Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 липня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 898. Позивач зазначив, що від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження по справі . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , надіслав до суду заяву, в якій прохав проводити судове засідання без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Узв`язку з тим, що в позовній заяві не ставиться питання про стягнення судових витрат, прохала покласти витрати на позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 30 липня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 898, вбачається, що 30 липня 2005 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2011 року виданого Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 718 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року виданого Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1005. Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечувала проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved