Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18 липня 2015 року помер його батько [PERSON]. У встановлений строк позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальних органів. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 20.08.2015 р. заведено спадкову справу №67/2015. Крім [PERSON] спадкоємцем 1-ї черги після смерті батька є неповнолітній брат [PERSON] - [PERSON] [INFO], інтереси якого представляє позивач [PERSON] До складу спадкового майна входить частка квартири [ADDRESS] (Шкільній) у [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло зазначена квартира належить: [PERSON], дідусю [PERSON], [PERSON] - батькові їх батька, який помер 08.01.2011 року; [PERSON] - бабусі, та [PERSON] - дядькові на праві спільної сумісної власності. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого 08.01.2011 року, але при житті не оформив спадкових прав. [PERSON], хоча і не звертався за прийняттям спадщини після смерті свого батька [PERSON], але на момент його смерті 08.01.2011 року проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймала, шлюб між ними був розірваний, звернулась до нотаріальної контори із заявою про визначення на ім'я померлого 08.01.2011 р. [PERSON] 1/3 частку квартири для оформлення спадщини, виходячи із рівності часток. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було роз'яснено, що частка квартири, що є спадковим майном, не встановлена, а встановити її між спадкоємцями неможливо, оскільки один із спадкоємців - [PERSON] помер, в зв'язку з чим необхідно для вирішення цих питань звернутись до суду. Співвласники спадкової квартири [PERSON], померлий 08.01.2011 р., [PERSON], та [PERSON] володіли нею в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину - 1/3 частку квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м.Запоріжжі, прийняли: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожний. Після смерті [PERSON] 18.07.2015 р. позивач [PERSON] та його неповнолітній брат [PERSON] прийняли спадщину, яка складалася з 1/6 частки квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м.Запоріжжі в рівних частках, тобто по 1/12 частці кожний. Позивачі просять суд визначити, що розмір спадкового майна після смерті [PERSON], померлого 08.01.2011 року, складає 1/3 частку квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м.Запоріжжі. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м. Запоріжжі. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м. Запоріжжі. У судовому засіданні позивачі позов підтримали у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з»явились, хоча належним чином булі сповіщені про судове засідання, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомили. Від [PERSON] в матеріалах справи є заява, в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутності, з позовом згодна. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивачів і на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 18 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 20.07.2015 р. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 20.08.2015 р. заведено спадкову справу №67/2015. Спадкоємцями 1-ї черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] і [PERSON] та мати відповідач по справі [PERSON] У встановлений строк позивачі прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальних органів. Згідно спадкової справи, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь його дітей позивачів по справі (аркуш спадкової справи 11). До складу спадкового майна входить частка квартири [ADDRESS] (Шкільній) у [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло зазначена квартира належить: [PERSON], який помер 08.01.2011 року; [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого 08.01.2011 року, але при житті не оформив спадкових прав. [PERSON], хоча і не звертався за прийняттям спадщини після смерті свого батька [PERSON], але на момент його смерті 08.01.2011 року проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймала, шлюб між ними був розірваний, звернулась до нотаріальної контори із заявою про визначення на ім'я померлого 08.01.2011 р. [PERSON] 1/3 частку квартири для оформлення спадщини, виходячи із рівності часток. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було роз'яснено, що частка квартири, що є спадковим майном, не встановлена, а встановити її між спадкоємцями неможливо, оскільки один із спадкоємців - [PERSON] помер, в зв'язку з чим необхідно для вирішення цих питань звернутись до суду. Співвласники спадкової квартири [PERSON], померлий 08.01.2011 р., [PERSON], та [PERSON] володіли нею в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину - 1/3 частку квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м.Запоріжжі, прийняли: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожний. Після смерті [PERSON] 18.07.2015 р. позивач [PERSON] та його неповнолітній брат [PERSON] прийняли спадщину, яка складалася з 1/6 частки квартири [ADDRESS] (Шкільній) у м.Запоріжжі в рівних частках, тобто по 1/12 частці кожний. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В ст. 370 Цивільного кодексу України йдеться мова про право власників на виділ частки у майні, яке знаходиться у спільній сумісній власності. Крім того, відповідно до ст.ст. 356 та 357 Цивільного кодексу України, у випадку визначення часток у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки власників майна у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено угодою між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та батьки. Приймаючи до уваги викладене і те, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним, вимоги законними, тому позов задовольняє.

Outcome: approved