Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №221 від 17.01.2003 матері позивача [PERSON] на підставі розпорядження голови Дергачівської райдержадміністрації від 24.12.2002 №373 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,35 га, яка розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області КСП «Шевченківське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, мати позивача - [PERSON], 02.03.2001 року склала заповіт АВР №467089, відповідно до якого, на випадок її смерті вона робить таке розпорядження: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Шевченківське», що знаходиться в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харіквської області, вона заповідає позивачу по справі - [PERSON]. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №36, виданого виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,35 га. розташованої на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Відповідно до рішення позачергової ХХІІІ сесії VІІ-го скликання від 12.07.2017 Ч.Лозівська сільська рада об'єдналася у Малоданилівську селищну об'єднану територіальну громаду Дергачівського району Харківської області та було визнано, що правонаступником всього майна, права та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися є Малоданилівська селищна рада, утворена внаслідок добровільного об'єднання. Позивач відповідно ст. 1270 ЦК України в установлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із проханням видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. розглянувши позивача прохання про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, повідомила позивача, надавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що: Згідно п. 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України- нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; та пунктах 4.12 п. 4 глави 10 розділу ІІ порядку - свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. [PERSON] було залишено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кучерявим О.І. 02 березня 2001 року за реєстровим №488, у якому вона заповідала належну їй земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Шевченківський» своєму синові - [PERSON]. На сьогоднішній день померла [PERSON] є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], площею 4,3487 га, що розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, яка була виділена в натурі на місцевості з права на земельну частку (пай), тобто предмет заповіту не існує на сьогоднішній день, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивача - [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а тому після смерті матері позивач і відповідачі по справі є спадкоємцями 1 черги. Позивач прийняв спадщину, так як після смерті матері звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На теперішній час позивач бажає визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,3487 га. розташовану на території Малоданилівської селищної ради (на підставі рішення Малоданилівської селищної ради від 12 липня 2017 року «Про добровільне об'єднання територіальних громад) КСП «Шевченківське» пай 218, кадастровий [NUMBER] Дергачівського району Харківської області КСП «Шевченківське» в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], а тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Шкляр М.В. не з'явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їх відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, згідно наданих суду заяв позовні вимоги визнали повність та просили справу розглядати за їх відсутності. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №221 від 17.01.2003 матері позивача [PERSON] на підставі розпорядження голови Дергачівської райдержадміністрації від 24.12.2002 №373 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,35 га, яка розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області КСП «Шевченківське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, мати позивача - [PERSON], 02.03.2001 року склала заповіт АВР №467089, відповідно до якого, на випадок її смерті вона робить таке розпорядження: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Шевченківське», що знаходиться в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харіквської області, вона заповідає позивачу по справі - [PERSON]. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №36, виданого виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,35 га. розташованої на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Відповідно до рішення позачергової ХХІІІ сесії VІІ-го скликання від 12.07.2017 Ч.Лозівська сільська рада об'єдналася у Малоданилівську селищну об'єднану територіальну громаду Дергачівського району Харківської області та було визнано, що правонаступником всього майна, права та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися є Малоданилівська селищна рада, утворена внаслідок добровільного об'єднання. Позивач відповідно ст. 1270 ЦК України в установлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із проханням видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. розглянувши позивача прохання про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, повідомила позивача, надавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що: Згідно п. 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України- нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; та пунктах 4.12 п. 4 глави 10 розділу ІІ порядку - свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. [PERSON] було залишено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кучерявим О.І. 02 березня 2001 року за реєстровим №488, у якому вона заповідала належну їй земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Шевченківський» своєму синові - [PERSON]. На сьогоднішній день померла [PERSON] є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], площею 4,3487 га, що розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, яка була виділена в натурі на місцевості з права на земельну частку (пай), тобто предмет заповіту не існує на сьогоднішній день, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивача - [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а тому після смерті матері позивач і відповідачі по справі є спадкоємцями 1 черги. Позивач прийняв спадщину, так як після смерті матері звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На теперішній час позивач бажає визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,3487 га. розташовану на території Малоданилівської селищної ради (на підставі рішення Малоданилівської селищної ради від 12 липня 2017 року «Про добровільне об'єднання територіальних громад) КСП «Шевченківське» пай 218, кадастровий [NUMBER] Дергачівського району Харківської області КСП «Шевченківське» в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], а тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини або постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1261, 1268, 1270,

Outcome: approved