Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.11.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1492. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO] року народження. Зазначає, що причиною розпаду сім'ї є різні погляди на сімейне, спільне життя, відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, що призвело до припинення подружніх відносин та припинення ведення спільного господарства і відсутності спільного сімейного бюджету. Вказує, що вони як подружжя проживають окремо і на його думку, збереження сім'ї є неможливим, на примирення не погоджується, а тому, просить заявлені вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від позивача до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, доручивши право представляти його інтереси в суді адвокату [PERSON], який в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги його довірителя і також просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача - [PERSON], пояснення відповідача [PERSON], об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 02.11.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1492 (а.с.4). Від спільного проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом крім наведеного, установлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно, що не заперечувалося в засіданні відповідачем. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, ґрунтуються на законі, а тому шлюб зареєстрований 02.11.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1492, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved