Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №21 в будинку №102/112 по пр.-ту Московському в м. Харкові. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачам по справі на праві власності належить [ADDRESS]. В червні 2006 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого 27 жовтня 2006 року [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO], були зареєстровані у спірній квартирі. В травні 2014 року відповідачі по справі за власним бажанням виїхали з квартири, свої речу забрали. Їй місце проживання невідомо. В листопаді 2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Відповідачі з травня 2014 року в квартирі не зявляються, квартирою не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. Особистих речей відповідачів в квартирі немає. Таким чином відповідачі не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами права на користування спірним житловим приміщенням не існує. \~В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких підтримав позовні вимоги та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 15.12.2005 року, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.12-16). Згідно довідки дільниці № 20 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 26.05.2015 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано (а.с.16-17). Як вбачається з відповіді на запит Державної прикордонної служби України від 10.07.2015 року, у період з квітня 2014 року по травень 2015 року відповідач [PERSON] перетинала кордон України з виїздом до Російської Федерації (а.с.27). Відповідачі по справі більше року тому добровільно залишили спірне житлове приміщення та з цього часу місцезнаходження відповідачів позивачу не відоме. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідачі відсутні в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає їх такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному житловому приміщенні, і не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення їх права користування спірним житловим приміщенням, відповідачі до суду не звернулися. \~\~Реєстрація місця проживання відповідачів у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. \~У зв'язку з тим, що відповідачі не користуються без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вони є такими, що втратили право користування цим житлом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved