Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики зазначив, що 26 вересня 2014 року відповідач позичив у позивача 33000,00 гривень. На підтвердження укладення договору позики та його умов була представлена розписка, яка посвідчує передання відповідачу вищевказаної грошової суми. Відповідно до розписки, відповідач зобов'язався повернути позику до 01.01.2015 року. На даний час відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 33000,00 гривні боргу. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та за письмовою згодою позивача ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 26 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача позику у розмірі 33000,00 гривень. Даний факт підтверджується розпискою в якій [PERSON] зазначив, що 26 вересня 2014 року він отримав від [PERSON] позику в сумі 33000,00 гривень, та зобов'язується повернути позику до 01.01.2015 року, яку власноручно підписав. Проте на даний час відповідач, покладені на нього зобов'язання, згідно розписки не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість рече того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу позику в сумі 33000,00 гривні. З цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 625,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved