Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення часток в спільній сумісній власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.01.2011 року квартира [ADDRESS] , отримана в порядку приватизації, належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивач має намір розпорядитись належною йому частиною майна, однак, позбавлений можливості вчинення таких дій без визначення розміру його частки. Посилаючись на норми закону щодо рівності часток співвласників у спільній сумісній власності, просить визначити, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/4 частці квартири [ADDRESS] . Позивач в письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань та заяв на адресу суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.01.2011 року Відділом реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради в порядку приватизації державного житлового фонду, і зареєстрованого у відділі реєстру житлового фонду під № 921-р/21, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи вищезазначені правові норми, а також відсутність спору щодо розміру часток співвласників квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved