Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2012 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 93. Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів, поглядів на життя та виконання обов`язків подружжя, через що неодноразово виникали конфліктні ситуації. З лютого 2016 року сторони проживають окремо, спілкуються виключно за допомогою телефонного зв`язку, спільне господарство не ведуть. Жодних шлюбних відносин між ними не підтримується, а тому подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим і строк на примирення просить не надавати. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.03.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, за участі його представника адвоката Яцюка М.В., позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Яцюк М.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду додатково пояснив, що з лютого 2016 року сторони разом не проживають, позивач виїхав за кордон, де має намір укласти шлюб з іншою особою. Зі слів позивача відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але жодних дій не вчиняє, а тому він звернувся до суду. Позивач на примирення не згоден. Судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, заслухавши думку представника позивача - адвоката Яцюка М.В., дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: встановлено, що 20.06.2012 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 93. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Згідно із даними свідоцтва про зміну імені від 23.07.2015 року серії [NUMBER] , 23.07.2015\~року [PERSON] змінила прізвище, ім`я, по батькові на « [PERSON] ». Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин.. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.\~110\~СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved