Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 лютого1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №55. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 01.02.1997 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Поступово сімя почала розпадатись. Вони не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечить їх інтересам. На даний час вони шлюбні стосунки не підтримують, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Строк на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Майновий спір між сторонами буде вирішуватись окремо. У зв'язку з вищевикладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 01 лютого 1997 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 002141, виданим 01 лютого 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області, актовий запис № 55. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved