Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстрована співмешканка сина позивача, але фактично в даному будинку ніколи не проживала, не вела спільного господарства, не проводила необхідних ремонтів будинку. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися власним майном. Вирішити питання зняття з реєстрації у позасудовому порядку не представляється можливим. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме буд. [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Виходячи з положень статей 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] /а.с.11/ В даному будинку зареєстрована співмешканка сина позивача [PERSON] /а.с. 12/. Як вбачається з акту депутата сільської ради від 22.12.2020 р. [PERSON] \~ гр. [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] , більше двох років /а.с.10/. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.319, 391 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] , не проживає більше двох років, витрат по утриманню будинку не несе, суд дійшов висновку, що її слід визнати такию, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим\~ місцем\~ проживання\~ особи,\~ остаточного рішення\~ суду про позбавлення\~ права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування\~\~ житловим\~\~ приміщенням,\~\~ визнання\~ особи\~ безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Outcome: approved