Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку №5 по провул.. Білогородському, м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, разом з ним в будинку зареєстрований його син - [PERSON] та його малолітні діти. Відповідач не є власником спірного житла , не сплачує кошти за оплату житлово-комунальних послуг, не надає кошти на утримання житла.Також, в зв»язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі він не може належним чином розпорядитись своїм майном як власник. З січня 2014 відповідач разом із сім»єю покинув будинок та виїхав на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим. Тому просив визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку №5, провул.. Білогородський, м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області. Зобов»язати Києво-Святошинський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будинку №5, провул.. Білогородський, м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області. В судове засідання позивач не з»явися, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність. Відповідачі в судове засідання, не з»явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №5 по провул.. Білогородському, м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008. В спірному будинку разом з позивачем зареєстрований відповідач син позивача, та його малолітні діти, що підтверджується копією запису в будинковій книзі. З січня 2014 відповідач разом із сім»єю добровільно покинув будинок, зібравши всі особисті речі та переїхав на постійне проживання в інше місце, що підтверджується актами депутата від 06.08.2014, 16.09.2014, 06.10.2014, 10.11.2014, 10.12.2014, 12.01.2015 та 24.02.2015. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії яка порушує право та інше. Ст. 71 ЖК України передбачено, що за відсутності члена сім»ї за ним зберігається право на житлове приміщення на протязі шести місяців, якщо він відсутній та не проживає на даній житловій площі з поважних причин. Якщо член сім»ї не проживає на даній житловій площі більше шести місяців без поважних причин то він втрачає право на користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 316 - 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обовязкової реєстрації такого права. За правилами ст.. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене на підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved