Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 03.05.1997 Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, судові витрати покласти на позивача. Позивач зазначив, що вони з відповідачкою від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що шлюбні відносини з відповідачем поступово погіршувалися та на даний час фактично припинилися, вони мають діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю, тому примирення позивач вважає неможливим. 07.09.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12.11.2020 до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , якою відповідач позов визнала, просила розірвати їх з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », справу розглянути за відсутності відповідачки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.05.1997 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що був зроблений відповідний актовий запис № 239 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 24.10.2006). На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися і сторони не мають наміру відновляти стосунки. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукали сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved