Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Будо-Вороб`ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, та визнання права на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яку належним чином - тобто фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном померлого, прийняли він та дружина померлого - [PERSON] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину своєї матері. До спадкового майна померлої увійшло право на земельні ділянки загальною площею 6,87 га., розташовані на території Будо-Вороб`ївської сільської ради, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027063 від 25.09.2003 року. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що спадщину оформити неможливо в зв`язку з видачею правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадщини позивачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Будо-Вороб`ївської сільської радиу судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнають повністю на користь позивача. Представник Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Буй Г.Г. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. [INFO] в с.Буда-Воб`ївська, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 04.12.1999 р. серії [NUMBER] )(а.с.5). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00024547443 від 13.11.2019 року, [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною (а.с.10). Як вбачається зі свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 04.05.1973 року, його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Ще за життя [PERSON] на його ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], відповідно до запису №53 від 15.10.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Промінь», підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області. Даним сертифікатом було посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Будо-Вороб`ївської сільської ради (а.с.13). Згідно копії довідки виконкому Будо-Вороб`ївської сільської ради № 220 від 01.08.2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з сином - [PERSON] , [INFO] та дружиною - [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Отже, в силу положень статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина [PERSON] перейшла до його дружини - [PERSON] та сина - [PERSON] , в рівних частинах. Вже після смерті [PERSON] на його ім`я на підставі розпорядження №130 від 29.04.2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027063 від 25.09.2003 року площею 6,87 га на території Буда-Вороб`ївської сільської ради (а.с.12,13). [INFO] в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2006 року (а.с.6). Позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину своєї матері, оскільки згідно копії довідки виконкому Будо-Вороб`ївської сільської ради № 99 від 12.04.2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). В подальшому, як вбачається з копії повідомлення приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №1578 від 13.11.2019 року, до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №312/2019 за заявою [PERSON] - сина померлої, яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці по справі відсутні ( а.с.8,14). Отже, в силу положень ст.ст.1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України до позивача перейшла спадщина його матері [PERSON] , зокрема 1/2 частка у майні яке належало [PERSON] і було успадковане [PERSON] .. Проте, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №1578 від 13.11.2019 року, видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлого [INFO] [PERSON] неможливо , оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 027063 від 25.09.2003 року виданий на ім`я спадкодавця після його смерті. Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення, суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] після його смерті, державного акту на право приватної власності на землю була здійснена в порушення норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я [PERSON] . Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім`я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я [PERSON] після його смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останнього на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини [PERSON] , став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 8,07 в умовних кадастрових гектарах, однак у зв`язку з недійсністю документу, який посвідчував дане право він не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині також. На підставі викладеного,

Outcome: approved