Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON], що проживала в [INFO] та померла 23 лютого 2016 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина до якої увійшло право на земельну ділянку, розташовану на території с. Струга Новоушицького району, площею 1,32 га. Спадщину позивач прийняв шляхом проживання на день смерті із спадкодавцем в одному погосподарському номері. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, тому вимушений звернутися до суду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач - Новоушицька селищна рада подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 273476 від 23 лютого 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управляння юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла 23 лютого 2016 року, актовий запис №92. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований в одному погосподарському номері із спадкодавцем в с.Струга, вул. Кармелюка, 23, обєкт по господарського обліку №711, про що свідчить виписка з по господарської книги №8 за 2013-2016 роки по с.Струга. Із свідоцтва про одруження серії ЯУ №855623 від 12 грудня 1957 року виданого Струзькою сільською радою Новоушицького району вбачається, що [PERSON] та [PERSON], після реєстрації [PERSON], зареєстрували шлюб 14 жовтня 1957 року, актовий запис №11. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 12 січня 2017 року № 12/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку розміром 1,32 га, що знаходиться на території Струзької сільської ради, після смерті [PERSON], яка померла 23 лютого 2016 року в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса від 13 лютого 2017 року №56/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно довідок виданих відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області від 02 грудня 2016 року № 99-28-99.1-1392/17-16 та 13 лютого 2017 року №99-28-99.1-168/17-17 державний акт серії ХМ №090598 на право власності на земельну ділянку площею 1,32 га., видано [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Струзької сільської ради, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 60281,12 грн. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 003, виданого 20 червня 1995 року КСП «ім. Петровського» с. Струга, прізвище [PERSON] прописано за № 769. Згідно списку яким видаються державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів в бувшому КСП «ім. Петровського» с. Струга, прізвище [PERSON] прописано за № 519. 20 квітня 2004 року на імя [PERSON] виготовлений державний акт серії ХМ №090598 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,32 га. на території Струзької сільської ради взамін сертифікату ХМ 0312551. Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що державний акт серії ХМ №090598, що посвідчував право [PERSON] на земельну ділянку, втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON], на успадкування права на земельну ділянку. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved