Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісні власності на земельну ділянку, що по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно яке складається з земельної ділянки загальною площею 0,0659 га., розташованої за адресою [ADDRESS]. Дана земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності, однак частки у ній виділені не були, у зв'язку із смертю одного із співвласників, він не може оформити спадщину, оскільки у позасудовому порядку визначити розмір часток не можливо, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду належним чином завірену заяву про визнання позовних вимог, а також заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 89 Земельного Кодексу України, співвласниками земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділ з неї окремої частини, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Згідно державного акту Серія [NUMBER] від 12.11.2009 року співвласниками земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у м. Львові, про що зроблено відповідний актовий запис № 1207 від 22.12.2015 року (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеної земельної ділянки. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач [PERSON] є сином, а відповідач [PERSON] дочкою померлого [PERSON] та відповідно до положень ст.1261 ЦК України, вони мають право па спадкування після смерті батька в першу чергу. Для оформлення спадщини сторонам необхідно визначити частку померлого [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку на [ADDRESS]. Що стосується, вимоги позивача про визнання за ним та відповідачкою права власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS], за кожним, суд вважає її передчасною, оскільки питання прийняття спадщини після смерті [PERSON] є відкритим, та на данній стадії належить до компетенції нотаріуса.

Outcome: partial