Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу, посилаючись на те, що 29 липня 2014 року відповідачка отримав від позивача по розписці 12 000 грн, строком до 30 серпня 2014 року, проте у вказаний строк відповідач грошові кошти не повернув, , тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 16 190,79 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 12 000,00 грн, зі строком повернення до 30 серпня 2014 року, що підтверджується розпискою відповідача по справі від 29 липня 2014 року, яка відповідає вимогам п.2, ст.1047 Цивільного Кодексу України. Станом на 21.04.2015 року, відповідач зобов»язання за договором не виконав, а тому існує заборгованість 12 000,00 грн основного боргу, інфляційне збільшення становить суму в розмірі 3960,00грн, та 3% річних що становить 230,79 грн, яку відповідач повинен сплатити позивачу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу підлягають задоволенню. Окрім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути також судовий збір на користь позивача в сумі 3 654,00 грн.

Outcome: approved