Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 29 грудня 2012 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом № 156. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в них з відповідачкою склалися різні погляди на життя, відповідачка нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають спори та непорозуміння, конфліктні ситуації в результаті чого вони припинили сімейно шлюбні стосунки. Позивач також зазначає, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що відповідно до вимог ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що підтримує свої позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 156, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного, примирення між ними стало неможливим, що видно із їх заяв, які вони подали до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачкою позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved