Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем останній перебуває в спільному шлюбі зареєстрованому 29 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. В період спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Його з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. З березня 2016 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В свою чергу відповідач по справі [PERSON], скориставшись своїм процесуальним правом, звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення з відповідача, на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2 000 гривень, щомісячно. Мотивувала вимоги заяви тим, що їхня спільна дитина від даного шлюбу перебуває на її утриманні, відповідач за зустрічним позовом [PERSON], не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки по утриманню та вихованню дитини. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Щодо зустрічних позовних вимог зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його заробітної плати. Пояснив, що працює офіційно слюсарем - ремонтником та отримує заробітню платню в розмірі мінімальної заробітної плати. В зв'язку з викладеними обставинами, не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який зазначає позивач, за зустрічним позовом, в своїй позовній заяві. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та не проти стягнення аліментів, на утримання спільного сина, в розмірі ? частини, щомісячно. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 29 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 527 (а.с.4). Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, з березня 2016 року спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 гривень. Поряд з цим, судом встановлено, що у відповідача, за зустрічним позовом по справі, не існує будь - яких інших зобов'язань з утримання, стан здоров'я у нього задовільний, він є працездатною особою, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власної дитини в повному обсязі і сплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, який є достатнім для забезпечення дитини можливості нормального розвитку. Що ж стосується позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 2 000 гривень до повноліття дитини, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів відповідача але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial