Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04.03.2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на: земельну ділянку загальною площею 0,43 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,29 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:0422, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1813, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1172; право на майновий пай в розмірі 2161 грн. у спілці селян «Колос». Дане спадкове майно спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу, який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. 20.12.2004 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул.Незалежності,15 в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області з двоповерховою добудовою; земельна ділянка загальною площею 0,41 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,27 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:0458, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1178, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1803; право на майновий пай в розмірі 1163 грн. у спілці селян «Колос». Дане спадкове майно спадкодавець [PERSON] заповів позивачу, який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. Одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батьків позивач [PERSON] не може у звязку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, заповіти спадкодавців складені на земельні та трудові паї, а на даний час видані державні акти на право власності на земельні ділянки та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не з»явились, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступні обставини. Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 049406 від 19.09.2003 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,43 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,29 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007298 від 30.12.2002 року, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілці селян «Колос», частка якого визначена в розмірі 2161 грн. або 0,1205 відсотків. Спадкодавець [PERSON] заповіла сину позивачу [PERSON] належні їй на праві власності трудовий та земельний паї та нараховані дивіденди, які знаходяться в селянській спілці «Колос» Монастириського району Тернопільської області, про що 10.08.2003 року складено заповіт, посвідчений секретарем Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. [PERSON] померла 04.03.2004 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ИД №155971 від 05.03.2004 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини після смерті матері не заявляв, прийнявши спадщину, що підтверджується довідкою №510, виданою 04.11.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. У зв»язку з тим, що заповіт [PERSON] складений на земельні та трудові паї, а на даний час вже видано державні акти на земельні ділянки та майнові сертифікати, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори від 11.12.2015 року №1087/01-16). Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 049435 від 05.09.2003 року, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,41 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,27 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007297 від 30.12.2002 року, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілці селян «Колос», частка якого визначена в розмірі 1163 грн. або 0,0649 відсотків. Згідно архівного витягу із протоколу четвертої сесії двадцять другого скликання [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року, виданого архівним відділом Монастириської державної нотаріальної контори 05.11.2015 року №252, [PERSON] передано у власність на постійне користування земельні ділянки в розмірі 0,60 га, а саме: 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Незалежності, 15 в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області, належав [PERSON], що вбачається з даних виписок із погосподарських книг №6, №1, де спадкодавця зазначено як голову домогосподарства, про що також 04.11.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради видано довідку №511. Дане будинковолодіння не було зареєстроване на праві власності, що підтверджується інформаційним листом комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» від 06.02.2016 року №32, виданим згідно обліку КП «Монастириського районного бюро технічної інвентаризації» та матеріалів інвентаризаційної справи. Згідно довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №411 від 23.11.2015 року, виданої [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с.Задарів, по вул.Незалежності за №15, становить 83 076 грн. За даною адресою розміщено: одноповерховий житловий будинок з двоповерховою добудовою загальною площею 146,5 кв.м, житловою 76,1 кв.м під літерами «А» - «АІІ», літня кухня «Б» з підвалом, сарай «В», курник «Г», ворота, хв. №1, огорожа №2, доріжка №3, огорожа №4. На даний житловий будинок 09.11.2015 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено інвентаризаційну справу (ксерокопія інвентаризаційної справи додана до матеріалів справи). Спадкодавець [PERSON] заповів сину позивачу [PERSON] житловий будинок, погосподарські будівлі, належні йому на праві власності трудовий та земельний паї та нараховані дивіденди, які знаходяться в селянській спілці «Колос» Монастириського району Тернопільської області, про що 03.02.2003 року складено заповіт, посвідчений секретарем Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. [PERSON] помер 20.12.2004 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ИД №183063 від 21.12.2004 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини після смерті батька не заявляв, прийнявши спадщину, що підтверджується довідкою №509, виданою 04.11.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. У зв»язку з тим, що на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню відсутній правовстановлюючий документ, заповіт [PERSON] складений на земельні та трудові паї, а на даний час вже видано державні акти на земельні ділянки та майнові сертифікати, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори від 11.12.2015 року №1087/01-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батьків ([PERSON] та [PERSON]М.), відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, що підтверджується даними довідок №509, №510, виданих 04.11.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. У зв»язку з тим, що на будинковолодіння, яке підлягає спадкуванню, відсутній правовстановлюючий документ, заповіти спадкодавців складені на земельні та трудові паї, а на даний час вже видано державні акти на земельні ділянки та майнові сертифікати, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори від 11.12.2015 року №1087/01-16). Як вбачається зі змісту інформаційних листів Монастириської державної нотаріальної контори №55/01-16 від 01.02.2016 року, №91/01-16 від 12.02.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 04.03.2004 року, та спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 20.12.2004 року, не була заведена. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004\~№\~1952-IV передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необовязковим. Таким чином, згідно досліджених у судовому засіданні виписок з погосподарських книг №1, №6, вбачається, що будинковолодіння, розташоване по вул.Незалежності, 15 в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області є приватною власністю, роком зведення якого є 1972 рік (добудова 1980 рік), дане будинковолодіння зведене на відведеній для цього земельній ділянці, що підтверджується архівним витягом із протоколу четвертої сесії двадцять другого скликання [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року, виданого архівним відділом Монастириської державної нотаріальної контори 05.11.2015 року №252. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Ухвалюючи рішення суд приймає до уваги, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,43 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,29 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:0422, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1813, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1172; право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян «Колос» в розмірі 2161 грн. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Незалежності, 15 в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області (добудова 1980 року) побудований до 05.08.1992 року [PERSON] на відведеній для цього земельній ділянці та належить спадкодавцю, про що свідчать записи погосподарських книг №1, №6. Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала також земельна ділянка загальною площею 0,41 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,27 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:0458, земельна ділянка площею 0,08 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1178, земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124285000:01:001:1803; право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян «Колос» в розмірі 1163 грн. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлих 04.03.2004 року [PERSON], 20.12.2004 року [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved