Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З моменту розлучення відповідач створює перешкоди в спілкуванні позивача з дитиною. Позивач бере активну участь в утриманні та вихованні дитини, проте місце проживання, медичного обслуговування дитини встановлюються відповідачем без відома і думки позивача, і як правило, на шкоду дитині. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зобовязати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити фактичну адресу місця проживання дитини, встановити наступні способи участі позивача у вихованні дитини: -необмежене спілкування особисто засобами телефонного, поштового , електронного та іншого засобів звязку, що не передбачають безпосереднього спілкування ; -2-3 рази на тиждень на місяць забирати дитину з ночівлею в робочі дні або на вихідних днях на цілий день, згідно графіку роботи позивача; -Спільний відпочинок з донькою на період відпустки позивача 2 рази на рік не більше ніж 14 днів, не порушуючи дошкільний, шкільний навчальний процес; -Спільне проведення святкових днів згідно календаря по парних роках; -Святкування днів народження близьких родичів та позивача щорічно; Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідача попередньо інформувати, а також радитися з позивачем щодо лікування дитини, приймання препаратів та оздоровлення дитини, в разі, якщо дитина захворіла більше, ніж на 5 днів, мати можливість провідати її за місцем проживання з наданням компенсації зустрічі в інші дні, у разі зміни місця проживання дитини , негайно повідомляти про це позивача, спільно приймати рішення у виборі дошкільного закладу, школи, секцій, гуртків, провести перевірку умов проживання дитини, передавати дитину батькові тільки в присутності представника виконавчої служби, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір. \~\~\~\~ Позивач в судовому засіданні предявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що відсутній предмет спору, оскільки відповідач надає можливість спілкуватись позивачу з його дитиною. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області - в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, надав пояснення, згідно з якими рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 26 січня 2017 року № 1 було встановлено порядок зустрічей [PERSON] з малолітньою донькою два дні на тиждень (один робочий, другий вихідний), згідно графіка роботи батька, в присутності матері, за попереднім повідомленням та за умови гарного самопочуття дитини та рекомендовано проводити зустрічі в кімнаті школяра за адресою: [ADDRESS]. Згідно запиту служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка до відділу у справах сімї, молоді та спорту ВЦА м. Авдіївка, якій належить кімната школяра за адресою: [ADDRESS], малолітня [PERSON] протягом 2017 року не відвідувала кімнату школяра. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 582703, виданого 07 червня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції в Донецькій області Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року, яке набрало законної сили 02 серпня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 30 червня 2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між батьками проживає разом з матірю [PERSON], що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області № 1 від 26 січня 2017 року, встановлено порядок зустрічей позивача із дитиною - два дні на тиждень (один робочий, другий вихідний), згідно графіку роботи батька, в присутності матері, з попереднім повідомлення та за умови гарного самопочуття дитини; рекомендовано проводити зустрічі в кімнаті школяра за адресою: м. Авдіївка, кв-л Ювілейний, б. 4 кв. 58. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування , вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. Як вбачається з відповіді ВЦА м. Авдіївка Донецької області І-0011-1.7 від 18 січня 2018 року, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 26 січня 2017 року № 1 було встановлено порядок зустрічей [PERSON] з малолітньою донькою два дні на тиждень (один робочий, другий вихідний), згідно графіка роботи батька, в присутності матері, за попереднім повідомленням та за умови гарного самопочуття дитини та рекомендовано проводити зустрічі в кімнаті школяра за адресою: [ADDRESS]. Згідно запиту служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка до відділу у справах сімї, молоді та спорту ВЦА м. Авдіївка, якій належить кімната школяра за адресою: [ADDRESS], малолітня [PERSON] протягом 2017 року не відвідувала кімнату школяра. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області із заявами про вжиття заходів щодо відповідача з причини вчинення перешкод в спілкуванні з дитиною. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем здійснюються перешкоди для позивача у спілкуванні з дитиною, яка мешкає окремо від нього, а також в його участі у її вихованні, що порушує інтереси як позивача, так і самої дитини. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача про зобовязання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, а також у прийнятті участі у її вихованні. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини , суд приймає до уваги та погоджується з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області № 1 від 26 січня 2017 року, оскільки воно прийнято з урахуванням інтересів дитини, її стану здоровя, а також можливості батьків попередньо узгодити дати зустрічі з урахуванням їх зайнятості, та можливість матері бути присутньою при зустрічі дитини з батьком. Враховуючи, що судом визначений спосіб участі позивача у вихованні дитини, суд вважає, що вимоги позивача щодо необмеженого спілкування особисто засобами телефонного, поштового , електронного та іншого засобів звязку, залишення дитини з ночівлею в робочі дні або на вихідних днях на цілий день, згідно графіку роботи позивача, спільного відпочинку на період відпустки позивача, спільного проведення святкових днів, святкування днів народження близьких родичів та позивача щорічно, зобовязання відповідача попередньо інформувати, а також радитися з позивачем щодо лікування дитини, приймання препаратів та оздоровлення дитини, в разі, якщо дитина захворіла більше, ніж на 5 днів, мати можливість провідати її за місцем проживання з наданням компенсації зустрічі в інші дні, у разі зміни місця проживання дитини , негайно повідомляти про це позивача, спільно приймати рішення у виборі дошкільного закладу, школи, секцій, гуртків, провести перевірку умов проживання дитини слід залишити без задоволення. Суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача передавати дитину батькові тільки в присутності представника виконавчої служби, оскільки вимогами, встановленими п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що\~виконання рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною здійснюється державним виконавцем. Отже зазначена вимога не може бути самостійною вимогою в позовній заяві. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 320,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial