Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що з 17.09.2014 року перебуває в зареєстрованому Виконкомом Ювілейної селищної ради міста Луганська Луганської області шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що примирення між ними не можливе. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. (а.с. 26). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 186501 від 17.09.2014 р., між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], було зареєстровано Виконкомом Ювілейної селищної ради міста Луганська Луганської області шлюб, актовий запис № 37 (а.с. 3). Згідно матеріалів справи спільне життя у позивача з відповідачем не склалося тому, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільні діти відсутні. Разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що примирення між ними не можливе. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved