Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування вимог в позовній заяві вказав, що 30 червня 2005 року йому за договором дарування, його матір'ю, [PERSON] було передано у власність двохкімнатну квартиру, загальною площею: 41,3 кв.м, житлова площа: 27,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Після оформлення договору дарування у зазначену квартиру була зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка фактично з 01 квітня 2013 року по теперішній час не проживала за цією адресою. За таких обставин за весь час з 01 квітня 2013 року та до сьогодення він вимушений сплачувати комунальні платежі за сміття та воду, які розраховуються з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. В свою чергу, відповідач мешкає за іншою, невідомою йому адресою, зв'язатись з нею він можливості не має. Тому позивач просить виселити відповідача з вказаної квартири та зобов'язати знятися з реєстраційного обліку. До судового засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки до судового засідання суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 30.06.2005 року [PERSON], приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області (арк.спр.8,9,10). Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом ПП «Домінант-Сервіс», згідно якого [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з квітня 2013 року по теперішній час (а.с.13). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням тощо. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особі понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання відповідачки [PERSON], яка не виявляє бажання повернутися до спірної квартири, такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] і підлягає зняттю з реєстрації. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що належать задоволенню.

Outcome: approved