Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 27.01.2021 за № 15355, про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 55839,93 гривень. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем, оскільки виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, а відтак на документі, який не передбачений переліком № 1172; стягувачем було значно завищено суми вимоги, які були пред`явлені Позивачу, зокрема сума боргу, на яку нараховувалися штрафні санкції; стягнення заборгованості та розрахунок суми штрафних санкцій здійснювалося не відомо за який період; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання не можуть бути стягнуті, оскільки за своєю природою вони є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків)кредитора від зміцнення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів; при укладання кредитного договору не було дотримано письмової форми; до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) пропущено строк позовної давності. 15.09.2021 представником відповідача поданий відзив на позов, в якому він позов не визнав, посилаючись на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. А подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру. Крім того, законодавцем не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу на наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів. Треті особи пояснення щодо позову та відзиву не надали. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19.04.2021 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду м. Запоріжжя. Ухвалою від 15.06.2021 позовна заява була залишена без руху, а відповідачу був визначений строк для усунення її недоліків. У визначений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті позивачем. Ухвалою від 23.07.2021 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 18.10.2021 позов забезпечено шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису. Ухвалою від 10.11.2021 за клопотанням представника позивача у приватного виконавця Мельника Ю.А. витребувана копія спірного виконавчого напису. Витребуваний судом доказ наданий суду 19.11.2021. Позивач та його представник адвокат Колесник В.М. в судове засідання не з`явились. Представником позивача подана заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились. Були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитної лінії зі встановленим кредитним лімітом в межах 75000 гривень на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі встановленому умовами Договору, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку. Згідно з Випискою з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] станом на 15.01.2021 мав заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 55189,93 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 25051,08 гривня, заборгованості за процентами та комісією - 30138,85 гривень. 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 15355, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» по Кредитному договору № 630026474 від 27.09.2013 у сумі 55189,93 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 16.01.2019 по 15.01.2021. Сума заборгованості складає 55189,93 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 25051,08 гривня, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 21056,26 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 9082,59 гривні. Сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 650,00 гривень, а всього 55839,93 гривень. 01.02.2021 представник ТОВ «Вердикт Капітал» Кузьомко В.М. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича з заявою про відкриття виконавчого провадження по спірному виконавчому напису. Постановою приватного виконавця від 11.02.202104 відкрито виконавче провадження № 64459280, в результаті якого 11.02.2021 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 362 гривні, сплачений позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved