Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 17.07.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 72. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Дергачівського районного суду від 26 березня 2013 року шлюб між ним та відповідачем [PERSON] було розірвано. Рішенням Дергачівського районного суду від 04 грудня 2012 року з нього на користь відповідачки стягнено аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того на даний час у нього є інша сім'я і він проживає з дружиною [PERSON], шлюб з якою був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 128. Від спільного шлюбу з [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Крім того дружина також знаходиться на його утриманні, Враховуючи зміну сімейного стану він звернувся до суду з вищевказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився , але надав суду заяву відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'?явилася, але надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги [PERSON] не визнала, та просила суд відмовити в їх задоволенні. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи 17.07.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 72. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Дергачівського районного суду від 26 березня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Дергачівського районного суду від 04 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 26.10.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовий запис № 128 був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] Від спільного шлюбу з [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] [INFO].. Відповідно до довідки від 25.12.2015 року № 2770 з Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області, [PERSON] займає посаду старшого оперативно уповноваженого СКР , де його грошове забезпечення за період з червня по листопад 2015 року складає 17871 гривну 99 копійок, з яких сплачено аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 4297 гривень 99 копійок. Середньо місячна заробітна плата позивача за шість місяців 2015 року склала 2978 гривень 66 копійок. Згідно Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік » прожитковий мінімум на працездатну особу, станом на лютий 2016 року, встановлений в розмірі 1378 гривень, а на дитину віком до 6 років -1167 гривень, який протягом року збільшується. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин, суд приходить до висновку,що з урахуванням постійного доходу позивача, відсутності довідки про перебування доньки [PERSON] на утриманні у позивича, а також довідки про дохід дружини, а також відсутності інших обставин, що мають істотне значення , позов [PERSON] задоволенню не підлагає. На підставі ст.ст.180,182,183,184 192 СК України,

Outcome: dismissed