Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, зняття відповідача з реєстраційного обліку. В обгрунтування позову зазначив, що йому на праві власності належить квартира. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка за даної адресою не проживає. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], від позовної вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача відмовився, просив позов задовольнити, підтвердив, що домовленості меж ним та відповідачем щодо права користування житлом за адресою: [ADDRESS], відсутні, пояснив, що прописав відповідачку на її прохання, у його квартирі вона не проживала. На даний час місце проживання відповідачки позивачеві невідоме, її реєстрація перешкоджає позивачеві у здійсненні права власності в повному обсязі, він вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Наразі він є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки його дружина [PERSON] померла. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я» від 05.06.2014 року № 42 (1535), оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про правовласності на житло № С-721 від 03 березня 2000 року на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Дніпропетровській області, отриманими на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідач зареєстрований за даною адресою з 24 вересня 2013 року. Судом на підставі пояснень позивача встановлено, що відповідач з жовтня 2013 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS], з жовтня 2013 року по теперішній час підтверджується актом від 13 березня 2014 року. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, судом встановлений факт відсутності відповідача за адресою: [ADDRESS], без поважних причин. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній кватирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідачка втратила право користування зазначеним житлом. За таких обставин позовні вимоги про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу ДМС згідно закону.

Outcome: approved