Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 30.01.2018 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 21.01.2017 року, складеною та підписаною особисто відповідачем. Також, 11.09.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 30.12.2019 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 11.09.2017 року, складеною та підписаною особисто відповідачем. Оскільки грошових коштів відповідач позивачу не повернув, то позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача загальну суму боргу в розмірі 400 000,00 грн.. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав і не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 21.01.2017 року, складеною та підписаною відповідачем, згідно умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 250 000,00 грн., які зобов`язався повернути позивачу до 30.01.2018 року. 11.09.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 11.09.2017 року, складеною та підписаною відповідачем, згідно умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн., які зобов`язався повернути позивачу до 30.12.2019 року Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Доказів повернення грошових коштів позивачу в розмірі 250 000,00 грн. та в розмірі 150 000, грн. відповідачем не надано. Відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 250 000,00 грн. за договором позики від 21.01.2017 року та основного боргу в розмірі 150 000,00 грн. за договором позики від 11.09.2017 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у загальному розмірі 400 000,00 грн. Згідно ст. 142 ЦПК України У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved