Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив припинити стягнення аліментів з 25.04.2016 р. з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини; виконавчий лист № 2-336/2011 виданий Макарівським районним судом Київської області 15.02.2011 р. відкликати; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття сина. В обґрунтування позову посилався на те, що згідно виконавчого листа № 2-336/2011, виданого Макарівським районним судом Київської області 15.02.2011 року, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття. У зв'язку з тим, що їх спільний син з 25.04.2016 року та по даний час проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, мати дитини матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому стягнення аліментів з нього на користь відповідачки з 25.04.2016 р. вважає безпідставними, оскільки кошти витрачаються не за призначенням. Ухвалою суду від 06.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз'яснено порядок його подачі згідно ст. 178 ЦПК України. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщено 06.09.2018 року, а також рекомендованим поштовим відправленням за останньою відомою адресою проживання. Копію ухвали суду від 06.09.2018 року та позовну заяву з додатками відповідач отримала 02.10.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104264944, у встановлений судом строк, подала відзив на позов, докази його надсилання позивачу. У відзиві відповідач спростовує обставини, викладені позивачем у позові та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. 19.10.2018 р. позивач отримав відзив відповідача на позов, про що свідчать результат відстеження по Укрпошті за № 4302517755940, проте у встановлений судом строк, відповідь на відзив не подав. Поряд з тим, викладені у відзиві обставини суд не може прийняти до уваги з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ч. 3 ст. 83 ЦПК України) Відповідно до ст. 78 та ст. 95 ЦПК України для того щоб бути допустимим доказом будь-який документ повинен бути залучений до матеріалів справи або в оригіналі або із відміткою про засвідчення копії документа, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України визначено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Хоча ксерокопії документів, надані відповідачем на підтвердження обставин, викладених у відзиві, і можна вважати належними доказами, проте вони не можуть бути допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування (письмові докази надані відповідачем не засвідчені відповідно до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України, а саме не місять і ні підпису відповідача, а ні дати засвідчення). Аналогічна правова позиція щодо допустимості доказів викладена зокрема у поставі Верховного Суду у справі №904/8549/17 від 11.07.2018 року. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 12.07.2017 року (а. с. 8). Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.05.2011 року (а.с. 9). Згідно виконавчого листа № 2-336/2011, виданого Макарівським районним судом Київської області 02.10.2012 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.07.2010 року та до повноліття дитини (а.с. 10). Згідно довідки № 458, виданої 23.07.2018 року виконкомом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований з 25.04.2016 року по даний час за адресою: [ADDRESS]. Дитина проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні (а.с. 11). Згідно довідки про склад сім'ї № 444 від 18.07.2018 року, виданої Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], до складу сім'ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] - син. Дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с. 12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 272 від 18.07.2018 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 25.04.2016 року по теперішній час (а.с. 13). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 23.07.2018 року та від 03.08.2018 року на підставі заяви [PERSON], проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено проживання та реєстрацію [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за даною адресою. Також, згідно вказаних Актів, для дитини створені всі необхідні умови для проживання, стосунки в сім'ї доброзичливі панує взаєморозуміння та повага (а.с. 14-15). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України та та Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 197 ч. 2 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 273 ч. 4 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що позивач за рішенням суду сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Також судом встановлено, що з 25.04.2016 року дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Оскільки доводи позивача про зміну обставин, що впливають на сплату визначених судом аліментів, а саме про те, що син з 25.04.2016 проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, та як вказав позивач, та що не спростувала відповідач, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів з відповідач підлягають задоволенню. Поряд з тим, оскільки припинення стягнення аліментів відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України, відбувається на підставі позову, з яким [PERSON] звернувся до суду 10.08.2018 року, тому суд вважає, що припинити стягнення аліментів слід саме з моменту звернення до суду, а не з 25.04.2016 року, як просив позивач. Щодо вимог про відкликання виконавчого листа, то вони не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати і відсутні особи, які їх понесли. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial