Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України. Потерпілим від кримінального правопорушення є позивач [PERSON] Відповідач, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою отримав від нього під приводом надання йому допомоги у працевлаштуванні до ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» 5000 грн. - 25 лютого 2013 року та 2000 грн. 11 березня 2013 року, заздалегідь маючи намір не виконувати обумовлене зобов'язання з корисливих мотивів, повторно заволодів зазначеними грошима, спричинивши позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн. Крім матеріальної шкоди , протиправними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, які він зазнав в зв'язку з протиправною поведінкою відносно нього. В зв'язку з цим він змушений був звертатись до правоохоронних органів, до суду, що призвело до додаткових зусиль в організації його життя. Тому просив суд стягнути з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 7000 грн., та відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшив, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив доводи, викладені у позовній заяві та просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 7000 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. В частині стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 7000 гривень не заперечував, однак заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 гривень. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що згідно з вироком Лисичанського міського суду від 17 липня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України. Даним вироком встановлено, що [PERSON] маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство) отримав від [PERSON] під приводом надання останньому допомоги у працевлаштуванні до ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля»: 5000 грн. - 25 лютого 2013 року та 2000 грн. - 11 березня 2013 року, заздалегідь маючи намір не виконувати обумовлене зобов'язання, з корисливих мотивів, повторно заволодів зазначеними грошима, спричинивши позивачу матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 7000 грн. (а.с. 4). За таких обставин суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем у позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок кримінального правопорушення підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 3 000 гривень, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України,моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, злочинними діями [PERSON] йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях та хвилюваннях. Оскільки вироком Лисичанського міського суду від 17 липня 2013 року встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними і між ними та заподіяною [PERSON] матеріальною шкодою є безпосередній причинний зв'язок, то суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, і його порушене право підлягає судовому захисту, а завдана моральна шкода - відшкодуванню. Водночас, виходячи з вимог закону та встановлених судом фактів, суд вважає, що зазначений позивачем розмір відшкодування значно завищений і не відповідає тривалості моральних переживань і тяжкості наслідків, тому виходячи з тривалості та характеру моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь вини відповідача [PERSON], суд вважає, що за таких обставин відшкодуванню підлягає моральна шкода у сумі 1000 гривень 00 копійок. Згідно з квитанцією № 47 від 11.03.2014 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 81 гривню 19 копійок. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial