Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 22 вересня 2001 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 73. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з квітня 2006 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини. З вересня 2014 року проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати із відповідачкою він буде приймати участь у вихованні та матеріального забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у нього другий, у відповідача перший. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач проти позову не заперечує, про що повідомили у телефонограмі від 18.01.2021 (а.с.14). Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 вересня 2001 року, який було зареєстровано Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 73 (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved