Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz 212D, 1995 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами, коляски) WDB9024621P536649, тип транспортного засобу пасажирський - В, д.н.з. [NUMBER], за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ ІНА №608933 від 14.06.2005 року автомобіль марки Mercedes-Benz 212D, 1995 року випуску, номер шасі WDB9024621P536649, д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON]. 06.06.2006 року відповідач передав йому у користування і володіння вищезазначений автомобіль, що підтверджується довіреністю №1549 від 06.06.2006 року, виданою нотаріусом [PERSON] Зазначає, що попри те, що термін довіреності закінчився, продовжує відкрито і безперервно володіти даним автомобілем більше 10 років, а власник [PERSON] протягом 10 років не предявив йому вимоги про повернення автомобіля, а відтак вважає, що набув право власності на даний автомобіль за набувальною давністю. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.В судове засідання, призначене на 29.11.2016 року, позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІНА №608933, виданого Львівським МРЕВ [PERSON] від 14.06.2005 року, автомобіль марки Mercedes-Benz 212D, 1995 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами, коляски) WDB9024621P536649, тип транспортного засобу пасажирський - В, д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] у звязку із укладеним в усній формі безоплатного договору доручення видав довіреність №1549 від 06.06.2006 року [PERSON] або [PERSON], згідно з якою кожен із них має право розпоряджатися від його імені (продавати, обміняти, здавати в оренду, заставляти тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІНА №608933, виданого Львівським МРЕВ [PERSON] від 14.06.2005 року, транспортним засобом марки Mercedes-Benz 212D, 1995 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами, коляски) № WDB9024621P536649, тип транспортного засобу пасажирський В, реєстраційний номер [NUMBER]. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та видана з правом передоручення терміном на три роки і дійсна до 06.06.2009 року. Як вбачається із листа Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львова №21643 від 25.11.2016 року Сихівським ВДВС будь-які постанови щодо заборони відчуження спірного автомобіля станом на 06.06.2006 року (дата видачі довіреності) не виносились. Відповідно до ч. 1 ст. 34 4 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 344 Цивільного кодексу України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.9 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»\~при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:\~\~- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;\~\~- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;\~\~- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. В пункті 10 даної постанови роз'яснено, що якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором. А відтак, враховуючи вищенаведене,а також те, що\~\~позивач [PERSON] добросовісно, безперервно, відкрито володіє спірним автомобілембільше пяти років, а власник цього автомобіля не пред'явив вимоги про його повернення, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ст.344 ЦК України\~та визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль за набувальною давністю. На підставі ст.ст.16, 328, 344 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved