Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, 10.12.2017 року [PERSON] позичив [PERSON] гроші у сумі 3000 доларів США терміном до 30.07.2018 року, що підтверджується розпискою відповідача. Згідно довідки банку від 02.10.2018 року офіційний курс Національного Банку України становить 28, 2127 грн за 1 долар США. Відповідач до моменту подачі позову, а саме до 03.10.2018 року добровільно борг не повернув, тому позивач змушений в такому випадку звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність без фіксування технічними засобами, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Суд розглядає справу відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування справи технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що 10.12.2017 року [PERSON] позичив [PERSON] гроші у сумі 3000 доларів США терміном до 30.07.2018 року, що підтверджується розпискою відповідача. Згідно довідки банку від 02.10.2018 року офіційний курс Національного Банку України становить 28, 2127 грн за 1 долар США. Відповідач до моменту подачі позову, а саме до 03.10.2018 року добровільно борг не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до умов наданої відповідачем розписки валютою зобов'язання є еквівалент доларів США, а отже зобов'язання повинно бути виконано саме у гривневому еквіваленті. Відповідач до моменту подачі позову, а саме до 18.07.2018 року добровільно борг не повернув. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України ..на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності з неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В супереч вказаним вимогам на даний час договор позики не виконаний. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Таким чином, беручи до уваги вищевказане, той факт що відповідач до цього часу не повернув суму боргу за розписками, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved