Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12.10.2013 Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 167. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що шлюб з відповідачем вони укладали двічі: 25.03.2005, який потім було розірвано 20.05.2005 та повторно 12.10.2013. В першому шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з відповідачем. Зазначив, що шлюбних стосунків між ним та відповідачем немає з травня 2020 року, а з грудня 2020 року вони проживають окремо, з того часу відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї зазначає відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, ведення господарства, виховання сина. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, наміру зберігати її він не має. Зазначив, що питання розподілу сумісно нажитого майна будуть вирішувати добровільно. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 27.01.2021. Ухвалою від 06.04.2021 за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення, провадження у справі було зупинено до 06.06.2021. Ухвалою від 07 червня 2021 суддя поновив провадження у справі. Після поновлення провадження в судове засідання, призначене на 16.06.2021 позивач не з`явився, раніше надсилав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що бажає зберегти сім`ю, оскільки у них спільний син, вона бажає, щоб він брав участь у його вихованні. При цьому зазначила, що за час, наданий судом для примирення, вони зустрічалися з позивачем лише один раз, і примирення між ним не відбулося. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 березня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 167. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Шлюбні стосунки між сторонами припинено у травні 2020 року, з грудня 2020 року сторони спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, чого відповідач не заперечувала. Згідно з положеннями ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спору щодо місця проживання неповнолітнього сина у сторін немає, питання його утримання в цьому позові не вирішується, майновий спір у цій справі не заявлено. Суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує з травня 2020 року, спільно господарство не веде з грудня 2020 року. Незважаючи на те, що відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, суд враховує, що позивач вважає, що збереження сім`ї недоцільно, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказані позивачем обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки сімейні відносини між сторонами у справі припинено, сторони тривалий час спільно не проживають, не спілкуються, сумісне господарство не ведуть, а тому приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки зі свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач під час реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, після розірвання шлюбу її прізвище залишається « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, задовольняючі позовні вимоги, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved