON] (а.с.3-5) Згідно статті 237 ЦПК України у випадку, якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміру платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, з моменту набрання судовим рішенням законної сили у позивача виникли підстави для пред`явлення позову про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України). Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини, підлягають сплаті саме батьками дитини. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17). За частиною 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В постанові Верховного Суду від 15.05.2019 (справа №511/219/18) зазначено, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що відомості про позивача [PERSON] як батька неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , виключені із актового запису про її народження на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ві 06.04.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, то обов`язок повивача [PERSON] утримувати дитину [PERSON] , [INFO] , припинився. Враховуючи також, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , і ця обставина, на переконання суду, є істотною в розумні положень частини 2 статті 197 СК України, позивача слід звільнити від сплати заборгованості з аліментів, що утворилася за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, при цьому при подачі позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», покладає на відповідача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. В поданому позові позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн. Однак, позивачем не надані суду документи розрахунки сум витрат, що свідчать про понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката, тому суд вважає за необхідне в цій частин позову відмовити. На підставі ст.ст.18, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved