Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що він є сином [PERSON], яка померла 12 лютого 2016 року у м. Донецьку. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул.. Нікітіна, буд. 10 та внесків. До та після смерті матері в вищезазначеному будинку проживає він. Позивач вказує, що на даний час у нього немає можливості оформити його спадкове майно, так як він не звернувся у встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини, оскільки мати померла на території ДНР, тобто на території непідконтрольній Україні, що перешкодило йому вчасно звернутися до нотаріуса. Він зміг виїхати на підконтрольну територію лише 09 вересня 2016 року для звернення до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з ціллю встановлення факту смерті матері, та отримання свідоцтва про смерть. При звернені до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що зазначені ним обставини є поважними та є підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], відтак просить позов задовольнити та визначити йому строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно принципу диспозитивності цивільного процесу позивач сам визначає предмет позову, з яким звернутися до суду і підстави на його обґрунтування. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 519041, виданого Пролетарським бюро РАЦС м. Сталіно, 09 січня 1961 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10), Згідно копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-НО № 429765, виданого Пролетарським відділом РАЦС м. Донецька, 26 травня 1977 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с 12). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12 лютого 2015 року [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 181796, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, 05 вересня 2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с 14). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 495601, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області від 04 жовтня 2010 року, [PERSON] помер 04 жовтня 2010 року про, що зроблено відповідний актовий запис № 1003 (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть ДНР № 016648, виданого Будьоннівським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції [PERSON] Народної Республіки від 12 лютого 2016 року, [PERSON] померла 11 лютого 2016 року про, що зроблено відповідний актовий запис № 150 (а.с. 9). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 вересня 2016 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка Плотки Должанського району Орловської області Російської Федерації померла 11 лютого 2016 року у м. Донецьку (а.с. 16) та видано свідоцтво про смерть серії І-НО № 963431 від 15 вересня 2016 року, згідно якого [PERSON], померла 11 лютого 2016 року, актовий запис № 1944 (а.с. 17). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 вересня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий, який знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Нікітіна, 10, після смерті [PERSON], у звязку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що причиною пропуску позивачем встановленого законодавством строку для подання заяви на прийняття спадщини були бойові дії на території м. Донецька і проведення антитерористичної операції, внаслідок яких державні установи міста не працювали та на теперішній час не працюють, оскільки Указу Президента України про завершення антитерористичної операції наразі немає. Суд визнає вищезазначені обставини, які стали підставою пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини - об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, а тому є достатні підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved