Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в інтересах недієздатної особи [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] та просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини за законом після померлого 18 серпня 1984 року [PERSON], визнати недійними свідоцтво про право на спадщину за законом померлого 18.08.1884 року [PERSON], видане Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.04.1985 року на ім’я [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом померлої 11.01.1993 року [PERSON], видане Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18.02.1994 року, зареєстроване в реєстрі за №1-1374, на ім’я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом померлого 23.02.2001 року [PERSON], видане Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 22.11.2001 року на ім’я [PERSON] та [PERSON]., зареєстроване в реєстрі за №2-5615. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18 серпня 1984 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис №3059, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді будинку №16 по вулиці Сагайдачного у місті Кривому Розі, який належав на праві приватної власності [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину після померлого 18 серпня 1984 року [PERSON], який був їхнім батьком. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не було. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] було видане Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.04.1985 року тільки на ім’я [PERSON] [PERSON] хоча й прийняла спадщину після померлого батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але не змогла її оформити у зв’язку із тим, що в той момент вона була інвалідом 2-ї групи з причини захворювання дитинства, тяжко хворіла розумовою відсталістю вираженого ступеню, погано рухалася та потребувала постійного стороннього догляду. До моменту своєї смерті, [PERSON] був піклувальником [PERSON] Після смерті 18 серпня 1984 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області №357/2 від 14.12.1984 року її піклувальником було призначено [PERSON] Але [PERSON], як піклувальник [PERSON] у порушення вимог Закону в період строку на прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] не здійснила сприяння своїй підопічній в реалізації її права на спадкування після померлого батька, не допомогла їй подати заяву про прийняття спадщини, приховала від нотаріуса наявність іншого спадкоємця та одноособово оформила спадщину на себе, хоча [PERSON] фактично прийняла спадщину після батька, оскільки після його смерті постійно проживала в [INFO], користувалася цим будинком та особистими речами померлого, що підтверджується відповідним актом від 13 серпня 2013 року. Після отримання 06.04.1985 року свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], [PERSON] зареєструвала право власності на будинок №16 по вулиці Сагайдачного у м. Кривому Розі на своє ім’я, хоча [PERSON] продовжувала проживати в ньому та користуватися будинком. 11 січня 1993 року [PERSON] померла, про що зроблено актовий запис №63, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входив будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі. Після смерті 11 січня 1993 року [PERSON], єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину за законом, був її чоловік [PERSON], який згідно рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів [PERSON] Дніпропетровської області №194/2 від 09.04.1993 року був призначений піклувальником хворої [PERSON] Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18.02.1994 року було видане на ім’я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 11 січня 1993 року [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №1-1374. 03 лютого 2001 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис №235, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входив будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, а також грошові внески з належними відсотками та з усіма компенсаційними і індексаційними виплатами в Ощадбанку України, яку прийняли його син [PERSON] та рідний брат [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім’я [PERSON] та [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №2-5615. Останні зареєстрували своє право власності на будинок №16 по вулиці Сагайдачного у м. Кривому Розі, про що свідчить запис у вказаному свідоцтві. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2002 року [PERSON] була визнана недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №137/1 від 17 липня 2002 року позивач був призначений опікуном над недієздатною [PERSON] 28 травня 2006 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис №1067, після смерті якого відкрилась спадщина, яку прийняла відповідач [PERSON], так як була дружиною [PERSON] Позивач [PERSON], як законний представник недієздатної [PERSON]., звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори з питання оформлення на ім’я [PERSON] права на спадщину після померлого 18 серпня 1984 року [PERSON], який є її батьком, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв’язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину було вже видано іншому спадкоємцю 1-ї черги [PERSON], у зв’язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. У ході судового розгляду справи за клопотанням позивача про забезпечення доказів, ухвалами суду від 03.04.2014 та 01.07.2014 року були витребувані спадкові справи [PERSON], який помер 18.08.1984 року та [PERSON], який помер 28.05.2006 року. Позивач та його представник в судове засідання не з’явились, однак надали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини її відсутності суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини її відсутності суду невідомі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до такого. Матеріалами справи встановлено, що 18 серпня 1984 року помер [PERSON], актовий запис за №3059 від 21 серпня 1984 року, у зв’язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входив будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, який належав померлому на праві приватної власності (а.с.10). Також установлено, що після смерті 18 серпня 1984 року [PERSON] відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, які діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, спадкоємцями за законом були його доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Згідно з рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області №357/2 від 14.12.1984 року, опікуном [PERSON], у зв’язку із смертю 18 серпня 1984 року її батька [PERSON], було призначено [PERSON] (а.с.19). [PERSON] прийняла спадщину після померлого 18 серпня 1984 року [PERSON], який був її батьком, у вигляді будинку №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого та виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.04.1985 року та зареєстроване в Криворізькому інвентар бюро в реєстрову книгу за №192, с.219, запис №219 (а.с.21, 73) 11 січня 1993 року [PERSON] померла, про було зроблено актовий запис за №63 від 11 січня 1993 року (а.с.11) Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, яку прийняв її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим та виданим Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18.02.1994 року, зареєстроване в реєстрі за №1-1374 (а.с.21). [PERSON] зареєстрував своє право власності на цей будинок, про що свідчить запис у вказаному вище свідоцтві про право на спадщину за законом (а.с.21). Окрім того, [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів [PERSON] Дніпропетровської області №194/2 від 09.04.1993 року, був призначений піклувальником [PERSON]. 03 лютого 2001 року [PERSON] помер, про що було зроблено актовий запис за №235 від 05 лютого 2001 року (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, яку в рівних частинах прийняли його сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 22.11.2001 року, зареєстроване в реєстрі за №2-5615 та зареєстрували своє право спільної сумісної власності на будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, про що свідчить запис у вказаному свідоцтві (а.с.22). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2002 року [PERSON] була визнання недієздатною (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №137/1 від 17 липня 2002 року позивач був призначений опікуном недієздатної [PERSON] (а.с.9). 28 травня 2006 року [PERSON] помер, про що було зроблено актовий запис за №1067 від 29 травня 2006 року (а.с.13) Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді, в тому числі, і частини будинку №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, який перебував у спільні сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 22 вересня 1984 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після чого остання змінила прізвище на «Швец». А, отже, відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлого 28 травня 2006 року [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Разом з тим, судом установлено, що відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, які діяли на момент відкриття та прийняття спадщини [PERSON], померлого 18.08.1984 року, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після його смерті. На момент смерті 18.08.1984 року [PERSON], який був батьком [PERSON], остання постійно проживала разом із спадкодавцем у будинку №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, а також проживала в цьому будинку і після його смерті до 13.08.2013 року (а.с.23). Згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на момент відкриття та прийняття спадщини [PERSON], померлого 18.08.1984 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, за таких обставин, ураховуючи зазначені вимоги норм Закону, суд уважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], до складу якої також входив будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, оскільки на момент смерті останнього і на протязі шести місяців після цього вступила в управління та володіння зазначеним будинком, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення №432 від 04.11.1975 року та акту готовності від 13.05.1977 року (а.с.73). За таких обставин суд приходить до висновку про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого18.08.1984 року [PERSON], посвідченого та виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 06.04.1985 року на ім’я [PERSON] Як наслідок, суд також визнає недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 11.01.1993 року [PERSON], посвідченого та виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18.02.1994 року на ім’я [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-1374. У свою чергу, оскільки обсяг спадщини зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом після померлого 03 лютого 2001 року [PERSON], посвідченого та виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 22.11.2001 року на ім’я [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-5615, включає в себе не тільки будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі, але й грошові внески, що належали спадкодавцю [PERSON], суд приходить до висновку про визнання недійсним зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2001 року, виданого ім’я [PERSON] та [PERSON], проте тільки в частині права на спадщину за законом на будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі. Отже за вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На викладеного,

Outcome: partial