Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 22 лютого 2009 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 206. Від даного шлюбу у них народилась донька Дарина, [INFO]. Вказує на те, що не підтримують подружніх стосунків, спільне життя з відповідачем не склалося, втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного, шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та [PERSON], розірвати. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, вказував, що примирення між ним та відповідачем неможливе. В судовому засіданні відповідач не заперечувала щодо задоволення позову,просила шлюб розірвати, вказувала, що примирення неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 206. (а. с. 3). Від даного шлюбу у них народилась донька Дарина, [INFO]. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5\~постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16\~Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю\~встановлено, що проголошена\~ Конституцією\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують у звязку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, різних поглядів на життя, шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторін щодо збереження сімї, та, з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved