Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу приміщення кузні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач майно прийняв та сплатив за нього грошові кошти, однак позбавлений можливості зареєструвати право власності на вищевказане майно через не відповідність правовстановлюючих документів вимогам законодавства. Посилаючись на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, просить визнати за ним право власності на приміщення кузні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 07.08.2019 року по даній справі розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 19.08.2019 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме приміщення кузні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно акту приймання-передачі від 07.02.2018 року приміщення кузні, що знаходиться за адресою [ADDRESS] передано покупцеві [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, однак фактично договір купівлі-продажу нерухомого майна відбувся, оскільки [PERSON] сплатив обумовлену вартість майна [PERSON] , прийняв приміщення кузні, почав ним користуватися і розпоряджатися як власник, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на приміщення кузні, що розташоване за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved