overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою [PERSON] 03 вересня 1995 року у виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 03 вересня 1995 року. Від спільного шлюбу мають двох дітей, які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на початку 2019 року він покинув сім`ю та перейшов на постійне місце проживання до своїх батьків в [ADDRESS] . З того часу вони спільно не проживають, жодних сімейних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально. Позивач втратив почуття любові і поваги до відповідачки та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 19 червня 2020 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1995 року (а.с.4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом останніх півтора року, шлюбні відносини не підтримують, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідачки, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою [PERSON] 24 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Петранківської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24 жовтня 2011 року. Від спільного проживання в них дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що чотири роки тому відповідачка покинула сім`ю та перейшла на постійне місце проживання до своєї матері в [ADDRESS] . З того часу вони спільно не проживають, жодних сімейних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально. Позивач втратив почуття любові і поваги до відповідачки та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 21 жовтня 2020 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2011 року (а.с.4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом останніх чотирьох років, шлюбні відносини не підтримують, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідачки, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою [PERSON] 28 січня 1989 року у Краснодонській селищній раді Ворошиловградської області. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 28 січня 1989 року. Від спільного шлюбу мають одну дитину, яка на даний час досягла повноліття. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що на даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально. Позивач втратив почуття любові і поваги до відповідачки та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 січня 1989 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 1989 року (а.с.5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідачки, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування житловою площею та зняття з реєстрації. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він та відповідачі зареєстровані в [ADDRESS]. Відповідачі в 2005 році з власної ініціативи виїхали з вищевказаної квартири до іншого місця проживання та не проживають там вже більше 7 років, квартиру не утримують та не ведуть спільного господарства. Оскільки позивач бажає розпорядитися нерухомим майном, змушений звернутися до суду за захистом свої прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив слухати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачів та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачі зареєстровані в [ADDRESS]. Відповідачі в 2005 році з власної ініціативи виїхали з вищевказаної квартири до іншого місця проживання та не проживають там вже більше 7 років, квартиру не утримують та не ведуть спільного господарства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 889 від 19.09.2013 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до акту обстеження квартири від 17.08.2012 року власником вищевказаної квартири є ДПП «Степове». Відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації з 2005 року, а позивач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 2008 року (а.с.5). Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 ч. 1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов. На підставі ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 64, ч. 1 ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що йому [PERSON] на підставі Ордеру на житлове приміщення №57 від 26.12.2000 року, виданого Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області було надано право заняття житлового приміщення житловою площею 17,0 кв.м. без кухні в квартирі за адресою [ADDRESS] (підстава видачі ордера рішення міськвиконкому №319 від 22.12.2000р.), в якій по сьогоднішній день продовжують бути зареєстрованими відповідачі - [PERSON] (колишня дружина, шлюб з якою розірвано на підставі Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 02.10.2007р.), його сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Він, проживаючи у вищевказаній квартирі, незважаючи на наявну можливість розпоряджатися належним йому майном, на даний час позбавлений можливості безпосередньо користуватися нею, оскільки відповідачі перешкоджають йому в цьому, оскільки в добровільному порядку не бажають знятися із реєстраційного обліку та крім того, комунальні служби, що надають послуги за користування газопостачання, тощо в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які особа має сплатити таким службам за надання таких. Він не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідачів, оскільки відповідачка [PERSON] вже не являється членом родини, оскільки згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2007р. шлюб розірвано, а відтак наявність реєстрації відповідачів змушує його сплачувати за них комунальні послуги та заважає із виробленням субсидії. Крім того, в будинку відсутні особисті речі відповідачів. Факт реєстрації місця прописки відповідачів у вищевказаному будинковолодінні підтверджується формами №16,17. Як вбачається із Актів від 07.04.2015р., 01.07.2015р., 30.10.2015р.,24.03.2016р., складених комісією представниками КП «ЖЕО» у складі [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в квартирі з 2010 року по день обстеження не проживають. Протягом вказаного часу відповідачі ніколи не намагалися вселитись у спірне житло, будь-яких перешкод у користуванні житлом їм не чинилося. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду, оскільки відповідачі втратили право користування вищевказаною квартирою, оскільки більше шести місяців ( з 2010 року і по даний час) без поважних причин у квартирі не проживають, не приймають участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні послуги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак в позовній заяві вказав, що просить слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, не повідомивши причин, хоча були своєчасно повідомленими про час та місце судового засідання через оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування будинком. В обґрунтування позовних вимог, він вказав, що 03.12.2004 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який 20.01.2014 року був розірваний. На час укладення шлюбу між ними, йому на праві приватної власності належав жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Козятин, Вінницької області, вул. Матросова, 126. За його згодою в даному будинку були зареєстровані відповідачі по справі. Але з часу розірвання шлюбу не проживають, так, як проживають в іншому будинку м. Козятині, Вінницької області, по вул. Коцюбинського, 4. Юридично він є власником даного будинку, однак, реєстрація відповідачів за даною адресою порушує його майнові права та не дає йому змоги йому розпоряджатись своїм правом власності та оформити субсидію. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав на адресу суду письмову заяву про підтримання позову і слухання справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з?явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи. Суд ухвалив, згідно ст. 225 ЦПК України заочно розглядати справу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 03.12.2004 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, який 20.01.2014 року був розірваний. На час укладення вищевказаного шлюбу, позивачу на праві приватної власності належав жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Козятин, Вінницької області, вул. Матросова, 126, згідно договорів купівлі продажу від 10.10.1997 року та 02.03.2004 року. За згодою позивача, як власника, в даному будинку були зареєстровані відповідачі по справі, однак, після розірвання шлюбу позивача з [PERSON] в даному будинку не проживають і виїхали проживати до іншого будинку, що знаходиться м. Козятині, Вінницької області, по вул. Коцюбинського, 4, що підтверджується актом квартального комітету № 2 від 25.07.2017 року. Юридично позивач є власником даного будинку, однак, реєстрація відповідачів за даною адресою порушує його майнові права та не дає йому змоги розпоряджатись своїм правом власності та оформити субсидію, а тому права позивача підлягають захисту за судовим рішенням. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, вказав, що відповідачами по справі його рідна сестра та її діти, тобто, його племінниці, які зареєстровані в належному йому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON] - з 24.11.2000 року; [PERSON] - з 11.01.1998 року; [PERSON]- з 01.09.2009 року, однак, фактично не проживають за місцем своєї реєстрації. Юридично він є власником даного житлового будинку, однак, реєстрація відповідачів за даною адресою порушує його майнові права та не дає змоги йому вільно розпоряджатись своїм правом власності, зокрема оформити житлову субсидію. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник - адвокат Стягайло М.Ф. позов підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали, при цьому, [PERSON] пояснила, що дійсно не проживає у зазначеному будинку тривалий час, а реєстрація у даному будинку їй потрібна для отримання соціальної допомоги на дитину інваліда, оскільки свого житла у неї не має. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не проживають у будинку дядька, однак, не знімаються з реєстрації в його будинку, оскільки проживають з чоловіками в будинках їхніх батьків без реєстрації. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклуванні Козятинської райдержадміністрації Вінницької області в судове засідання повторно не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідачі по справі є відповідно рідною сестрою та племінницями позивача, які зареєстровані в належному позивачу будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON] - з 24.11.2000 року; [PERSON] - з 11.01.1998 року; [PERSON]- з 01.09.2009 року, що підтверджується дослідженими оригіналом та копією будинкової книги на вищевказане будинковолодіння та довідкою №123 від 28.12.2016 року. Однак, фактично відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації, в будинку [PERSON] більше, як п?ять років, що підтверджується довідкою №123 від 28.12.2016 року та наданими в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2016 року. Реєстрація відповідачів за даною адресою порушує його майнові права та не дає змоги йому вільно розпоряджатись своїм правом власності, в тому числі, оформити житлову субсидію. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст. 405 ч. 2 ЦК України, згідно якої член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності за законом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мають. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 06. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу спадкоємців за законом належить [PERSON] син спадкодавця, який спадщину прийняв, [PERSON] -дружина спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] -сини спадкодавця відмовилися від спадкового майна на користь позивача, про що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved