Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Центрального відділу ДВС ЧМУЮ про визнання права власності на рухоме майно, зобов»язання вчинити певні дії. У позовній заяві зазначено, що 23.05.2012р. він придбав у відповідача автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER] за 66400грн., що станом на 23.05.12р. відповідало 8300 доларів США. Зазначений автомобіль був зареєстрований на праві власності за [PERSON] в Черкаському РЕВ ДАІ 30.12.2015р. На підтвердження факту продажу автомобіля та отримання грошових коштів [PERSON] видала позивачеві 23.05.12р. розписку, в якій зазначено, що на момент продажу даного автомобіля, він не перебуває під заставою або під арештом. Того ж дня, 23.05.12р. [PERSON] за дорученням позивача було видано довіреність, яка посвідчена нотаріусом, на ім.»я [PERSON] та [PERSON] із правом відчуження даного транспортного засобу та правом передоручення. 01.09.12р. [PERSON] видач довіреність, яка посвідчена нотаріусом, на ім.»я позивача із правом відчуження даного автомобіля та правом передоручення. З цього часу позивач вважає себе не лише власником автомобіля, але й постійно ним користується, що підтверджується оплаченим ним страховим полісом. На початку квітня 2015р. під час керування транспортним засобом в м. Кагарлик, позивач був зупинений працівником ДАІ, він якого йому стало відомо, до даний автомобіль знаходиться в розшуку на підставі постанови державного виконавця від 03.02.15р. за виконавчим провадженням щодо боржника [PERSON] та на нього накладено арешт. Після цього, автомобіль було в нього вилучено, а в подальшому він отримав його на відповідальне зберігання. Таким чином, посилаючись на ст.ст. 316, 321, 328, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, позивач просить суд визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER] та зобов»язати Центральний відділ ДВС ЧМУЮ виключити з акту опису та зняти арешт з вказаного транспортного засобу. Під час розгляду справи в якості третьої особи залучено ТОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту». В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. В судове засіданні представник відповідача Центрального відділу ДВС ЧМУЮ за довіреністю Топор А.І. не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представники третьої особи: ТОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» за довіреністю Шульгін Є.Г. та Шахов О.М. заперечували проти з заявлених позовних вимог і просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що відповідно до даних органів ДАІ від 27.01.2015р., в т.ч. облікової картки приватного ТЗ, [PERSON] є власником транспортного засобу - легкового автомобіля марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER]. За даними розписки від 23.05.2012р., оригінал якої оглядався в судовому засіданні, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти за автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER] в розмірі 8300 доларів США або 66400грн.00коп. Також зазначено, що на момент продажу автомобіля в заставі і під арештом не перебуває. Крім того, 23.05.2012р. [PERSON] видала довіреність, яка посвідчена нотаріусом Лічевецькою Л.Г. (реєстр №865), якою уповноважила [PERSON], [PERSON] розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого Черкаським РЕВ ДАІ 30.12.2005р. вище вказаним автомобілем. Довіреністю дійсна до 23.05.2017р. з правом передовіри. Також, 01.09.2012р. [PERSON], що діяв від імені [PERSON] по довіреності від 23.05.2012р. №865 в порядку передоручення уповноважив [PERSON] або [PERSON] розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER]. Довіреність дійсна до 23.05.2017р. без права передоручення. Дана довіреність посвідчена нотаріусом Бараненко І.К. (реєстр №3421). Під час розгляду справи, також встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Придніпровським райсудом м. Черкаси 05.12.2014р., постановою державного виконавця ЦВ ДВС ЧМУЮ від 15.12.14р. відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту». Постановою державного виконавця від 15.12.14р. накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, належного останній, про що внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Постановою державного виконавця від 03.02.15р. накладено арешт на спірний автомобіль [PERSON] і заборонено боржнику здійснювати його відчуження. Крім того, державним виконавцем 03.02.15р. оголошено розшук вказаного автомобіля. За повідомленням органів ДАІ від 05.04.2015р. вказаний автомобіль 03.04.15р. затримано та направлено на спецмайданчик тимчасового зберігання в м. Кагарлик, Київської області. Відповідно до заяви [PERSON] від 06.04.15р., на підставі постанови державного виконавця від 06.04.15р., а також акту опису й арешту майна від 07.04.15р. автомобіль передано на відповідальне зберігання [PERSON] Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Згідно із ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов»язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК представник зобов»язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати свої повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як передбачено ч.5 ст. 656 ЦК, особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою КМУ від 11.11.2009р. №1200. Крім того, спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів визначено Законом України «Про дорожній рух», Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388 в ред., що діяла на час виниклих правовідносин. Зокрема, передбачено обов»язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. Крім того, обов»язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачено його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Таким чином, видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Як вбачається з матеріалів справи, при наданні [PERSON] довіреностей від 23.05.12р. та від 01.09.12р., в т.ч. [PERSON], автомобіль марки Mitsubishi Colt 1.3, 2005р. випуску, тип ТЗ легковий комбі - В, д/н [NUMBER] з обліку знятий не був і до цього часу зареєстрований на ім.»я [PERSON] Посилання позивача на обставини щодо користування транспортним засобом протягом певного часу, здійснення його ремонту, сплати страхових внесків, - також не свідчать про набуття ним права власності на спірний автомобіль. Відповідно, не можуть бути задоволені позовні вимоги і в частині зобов»язання відповідача ЦВ ДВС ЧМУЮ виключити з акту опису та зняти арешт з транспортного засобу. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, оскільки вони є безпідставними і необґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed