Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Відповідачка є колишньою дружиною позивача. Місце проживання відповідачки зареєстроване у будинку позивача. Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Фактично після розірвання шлюбу вони проживають окремо, її місце проживання позивачу невідоме, відомо лише, що вона ні би-то перебуває у Білій Церкві . Відповідно участі у витратах на утримання будинку та комунальних послугах вона не бере. З врахуванням викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованими на офіційному веб-сайті судової влади України оголошеннями про її виклик до суду від 17.08.2021 року, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи у її відсутності не клопотала. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що позивач [PERSON] , є власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.06.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.07.2007 року №15342938. Згідно довідок від 26.11.2019 року №3482 та від 17.02.2021 року №653, які видані виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області встановлено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована також відповідачка [PERSON] . Відповідачка є колишньою дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.03.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Також згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача підтверджують факт не проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з лютого 2020 року. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , не мешкає в спірному будинку понад один рік без поважної причини, будинок є власністю позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , слід задовольнити. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Outcome: approved