Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 27 по вул. Калініна (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Відповідач по справі [PERSON] є його донькою, вона зареєстрована в будинку, але фактично не проживає з 2014 року і у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 27 по вул. Калініна (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відзив на позовну заяву не скористалась. Клопотань про відкладення слухання справи від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не зявилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2017 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.06.2004 року, копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно будинок № 27 по вул. Калініна (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області на праві приватної власності належить [PERSON]. (а.с.9-12) Відповідно до довідки Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 764 від 01.10.2018 року та акті, складеного депутатом сільської ради [PERSON], в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] від 01.10.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області, але фактично в ньому не проживає. (а.с.13-14) Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджений поясненнями свідки [PERSON] і [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивача за адресою: вул. Шкільна, буд. 27 в с. Республіка, Нікольського району, Донецької області прописана його донька [PERSON], але фактично з 2014 року в ньому не проживає, речей, що їй належать в будинку не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку вона не несе, її реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у неї прав на житло, в якому вона зареєстрована, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні [PERSON] будинком № 27 по вул. Калініна (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області, визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 27 по вул. Калініна (нині Шкільна) в с. Республіка, Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved