Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок №71 по вулиці Кишинівська села Олександрівка Тарутинського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що батьку [PERSON] на праві власності належав житловий будинок №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області зі всіма надвірними спорудами. 25 лютого 2015 року його батько [PERSON] склав заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №2, яким заповідав [PERSON], [INFO] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право. 31 березня 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилось зазначене вище спадкове майно. Однак, при зверненні до [PERSON], державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правоустановчих документів на вказане вище майно. Дійсно, те, що [PERSON] був власником житлового будинку №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області підтверджується лише витягом з погосподарської книги №3 села Олександрівка Олександрівської сільської ради. Враховуючи вище викладене позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на будинок №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області. Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.28). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі (а.с.27), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права, тому необхідно керуватися ЦК України. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно абзацу другого п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення » №5 від 31 березня 1995 року, наведений в ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. З довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №439 від 10 травня 2017 року вбачається, що згідно особистого рахунку №113 у погосподарській книзі №3 села Олександрівка Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області за [PERSON] значиться житловий будинок №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області (а.с.16-17). Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] володів будинком №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області, а тому вважає встановленим за ним факт володіння вищевказаним будинком. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії технічного паспорту на будинок №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області видно, що власник відсутній (а.с. 12-14). Однак факт володіння [PERSON] будинком №71 по вулиці Кишинівська в селі Олександрівка Тарутинського району Одеської області було встановлено в судовому засіданні. 25 лютого 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №2, яким заповідав [PERSON], [INFO] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право (а.с.11). 31 березня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 440812, виданим 06 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про що зроблено відповідний актовий запис №153 ( а.с.7). В день його смерті відкрився спадок на вказане вище майно. Державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 квітня 2017 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правоустановчих документів на вказаний вище житловий будинок (а.с.5). Однак, враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадок у вигляді вищезазначеного будинку. На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України ,

Outcome: approved