Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4405 грн. 36 коп. безпідставно отриманих коштів та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач навів наступне. 05.05.2015 року він - позивач розмістив інформацію про необхідність виконання робіт з розробки сайту на ресурсі www.weblancer.net. На даний запит відгукнулася особа, що назвалася [PERSON] (далі - відповідач), який зв'язався по ICQ ([NUMBER]). Позивач домовився з відповідачем про умови надання послуги: позивач переказує на картковий рахунок відповідача на картку Платимум банку [NUMBER] грошові кошти в сумі 3936 грн., в якості передоплати за послуги з розробки дизайну сайту, верстки сайту, розробка «адаптивного» сайту (можливість перегляду на будь яких пристроях з будь якою роздільною здатністю), встановлення всього розробленого на придбаний завчасно модуль ShopScript 6 та наладка всього на придбаному хостингу. Обумовлений строк виконання робіт 16 робочих днів. 05.05.2015 року позивач переказав відповідачу гроші в сумі 3975,36 грн. з метою оплати за послуги. В якості доказу переказу коштів надається виписка про списання коштів у системі Приват24. 15.05.2015 року відповідач попросив перевести йому ще коштів і позивач переказав відповідачу ще гроші в сумі 430 грн. В якості доказу переказу коштів надається виписка про списання коштів у системі Приват 24. Відповідач не виконав роботу в обумовлений строк 16 робочих днів. При черговому зверненні відповідач повідомив, що йому потрібно буде міняти програміста, так як через нього він не може виконувати роботу. Отже, відповідач не мав можливості (необхідних знань, навичок), щоб виконати роботу по сайту. Відповідач ввів позивача в оману щодо виконання робіт по сайту, оскільки роботи не виконувалися. Із змісту положень ч.1 ст. 58, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 64 ЦПК України вбачається, що зазначені банківські платіжні доручення є належним доказом і містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач не укладав з відповідачем правочин про надання послуг щодо виконання вищезгаданих робіт та будь - яких інших правочинів. Позивач не знайомий з відповідачем і спілкувався з ним лише засобами зв'язку - телефон, ICQ, SKYPE. Розрахунки, які здійснювались згідно з банківськими платіжними дорученнями 05.05.2015р. та 15.05.2015р., відбувались саме з відповідачем. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вважає, що мало місце набуття відповідачем майна, яке за всіма законними підставами не повинне було вийти зі складу майна позивача. Між позивачем і відповідачем не існувало договірних відносин. Позивач не бажав настання майнової шкоди, але внаслідок введення в оману третьою особою не міг припинити дію, якою йому завдана майнова шкода, оскільки добросовісно помилявся здійснюючи переказ коштів. Вважає, що відсутні правові підстави для набуття майна відповідачем. Це сталося внаслідок дії вчиненої внаслідок обману. Немає правових підстав для волевиявлення позивача щодо набуття відповідачем майна за його рахунок. Позивач не надавав дійсної згоди отримання відповідачем безпідставно коштів. Внаслідок незаконного утримання відповідачем коштів, які по праву належать позивачу, останній вимагає відшкодування моральної шкоди. Саме внаслідок неправомірних дій відповідача позивач пережив глибокі душевні хвилювання, що було наслідком відмови відповідача повертати позивачу гроші. Оскільки позивач по телефону, ICQ та SKYPE звертався з такою вимогою і пояснював ситуацію, що склалася. Відповідач проігнорував звернення позивача. Отже, весь це час позивач погано спав, втратив апетит і взагалі був у пригніченому настрої. Позивач втратив віру в людяність, а що може бути гірше, ніж втрата віри в людяність. Таким чином, вбачається прямий зв'язок між діями відповідача в протиправному, шляхом обману, заволодінні грошима позивача і погіршенням самопочуття позивача. Розмір моральної шкоди визначений співрозмірний розміру коштів, які повинен повернути відповідач. Згідно з ч. 2 п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності (в тому числі інтелектуальної), інших цивільних прав через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: платіжне доручення (а.с.3,4). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 05.05.2015 року позивач [PERSON] розмістив інформацію про необхідність виконання робіт з розробки сайту на ресурсі www.weblancer.net. На даний запит відгукнувся відповідач [PERSON], який зв'язався по ICQ ([NUMBER]). Позивач домовився з відповідачем про умови надання послуги: позивач переказує на картковий рахунок відповідача на картку Платимум банку [NUMBER] грошові кошти в сумі 3936 грн., в якості передоплати за послуги з розробки дизайну сайту, верстки сайту, розробка «адаптивного» сайту (можливість перегляду на будь яких пристроях з будь якою роздільною здатністю), встановлення всього розробленого на придбаний завчасно модуль ShopScript 6 та наладка всього на придбаному хостингу. Обумовлений строк виконання робіт 16 робочих днів. 05.05.2015 року позивач переказав відповідачу гроші в сумі 3936 грн. 00 коп. з метою оплати за послуги, що вбачається з платіжного доручення (а.с.3). 15.05.2015 року відповідач попросив перевести йому ще коштів і позивач переказав відповідачу ще гроші в сумі 425 грн. 00 коп., що вбачається з платіжного доручення (а.с.4). Відповідач не виконав роботу в обумовлений строк 16 робочих днів. При черговому зверненні відповідач повідомив, що йому потрібно буде міняти програміста, так як через нього він не може виконувати роботу. Отже, відповідач не маючи необхідних знань, навичок, щоб виконати роботу по сайту, ввів позивача в оману щодо виконання робіт, оскільки роботи не виконувалися. Позивач не укладав з відповідачем правочин про надання послуг щодо виконання вищезгаданих робіт та будь - яких інших правочинів. Позивач спілкувався з відповідачем лише засобами зв'язку - телефон, ICQ, SKYPE. Суд вважає, що відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1212 ч.ч.1,2 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У судовому засіданні встановлено, що відповідач безпідставно набув майно позивача - грошові кошти у загальній сумі 4361 грн. 00 коп., та не повернув їх на вимогу позивача, а тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна є обґрунтованим. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що позивач перевів на рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 4361 грн. 00 коп., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 4405 грн. 36 коп. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 4361 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач у своїх позовних вимогах не навів, який на його думку, розмір моральної шкоди, був завданий йому відповідачем. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач не зазначив розміру моральної шкоди, то суд не має підстав стягнути з відповідача будь - яку моральну щкоду на його користь. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial