Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука із позовною заявою до відповідачів в якій просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь сплачені ним за отримання юридичної допомоги у кримінальній справі про його обвинувачення. Позовні вимоги в цій частині мотивовано тим, що у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності позивачем були проведені витрати на правову допомогу з метою захисту своїх прав в розмірі 50000 тис. грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Собина П.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити, справу розглядати без їх участі. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 17.03.2015року залучено до участі в справі в якості відповідача прокуратуру Полтавської області. Представник відповідача прокуратури Полтавської області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, через те, що у нього маються сумніви щодо дійсної сплати виправданим такої суми коштів, оскільки таких великих доходів останній не має. Крім цього вирок оскаржено в касаційному порядку, тому стягнути кошти на даний час неможливо через відсутність остаточного рішення у справі. Представник Кременчуцького УМВС України в Полтавській області в судове засіданні не з*явився, направив заперечення до суду, прохав суд справу розглянути без їх участі та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Державної казначейської служби в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.09.2012року заступником начальника СВ Крюківського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] по факту збуту наркотичних засобів за ст..307 ч.2 КК України. 15.09.2015року також було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] по факту збуту наркотичних засобів за ст.307 ч.2 КК України. 14.09.2015року [PERSON] було затримано в порядку ст.115КПК України. 29.10.2012року було складено обвинувальний висновок відносно [PERSON] по обвинуваченню у вчиненню злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України. 29.10.2012року кримінальна справа направлена до Крюківського районного суду м.Кременчука. 22.05.2013 року [PERSON] був звільнений з під варти на підставі постанови Крюківського районного суду м.Кременчука. 26.12.2013року постановою прокурора м.Кременчука було змінено кваліфікацію з ст.307 КК України на ст.309 ч.1 КК України. Вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27.06.2014року [PERSON] визнано невинним та виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 жовтня 2014року вирок Крюківського районного суду м.Кременчука від 27.06.2014року залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди виникає у випадках, передбачених законом. Згідно з ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 р. № 266/94-ВР (із змінами), підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до пункту 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовується сума, сплачена ним у зв'язку із наданням йому юридичної допомоги. У ч. 1 ст. 4 Закону зазначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до угоди про надання правової допомоги від 10.11.2012 року інтереси [PERSON] на усіх стадіях по кримінальному провадженню представляв адвокат Собина П.М., (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 630, затверджене рішенням Полтавської обласної кваліфікаційно-дисциплінарною комісії адвокатури від 23.10.2008 р. №10, а.с. 22 зворот). У додатках до угоди від 10.11.2012року які укладені 22.05.2013року, 11.12.2012року, 08.09.2014року,26.12.2013року вартість гонорару по даній угоді на час підписання акту становить 50000грн. Як вбачається з акту приймання-передачі виконаних робіт [PERSON] підтвердив повне виконання робіт згідно з угодою про надання правової допомоги від 10.11.2012 року та додатків до неї, претензій до виконаних робіт не має. Загальна вартість виконаної роботи становить 50 тис. грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового ордеру адвокатом Собина П.М. 20.10.2014 року прийнято від [PERSON] на підставі угоди від 10.11.2012 року -50 тис. грн. Факт одержання адвокатом Собина П.М. зазначених доходів відображений також на звороті 16-го аркуша Книги обліку доходів, розпочатого у 2012 році, оглянутого в судовому засіданні. Сума прийнятих адвокатом коштів 10.10.2014 року склала 50000 грн. В декларації Собина П.М. за 2014 рік ним задекларовано загальну суму доходу 150691.00 грн. Тому не заслуговують на увагу суду твердження представника відповідача прокуратури про сумніви щодо наявності у [PERSON] коштів в сумі 50000 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відшкодування шкоди слід провести у порядку, визначеному чинним законодавством, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Outcome: approved