Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що під час переоформлення в органах ДАІ транспортного засобу, який належить йому (позивачу) на праві власності, йому (позивачу) стало відомо про те, що на транспортний засіб накладено арешт, у звязку з чим він (позивач) звернувся з письмовою заявою до [PERSON] ВДВС міста Кропивницький з приводу зняття арешту з майна, однак листом [PERSON] ВДВС міста Кропивницький № 15621/13.20-29/11 від 27.06.2017 року його повідомлено, що згідно довідки ВСВП (ВП - спецпідрозділ) на виконанні у відділі перебували: виконавче провадження, відкрите за постановою № 401464 від 04.04.2011 року ДАІ УМВС про стягнення з нього (позивача) штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави. 27.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження. 27.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV). Виконавче провадження відкрите за постановою № 118840 від 10.12.2012 року ВДАІ УМВС про стягнення з нього (позивача) штрафу на користь держави. 19.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 19.12.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV). Окрім того, вказаним листом було зазначено, що більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арешту надати немає можливості, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, переданих на зберігання, становить один рік, при цьому, станом на 27.06.2017 року на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими він (позивач) виступає боржником, та рекомендовано звернутися з позовом про зняття арешту з майна до суду. Крім того, позивач вважає, що наявність арешту на належне йому (позивачу) майно за відсутності правових підстав порушує його право власності, внаслідок чого, він (позивач) позбавлений можливості в повному обємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 15, 16, 19, 40, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 15 ЦК України, позивач просив зняти арешт зі всього належного йому (позивачу) на праві власності майна, накладений на підставі постанови Ленінського ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 27.12.2011 року (виконавче провадження, відкрите на підставі постанови № 401464 від 04.04.2011 року ДАІ УМВС); зняти арешт зі всього належного йому (позивачу) на праві власності майна, накладений на підставі постанови Ленінського ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.10.2012 року (виконавче провадження, відкрите на підставі постанови № 118840 від 10.12.2012 року ВДАІ УМВС). Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 31408 від 21 грудня 2017 року про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги про зняття арешту з майна підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС міста Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце судового розгляду справи, подав до суду письмові пояснення за вх. № 31326 від 21.12.2017 року, в яких зазначив, що при перевірці АСВП (ВС - спецпідрозділ) встановлено, що на виконанні у Відділі перебували: виконавче провадження, відкрите за постановою № 401464 від 04.04.2011 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави. 27.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження. 27.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV). При повторному надходженні вищевказану постанову виконано фактично 30.07.2012 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV). Виконавче провадження відкрите за постановою № 118840 від 10.12.2012 року ВДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу 510 грн. на користь держави. 19.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 19.12.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV). Надати більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арешту немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративних стягнень, переданих на зберігання становить один рік. Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 20.12.2017 року на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими боржником виступає [PERSON] Крім того, враховуючи ті обставини, що по одному виконавчому документу рішення виконано, а по іншому, - скасовано судом, просив суд рішення по даному позову винести на розгляд суду, за умови, якщо витрати по справі будуть залишені по фактично понесені позивачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 341886 [PERSON] на праві власності належить легковий автомобіль седан-В, марки Peugeot, номер шасі (кузова, рами) VF36BSFZ290790439, 1990 року випуску, модель 605, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРГ № 671164 [PERSON] належить автомобіль - бортовий малотоннажний-В, марки JAC, модель HFC1020K, номер шасі (кузова, рами) LJ11KAAB986000829, білого кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з інформацією [PERSON] ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 27.06.2017 року № 15621/13.20-29/11, наданої на заяву [PERSON], вбачається, що згідно довідки АСВП (ВС - спецпідрозділ) на виконанні у відділі перебували: 1) виконавче провадження, відкрите за постановою № 401464 від 04.04.2011 року ДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави. 27.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 27.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV); 2) виконавче провадження, відкрите за постановою № 118840 від 10.12.2012 року ВДАІ УМВС про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави. 19.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 19.10.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». (№ 606-XIV) Надати більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арешту немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративних стягнень, переданих на зберігання становить один рік. Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 20.12.2017 року на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими боржником виступає [PERSON] Розяснено [PERSON] його право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та про зняття арешту з майна. Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~ ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №606- XIV від 21.04.1999 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999 року) у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець\~ видає\~ йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 1787-19 від 17.02.2017 року, чинній на час звернення позивача з позовом до суду, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що на час\~ судового розгляду справи в [PERSON] ВДВС м. Кропивницький ГТУ юстиції у Кіровоградській області відсутні виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], у звязку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна, у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 27.12.2011 року, винесеної при примусовому виконанні постанови ДАІ УМВС № 401464 від 04.04.2011 року, а також на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19.10.2012 року, винесеної при примусовому виконанні постанови ВДАІ УМВС № 118840 від 10.12.2012 року., суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про зняття арешту з майна та їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., понесені позивачем [PERSON] по справі, залишити по фактично понесеним останнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved