Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом 03.04.2017 року, в якому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.10.2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 839. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що в період перебування сторін в шлюбі 19.02.2010 року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 10.02.2017 року у звязку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. Вважаючи, що примирення між подружжям та збереження шлюбу на майбутнє неможливі, [PERSON] просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, предявлені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно заяви просила справу розглянути за її відсутності, предявлені вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище «Бузакова». Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 839 (а.с.6). Від шлюбних стосунків сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як вказувала позивач, що визнано відповідачем, дитина проживає з [PERSON], спір про визначення місця проживання сина між сторонами відсутній. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 092847 від 27.10.2007 року (а.с.6) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «Бузакова» на «Гажа», яке після розірвання шлюбу просить відновити. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 27.10.2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 839 розірвати, та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «Бузакова», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved