Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він з 25.03.1997 року по день звільнення 23.04.2014 року працював підземним гірником очисного вибою у Державному підприємстві «Криворізький державний залізорудний комбінат» на шахті «Родіна». Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 23.06.2015 року було встановлено позивачу професійні захворювання: радикулопатія попереко-крижова L-5; SI і шийна С5-С7 переважно зліва, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим, мязові-тонічним та периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейрошджистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст..), деформуючого остеоартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ступнею) та колінних суглобів ПФ першого-другого ступеню. За довідкою МСЕК від 18.09.2015 року була встановлена втрата професійної працездатності-вперше 50% та 3 група інвалідності, з переоглядом 01.09.2016 року, у звязку з професійним захворюванням. У зв'язку із ушкодженням здоровя через професійні захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір якої він оцінює в розмірі 120000 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідач протиправних дій відносно позивача не вчиняв, укладаючи з відповідачем трудовий договорі працівник був повідомлений і ознайомлений під розпис про його права і обовязки та умови праці, наявність на робочому місці де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоровя його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. При цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоровя та його наслідки. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював у підземних умовах праці на різних підприємствах, з яких у період: 25.03.1997 року по 23.04.2014 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» та працював підземним гірником очисного забою, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.8-9). 13.07.2014 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» було проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON]: радикулопатія попереково-грижова L5-S1 та шийна С5-С6, переважно зліва, з вираженним порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим, мязково-тонічним та перефиричним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст..), деформуючого остеоартрозу ліктьових (ПФ першого-другогост.) та колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів, установлених Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста [PERSON], Криворізького та Широківського районів Дніпропетровської області 13.07.2015 року (а.с.10-13). Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання виникло за наступних осбавин: працюючи на шахті «Родіна» підземним гірником очисного забою, виконував весь комплекс робіт під час очисного виймання корисної копалини в підземних умовах шахти, керував скреперними лебідками 55ЛС-2С, 30ЛС-2С під час транспортування гірничої маси по гірничим виробкам та завантаження у рудо звалювальні підняттеві. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причини технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Відповідно до п.17 Акту причиною виникнення професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу (а.с.12). Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 12ААА №014699 від 18.09.2015 [PERSON] при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 50%-радикулопатія та 3 група інвалідності з 07.09.2015 у звязку з професійними захворюваннями, за професійним захворюванням, з переоглядом 01.09.2016 року (а.с.21). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд приходить до висновку, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 50 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, період його роботи на шахті «Родіна» з 25.03.1997 по 23.04.2014, глибину фізичних та моральних страждань позивача, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 24000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial