Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду з позовом до відповідача Глухівської міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 2/3 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а 1/3 частина зазначеного житлового будинку зареєстрована за [PERSON]. 1/3 частина житлового будинку, яка зареєстрована за [PERSON] ніколи реально не виділялась. До 11 липня 1978 року в зазначеній частині житлового будинку проживала тітка [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] і спадкоємцем за заповітом на цю частину став [PERSON], який оформив своє право на спадщину 20.08.1982 року, але не вселився в зазначену частину будинку, не займався доглядом за цією частиною будинку, бо постійно проживав в м. Санкт-Петербурзі, Російської Федерації, і ця частина будинку знаходилась в занедбаному стані. З цього приводу виконкомом Глухівської міської ради було надіслано попередження на адресу [PERSON] Після попередження [PERSON] домовився з ним про те, щоб він робив необхідний ремонт та догляд за спірною частиною будинку і користувався нею на свій розсуд. За таких обставин він став користуватись зазначеною 1/3 частиною житлового будинку і протягом більше тридцяти років користується 1/3 частиною спірною житлового будинку, підтримує її в належному стані, робить поточні ремонти, необхідні переобладнання, реконструкцію та перебудову господарських споруд: в 1980 році перебудував коридор (прибудову), в 1998 році замінив підлогу, вікна та двері, поштукатурив стіни, влаштував водяне опалення, в 2012 році оббив зовнішні стіни сайдингом, в 2013 році перекрив дах. Між ним та [PERSON] була домовленість, що [PERSON] передасть зазначену частину будинку йому у власність, але він не встиг цього зробити, бо [INFO] помер. Після смерті [PERSON] ніхто не заявляв свого права на спірну частину будинку і тому він продовжує користуватись нею до цього часу, тобто він добросовісно заволодів зазначеним нерухомим майном і відкрито безперервно володіє ним з 1979 року. Просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 103,2кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, розташованого в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Глухівської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяви про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахування зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності позивача. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічним засобом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. ст.328, 344, 392 ЦК України. Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. З договору дарування, посвідченого Глухівською міською держнотконторою від 15 серпня 1966 року за р. № 2303, зареєстрованого в КП «Глухівське БТІ» 16 серпня 1966 року за р. №2669, кн. 19, вбачається, що позивач [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5-6). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Глухівською державною нотаріальною конторою від 20 серпня 1982 року за р-р № 1310 та зареєстрованого Глухівським МБТІ 20 серпня 1982 року за р. № 1310, вбачається що 1/3 частина зазначеного житлового будинку зареєстрована за [PERSON] (а.с.7). З довідки на нерухоме майно, виданої Комунальним підприємством «Глухівське бюро технічної інвентаризації» від 17 лютого 2014 року за №61-а, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] зареєстрований в КП «Глухівське БТІ», номер запису 2669,кн.19 за власниками [PERSON] - 2/3 частки, за [PERSON] -1/3 частка (а.с.8). Із звіту про незалежну оцінку об'єкту нерухомості ( житлового будинку з будівлями та спорудами), складеного КП «Глухівське БТІ» від 17 лютого 2014 року вбачається, що незалежна оцінка вартості житлового будинку з будівлями та спорудами складає 205370 грн., а незалежна оцінка 1/3 його частини складає 68460 грн. (а.с.9). З технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що до складу будівель та споруд входять житловий будинок 1952 року побудови, прибудова, житловий будинок 1979 року побудови, прибудова, ганок, сарай, погріб, вбиральня, сарай, хвіртка, забор, штахет, забор (а.с.10-12). З повідомлення виконкому Глухівської міської ради №430 від 23 серпня 1979 року вбачається, що частина будинку, що належала [PERSON], станом на 23.08.1979 року знаходилась в занедбаному стані (а.с.13). З довідки виконкому Глухівської міської ради Сумської області №797 від 11 березня 2014 року вбачається, що позивач [PERSON] постійно з 1978 року проживав, ремонтував і здійснював догляд за 1/3 частиною будинку по [ADDRESS], яка перебувала у власності [PERSON], який не проживав у цій частині (а.с.14). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану про смерть 1 Комітета по справам ЗАГС Уряду Санкт-Петербурга вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Санкт-Петербург, про що 12 жовтня 2009 року складений акт про смерть №3686 (а.с.15). З повідомлення нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори № від 8 квітня 2014 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.32). З будинкової книги про прописку громадян, що проживають в [ADDRESS] вбачається, що позивач зареєстрований за вказаною адресою з 17 листопада1976 року по цей час (а.с.16-18). Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач у суді довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю на зазначену 1/3 частину житлового будинку, оскільки він добросовісно і відкрито користується зазначеним майном, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено факт, що позивач [PERSON] понад десять років доглядає за 1/3 частиною житлового будинку загальною площею 103,2 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, розташованого в [ADDRESS], проживає в ній, провів ремонт в цій частині житлового будинку: перебудував коридор ( прибудову), зробив водяне опалення, замінив підлогу та двері, поштукатурив стіни, перекрив дах, зовні оббив сайдингом. Позивач заволодів 1/3 частиною спірного житлового будинку добросовісно і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном на протязі більше 30 років, бо власник спірної 1/3 частини житлового будинку [PERSON] з [INFO] ( з дня смерті спадкодавця [PERSON]) і до дня своєї смерті, яка наступила [INFO], не проживав в цій частині і не користувався спірною частиною житлового будинку, а після його смерті ніхто не приймав спадщину, не відвідував спірну частину будинку, ніяких претензій з приводу користування та розпорядження зазначеною частиною житлового будинку не заявляв, а також ніхто не заявляв за цей час вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ). При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст..344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, суд може визнати за позивачем право власності за набувальною давністю за період з 1 січня 2001 року по цей час, що становить період більше 10 років. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, події і факти, та дослідивши надані суду документальні докази щодо предмету позову, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. На підставі ст. ст. 16, 316, 328, 344 ЦК України та,

Outcome: approved