Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 18.11.2013 р., відповідачі вчинили відносно нього злочин, а саме завдали йому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад його здоров'я. 16.01.2014 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області винесено Ухвалу, відповідно до якої кримінальне провадження N 12013090240000502 по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки він, як потерпілий у кримінальному провадженні, відмовився від обвинувачення. Відмова від обвинувачення була зумовлена тим, що відповідачі обіцяли відшкодувати завдану шкоду, проте цього не зробили. Внаслідок неправомірних дій відповідачів йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 1416, 05 грн., яка полягає в тому, що він перебував на стаціонарному лікуванні в Тлумацькій ЦРЛ і змушений був купляти медикаменти, та моральну шкоду в сумі 15000 грн., яка полягає в глибоких фізичних та душевних стражданнях через неправомірні дії відповідачів. Просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 1416,05 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди. Вказав на те, що [PERSON], на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, сплатив йому грошові кошти в сумі 700,0 грн. Зазначив, що згідно довідки з лікарні витратив на своє лікування 1416,05 грн., а також йому, як інваліду 2-ї групи, була завдана значна моральна шкоду, а тому, з врахуванням зменшених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 716,05 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач, будучи інвалідом ІІ групи дитинства, тяжко переживав та переживає своє побиття, йому завдано значної моральної шкоди, він був змушений лікуватись спочатку в лікарні, а потім амбулаторно, внаслідок побиття у нього порушились нормальні життєві зв'язки, тощо. Просила позов, з врахуванням зменшених позовних вимог задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали факт спричинення ними [PERSON] тілесних ушкоджень, проте просили в задоволенні позову відмовити. [PERSON] вважає, що його діями спричинену позивачу матеріальну шкоду він відшкодував, оскільки сплатив [PERSON] 700,0 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування. Пояснив, що бійку спровокував саме [PERSON], оскільки останній почав бити [PERSON], а він її захищав. [PERSON], дала пояснення аналогічні поясненням [PERSON] та додатково зазначила, що купила позивачу новий телефон та віддала гроші на лікування в сумі 700,0 грн., проте не може довести це в судовому засіданні. Також [PERSON] вказала на те, що є матір'ю неповнолітньої дитини, а тому не зможе зразу відшкодувати завдану позивачеві шкоду в повному розмірі. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області розглядалось кримінальне провадження N 12013090240000502 про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, досудовим розслідуванням було встановлено, що 18.11.2013 року приблизно о 17 год. 00 хв. [PERSON] та [PERSON] у п'яному вигляді прийшли до господарства [PERSON], що розташоване по [ADDRESS], та розпочали з ним конфлікт. Під час цього [PERSON], усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, наніс почергово [PERSON] два удари руками в ділянку верхньої губи, внаслідок чого [PERSON] впав на землю. В цей час [PERSON] схопив [PERSON] руками за верхні кінцівки та утримував в лежачому положенні на землі, а [PERSON], користуючись безпорадним станом останнього, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, умисно нанесла кулька ударів ногами в ділянку голови та обличчя [PERSON] (а.с. 42 - 43). Згідно висновку судово-медичної експертизи № 913 від 06.12.2013 р., неправомірними діями [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження: синці в ділянці обличчя, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, садно в ділянці правої внутрішньої раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2014 р. по справі № 353/1836/13-к, яка набрала законної сили, кримінальне провадження N 12013090240000502 по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки потерпілий [PERSON] відмовився від обвинувачення у формі приватного обвинувачення (а.с. 39). У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні № 2 сел. Обертин Тлумацької ЦРЛ з 20.11.2013 р. по 02.12.2013 р. з діагнозом: закрита ЧМТ у виді струсу головного мозку, забійні зсадини обличчя (перенісся), лівого ока, правової лобної ділянки голови. Згідно довідки поліклінічного відділу № 2 Тлумацької ЦРЛ № 120 від 07.05.2014 р. на лікування потерпілим [PERSON] витрачено кошти у сумі 1416,05 грн. (а.с. 2). Також придбання медикаментів для лікування [PERSON] на суму 1416,05 грн. підтверджується товарними чеками за період з 20.11.2013 р. по 02.12.2013 р. (а.с. 3-6). Проте, з врахуванням кількості призначених та використаних для лікування позивача медичних препаратів, вказаних у довідці поліклінічного відділу № 2 Тлумацької ЦРЛ № 120 від 07.05.2014 р., та з врахуванням кількості та вартості цих медичних препаратів, вказаної у товарних чеках, підтверджена вартість медичних препаратів використаних для лікування [PERSON] складає 1008,25 грн. Факт неправомірних дій [PERSON] та [PERSON] щодо [PERSON] та завдання ними тілесних ушкоджень останньому, під час судового засідання був визнаний відповідачами. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі. Така особа зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, з огляду здійснення позивачем витрат на своє лікування, підтверджений розмір яких складає 1008,25 грн, з врахуванням зменшення розміру позовних вимог на суму 700,0 грн., суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 308,25 грн. За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленої частиною 2 статті 1167 ЦК України (ч. 1 ст. 1167). Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Судом встановлено, що позивач, який є інвалідом дитинства ІІ-ої групи, внаслідок отриманих травм, відчув фізичний біль, переніс душевний стрес та психічне навантаження, став неспокійним, був позбавлений можливості вести звичний для нього спосіб життя, знаходився на лікуванні у медичному закладі, продовжував амбулаторне лікування, був змушений вдаватись до допомоги рідних для догляду за ним, на даний час знаходиться в пригніченому стані та відчуває дискомфорт. Отже, внаслідок неправомірної поведінки відповідачів позивач зазнав моральної шкоди. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів в солідарному порядку моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5000 грн. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку в користь держави 243,60 грн. судового збору за подання позивачем позову майнового характеру та 243,60 грн. судового збору за подання позивачем позову немайнового характеру. На підставі наведеного,

Outcome: partial