Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригоди. В обґрунтування позову вказано, що 10.09.2014 року стала дорожньо транспортна пригода. Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Розглянутий цивільний позов [PERSON], вимоги задоволено частково. З [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 63470,72 грн., 10\~000, 00 грн. за завдану моральну шкоду. Після набрання вище вказаним вироком законної сили позивач звернувся до відповідача ПАТ «Київський страховий дім» з заявою про здійснення йому страхової виплати в межах суми страхового відшкодування 50 000 грн. за завдану матеріальну шкоду та 5 000 грн. за завдану моральну шкоду. Листом за вих. №910 від 09.07.2015 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні страхового відшкодування з тих підстав, що задоволено позов у кримінальному провадженні, про відшкодування шкоди з [PERSON], а тому відсутні підстави для виплати страхових сум. Позивач просить суд стягнути на його користь з ПАТ «Київський страховий дім» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 55539,73 грн., моральної шкоди 5553,97 грн., яка складається з суми страхового відшкодування 50\~000 грн., суми морального відшкодування за полісом 5\~000 грн., та суми відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України, 3% річних за період з 07.07.2015 року по 07.11.2015 року, за матеріальну шкоду 616,44 грн., за моральну 61,65 грн., пеня становить за матеріальну шкоду - 5\~539,73 грн., за моральну - 553,97 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн. У судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на підстави вказані у позовній заяви. Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» позовні вимоги не визнала, пояснивши, що позивач безпідставно заявив позовні вимоги про відшкодування шкоди, так як на користь позивача сума матеріальної та моральної шкоди стягнута з винної особи. Позивач обрав спосіб захисту на відшкодування завданої шкоди шляхом звернення до суду з позовом до винної особи [PERSON], а тому відсутні підстави для задоволення аналогічних вимог до страхової компанії. Третя особа [PERSON] позов підтримав, вказав, що він виконує рішення суду по відшкодуванню завданої шкоди позивачу, так як з його заробітної плати утримуються відповідні кошти по виконавчому листу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить з наступного. Позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «Кіа Кіо» державшої реєстраційний № АЕ4533Н. 10.09.2014 року вказаний вище автомобіль стояв у другій смузі проїзної вул. Мусоргського в м. Кривому Розі навпроти будинку №2 в напрямку вул. Межпланетна. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Орель Кадет» державний реєстраційний номер 883-78АА по проїзній частині вул. Мусоргського в м. Кривому Розі в напрямку вул. Міжпланетна та наближаючись до автомобіля позивача проявив неуважність до дорожньої обстановки, не зменшив швидкості руху і здійснив небезпечний відворот руля вліво, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України та внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним вище автомобілем. Під час кримінального провадження [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та матеріальної шкоди. Згідно до позовної заяви від 11.03.2015 року, розмір матеріальної шкоди, за відновлення пошкодженого автомобілю, згідно до висновку експертизи складає 106\~489,08 грн., [PERSON] просив стягнути з [PERSON] частину матеріальної шкоди у сумі 63\~470,72 грн., моральної шкоди 25\~000 грн. та витрати на правову допомогу 6 000 грн. (а.с.38). Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по кримінальному провадженню № 212/12371/14-к [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто \~з [PERSON]М\~на користь\~[PERSON]\~матеріальну шкоду в сумі\~63 470, 72 грн., витрати на юридичну допомогу 6 000, 00 грн., моральну шкоду в сумі\~- 10 000\~грн., всього 79\~470, 72 грн. (а. с. 34-35). Після набрання вище вказаним вироком законної сили позивач звернувся до відповідача ПАТ «Київський страховий дім» з заявою про здійснення йому страхової виплати в межах суми страхового відшкодування 50 000 грн. за завдану матеріальну шкоду та 5 000 грн. за завдану моральну шкоду. 09.07.2015 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні страхового відшкодування з тих підстав, що позивач на власний розсуд обрав спосіб захисту порушених прав шляхом звернення до суду з вимогами щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди безпосередньо з заподіювана шкоди, що не суперечить чинному законодавству України (а.с.39). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 9 частиною 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50\~000, 00 грн. на одного потерпілого. Статтею 22 вище вказаного закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. З урахуванням вказаних норм ПАТ «Київський страховий дім» повинно було нарахувати позивачу суму страхового відшкодування. Стосовно розміру страхового відшкодування яке підлягає стягненню на користь позивача суд вказує наступне. Вироком суду за вказаним вище кримінальним провадженням встановлена сума матеріальних збитків, відповідно до висновку експертизи від 06.03.2015 року, яка проводилася в рамках кримінального провадження (а.с. 41-55), встановлена з урахуванням втрати товарної вартості 106 489,08 грн., а тому суд вважає, що доводи відповідача з приводу недоведеності позивачем розміру завданої шкоди є безпідставними. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно до ст. 12 вказаного Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Положенням ст. 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо - транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При цьому відповідно до положень п. 37.2. ст. 37 цього Закону, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. З вказаного суд приходить до висновку що страховому відшкодуванню підлягає сума 34\~157,69 грн. Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що сума матеріальної шкоди без втрати товарної вартості пошкодженого автомобілю позивача становить 95\~128,41 грн., згідно до висновку експерта від 06.03.2015 року (а. с. 41-55). Від вказаної суми слід відняти суму яка стягнута з винної особи [PERSON] за вироком суду 63\~470,72 грн. та розмір фрашизи 500 грн., що становить суму - 31\~157,69 грн. До вказаної суми слід додати витрати на проведення експертного дослідження пошкодженого автомобіля позивача та за проведення експертизи, а саме: 1 350 грн., 1200 грн., 450 грн., вказане підтверджується квитанціями, що маються у кримінальному провадженні. Відтак, сума до сплати складає 34\~157,69 грн. Щодо стягнення пені, 3 % інфляційних, то вказані вимоги суд вважає безпідставними і такими, що не узгоджуються з нормами права. Так, п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, відповідальність, зокрема за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня і розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Суд прийшов до висновку, що підстави для застосування вказаних вище положень щодо нарахування пені відсутні в силу наступного: Відповідно до положень п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial