Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 08.11.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. З січня 2018 року вони з відповідачкою не спілкуються та не проживають разом, у них відсутні спільні інтереси та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, зникли взаєморозуміння і взаємоповага один до одного. На теперішній час сімейного життя вони не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Спір про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю не цей час не існує. Тому просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.07.2020 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив відповідач не подав. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог заявлених позивачем не заперечує. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, ознайомившись із заявами сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , який зареєстрований 08.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 115 (а.с.6). Суд приймає до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, визнані відповідачем, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок. На підставі викладеного

Outcome: approved