Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У позові вказував, що 23.10.2017 року, близько 10 год.20 хв. [PERSON] разом з ним перебував у магазині «Продукти», що по проспекту Володимирському, 128 в м. Лубни Полтавської області, де він в ході розрахунку за продукти харчування розрахувався належною йому банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , при цьому ввів ПІН-код даної картки, а [PERSON] , знаходячись поряд, помітив та запам`ятав даний ПІН-код. В подальшому [PERSON] таємно викрав з його барсетки належну йому банківську картку і 23.10.2017 року таємно зняв з неї і викрав належні йому грошові кошти в сумі 3200 грн. Прохав суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.185 КК України, матеріальну шкоду в розмірі 4 587, 96 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Колєсніков О.А. не з`явилися, звернулися до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої здоров`ю в розмірі 1387,96 грн. задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду від 12.09.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком на один рік. В ході розгляду кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст. 185 КК України, до початку судового розгляду потерпілим [PERSON] було заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення. Позов був мотивований тим, що потерпілий є інвалідом ІІ групи, йому протипоказані психічні навантаження, але у зв`язку з вчиненим щодо нього злочином він тривалий час відчував глибокі душевні страждання, що призвело до необхідності пройти стаціонарне лікування у неврологічному відділенні Лубенської КЦМЛ у період з 27.12.2017 року по 05.01.2018 року. Під час лікування потерпілий витратив на придбання ліків 1387,96 гривень. Крім того, [PERSON] вказував, що зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в 50000 гривень. Всього [PERSON] прохав стягнути з обвинуваченого 4587,96 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. В подальшому потерпілий збільшив розмір заявлених позовних вимог. Прохав також стягнути з [PERSON] витрати на рентген в сумі 59 гривень та додаткові витрати на придбання ліків в сумі 460,66 гривень. Всього [PERSON] прохав стягнути з обвинуваченого 5107,62 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. Вищевказаним вироком суду від 12.09.2018 року було частково задоволено цивільний позов [PERSON] до [PERSON] і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 200 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, залишено без розгляду, оскільки така шкода не випливала з пред`явленого обвинувачення. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 06.04.2021 року на підставі п.3 ч.1 ст.255 КПК України закрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в частині позовних вимог заявлених до [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди та щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3200 грн. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вирок Лубенського міськрайонного суду, яким [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, набрав законної сили 05.02.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення шкоди завданої здоров`ю потерпілого, яка полягає у витратах на лікування, під час винесення вищевказаного вироку були залишені без розгляду в межах кримінального провадження, оскільки така шкода не випливала з пред`явленого обвинувачення. На даний час, звертаючись до суду з даним позовом позивачем, на підтвердження понесених ним витратах на лікування в сумі 1387,96 грн., надано суду копії чеків на придбання медикаментів на вищевказану суму а також надано копію виписки 13519/1632/16 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення(надалі за текстом - Виписка), з якої вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 27.12.2017 року по 05.01.2018 року з діагнозом: стійкі наслідки перенесеної ЧМТ(25.05.03)забою г/мозку ІІІ ст., здавлення субдуральною гематомою(оперований 31.05.03) зліва, 04.06.03 р. - операція повторно праворуч - видалення гематоми, субарахноідального к/в, ускладенений періпахіменінгітом з помірним лівобічним геміпарезом, з дефіцитом черепа до 2,5 см праворуч(3 отвори), зліва 1.5 см -1 отвір, з стійким цефальгічним с-мом, в/атактичним помірно-вираженим с-мом, вираженим а/невротичним. Суд звертає увагу, що у розділі 7 Виписки «Короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці» мається напис лікаря «Погіршення стану здоров`я з жовтня 2017 року, після нервового перевантаження», що з врахуванням вчинення [PERSON] 23.10.2017 року злочину проти [PERSON] , свідчить про взаємозв`язок між протиправними діями (крадіжкою) і спричиненими негативними наслідками таких дій(погіршенням стану здоров`я позивача). Як вбачається з приписів ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого,: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Отже, з матеріалів справи вбачається наявний склад цивільного правопорушення для притягнення особи відповідача до цивільної відповідальності, а саме: 1)протиправний характер поведінки (дій чи бездіяльності) особи, на яку передбачається покласти відповідальність; 2)наявність у потерпілої особи шкоди або збитків; 3)причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника і наступними шкідливими наслідками; 4) вина правопорушника. Зважаючи на вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення понесених ним витратах на лікування в сумі 1387,96 грн. підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п.п 6,9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави за ставкою, визначеною Законом № 2629-VIІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Outcome: approved