Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним\~позовом та просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому житловим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: Дніпропетровська область,\~м.\~Кривий Ріг,\~вул.\~Попова,\~буд.\~109, оскільки відповідач є знайомим колишнього власника будинку, не мешкає за вказаною адресою з моменту купівлі ним будинку, тобто з 2007 року, особистих речей відповідача в будинку не має. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзиву до суду не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як встановлено судом, позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 липня 2007 р. є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Попова, буд. № 109 (а.с. 7-10 - копії договору, витягу) Однак у вказаному будинку за даними домової книги зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 11 копія витягу), який за відомостями голови квартального (вуличного) комітету № 11 Довгинцівського району м. Кривого Рогу, не проживає в [INFO] (а.с. 6 копія довідки). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~частини 33\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справі\~від 07.02.2014\~ №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~захист права\~власності та\~інших речових\~прав»,\~застосовуючи положення\~статті 391\~ЦК,\~відповідно до\~якої власник\~майна має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпорядження своїм\~майном,\~навіть якщо\~вони не\~пов'язані\~із позбавленням\~права володіння,\~суд має\~виходити із\~такого.\~Відповідно до\~положень статей\~391,\~396\~ЦК позов\~про усунення\~порушень права,\~не пов'язаних\~із позбавленням\~володіння,\~підлягає задоволенню\~у разі,\~якщо позивач\~доведе,\~що він\~є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 21 липня 2007 року домоволодіння № 109 по вул. Попова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, пунктом 7.1 договору продавці будинку зобовязалися в строк до 25 вересня 2007 року забезпечити зняття з реєстрації місця проживання по відчужуваному житловому будинку з господарськими побудовами [PERSON] (а.с.10). Оскільки відповідач є знайомим (членом родини, тощо) попередніх власників житла, яке належить позивачу на праві приватної власності, для нього відповідач стороння особа, тому суд вважає, що оскільки його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом,обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved