Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у зустрічах з дитиною, участі у її вихованні та визначенні днів побачень. Свій позов мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.09.2010 року до 17.06.2013 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька проживає з матір'ю - [PERSON] З того часу у них постійно виникають конфлікти з приводу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON]. Вказує, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, не дозволяє бачитись та спілкуватися з дитиною. Вважає, що дії відповідачки у чиненні перешкод у спілкуванні з дитиною порушують його права як батька дитини. Вжиті ним заходи по вирішенню питання через службу у справах дітей не дали бажаного результату. Просить усунути перешкоди у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], встановити для нього дні та час побачень з донькою щоденно по одній годині у зручний для відповідачки час та щопонеділка з 09.00 год. до 20.00 год. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила при винесенні рішення врахувати заперечення на позов. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку із відсутністю предмета спору. Представник служби у справах дітей Луцької міської ради Шульган Ф.П. в судовому засіданні покладався на розсуд суду з приводу визначення порядку участі у вихованні дитини, вказавши, що рішенням служби у справах дітей Луцької міської ради № 45 від 22.11.2013 року визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON]. Оскільки враховуючи відносини, які склались між батьками, доречно надати можливість батьку відвідувати доньку 2-3 рази на тиждень протягом 2-3 год., за домовленістю між сторонами навіть 4-5 днів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Шлюб між сторонами було розірвано 17.06.2013 року. Малолітня [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу проживає з матір'ю - [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні між батьками дитини після розлучення склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22.11.2013 року за зверненням [PERSON] Службою у справах дітей Луцької міської ради було прийнято рішення № 45 (а.с. 7), яким визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON]: щопонеділка з 11.00 год. до 12.30 год., щочетверга з 18.00 год. до 19.00 год. у присутності матері дитини - [PERSON]; зобов'язано [PERSON] чітко дотримуватися визначених годин побачень та рекомендацій матері щодо режиму раціонального відпочинку дочки; зобов'язано матір дитини - [PERSON] не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дочки та завчасно попереджати про можливість та причини зміни у визначеному порядку зустрічей. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що матір'ю дитини [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з малолітньою дочкою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині усунення перешкод з боку відповідача у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дочкою, суд приходить до висновку, про можливість визначити [PERSON], батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] Враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самої дитини, а тому суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітньою дочкою [PERSON] без присутності матері, але в обмежений час. Тому суд, з врахуванням віку та стану здоров'я дитини вирішує встановити відповідні дні та час для спілкування дитини з батьком з відвідуванням дитиною його місця проживання. Суд вважає доцільним встановити щотижня по понеділках з 11.00 год. до 14.00 год. та четвергах з 17.00 год. до 19.00 год. з правом безперешкодного відвідування дочкою місця його проживання.

Outcome: partial