Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення боргу за договором позики, посилаючись на те, що відповідач отримав у нього у борг 08.08.2012 року грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що на час звернення до суду становить 23 979 грн. які зобов'язувався повернути до 08 литсопада 2012року, про що написав власноручно розписку 08.08.2012 року. Станом на день розгляду справи в суді відповідач борг не повернув, посилаючись на відсутність коштів. Позивач просив стягнути з відповідача борг в сумі 23979 грн., витрати понесенні за оголошення в газеті та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2012 року відповідач [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що на час звернення до суду становить 23 979 грн. та написав розписку, що зобов'язується повернути борг до 08.11.2012 року. Станом на день подачі позову до суду борг відповідачем не повернуто. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що не встановлені договором. Отже договір позики між позивачем та відповідачем підтверджується наданим суду оригіналом розписки відповідача. У відповідності до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання до воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач в зазначений у розписці строк борг не повернув, а отже сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved