Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт-77» «про розірвання договору про спільну діяльність та стягнення грошових коштів». До початку розгляду справи позивач [PERSON] змінив предмет позову, звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт-77» з позовом «про визнання права власності на 50% (1/2 ідеальну частку) будівлі». Свої позовні вимоги мотивує наступним. Між позивачем [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт-77» 01 грудня 2012 року було укладено договір про спільну діяльність, згідно з яким сторони по договору прийняли на себе зобов'язання спільно діяти для досягнення спільної господарської мети - будівництва та введення в експлуатацію будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованої по [ADDRESS]. На цей час позивачу відомо, що будівля вищезгаданого комплексу повністю побудована та готова до здачі в експлуатацію. Позивач як учасник договору приймав участь в спільній діяльності щодо будівництва цього об'єкту, а саме відповідно до умов договору приймав особисту участь при проведенні будівельних робіт шляхом погодження всіх питань, пов'язаних із будівництвом даного об'єкту, а також інших питань, які стосувалися ведення спільних справ за договором, з використанням власних ділових зв'язків надавав відповідачу допомогу у вирішенні питань постачання будівельних матеріалів, будівельних механізмів та обладнання, забезпечення будівельного майданчику електричною енергією, укладенні трудових договорів із кваліфікованими працівниками-будівельниками. Всіма можливими засобами сприяв відповідачу у вирішенні питань, які виникали протягом виконання будівельних робіт на даному об'єкті. Проте, під час зустрічі в кінці квітня місяця поточного року із представником відповідача після висловлення позивачем в усній формі бажання оглянути об'єкт та ознайомитися із документацією, що стосується його будівництва, відповідачем йому було відмовлено у допуску в будівлю та ознайомленні із вказаними документами. Також відповідач повідомив позивачу, що він не має права на розподіл та отримання відповідної частки результатів спільної діяльності за договором у зв'язку із тим, що ним, на думку відповідача, порушені зобов'язання за договором. Відповідно до п. 6.7. Договору, позивач вправі здійснювати контроль за діяльністю відповідача за виконанням умов договору, а також знайомитися із всіма документами щодо ведення спільних справ учасників. Згідно ст. 1136 ЦК України, кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами щодо ведення спільних справ учасників. Відмова від цього права або його обмеження, в тому числі за погодженням учасників, є нікчемною. Таким чином, відмовляючи позивачу у праві здійснення контролю за станом об'єкту та ознайомлення з документами щодо ведення спільних справ учасників, відповідачем порушуються п.6.7. договору та ст. 1136 ЦК України. Позивачу 29 квітня 2013 року відповідачем було вручено заяву про відмову від подальшої участі у договорі, причому в ній зазначено, що для розподілу результатів від спільної діяльності підстав немає. Однак, згідно розділу 9 Договору, результати спільної діяльності розподіляються у співвідношенні 50x50 між учасниками спільної діяльності. Відповідно до ст. 1139 ЦК України прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною. Таким чином, за позивачем відповідно до умов п.п.9.1.1. має бути зареєстровано право власності на 1/2 ідеальної частки будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованого по [ADDRESS]. За таких обставин, позивач просить суд визнати за ним право власності на 50% (1/2 ідеальну частку) будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованого по [ADDRESS] а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт-77» звернулось до Кіровського районного суду м. Донецька із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Кіровська районна ум. Донецьку рада «про визнання права власності на нерухоме майно». Свої позовні вимоги мотивує наступним. 01.12.2012 між ТОВ «Стандарт-77» та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, предметом якого є досягнення єдиної спільної господарської мети - будівництва та введення в експлуатацію будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованого по [ADDRESS]. Для реалізації зазначеної господарської мети, сторони договору прийняли на себе зобов'язання, окрім іншого, здійснювати спільне фінансування виконання робіт, надання послуг, придбання товарів, необхідних для досягнення цілей спільної діяльності (п. 2.1.3. договору). Проте, відповідачем за зустрічним позовом, всупереч прийнятих на себе зобов'язань по договору, не здійснювалося фінансування спільних витрат за договором, не зважаючи на надані йому заявки щодо фінансування будівельних робіт та неодноразові письмові вимоги ТОВ «Стандарт-77» з приводу дотримання обов'язків за договором. Фактично участь [PERSON] у спільних справах звелася до погодження питань, які стосувалися виконання будівельних робіт. Отже, первісний позов, пред'явлений [PERSON] до ТОВ «Стандарт-77», стосовно визнання за ним права власності на 1/2 частку даного об'єкту є необґрунтованим, безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. За таких обставин, виходячи з умов договору щодо фінансування спільної діяльності (п. 6.9.), позивачем за зустрічним позовом фактично одноособова здійснювалося фінансування виконання будівельних робіт на об'єкті - будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованого по [ADDRESS]. На цей час будівельні роботи на вказаному об'єкті завершені. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги порушення відповідачем за зустрічним позовом прийнятих на себе суттєвих зобов'язань за договором, що виявилися у відмові від спільного фінансування виконання будівельних робіт на даному об'єкті, згідно ст.ст. 610, 611, 651-653 ЦКУ договір підлягає розірванню в судовому порядку. При будівництві будівлі магазину були дотримані основні державні будівельні, архітектурні, санітарні та протипожежні норми і умови подальшого безпечного користування цією будівлею за її функціональним призначенням. Крім того, зведений відповідно до паспорту прив'язки комплекс торгових павільйонів, розташований у вищезгаданому місці за своїми ознаками є нерухомим майном, тобто об'єктом пов'язаним фундаментом із землею, що підтверджується висновком о належності об'єкту до групи капітальності, виконаним ТОВ «Регіональний будівельний союз». На цей час позивач за зустрічним позовом відкрито володіє майном, що утворилося в результаті побудови архітектурного об'єкту - будівлі комплексу торгових павільйонів, який розташовано по [ADDRESS]. З огляду на те, що будівля комплексу торгових павільйонів, який розташовано по [ADDRESS], побудована за власні кошти ТОВ «Стандарт-77», відповідно до ст. 331 ЦКУ право власності на цю будівлю має бути визнано одноособово за позивачем за зустрічним позовом. Крім того, для належного розв'язання питання визначення власника вищевказаної будівлі магазину із подальшою державною реєстрацією права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень необхідно вирішити питання надання цьому об'єкту поштової адреси у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Надання об'єктам нерухомості поштових адрес відповідно до повноважень здійснюється Кіровською районною в місті Донецьку радою. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом ТОВ «Стандарт-77» просить суд розірвати договір про спільну діяльність від 01.12.2012, укладений між ТОВ «Стандарт-77» та [PERSON], зобов'язати Кіровську районну в місті Донецьку раду присвоїти поштову адресу будівлі комплексу торгових павільйонів, який розташовано по [ADDRESS], визнати за ТОВ «Стандарт-77» право власності на нерухоме майно - будівлю комплексу торгових павільйонів, який розташовано по [ADDRESS] а також стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати по справі. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним, просив суд його позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав, вважав що не має підстав для його задоволення, оскільки він приймав участь у будівництві спірної будівлі торгових павільйонів. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник ТОВ «Стандарт-77» Медюк М.С., яка діяла на підставі довіреності, у судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, пояснила суду, що після укладення договору між ТОВ «Стандарт-77» та [PERSON], останнім не було вчинено дій, передбачених вказаним договором, а саме будь якої фінансової участі у будівництві він не приймав. Таким чином підстав для задоволення його позову не має. Просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити, оскільки фактично спірний комплекс торгових павільйонів був побудований за кошти ТОВ «Стандарт-77». Представник третьої особи - Кіровської районної в м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 01 грудня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт-77» був укладений договір про спільну діяльність, згідно з яким сторони по договору прийняли на себе зобов'язання спільно діяти для досягнення спільної господарської мети - будівництва та введення в експлуатацію будівлі комплексу торгових павільйонів, розташованої по [ADDRESS]. Пунктом 2.1.3 вказаного Договору передбачено, що сторони договору прийняли на себе зобов'язання здійснювати спільне фінансування виконання робіт, надання послуг, придбання товарів, необхідних для досягнення цілей спільної діяльності. Пунктом 3.1.1 вказаного Договору передбачено, що сторона 1 ([PERSON]) бере на себе зобов'язання здійснювати фінансування будівництва будівлі в об'ємі 50% її смітної вартості шляхом перерахування сум грошових коштів стороні 2 (ТОВ «Стандарт-77») за її письмовими заявками. Будь яких підтверджень участі [PERSON] у фінансуванні будівництва спірної будівлі ним не надано. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У зв'язку з істотним порушення [PERSON] умов договору, суд вважає за необхідне розірвати договір про спільну діяльність від 01 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Стандарт-77». Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 316 ЦКУ, правом власності особи є право особи на певну річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦКУ, встановлюється, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти до свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Наразі, стаття 321 ЦК України гарантує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише в випадках, прямо передбачених законом. За таких обставин, приймаючи до уваги той факт, що договір про спільну діяльність між [PERSON] та ТОВ «Стандарт-77» розірваний, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову [PERSON] щодо визнання за ним права власності на 50 % (1/2 ідеальну частку) спірної будівлі комплексу торгових павільйонів. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов, визнати за ТОВ «Стандарт-77» право власності на нерухоме майно - будівлю комплексу торгових павільйонів, який розташовано по [ADDRESS]. Що стосується позовних вимог ТОВ «Стандарт-77» щодо зобов'язання Кіровської районної в місті Донецьку ради присвоїти поштову адресу об'єкту спірної будівлі, суд вважає що в цій частині вони не підлягають задоволенню, оскільки зобов'язання вчинити певні дії третьої особи не передбачено чинним законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: partial