Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2018 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка після переїзду до м. Черкаси проживає з матір`ю. Позивач зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, мають різні погляди на життя, а тому, з грудня 2021 року вони не проживають разом як подружжя, припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, а також відповідачка переїхала до м. Черкаси. У зв`язку із викладеним вище, позивач бу змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 року, для розгляду цивільної справи №711/1622/21 (провадження №2/711/1522/21) визначено суддю Демчика Р.В. 17 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, з наданням терміну для усунення недоліків. 07 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, також просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася. До початку розгляду справи подала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони 14 серпня 2018 року зареєстрували шлюб у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 1969 (а.с.26). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю (а.с. 11). На даний час, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що від позивача не надходило будь-яких клопотань про відшкодування понесених ним судових витрат, а тому суд не розглядає дане питання.

Outcome: approved