Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, пояснивши свою заяву тим, що його мати [PERSON] та його брат [PERSON] зареєстровані та є наймачами квартири , що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Вищевказана квартира не приватизована. [PERSON] приблизно у 2006-2007 р.р. без зняття реєстрації виїхала проживати до своїх родичів в смт. Баштанка Миколаївської області, де постійно й мешкає по теперішній час, приблизно у 2007 році його брат [PERSON] також виїхав з квартири та мешкав за різними адресами. Після свого виїзду з квартири його мати [PERSON] та брат [PERSON] не приймали участі в оплаті комунальних та інших платежів за квартиру, на них нараховується квартирна плата та комунальні платежі, сплату платежів проводить він сам, що ставить його в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку вони не бажають, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі, та пояснили, що позивач створює перепони для користування спірною квартирою, так [PERSON] хворіє, є інвалідом, проте іншого житла не має. Зараз вона оформила інвалідність та отримує пенсію та зможе отримати субсидію. Квартирою вона позбавлена можливістю користуватись, оскільки позивач змінив замки, не пускає їх з сином мешкати. До того ж, він пустив квартирантів. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду не зявився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, та постановити рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові докази по справі , заслухавши сторони, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення. Судом встановлено, що згідно довідки виданої ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (наймач), [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.8). Квартира належить до державного житлового фонду відповідно до ордера від 06 вересня 1977 року № 1093. Згідно акту про не проживання від 08.08.2016 року ТОВ « ДОМ.КОМ» [PERSON] та [PERSON] не проживають в [INFO] більш ніж вісім років.( а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] залишили квартиру. При цьому, в них склалися неприязні стосунки щодо користування спірним майном. 10 жовтня 2016 року повторно [PERSON] встановлена друга група інвалідності загальне захворювання, яке систематично загострюється та потребує лікування (довідка МСЕК а.с. 67). Сотрони не заперечують, що [PERSON] покинула квартиру через хворобливий стан. В запереченнях на позовну заяву [PERSON] посилається на те, що іншого постійного житла вона немає та тимчасово проживає у своєї племіниці, яка їй допомагає. Згідно зі\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ст. ст.\~71, 72 ЖК Української РСР наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору судом. У п. п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~(із подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК\~Української РСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, з приводу користуванням квартирою, відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи та страждає психічним захворюванням. Наведений у ст. 71 ЖК Української РСР\~перелік випадків збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї не є вичерпним. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил\~щодо оцінки доказів. Відповідно до акту складеного [PERSON] від 01.12.2016 року підписаний трьома сусідами зазначено, що [PERSON] здавав квартиру у найм протягом останніх трьох років (а.с. 76). З показів свідка [PERSON] (дружина позивача) з 2014 - до вересня 2016 року вони з позивачем мешкали в районі Південного гоку. Не заперечувала, що здавали квартиру в найм, для оплати комунальних послуг. Відповідно до показів свідка [PERSON] він періодично бачив позивача за місцем розташування спірного майна. Таким чином, позивач сам не користувався вказаною квартирою до вересня 2016 року, а отже відповідно до наведених норм матеріального та процесуального права, встановивши, до того ж, що причини відсутності відповідачів за місцем проживання є поважними, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Щодо посилання позивача на оплату комунальних послуг, ремонт в квартирі, суд вважає, що вказані обставини (в разі доведення та наявності правових підстав) є підставою для стягнення витрат, а не визнання осіб такими, що втратили право користування.

Outcome: dismissed