Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на гараж, що знаходиться у місті Зборові Тернопільської області по вулиці Гоголя, гараж [NUMBER] у кооперативі «Будівельник». Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він постійно користується зазначеним вище гаражем, власником якого є відповідач. Він сплатив відповідачу кошти за даний гараж, провів ремонт приміщення, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідача, який не передав всіх необхідних документів, зокрема документів на земельну ділянку . Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідних документів на земельну ділянку. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту домовленості та отримання коштів, однак вважає, що всі свої передбачені угодою зобов'язання він виконав та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи встановив, що у червні 2013 року між сторонами було досягнуто домовленості щодо користування та викупу гаражу, що знаходиться у місті Зборові Тернопільської області по вулиці Гоголя, гараж [NUMBER] у кооперативі «Будівельник», який належить відповідачу на праві власності. Позивач протягом року сплачував кошти за користування гаражем та частинами оплачував його вартість, згідно домовленості. Станом на червень 2014 року він повністю оплатив кошти і відповідач їх отримав, що стверджується його розпискою. Однак відповідач не приватизував земельної ділянки і не відмовляється виготовляти необхідні документи, що є перешкодою для посвідчення угоди, згідно з вимогами закону. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які відповідач безпідставно відмовляється надати. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов'язання за договором виконав, однак в даний час не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved