Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] у якому, з врахуванням уточних позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання послуг №С-2014-10-01 від 02 жовтня 2013 року в розмірі 7 000 доларів США 00 центів, згідно офіційного курсу встановленого НБУ на день ухвалення рішення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 02 жовтня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено Договір №С-2014-10-01 про надання послуг по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Вартість вказаних послуг обумовлена сторонами у договорі та становить 55 930 грн.,як еквівалент 7000 доларів США. [PERSON] зобов'язався оплатити вартість наданих послуг у сумі 7000 доларів США згідно офіційного курсу станом на день оплати, на підставі акта виконаних робіт до 30 вересня 2014 року. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, що підтверджується актом від 11.06.2014 року. Відповідач своїх зобов'язання перед позивачем не виконав. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] подала відзив на позов. Вказала, що відповідач будь-яких послуг по оформленню еміграційної візи до США на суму 7000 доларів США від позивача не отримував. [PERSON] особисто, власними силами і за власні кошти повністю оформляв пакет документів необхідних для відкриття візи на всіх членів сім'ї, їздили самі у посольство США на співбесіду, проходили медкомісії, оплачували послуги. Відповідач та члени його сім'ї самостійно отримали імміграційну візу до США, а не еміграційну, як зазначено у договорі. Акт від 11.06.2014 року він не підписував та примірнику не отримував. Крім того, послуг по оформленню документів для одержання візи до США позивач не міг надавати, оскільки вид діяльності СПД [PERSON], згідно реєстрації, консультування з питань комерційної діяльності й керування. Посилаючись на наведене та те, що позивачем не доведено факту надання спірних послуг відповідачу, просила відмовити у позові. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, зіславшись на доводи викладені у заяві. Позивач [PERSON] вказав, що особисто будь-яких послуг [PERSON] не надавав. Договір з [PERSON] укладала та підписувала його представник [PERSON], а тому йому не відомо, які саме послуги надавались [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав суду письмові пояснення. Вказав, що позов не визнає, оскільки будь-яких послуг по оформленню документів, необхідних для одержання візи до США з боку позивача він не отримував. Будь-якого акту від 11 червня 2014 року не підписував та примірнику не отримував. Ним особисто та самостійно було вивчено рекомендації щодо порядку оформлення та отримання імміграційної візи до США, оприлюдненої на сайті Посольства США в Україні та підготовлено всі необхідні документи та направлено для її отримання. У вересні 2014 року він самостійно отримав візу для виїзду у США. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову У судовому засіданні представники [PERSON] - [PERSON] та адвокат Кіт Р.С. щодо задоволення позову заперечили та просили відмовити за безпідставністю. Пояснили, що під час заповнення анкет на отримання візи «Зелена карта» дружиною відповідача [PERSON] в анкетах було зазначено електронну пошту, якою вони не володіли, що унеможливлювало отримання індивідуального унікального номера підтвердження участі у розіграші «Зелена карта». Відсутність такого номера позбавляла відповідача можливості самостійно на офіційному сайті Департаменту США дізнатись інформацію про виграш та наступні дії. Для отримання даної інформації, а саме унікального номеру підтвердження, [PERSON] змушений був підписати договір за № С-2014-10-01 від 02.10.2013 року. Однак, відповідач будь-яких послуг по оформленню візи до США на суму 7000 доларів США від позивача не отримував. [PERSON] особисто, власними силами і за власні кошти повністю оформляв пакет документів необхідних для відкриття візи на всіх членів сім'ї, їздили самі у посольство США на співбесіду, проходили медкомісії, оплачували послуги. Акт від 11.06.2014 року він не підписував та примірнику не отримував. Посилаючись на наведене, просили відмовити у позові. Судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) було укладено Договір №С-2014-10-01 Згідно умов п. 1.1. даного договору Виконавець зобов'язався за винагороду надати Замовнику послуги по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Відповідно до умов п. 3.1 Договору, вартість послуг, передбачених до надання п. 1.1 даного договору, становить 55 930 гривень (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять гривень) (без урахування податку на додану вартість) як еквівалент 7 000 доларів США згідно офіційного курсу Національного банку України з розрахунку 7,99 грн. за 1 долар США станом на 02 жовтня 2013 року. У відповідності до умов п. 3.2 Договору, Замовник оплачує вартість передбачених до виконання даним договором послуг в сумі 7000 доларів США, згідно з курсом продажу долара США, що діятиме на момент оплати, встановленого однією з банківських установ в м. Тернополі, а саме: ПАТ «УкрСиббанк», ЗАТ «ОТП Банк», КБ «ПриватБанк», ТФ ВАТ «Кредобанк» на підставі акту виконаних робіт до 10 жовтня 2014 року. 11 червня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було підписано акт в порядку виконання договору №С-2014-10-01 від 02 жовтня 2013 року про те, що [PERSON] надана допомога по оформленню документів для одержання [PERSON] імміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Даний договір та акт від 11.06.2014 року від імені [PERSON] було підписано представником згідно довіреності від 07.07.2009 року за №ВМС 294684. З довіреності від 07 липня 2009 року за №ВМС 294684 вбачається, що ФОП [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси у відносинах із фізичними та юридичними особами усіх форм власності та підпорядкування, з питань пов'язаних з укладенням, виконанням договорів про надання послуг по оформленню документів необхідних для одержання імміграційної візи до США. Представник вправі підписувати від його імені договори про надання послуг, ати приймання-передачі тощо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що дійсно на підставі довіреності від імені ФОП [PERSON] підписувала договір від 02.10.2013 року та акт від 11.06.2014 року із [PERSON] Вказала, що до неї звернулась дружина відповідача - [PERSON], яка у жовтні 2012 року подала заявку на лотерею «Зелена карта» та у травні 2013 року виграла «Зелену карту». При заповненні анкети на виграш [PERSON] допустила помилку та не вірно зазначила своє прізвище. Вона в усній формі повідомила останній про необхідність змінити прізвище на те, яке вона зазначала у анкеті, оскільки в іншому випадку їй буде відмовлено у відкритті візи. Будь-якого договору із [PERSON] укладено не було. У подальшому такий договір було укладено із [PERSON], оскільки [PERSON] була вагітна та не змогла приїхати в м.Тернопіль. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з вимогами ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату - замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Встановлено, що позивач на підтвердження факту надання спірних послуг відповідачу надав договір від 02.10.2013 року та акт від 11.06.2014 року. Згідно умов договору встановлено, що позивач зобов'язався надати відповідачу послуги по оформленню документів, необхідних для одержання еміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Із змісту договору від 02.10.2013 року вбачається, що він є загальним, у договорі не визначено конкретного обсягу та найменування послуг, що мають бути надані відповідачу. Конкретний обсяг та найменування наданих послуг відсутній і в акті від 11 червня 2014 року, де лише зазначено, що [PERSON] надана допомога по оформленню документів для одержання [PERSON] імміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Позивач [PERSON] в судовому засідання не зміг пояснили та зазначити, які конкретно послуги повинні були бути наданні відповідачу згідно договору від 02.10.2013 року та які конкретно послуги були наданні згідно акту від 11.06.2014 року. В судовому засіданні [PERSON] ствердив, що йому не відомо, які послуги повинні були бути наданні [PERSON] згідно договору та які були наданні згідно акту, оскільки такий договір укладав та підписував представник [PERSON] Будь-яких послуг особисто [PERSON] не надавав. Допитана в судовому засіданні [PERSON] не підтвердила, які конкретно послуги вона повинна була надати [PERSON] згідно договору та які послуги вона надала, згідно акту від 11.06.2014 року. Вказала, що за усним погодження у 2013 році повідомила дружині відповідачу [PERSON] про необхідність змінити прізвище на те, яке вона зазначала у анкеті, оскільки в іншому випадку їй буде відмовлено у відкритті візи. Будь-якого договору із [PERSON] укладено не було. Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту виконання ним взятих на себе зобов'язань, згідно договору № С-2014-10-01 від 02.10.2013 року про надання послуг [PERSON] по оформленню документів необхідних для одержання візи до США, а тому він не набув права ставити вимогу перед відповідачем про оплату послуг, виконання яких не підтверджено. Позивачем не доведено факту надання відповідачу послуг по оформленню документів необхідних для одержання імміграційної візи до США, в результаті яких останній отримав візу до США. Позивачем не підтверджено, які конкретно послуги позивач зобов'язався надати відповідачу згідно даного договору та які послуги фактично були наданні згідно акту від 11 червня 2014 року; чи були такі послуги надані [PERSON] чи його дружині [PERSON] Твердження позивача про те, що факт виконання договору перед [PERSON] підтверджується підписаним сторонами актом від 11.06.2014 року суд не приймає до уваги, оскільки сам по собі акт не підтверджує факт виконання позивачем в повному обсязі договору від 02.10.2013 року, надання таких послуг [PERSON], в результаті яких останній отримав візу до США, а тому не може бути підставою для стягнення коштів. Акт від 11.06.2014 року свідчить лише про надання послуг, а не про отримання їх відповідачем та не підтверджує те, що саме в результаті отримання таких послуг відповідач отримав імміграційної візу до США. Крім того, із змісту акту від 11 червня 2014 року не встановлено, які конкретно послуги по оформленню документів для одержання візи до США позивач надав відповідачу, а відповідач отримав такі послуги. Більше того, в судовому засіданні встановлено, що такі послуги, згідно договору, надавались дружині відповідача [PERSON] за усним погодженням. Відповідач заперечує факт виконання позивачем договору від 02.10.2013 року. Вказує, що він самостійно, власними силами та коштами оформляв пакет документів необхідних для відкриття візи на всіх членів сім'ї, їздили самі у посольство США на співбесіду, проходили медкомісії,оплачували послуги, бронювали готель. Позивачем не спростовано будь-якими належними та достовірними доказами вищезазначені твердження відповідача. Із змісту Договору встановлено, що головною умовою сплати повної вартості Договору 7000 доларів США, є умова отримання [PERSON] імміграційної візи до Сполучених Штатів Америки. Позивачем не надано суду будь -яких доказів про те, що відповідачем отримано візу до США, саме завдячуючи наданим та отриманим послугам із сторони ФОП [PERSON], що є підставою оплати наданих послуг. Більше того, позивач на підтвердження власних вимог не зміг надати копію паспорту відповідача із відміткою про отримання візи у встановлений у договорі строк. Вказаний паспорт був долучений відповідачем. Доводи позивача про те, що вони надавали допомогу [PERSON] у заповнені анкети, інформували про дату співбесіди та перелік питань, які зазвичай задають і як на них відповідати, а також здійснювали запис для проходження медкомісії, не підтверджують факт виконання ним умов договору з [PERSON], оскільки не підтвердженні жодними доказами та такі послуги не зазначені ні у договорі, ні у акті від 11.06.2014 року. Безпідставними є твердження позивача про те, що відповідачі визнають факт укладення договору та не оспорюють його, що відповідно підтверджує факт надання послуг позивачем відповідачу, оскільки дана обставина сама по собі не свідчить про виконання договору позивачем в повному обсязі та не є підставою для стягнення коштів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи можуть бути підтвердженні лише належними та достовірними доказами, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №С-2014-10-01 від 02 жовтня 2013 року в розмірі 7 000 доларів США 00 центів, згідно офіційного курсу встановленого НБУ на день ухвалення рішення слід відмовити .

Outcome: dismissed