Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його наймачем квартири [ADDRESS] за раніше укладеним договором найму цієї квартири, у зв`язку зі смертю попереднього наймача [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позову вказав, що він з дня народження з [INFO] проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , яка є комунальною власністю. Квартиронаймачем вказаної квартири згідно ордеру №631 виданого 03.08.1983 р. та особового рахунку № [NUMBER] була [PERSON] . Його батьки [PERSON] та [PERSON] вселились у спірну квартиру в липні 1989 року зі згоди квартиронаймача [PERSON] та зареєструвалися на даній житловій площі в серпні 1989 року. Батьки піклувалися про [PERSON] , допомагали вести господарство, робили покупки, разом готували їжу, сплачували комунальні послуги, а [PERSON] допомагала матері його доглядати, тобто, вони проживали однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла, батьки за власні кошти поховали її, оскільки у останньої рідних та близьких, крім них не було. В подальшому, їх сім`я залишилися проживати в квартирі та сплачувати комунальні послуги. На час звернення до суду, він та його батьки тимчасово не проживають у спірній квартирі, а винаймають житло, оскільки в житлове приміщення припинено постачання газу, води, електроенергії, через те, що надавачі послуг вимагають укласти типовий договір, але для цього необхідно переоформлення договору найму, який на теперішній час оформлений за померлою [PERSON] , крім того, без переоформлення договору найму не можливо здійснити будь-яке переобладнання в квартирі, отримати будь-які документи стосовно спірного приміщення. Він мешкає та зареєстрований на спірній житловій площі біля 16 років, іншого житла у власності не має, не приймав участі в приватизації іншого житлового приміщення. За згодою батьків на переоформлення договору найму на його ім`я, звернувся до Виконавчого комітету Херсонської міської ради з заявою про переоформлення договору найму житлового приміщення в квартирі [ADDRESS] з померлої [PERSON] на нього. Листом №Б-6843 від 19.11.2019 р. Виконавчого комітету Херсонської міської ради йому відмовлено в переоформленні посилаючиь на те, що наймачем житлового приміщення може бути визнаний тільки член сім`ї померлого квартиронаймача та запропоновано йому звернутися до суду за захистом своїх прав. Вважає, що він набув право користування житловим приміщенням спірною квартирою, оскільки з дня народження, тобто протягом 28 років проживає та зареєстрований у спірній квартирі, його батьки на законних підставах, з дозволу квартариноймача вселились у спірну квартиру та в подальшому проживали разом з квартиронаймачем однією сім`єю, сплачуючи комунальні послуги. Заборгованості по оплаті за комунальні послуги перед ОСББ «Торнадо» не мають, дане приміщення є для нього єдиним житлом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26 лютого 2020 року представником Виконавчого комітету Херсонської міської ради подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що [PERSON] є членом сім`ї померлої [PERSON] . Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач на даний час проживає за іншою адресою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за суттю, вирішено питання про виклик свідків. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за відсутності. Треті особи [PERSON] та представник Херсонської міської ради в судове засідання не з`явились. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні за її згодою була допитана в якості свідка, та пояснила суду, що [PERSON] родичка [PERSON] , дозволила їх реєстрацію як членів сім ї, вони проживали разом, вели сумісне господарства, піклувалися один про одного, [PERSON] нянчила їх сина, а вони доглядали її до смерті, потім поховали та продовжували проживати в квартирі. В подальшому син одружився, а вони у 2019 році поїхали доглядати бабусю у Генічеськ. На теперішній час через неукладення договору найму усі комунальні служби відрізали постачання комунальних послуг, а син був вимушений орендувати житло до вирішення цієї проблеми. Підключення можливе лише при наданні договору найму житлового приміщення. Вона не заперечує, щоб основним наймачем був її син. Пізніше, від позивача надійшла заява про закінчення розгляду справи у його відсутність. Суд, заслухав пояснення позивача, його представника, допитавши свідка, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.05.1993 року (арк. справи 14). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.1991 року (арк. справи 10). За відомостями паспорта громадянина України [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.10.1991 року (арк. справи 5-6). Листом №Б-6843 від 19.11.2019 р. Виконавчий комітет Херсонської міської ради на звернення [PERSON] . Щодо зміни договору найму квартири [ADDRESS] інформовано, що наймачем житлового приміщення може бути визнаний тільки член сім`ї померлого наймача. У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки з померлою [PERSON] , яка є наймачем квартири [ADDRESS] , визнати його наймачем даного житлового приміщення виконавчі органи міської ради не мають підстав. Роз`яснено, що вказане питання може бути вирішено у судовому порядку (арк. справи 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №191798802 від 06.12.2019 р., №222710353 від 04.09.2020 р., за [PERSON] нерухомого майна не зареєстровано (арк. справи 12). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстроваих у житловому приміщенні/будинку осіб №1 від 07.10.2019 р. виданої ОСББ «Торнадо», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 16). З довідки від 10.10.2019 р. виданої ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що [PERSON] житловий чек не використано (арк. справи 19). У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. У частинах першій, другій статті 61 ЖК Української РСР визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім`я якого видано ордер. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок (частина перша статті 63 ЖК Української РСР). Відповідно до частини першої статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК Української РСР). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 106 ЖК Української РСР встановлено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Судом установлено, що основним наймачем спірного житлового приміщення [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з [PERSON] були зареєстровані з 02.08.1989 р. та проживали її родичі [PERSON] та його дружина [PERSON] . Заява на реєстрацію вказаних осіб підписана безпосередньо [PERSON] (арк. справи 15). В подальшому після народження в квартирі з 17.10.1991 р. був зареєстрований позивач - син [PERSON] та його дружини [PERSON] . Форма 16 на [PERSON] та [PERSON] містять відмітки про родинність вказаних осіб з наймачем [PERSON] (арк. справи 17-18). [PERSON] станом на 10.10.2019 р. житловий чек не використував, що підтверджено довідкою виданою ПАТ «Державний ощадний банк України» від 10.10.2019 р. (арк. спарви 19). Надані позивачем суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг підтверджують, що після смерті [PERSON] квартирна плата сплачується належним чином. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Суд вважає, що наданими доказами доведено вселення у квартиру з 1989 третіх осіб за згодою наймача, а також позивача з 1991 року (з народження), як членів сім`ї. На час їх вселення згода інших мешканців Квартири не була необхідна, оскільки [PERSON] проживала одна. Позивачз дня народження та треті особи з 1989 року з наймачем протягом тривалого часу вели спільне господарство, мали спільний побут, дані про наявність інших домовленостей користування Квартирою між наймачем та її родичами в матеріалах справи відсутні. Реєстрація позивача та третіх осіб за адресою спірної квартири доводить наявність фактичного зв`язку із Квартирою. В супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано будь - яких належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених фактів. Питання про те, хто належить до членів сім`ї власника (наймача) жилого приміщення, регулюється частиною другою статті 64 ЖК України. До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, визначаючи коло членів сім`ї наймача, вказана норма житлового законодавства України поділяє їх на дві групи: одні з них «належать» до членів сім`ї наймача, інші - «можуть бути визнані» такими. Суд, враховуючи дослідженні докази вважає, що позивач [PERSON] може бути визнаний членом сім`ї наймача [PERSON] , оскільки разом зі своїми батьками з народження постійно проживав з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувалися один за одним. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору. Наявність будь-яких договорів під час вселення позивача до вищезазначеної квартири щодо піднайму або тимчасовості його проживання не встановлено. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач [PERSON] доводить свої вимоги про визнання права користування житловим приміщенням та визнання її наймачем, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в свою чергу відповідачем не надано жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 07 вересня 2020 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved