Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду з позовом до [PERSON], третя особа Дев’ята державна нотаріальна контора м. Донецька про усунення від права на спадкування та отримання права на спадкування, посилаючись на наступні обставини 17.05.2011 року померла його бабуся [PERSON], 1940р.н. Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира №24 в будинку №11 розташована по вулиці 230-ої Стрілецької дивізії, в м. Донецьку. Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є її рідні доньки – [PERSON], яка є матір’ю позивача та [PERSON]. З 2010 року стан здоров’я [PERSON] став різко погіршуватися, тяжко хворіла, перестала самостійно виходити з будинку, а в подальшому повністю стала прикута до ліжка, вона потребувала постійного догляду, турботи, допомоги при прийомі їжі, надання матеріальної допомоги, лікування, тобто перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги. Така допомога надавалась лише самим позивачем, його матір’ю [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON] Позивач та його дружина купували [PERSON] ліки, їжу, надавали фінансову допомогу. Відповідачка, яка також є рідною донькою померлої, довгий час мешкає в [PERSON] Федерації, мала можливість надавати допомогу, оскільки мала стабільний дохід, однак на неодноразові звернення з проханням надання будь якої допомоги відповідачка [PERSON] свідомо ухилялася, чим завдавала ще більших моральних страждань [PERSON] Після смерті [PERSON] розходи на поховання взяли на себе позивач, його мати та [PERSON] Крім того [PERSON], яка є матір’ю позивача звернулася з позовом до [PERSON] про усунення її від права на спадкування, однак незабаром [PERSON] померла та справа не була розглянута по суті. Наведені обставини, на думку позивача [PERSON], є підставою для усунення відповідачки [PERSON], від спадкування після смерті [PERSON] Просить суд усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 17.05.2011 року та визнати за ним право на спадкування за законом після смерті [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали в повному обсязі позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються, просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з’явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Також надала суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнала в повному обсязі, та зазначила, що вона є рідною донькою [PERSON] яка померла 17.05.2011року. У встановлений законом строк вона подала заяву до нотаріальної контори про оформлення спадкових прав після смерті матері. Зазначила, що є громадянкою [PERSON] Федерації, та з 1981 року мешкає за межами України в м.Нерюнгрі, Нерюнгрінського району республіки Саха, Якутія, та не мала можливості через віддаленість свого перебування (близько 8000км.) часто відвідувати матір та безпосередньо доглядати за нею, оскільки має постійну роботу за місцем мешкання. Проте, до самої смерті матері надавала їй матеріальну допомогу, хоча і мала невеликий заробіток, працюючи касиром в ощадбанку. Все життя, вона постійно підтримувала добрі родинні стосунки з батьком та матір’ю, та надавала фінансову допомогу, факт чого також можуть підтвердити свідки. Вважає що позивачем не надано допустимих доказів, які б свідчили про те, що вона, маючи змогу надавати допомогу, умисно ухилилася від її надання. Крім того зазначила, що вона погоджується із правом на спадкування позивачем [PERSON], належної йому частки спадщини після смерті його матері [PERSON] та це право не оспорює, та таким чином вважає що право позивача не порушене, а таким чином позов пред'явлено всупереч ч.1 ст.3 ЦПК України. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача, який діє на підставі довіреності - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, підтримав надані відповідачкою письмові заперечення проти позову. Наполягає на тому, що позивач не надав безспірних доказів та не довів обставин відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, а саме не доведено факт того що спадкодавець знаходився у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги та відповідачка умисно ухилилась від обов’язку щодо утримання спадкодавця. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи – Дев’ятої державної нотаріальної контори м. Донецька у судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця, як це передбачено ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з довідки №295 від 18.03.2010 року, наданою КП «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька», [PERSON], [INFO] є основним наймачем квартири №24 в будинку №11 розташованому по вулиці 230-ої Стрілецької дивізії, в м. Донецьку, яка перебуває у комунальній власності. 17.05.2011 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії 1-НО №553777 від 17 травня 2011року, актовий запис № 244. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири №24 в будинку №11 розташованому по вулиці 230-ої Стрілецької дивізії, в м. Донецьку. [PERSON], яка є матір’ю позивача і відповідачка [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON], що не оспорюється сторонами та підтверджено копіями свідоцтв про народження, та копіями свідоцтв про шлюб щодо підтвердження дошлюбних прізвищ. Як вбачається з повідомлення Дев’ятої державної нотаріальної контори м. Донецька, [PERSON], та відповідачка [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. [PERSON] заповіту після себе не залишила. [PERSON] померла 25 березня 2012 року про що видано свідоцтво про смерть серії 1-НО №613090 від 26 березня 2012року, актовий запис №328. Позивач [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON], та внуком померлої [PERSON], що не заперечувалось сторонами та підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач як на правову підставу для задоволення своїх вимог посилається на частину 5 ст. 1224 ЦК України якою передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Так, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, який у своїй постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розтлумачив, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Так, судом встановлено, що з листом КУ «Центр первісної медіко-санітарної допомоги № 1 м. Донецька» від 29.07.2013 року № 801 [PERSON] отримувала лікування на стаціонарі з 27.02.2001р. по 19.03.2001 року. 01.04.2010 року оглянута терапевтом, діагноз ДОА з пошкодженням колінних та тазостегнових суглобів. Разом з тим, відповідно до медичного висновку Центральної міської клінічної лікарні №16 м. Донецька «Про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі громадянина, який потребує соціального обслуговування» наявного у матеріалах позову вбачається, що у [PERSON] рухова активність значно знижена, пересувається в межах кімнати, самостійно може виконувати деякі прості види домашньої роботи, тобто не знаходилась в безпорадному стані. У відповідності із статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Так, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи позивача стосовно знаходження померлої [PERSON] у безпорадному стані та необхідності постійного стороннього догляду за нею, рівно як й не надано жодних доказів стосовно ухилення відповідачки від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Крім викладеного, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] разом з сім’єю мешкає за межами України, є громадянкою [PERSON] Федерації, що не заперечувалось сторонами, та підтверджено копією паспорта відповідачки, що також приймається до уваги судом. Отже, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача [PERSON], щодо свідомого та умисного ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю [PERSON], яка через хворобу була у безпорадному стані, не підтверджені беззаперечними, належними та допустимим доказами та не знайшли підтвердження у судовому засіданні, а тому позовні вимоги про усунення від права на спадкування та отримання права на спадкування задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволені позову відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі ст.. ст.. 1224, 1259 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed