Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив суд ухвалити рішення про визнання незаконним та скасування наказу №19 від 12.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо оголошення догани [PERSON] головному інженеру ТОВ «РТЦ «КРЕМІНЬ-ІНВЕСТ»; стягнення з ТОВ «РТЦ «КРЕМІНЬ-ІНВЕСТ» на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що наказом № 12 від 12 червня 2015 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обовязків, однак, будь яких порушень трудової дисципліни він не допускав, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязнених стосунків, що склалися між ним та його безпосереднім керівництвом. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ № 19 від 12 червня 2015 року, винесений ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини. Відповідач представник ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на безпідставність останніх, наполягаючи на доведеності, наданими до суду, доказами, факту неналежного виконання позивачем, покладених на нього трудових обовязків, і як наслідок законність оскаржуваного наказу. Окрім того, вважає, що у справі, яка розглядається судом, відсутній предмет, так як оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача був скасований дирекцією підприємства у добровільному порядку, одночасно відповідач вказує на безпідставність заявлених позивачем позовних вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки зазначенні витрати документально не підтвердженні. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника адвоката [PERSON], представника відповідача ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» [PERSON], приймаючи до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] проаналізувавши і дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобовязані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. З змісту положень Кодексу законів про працю України вбачається, що порушенням трудової дисципліни визначається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника можу бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами та положенням про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За положеннями статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержанні власником, уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Як встановлено судом, 10 листопада 2008 року [PERSON] було прийнято на посаду головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест». Посадові обовязки позивача визначені посадовою інструкцією головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» за 2015 рік, з якою, як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, останній був ознайомлений 11 березня 2015 року. Наказом № 19 від 12 червня 2015 року позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків, передбачених посадовою інструкцією інженера в редакції 2015 року ( розділ 2 п.2.1, п. 2.9, розділ 4 п.4.1). Як вбачається зі змісту оскаржуваного Наказу, факт неналежного виконання посадових обовязків [PERSON] проявився в порушенні останнім організаційної технічної експлуатації та своєчасного ремонту інженерних мереж, в даному випадку каналізації, що на думку власника могло нанести значні збитки організації, а також майну орендарів. Підставами для винесення наказу є лист ПрАТ «[PERSON] лінія» № 13/68 від 9 червня 2015 року та пояснювальні записки [PERSON], [PERSON], [PERSON], складені останніми 9 червня 2015 року. Відповідно до листа лист ПрАТ «[PERSON] лінія» № 13/68 від 9 червня 2015 року на імя директора ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» директором зазначеного вище підприємства, як Орендарем, було зроблено висновок про неналежне сервісне обслуговування майна відповідно до Договору оренди, укладеного 6 листопада 2012 року між Орендодавцем ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» та Орендарем ТЦ ПрАТ «[PERSON] лінія» та виконання своїх посадових обовязків відповідальними особами останнього, що на думку, ініціатора звернення, могло мати надзвичайні наслідки для підприємства орендарів(а.с.74) Як вбачається зі змісту акту поверхневого огляду технічного стану системи обладнання каналізації підприємства (фекальної системи) складеного 9 червня 2015 року, комісією у складі директора ТЦ ПрАТ «[PERSON] лінія» [PERSON], головного енергетика ТЦ ПрАТ «[PERSON] лінія» [PERSON], начальника відділу ТЦ ПрАТ «[PERSON] лінія» [PERSON], працівника ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» - [PERSON] в ніч з 8 на 9 червня 2015 року було зафіксовано факт несправності фекальної системи, а саме, те що каналізаційний колодязь понаднормово заповнений стоками у звязку з перебоями в роботі насосу зазначеної вище системи, що потребує термінової чистки для подальшої роботи, про що сповіщає звукова сигналізація; насоси фекальної системи забиті відходами які не роздроблюються решіткою-дробаркою РД200, що знаходиться перед насосами. За наслідками проведення зазначеного вище огляду, з метою упередження завдання збитків майну ТЦ ПрАТ «[PERSON] лінія», ТОВ «Експансія» та ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» комісією було прийнято рішення про негайну чистку фекальних насосів та відкачування стічних вод, при виконанні яких було вийнято крупні відходи, що не були подрібненні решіткою-дробаркою (а.с. 102) Згідно із службовою запискою [PERSON] (а.с. 33) будь яких порушень трудової дисципліни він не допускав, одночасно зазначивши, що чистка засмічення насосу каналізації є поточною роботою, що відбувається у плановому режимі, відповідно до винесеного останнім розпорядження, за яким огляд систем енергопостачання ТЦ, а при необхідності і чистка, проводиться двічі на день, із відповідним записом у оперативному журналі. Зазначений позивачем в пояснювальній записці факт, підтверджується дослідженим в судовому засіданні розпорядженням, за підписом головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» [PERSON] від 3 квітня 2015 року та ознайомленням з останнім відповідальних за виконання зазначених в ньому робіт, працівників підприємства. Свідок [PERSON] підтвердив в судовому засіданні факт несправності фекальної системи та зупинку насосу, що сталася в ніч з 8 на 9 червня 2015 року, одночасно зазначивши, що на виконання розпорядження головного інженера [PERSON] він з іншими працівниками двічі на день проводив огляд систем енергопостачання ТЦ, а при необхідності і чистку останніх, останній раз він проводив огляд 8 червня 2015 року, про що свідчить його запис та особистий підпис в оперативному журналі. Відповідно до досліджених в судовому засіданні записів, зроблених в Журналі щоденно виконаних робіт ремонтною групою, остання чистка насосу проводилася відповідальними за виконання зазначених вище робіт, працівниками підприємства 5 червня 2015 року, 8 червня 2015 року та в ніч з 8 на 9 червня 2015 року (а.с. 19) Приймаю до уваги, дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем неналежного виконання позивачем його трудових обовязків. Окрім того, в порушення вимог статті 149 КЗпП України, дирекцією ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, зокрема, у оскаржуваному Наказі, зазначено що проступок міг спричинити «нанесення матеріальних збитків організації та орендарям», проте, який саме розмір завданих збитків міг спричинити проступок позивача і який ступінь тяжкості мало невиконання трудових обовязків останнім, власником або уповноваженим ним органом не наведено. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог статей 10, 59-60ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] не виконав посадових обовязків, чим порушив трудову дисципліну, а також, що відображена в оскаржуваному наказі обставина, а саме зупинка наносу господарсько - фекальної каналізації підприємства, сталася з вини позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є законною та обґрунтованою і такою що підлягає до задоволення. Твердження позивача, викладенні в письмових запереченнях, щодо відсутності предмету спору з підстав скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача дирекцією підприємства у добровільному порядку, суд розцінює як помилкове тлумачення останнім вимог чинного законодавства і не приймає до уваги виходячи з наступного. Наказом ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» №34 від 25 серпня 2015 року з нагоди святкування Дня Незалежності України з [PERSON] знята догана, оголошена наказом № 19 від 12 червня 2015 року. Однак як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду з позовом до ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» 3 липня 2015 року, оскаржуваний наказ № 19 від 12 червня 2015 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, був чинним. Суд вважає, що догана, як різновид дисциплінарного стягнення, застосовується у випадку невиконання чи неналежного виконання працівником, з його вини, своїх трудових функцій, що тягне за собою негативну оцінку і засудження поведінки працівника, однак на думку позивача, порушень трудових обовязків він не допускав, а тому застосування до нього дисциплінарного стягнення мало для нього негативні наслідки. Наведене свідчить про наявність спору між сторонами про незаконність притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, яке порушило його законні права та інтереси. Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що доводи апелянта про відсутність предмету спору, не відповідають обставинам справи, оскільки позивач звернувся до суду з метою захисту власних порушених прав та інтересів, шляхом визнання накладеного на нього дисциплінарного стягнення незаконним, а тому добровільне зняття відповідачем оскаржуваного стягнення не позбавляє позивача права на справедливий розгляд справи в суді. Крім того, як вбачається зі змісту наказу № 19 від 12 червня 2015 року, дострокове зняття дисциплінарного стягнення з [PERSON], було здійснено з нагоди святкування Дня Незалежності України, тобто добровільне зняття оскаржуваного стягнення не спростувало законності його накладення і не реабілітувало позивача, як сумлінного працівника, що на думку суду, додатково свідчить про безпідставність посилання відповідача на відсутність предмета позову в справі. Судові витрати, згідно до положень частин 1,3 статті 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу, які за нормою статті 84 ЦПК України несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було здійснено оплату правової допомоги адвоката [PERSON] у сумі 5000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 01-21/08/06 від 17 червня 2015 року і квитанцією № 01-21/08/06 від 13 липня 2015 року про оплату грошових коштів за договором про надання правової допомоги № 01-21/08/06 від 17 червня 2015 року. Відповідно до пункту 48 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним Законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад та копіювання документів) В матеріалах справи знаходить підтвердження факт участі адвоката позивача [PERSON] в судових засіданнях 16 липня 2015 року з 13 год.44 хв. по 13.год.15 хв., 29 вересня 2015 року з 10 год. 33 хв. по 11 год. 35 хв., 13 жовтня 2015 року з 13 год.21 хв. по 14 год. 40 хв. та 23 листопада 2015 року з 13 год.43 хв. по 14 год. 10 хв. Тобто, у сумарній кількості на представництво інтересів позивача в суді, спеціаліст в галузі права витратив близько трьох годин. Крім того, як вбачається з пояснень останнього, адвокатом також було надано інші процесуальні послуги за договором про надання правової допомоги, у вигляді складання позовної заяви, надання неодноразових консультацій, складання процесуальних документів, таких заяви про витребування доказів та письмові заперечення тощо, на виконання яких ним було витрачено значний період часу. Приймаючи до уваги, що Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсацій таких витрат не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати, суд приходить до висновку, що позивачем доведена сума заявлених витрат на правову допомогу, а тому позовні вимоги останнього в зазначеній частині є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved