Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить : -Визнати за [PERSON], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок (А1) загальною площею 40,6 кв.м., з якої житлова становить 18,5 кв.м., та господарські будівлі: літня кухня (Б), сарай (В) які розташовані за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вулиця Лесі Українки, 12, який до дня смерті належав [PERSON], яка померла 03.09.2017 року. -Визнати [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,40 га. що розташована на території с. Більськ, [PERSON] сільської ради, цільове призначення якої: - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - для ведення особистого селянського господарства, яка до дня смерті належала [PERSON], яка померла 03.09.2017 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ №014489 виданого 07 листопада 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, від 02.03.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №132. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Більськ, вул. Лесі Українки, 12 Котелевського району Полтавської області та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. 04 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до в.о. завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок та вказаної земельної ділянки площею 0,40 га., які до дня смерті належали померлій [PERSON], яка померла 03 вересня 2017 року. Проте [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючого документа на будинок, а також\~не надано\~витяг із\~Державного земельного\~кадастру на\~вищезазначену земельну\~ділянку (а.с. 13) Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 14 травня 2018 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.06.2018 року (а.с. 42-43). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але надав до суду заяву від 01.06.2018 року, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 56). Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України,\~в якому\~ просять\~суд \~провести судове\~засідання без\~участі \~їхнього представника\~зазначивши,\~що позовні\~вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 50-53). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-56), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~[PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 травня 1961 року, ІІІ-УР №037756, про що зроблено 12 травня 1961 року відповідний запис за №26 (а.с. 11). 03 вересня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №362386 виданого 05 вересня 2017 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що 05 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 220 (а.с. 12). Після смерті померлої [PERSON] залишився заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою Котелевського району Полтавської області 14.08.2002 року за реєстровим № 124, відповідно якого «належний на праві власності жилий будинок в селі Більськ Котелевського району Полтавської області, а також належне мені право на земельну частку /пай/ в розмірі 4,34 га посвідчене сертифікатом серія ПЛ №0129546 на право на земельну частку /пай/ виданого Котелевською райдержадміністрацією 11 листопада 1996 року №331, та на всі належні мені на праві особистої власності грошові заощадження з відповідними процентами, що знаходяться в ощадній касі №6263/013 по рахунку №3181, 91551817, а також все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде мені належать на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своєму синові [PERSON].» (а.с. 24). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. До складу спадкового майна померлої увійшов житловий будинок що знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки, 12 та земельна ділянка площею 0,40 га, що розташована на території с. Більськ, [PERSON] сільської ради, Котелевського району, Полтавської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. У відповідності до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ №014489 від 07 листопада 2000 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 02 березня 1995 року передали у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Більськ, [PERSON] сільської ради Котелевського району, Полтавської області (а.с 23). При цьому, з вказаного державного акту вбачається, що земельна ділянка була надана з цільовим призначенням для ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~ тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою\~чергу відповідно\~до вимог\~п.\~а ч.3\~ст.\~22\~ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач позбавлений можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлої отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Житловий будинок померлої [PERSON], який розташований за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки було придбано останньою у [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі продажу від 23 серпня 1984 року за реєстровим №13, оригінал якого було втрачено спадкодавцем (а.с. 25, 28-29). У відповідності до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 26.03.2018 року по інвентаризаційній справі № 41125 що розташований за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки 12, виданий ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» характеристика будинку та господарських будівель є: житловий будинок (А1) загальною площею 40,6 кв.м., з якої житлова становить 18,5 кв.м., та господарські будівлі: літня кухня (Б), сарай (В) (а..с 15-19). Статтями 1216-1217 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. \~ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори № 422/01-16 від 16.05.2018 року, в спадковій справі № 104/2017 на майно [PERSON], померлої 03.09.2017 року знаходиться заява: про прийняття спадщини за заповітом від 14.08.2002 року, посвідченого секретарем Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 303, що надійшла від [PERSON], сина померлої. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців відсутні. (а.с. 49). Позивач бажає оформити право власності в установленому законом порядку. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ \~Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець на майно померлої [PERSON] , дійсно має законне право на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, яке до дня смерті належало [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved