Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що впродовж 2013 - 2014 років ним були укладені Договори про заощадження з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк, відповідач). Так, 02.04.2013 року було укладено Договір № SAMDN25000734256077, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 130 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 02.04.2014 року включно. Після цього 24.07.2013 року було укладено Договір № SAMDN25000736716537, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 202 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 24.07.2014 року включно. 09.09.2013 року було укладено Договір № SAMDN25000737517666, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 40 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 09.09.2014 року включно. 08.10.2013 року було укладено Договір № SAMDN250007383720676, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 41 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 08.10.2014 року включно. 04.11.2013 року було укладено Договір № SAMDN25000738979969, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 41 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 04.11.2014 року включно. 30.01.2014 року було укладено Договір № SAMDNWFD0070068347300, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 110 500 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 30.01.2015 року включно. 02.02.2015 року цей вклад було пролонговано, про що підписано договір № SAMDNWFD0070470945201 вкладу Депозит Плюс на 3 місяці» (депозит плюс). 31.01.2014 року було укладено Договір № SAMDNWFD0070068731500, згідно якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 122 000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 31.01.2015 року включно. 02.02.2015 року цей вклад було пролонговано, про що підписано договір № SAMDNWFD0070470944001 вкладу Депозит Плюс на 3 місяці» (депозит плюс). 24 лютого 2014 року у зв'язку зі зростанням курсу долара позивач через свого представника - [PERSON], що діяла на підставі довіреності, звернувся до відповідача з вимогою виконати умови запропонованого фінансового продукту та здійснити переоформлення вкладу в іншу валюту, а саме - долари США за курсом, що діяв на той час. На заяву представника позивача щодо переоформлення вкладу позивачеві було відмовлено. 29.04.2014 року позивач особисто подав заяву до відповідача з вимогою про безкоштовне переоформлення вкладу в іншу валюту зі збереженням раніше нарахованих процентів. У зв'язку з тим, що співробітниками відповідача було вказано, що заява була подана не за формою, позивач з урахуванням зауважень співробітників оформив заяву належним чином та подав аналогічну заяву 30.04.2014 року. У відповідь на його заяву він отримав відповідь за № 20.1.0.0.0/7 - 20140624/2716 від 07.07.2014 року, в якій зазначено, що при зверненні довіреної особи з вимогою конвертації вкладів відповідач не мав можливості здійснити дану операцію, оскільки, згідно з нормативними документами НБУ валютно-обмінні операції третім особам проводити заборонено. Позивач вважає, що всі ці обставини суперечать пункту 10.13 Постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 року за № 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», в редакції, що діяла на момент звернення з заявою про переоформлення депозиту. 04.10.2015 року з метою досудового врегулювання спору між позивачем та відповідачем [PERSON] направив на адресу відповідача претензію з вимогою провести конвертацію грошових коштів за договорами вкладу «Депозит плюс на 12 місяців у національній валюті» за курсом, що діяв на 24.02.2014 року. У відповідь на цю претензію позивач отримав відмову від 09.10.2015 року за №20.1.0.0.0/7-20151006/1159. 15.11.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про неправомірні дії щодо відмови проводити конвертацію, на що також отримав відмову від 08.02.2016 року за №20.1.0.0.0/7-20160126/4188. Позивач вважає, що в діях відповідача вбачається порушення вищевказаних норм чинного законодавства, в результаті яких позивач позбавлений прав, що були визначені при укладенні договору банківського вкладу, які пропонувалися відповідачем у фінансовому продукті - вклад «Депозит Плюс на 12 місяців у національній валюті». Зазначив, що з боку відповідача суттєво порушуються його права, як споживача фінансових послуг, і у відповідності до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він вимушений звернутися до суду для поновлення його порушених прав та законних інтересів. Просив суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» провести безкоштовну конвертацію грошових коштів за договорами заощадження «Депозит плюс на 12 місяців у національній валюті» в долари США за комерційним курсом Банку, що діяв на 24.02.2014 року, за наступними Договорами: -№ SAMDN25000734256077 від 02.04.2013 року; -№ SAMDN25000736716537 від 24.07.2013 року; -№ SAMDN25000737517666 від 09.09.2013 року; -№ SAMDN250007383720676 від 08.10.2013 року; -№ SAMDN25000738979969 від 04.11.2013 року; -№ SAMDNWFD0070068347300 від 30.01.2014 року (з 02.02.2015 року пролонговано та присвоєно № SAMDNWFD0070470945201); -№ SAMDNWFD0070068731500 від 31.01.2014 року (з 02.02.2015 року пролонговано та присвоєно № SAMDNWFD0070470944001). Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що вказані договори він укладав в гривнях, з заявами про розірвання або переукладання договорів він до банку не звертався, оскільки про такі вимоги йому було не відомо, а просив провести конвертацію. При укладанні договору працівниками банку йому було повідомлено, що конвертацію вкладу можливо провести навіть в телефонному режимі. В подальшому позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі на підставі обґрунтування, викладеного в позові та письмових поясненнях. Додатково зазначив, що вважає порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів» ті обставини, що позивачу не було роз'яснено реальний механізм конвертації. В подальшому представник позивача також надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Вказала, що умовами укладених договорів не передбачено можливості конвертації вкладів в межах одного договору. Для зміни валюти вкладу необхідно було розірвання діючих договорів та укладення нових договорів, що повинен був зробити особисто позивач. Представник за довіреністю не має повноважень на здійснення операцій із зарахуванням валютних коштів на рахунок. В подальшому представник відповідача надала заяву про розгляд справи в її відсутність. У письмових запереченнях до позову, наданих нею у судових засіданнях, зазначила, що відповідно до умов укладених депозитних договорів, якщо після закінчення строку владу клієнт не заявив про бажання забрати вклад, договір вважається продовженим ще на один термін. При продовженні терміну вкладу розрахунок процентів на кожен новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для продовжуваних депозитних вкладів даного найменування і терміну на день закінчення попереднього терміну вкладу без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти на черговий термін вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження терміну вкладу здійснюється в такому ж порядку. Крім того, умовами укладених договорів передбачено право сторін на дострокове розірвання договору. Зокрема, п. 9 визначено право сторін на дострокове розірвання договору за умови повідомлення іншої сторони за два банківські дні до дати розірвання. Зазначила, що умова конвертації грошових коштів за укладеними договором в іншу валюту договором не передбачена, а тому для зміни валюти вкладу необхідно переукладання договорів. Порядок конвертації грошових вкладів регулюється «Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», затвердженою Постановою Правління НБУ від 12.12.2002 року № 502. Відповідно до існуючого порядку конвертації депозитів, діючий гривневий депозит підлягає розірванню, після чого укладається новий договір на депозит в іноземній валюті. Обмін валюти при конвертації здійснюється банком за письмовою заявою клієнта та кошти в іноземній валюті зараховуються на новий вклад. Позивач через свого представника звернувся до Банку з вимогою щодо конвертації вкладів. На зазначену заяву Банком було надано відповідь щодо неможливості задоволення заяви. Відповідь було обґрунтовано вимогами нормативних актів, чинних на час виникнення спірних правовідносин. Зазначила, що умовами укладених між сторонами договорів банківського вкладу не передбачено можливості конвертації вкладів в межах одного договору. Для зміни валюти необхідно було розірвання діючих вкладів та укладання нових договорів. Представник за довіреністю не має повноважень на здійснення операцій із зарахування валютних коштів на рахунок (зарахування коштів на валютний рахунок можливе лише власником рахунку шляхом внесення готівки через касу або шляхом перерахунку з іншого власного рахунку). Вважає, що порушення умов договору з боку відповідача відсутні, а тому позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 02.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено Договір № SAMDN25000734256077, згідно з яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок № [NUMBER], що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 130 000 гривень 00 копійок. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 18% річних, з періодичністю нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. Строк розміщення вкладу встановлено до 02.04.2014 року включно. 24.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір № SAMDN25000736716537, згідно з яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок № [NUMBER], що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 202000 гривень 00 копійок. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 17% річних, з періодичністю нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. Строк розміщення вкладу встановлено до 24.07.2014 року включно. 09.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір № SAMDN25000737517666, згідно з яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок № [NUMBER], що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 40000 гривень 00 копійок. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 17% річних, з періодичністю нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. Строк розміщення вкладу встановлено до 09.09.2014 року включно. 08.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір № SAMDN25000738372076, згідно яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок № [NUMBER], що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 41000 гривень 00 копійок. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 17% річних, з періодичністю нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. Строк розміщення вкладу встановлено до 08.10.2014 року включно. 04.11.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір № SAMDN25000738979969, згідно з яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок № [NUMBER], що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 41000 гривень 00 копійок. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 17% річних, з періодичністю нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. Строк розміщення вкладу встановлено до 04.11.2014 року включно. 30.01.2014 року було укладено Договір № SAMDNWFD0070068347300, відповідно до якого позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 110500 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 30.01.2015 року включно. 02.02.2015 року цей вклад було пролонговано, про що підписано договір № SAMDNWFD0070470945201 вкладу Депозит Плюс на 3 місяці» (депозит плюс). 31.01.2014 року було укладено Договір № SAMDNWFD0070068731500, згідно з яким позивач вніс грошові кошти на особовий рахунок, що відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 122000 гривень 00 копійок. Строк розміщення вкладу встановлено до 31.01.2015 року включно. 02.02.2015 року цей вклад було пролонговано, про що підписано договір № SAMDNWFD0070470944001 вкладу Депозит Плюс на 3 місяці» (депозит плюс). 24 лютого 2014 року позивач через свого представника - [PERSON], що діяла на підставі довіреності, звернувся до відповідача з вимогою виконати умови запропонованого фінансового продукту та здійснити переоформлення вкладу в іншу валюту, а саме - долари США за курсом, що діяв на той час. На заяву представника позивача щодо переоформлення вкладу позивачеві було відмовлено. Відповідно до п. 1 Постанови № 365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» передбачено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або унесення готівки власником рахунку. Відповідно до п. 2.2.1.15 Умов та правил надання банківських послуг Банк зобов'язується здійснювати обслуговування клієнтів у відповідності з чинним законодавством України та Тарифами Банку, що діють на момент здійснення операції. Пунктом 2.2.1.30. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що Клієнт в порядку, передбаченому чинним законодавством, надає право довіреній особі на розпорядження вкладом. У разі звернення довіреної особи в банк для отримання грошових коштів з депозитного рахунку, Клієнт доручає банку відкрити на ім'я Клієнта поточний рахунок у валюті вкладу з оформленням спеціального платіжного засобу (додаткової картки) на ім'я довіреної особи. Довірена особа має право розпорядитися коштами на поточному рахунку в розмірі вкладу за допомогою додаткової картки. Зважаючи на зазначені норми, суд вважає, що представник за довіреністю не має повноважень на здійснення операцій із зарахування валютних коштів на рахунок (зарахування коштів на валютний рахунок можливе лише власником рахунку шляхом внесення готівки через касу або шляхом перерахунку з іншого власного рахунку), а тому порушення умов договору з боку відповідача відсутні. Згідно із заявами від 29.04.2014 року, 30.04.2014 року [PERSON] звертався до Банку з вимогою безкоштовно переоформити вклад в іншу валюту зі збереженням раніше нарахованих відсотків за курсом, що мав місце на момент укладення договорів банківського вкладу. Листом 07.07.2014 року №20.1.0.0.0/7-20140624/2716 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомило [PERSON], що банк не має права проводити конвертацію грошових коштів, яке здійснюється третіми особами. 04.10.2015 року [PERSON] звернувся до Банку з претензією щодо не виконання умов договорів, та просив провести конвертацію грошових коштів за вищевказаними договорами про заощадження без втрати процентів долари США за курсом, який діяв на 24.02.2014 року. Листом від 09.10.2015 року позивача було повідомлено про те, що Банку на мав права здійснити конвертацію грошових коштів через вимоги Постанов НБУ № 951 та № 365, які забороняли продаж готівкової іноземної валюти. Крім того зазначено, що за довіреністю заборонено розпоряджатися рахунками. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Порядок конвертації грошових вкладів регулюється «Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», затвердженою постановою Правління Національного банку України № 502 від 12.12.2002 року. Так, відповідно до існуючого порядку конвертації депозитів, діючий гривневий депозит підлягає розірванню, після чого укладається новий договір на депозит в іноземній валюті. Обмін валюти при конвертації здійснюється банком за письмовою заявою клієнта, та кошти в іноземній валюті зараховуються на новий вклад. Судом встановлено, що умовами вищевказаних договорів не передбачено такого порядку як за заявою вкладника провести конвертацію внеску в іноземну валюту. Разом з тим, за умовами фінансового продукту, затверджених 07.03.2013р., мультивалютна властивість вкладу «Депозит плюс» - це можливість розірвати вклад без втрати відсотків при достроковому розірванні (за ініціативою банку) з переводом всієї суми на новий вклад в іншій валюті на строк 6 місяців та більше. Доказів, які б вказували на те, що вкладник звертався до банку з вимогою про дострокове розірвання договорів та, відповідно, укладання нових в іноземній валюті без втрати відсотків, та за згодою банку, як це передбачено ст.ст. 6, 626 ЦК України, без втрати відсотків при розірванні договорів банківського вкладу, позивачем не представлено. Враховуючи, що умовами договорів банківських вкладів не передбачено такого порядку як конвертація національної валюти в іноземну без розірвання договорів, постановою Правління Національного банку України № 502 від 12.12.2002 року передбачено, що така конвертація можлива лише у випадку розірвання попереднього договору і відповідно укладення нового договору на депозит в іноземній валюті, правилами банку також передбачено порядок розірвання депозитного вкладу в національній валюті без втрати саме відсотків та переведення цієї суми на новий вклад в іншій валюті, в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки дії банку по суті відповідають змісту укладених договорів, банківських правил та вимогам діючого законодавства.

Outcome: dismissed