Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів та заборгованості по аліментам, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2020 року на користь позивача з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Однак до цього рішення існувало рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2017 року за яким було відкрито виконавче провадження. На теперішній час виконавче провадження за вказаним рішенням завершено, однак відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка складає 3 475,10 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути дану заборгованість з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочку сплати аліментів та зазначає, що пеня становить 279 042,50 грн., однак позивач просить стягнути пеню у розмірі 100% заборгованості, а саме 3 475,10 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02 липня 2020 року провадження по справі було відкрито. В судовому засіданні, позивач підтримав викладені в позові доводи, однак уточнила позовні вимоги зазначивши, що просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 975 гривень 10 копійок, оскільки після подачі позову відповідач почав сплачувати заборгованість. Також просила суд стягнути витрати понесені нею при підготовці позовної заяви у розмірі 500 гривень. Крім того позивач надала до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів та просила суд дані вимоги залишити без задоволення. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно не сплачував аліменти та утворилася заборгованість, на теперішній час сплачує аліменти та погашає частками заборгованість, зазначив, що сума заборгованості у розмірі 975 гривень 10 копійок ним не оспорюється та в даній частині він позов визнає, щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу заперечує. З`ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Куп`янського міського управління юстиції в Харківській області від 05.02.2003 року та серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 24.06.2009 року. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2019 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2020 року підтверджується, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів було задоволено та стягнуто з [PERSON] та користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Копією постанови про закриття виконавчого провадження ВП № 54475064 від 05.03.2020 року підтверджується, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 628/1760/17 від 27.07.2017 року закінчено, підстава згідно рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2020 року розмір аліментів змінено, виконавчий документ підлягає поверненню до суду без подальшого виконання. Заборгованість по аліментам станом на 21.02.2020 року становить 3 475,10 грн.. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу 628/1760/17 виданому 27.07.2017 року заборгованість [PERSON] по аліментам згідно вищезазначеного виконавчого листа за період з 29.05.2018 року по 21.02.2020 року складає 3 475,10 грн.. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданою Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Зарківської області за № 15-21/4961 від 16.06.2020 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Квитанцією без номеру віл 12.06.2020 року підтверджується, що [PERSON] сплатила 500 гривень [PERSON] за підготовку позовної заяви. ( а.с. 3-13). Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Сімейний Кодекс України. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Частиною 4 статті 194 СК передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач [PERSON] зобов`язаний був вчасно сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, виплат по іншим виконавчим документам не встановлено, на даний час заборгованість по сплаті аліментів ним в повному обсязі не виплачена. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам є доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Крім того суд зазначає, що відповідач [PERSON] визнав позов в даній частині та не оспорював заборгованість у розмірі 975,10 грн.. Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів, суд зазначає, що відповідач відмовився від дано вимоги та просив суд позов в даній частині залишити без задоволення. Відповідно до ст. 49 ч.2 п.1 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що вимоги позову в частині стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів підлягають залишенню без задоволення. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн. Пункт 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України регламентує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем витрати при підготовці позовної заяви у розмірі 500 гривень.

Outcome: partial