Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 2002 року проживає за адресою [ADDRESS] доглядає за житлом , проводить його поточні ремонти та обробляє земельну ділянку. Вказане домоволодіння належало на праві власності [PERSON] , що підтверджується записами по господарських книг. [INFO] [PERSON] померла . Її син [PERSON] оформив спадкові права на зазначене домоволодіння,\~ після чого виїхав до м. Липецьк РФ., в даний час помер .\~ З 2002 року по теперішній час він, позивач, відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується домоволодінням за адресою [ADDRESS] , яке складається з будинку та господарських споруд.\~ Його право володіння та користування нерухомим майном ніким не оспорюється, а тому вважає, що наявні законні підстави для визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним, [PERSON] , право власності за набувальною давністю на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке складається з будинку літ. А-1 загальною площею 77, 6 м. кв., житловою площею 38,8 м. кв. із господарськими будівлями , а саме сарай літ. Б, два навіси літ. В,Г, огорожі N, погребу ПГ, вбиральні літ. У. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує (а.с. 8). Відповідач Дубовицька сільська рада Кролевецького району Сумської області в судове засідання свого представника не направила, надавши заяву про проведення судового засідання за відсутності представника, позов визнає у повному обсязі (а.с.61). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] відповідно до записів по господарських книг належав [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області від 19.09.2020 року (а.с. 14). [INFO] в м. Липецьк РФ померла [PERSON] , актовий запис №403, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] \~ після смерті [PERSON] видано [PERSON] державним нотаріусом Кобиляковою В.С. , зареєстровано в реєстрі № 1505 (а.с.15). [PERSON] помер [INFO] в м. Липецьк РФ, актовий запис №942, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 63). Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.06.2021 року (а.с.64). [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації з жовтня 2005 року по [ADDRESS] , утримує та ремонтує житловий будинок , обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дубовицької сільскої ради\~ від 17.09.2020 року (а.с.17). Факт користування позивачем зазначеним будинком підтверджується копією договору на постачання електричної енергії , копією особового рахунку , квитанціями про сплату, копією податкового повідомлення рішення про сплату земельного податку (а.с. 18-21). З викладеного вбачається, що позивач [PERSON] з жовтня 2005 року\~ проживає в [ADDRESS] , володіє\~ та користується будинком з господарськими спорудами. Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» від 4 вересня 2020 року № 481 право власності на житловий будинок з господарським спорудами\~ в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.22). Згідно технічного паспорту КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» домоволодіння за адресою [ADDRESS] складається з будинку літ. А-1 загальною площею 77, 6 м. кв., житловою площею 38,8 м. кв. із господарськими будівлями , а саме сарай літ. Б, навіс літ. В, навіс літ. Г, погріб літ. пг., вбиральні літ. У. огорожі літ. № (а.с.23-25). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої, другої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила даної норми про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] з жовтня 2005 року добросовісно заволодів домоволодінням за адресою [ADDRESS] , і відкрито та безперервно володіє вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десять років, нерухоме майно фактично не має власника, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved