Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] про зняття арешту з рухомого майна, який накладено постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 липня 2012 року, а саме з автомобіля марки «RENAULT MAGNUM», 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 липня 2012 року державним виконавцем в ході виконання виконавчого листа, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з позивача на користь АК «Банк регіонального розвитку» суми заборгованості за кредитним договором у виконавчому провадженні №33021945, винесено постанову про накладення арешту на його майно. Оскільки ним було повністю погашено заборгованість за кредитним договором № 112/т від 09.11.2007 року, він хотів зняти з обліку та продати вищевказаний автомобіль. Звернувшись до нотаріуса з проханням видати витяг, про те, що вказаний автомобіль не знаходиться в арешті, дізнався про те, що спірний автомобіль знаходиться в арешті. З цих підстав він позбавлений можливості реалізувати свої майнові права та просить суд зняти арешт з автомобіля, який накладено вищезазначеною постановою державного виконавця. В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з»явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в попередньому судовому засіданні вказала, що [PERSON] звертався до ДВС про скасування арешту накладеного на автомобіль, проте, йому відмовлено, оскільки банк ліквідовано, виконавче провадження знищено та рекомендовано звертатися до суду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Проте, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та незаперечення щодо зняття арешту із заставного майна, а саме, із автомобіля марки «RENAULT MAGNUM», 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Суд, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що як вбачається з договору кредиту № 112/т від 09.11.2007 року, укладеного між АК «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] банк надав [PERSON] у кредит 26000 дол. США з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 08 листопада 2012 року. Згідно договору застави від 09.11.2007 року без номера укладеного між АК «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] [PERSON] зобов»язався відповідати за виконання зобов»язань, що випливають з вищевказаного кредитного договору та передав під заставу автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM, 1999 року випуску, шасі (кузов) №YF611GTA0E0012044, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС № 022587, виданого Чортківським МРЕВ ДАІ 08 листопада 2007 року. Як вбачається з витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 38720926 від 12.11.2012 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] та № 50024174 від 27.07.2016 року на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції від 03 липня 2012 року у ВП №33021945 накладено арешт на все рухоме майно, в тому числі і на спірний автомобіль, що належить [PERSON] та заборонено його відчужувати. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ИД № 000448, виданого відділом РАЦС [PERSON] районного управління юстиції Тернопільської області 19.05.2006 року [PERSON], [INFO] змінив прізвище на [PERSON] Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ИД № 005574, виданого відділом РАЦС [PERSON] районного управління юстиції Тернопільської області 19.10.2010 року [PERSON], [INFO] змінив прізвище на [PERSON]. Згідно акту приймання-передачі до договору відступлення права вимоги №45 від 04.09.2013 року за кредитним договором № 112/Т від 09.11.2007 року АК «Банк регіонального розвитку» як первісний кредитор передав громадянин [PERSON] як новому кредитору документи стосовно укладеного вищевказаного кредитного договору. Згідно відповіді Національного банку України від 30.08.2016 року за №20-0004/72544 на адвокатський запит щодо надання інформації та підтвердження відсутності кредитної заборгованості [PERSON] перед АБ «Банк регіонального розвитку» за кредитним договором № 112/т від 09.11.2007 року встановлено, що за наявною в архівних матеріалах Банку копією довідки від 04.09.2013 року №22/1846, виданої ліквідатором Банку [PERSON] [PERSON], Банк підтвердив відсутність претензій та майнових вимог до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Стаття 41 Конституції Українинадає кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку. Відповідност. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. (ч.1ст. 317 ЦК України). Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно дост. 1\~Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі спрямованих на виконання рішень судів та інших органів, зокрема, у спосіб та у межах повноважень, визначених ним Законом. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту, відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Як слідує з вимог ч. 5\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що заборгованість за вищевказаним кредитним договором у [PERSON] відсутня, однак державний виконавець не може самостійно зняти арешт, оскільки банк ліквідовано, виконавче провадження знищено.\~\~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання про порушення прав позивача на безперешкодне володіння належним йому майном, які підлягають захисту шляхом зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 липня 2012 року. На підставі викладеного, відповідно до\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.\~316,317 ЦК України,

Outcome: approved