Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням кімнатою №65 в будинку №7 по вул. Макаренка в м. Тернополі, посилаючись на те, що йому, як працівнику Тернопільського комбінату «Будіндустрія» фірми «Тернопільбуд ЛТД» на сімю у складі трьох осіб було надано в користування кімнату №65 у гуртожитку по вул. Макаренка, 7 у м. Тернополі. За цією адресою була зареєстрована відповідачка [PERSON] та їхня донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В кінці 2014 - на початку 2015 року відповідачка добровільно виїхала із вказаної кімнати гуртожитку і по теперішній час там не проживає, її речей у кімнаті немає, плату за комунальні послуги вона не здійснює. Відповідачка проживає в Італії з 2015 року. Після розірвання шлюбу відповідачка жодного разу не зявлялася у кімнаті №65 будинку №7 по вул.Макаренка в м. Тернополі, і всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, в т.ч. оплата житлово-комунальних та інших послуг покладені тільки на позивача. Протягом тривалого проміжку часу відповідачка залишається зареєстрованою в кімнаті гуртожитку, в якому не проживає фактично, що завдає [PERSON] додаткових незручностей та збільшує оплату за житлово-комунальні послуги, які формуються з урахуванням кількості осіб, що зареєстровані в помешканні у встановленому законом порядку. Збереження реєстрації відповідачки змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та перешкоджає вільному користуванню житловим приміщенням, чим порушуються його права. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Тернопільської міської ради звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Представник ВАТ «Тернопільбуд» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Згідно Договору від 27.12.1995 року [PERSON], як працівнику Тернопільського комбінату «Будіндустрія» фірми «Тернопільбуд ЛТД» на сімю у складі трьох осіб було надано в користування кімнату №65 у гуртожитку по вул. Макаренка, 7 у м. Тернополі. Як вбачається із інформації виконавчого комітету Тернопільської міської ради №757/05 від 21.04.2017 року, згідно інформації ПП «Дружба - сервіс - житло 1» (попереднього балансоутримувача) в житловому будинку по вул..Макаренка,7 в м.Тернополі відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» створено обєднання співвласників багатоквартирного будинку. Дане обєднання є балансоутримувачем житлового будинку по вул..Макаренка,7. З метою реалізації Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» рішенням виконавчого комітету від 21.08.2014р. №851 затверджено акт приймання-передачі кімнати №65 в гуртожитку по вул.Макаренка,7 в м.Тернополі в комунальну власність міста Тернополя. Як встановлено в судовому засіданні із довідки ЖКК ТОВ «Тернопільбуд» від 31.05.2016 року про склад сімї, акту обстеження по факту проживання від 24.05.2016 р., складеного комісією ЖКК ТОВ «Тернопільбуд», пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірному житлі зареєстрована, але не проживає вже більше двох років колишня дружина позивача по справі [PERSON], їй ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] із житлового приміщення по вул. Макаренка, 7 кім.65 в м. Тернополі, не знялась із реєстрації, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] понад два роки, без поважних причин, не проживає у житловому приміщенні за адресою м. Тернопіль вул. Макаренка, 7 кім.65. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Змінами до законів України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», від 4 березня 1992 року № 2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» передбачено, що гуртожитки включено до обєктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (Закон України від 3 березня 2005 року № 2453-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках»). Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Зазначена правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року, справа №6-1166цс15. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає до задоволення, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved