Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про вселення його в квартиру [ADDRESS] Яворівського району Львівської області покликаючись на те, що 02 квітня 1981 року, відповідно до ордера №1117, його дружині [PERSON], на сім»ю з трьох чоловік, було надано право на зайняття двох кімнатної квартири [ADDRESS] де вони і проживали. Після смерті його дружини, відповідно до рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області за №157 від 22 березня 2006 року, в договір найму житла на квартиру [ADDRESS] по вказаній адресі, було внесено зміни на ім»я сина - [PERSON], якого також зобов»язали заключити угоди на комунальні послуги з міськими комунальними підприємствами. Він є зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] бере безпосередню участь у витратах, пов»язаних з оплатою комунальних послуг за згадане житло. Але протягом останніх шести років, його син - [PERSON], відповідач по справі, який в цілому став власником квартири [ADDRESS] почав чинити йому перешкоди щодо проживання у названому жилому приміщенні, постійно вимагав забрати речі та звільнити квартиру. На початку літа 2013 року, відповідач побив його, забрав ключі від вхідних дверей спірної квартири та вигнав на вулицю, тому він змушений тимчасово проживати у своїх знайомих та друзів. Незважаючи на неодноразові звернення до Новояворівської міської ради, у відділення міліції та у прокуратуру Яворівського району, відповідач [PERSON], надалі неправомірно перешкоджає його законному праву користуватися жилим приміщенням в місті [ADDRESS] в зв»язку з чим, він змушений був звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити в повному об»ємі. Відповідач [PERSON] та його представник, після того, як не змогли дійти до порозуміння при укладенні мирової угоди, в судове засідання повторно не з»явилися, причини неявок суду не повідомили, хоч про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії ордера за №1117 від 02 квітня 1981 року вбачається, що [PERSON], сім»я якої складається з трьох чоловік, було надано право на зайняття двох кімнатної квартири[ADDRESS] Склад сім»ї: [PERSON] - голова сім»ї, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син. Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області за №157 від 22 березня 2006 року, в договір найму житла на квартиру [ADDRESS], було вирішено внести зміни на ім»я сина - [PERSON], в зв»язку із смертю його матері - [PERSON], із зобов»язанням заключити угоди на комунальні послуги з міськими комунальними підприємствами. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18 квітня 2006 року підтверджує в цілому право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] є зареєстрованим в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.ст.150, 156 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім»ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. З акту обстеження від 21 серпня 2013 року вбачається, що комісією було обстежено квартиру [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON], з липня 2013 року, не має можливості проживати у цьому житлі, оскільки його син - [PERSON] відібрав ключі від названого житла і не впускає у квартиру. Статтею 47 Конституції України гарантується, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.157 ЖК України, членів сім»ї власника квартири може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу, а саме: якщо особа систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], будучи зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] бере безпосередню участь у витратах, пов»язаних з оплатою комунальних послуг за проживання у спірному житлі, не вчиняє систематичних порушень правил проживання, має конституційне право на користування та проживання у названій квартирі і його право на житло грубо порушено відповідачем, тому заявлений позов слід задовольнити.

Outcome: approved