Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки, [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 09.06.2005 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб у Червоноградському відділі РАЦСу. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Син сторін був зареєстрований у квартирі позивача по [ADDRESS] Рішенням Сокальського районного суду від 24.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням суду присуджено стягувати аліменти із позивача в користь відповідачки на утримання сина в розмірі 400грн. щомісячно. Зазначає, що з весни 2016 року їх з відповідачкою син за власним бажанням покинув матір та почав проживати з ним. Вже більше року син проживає разом з ним в [ADDRESS], навчається у КЗ ЛОР «Сокальська загальноосвітня санаторна школа - інтернат І-ІІІ ст. ім. Т. Г. Шевченка» в 4 класі. Вказує на те, що має достатні можливості забезпечити сина житлом, матеріально, дбає про його духовний та фізичний розвиток, тим більше покращилось і його навчання за період коли син проживає разом із ним. Просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO]. разом з ним, за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули, надали суду заяви в яких вказують, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, розгляд справи просять проводити без їх участі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 04.11.2016р. повторно не прибула, будучи повідомленою про день та час розгляду справи, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач та його представник не заперечили проти такого порядку вирішення справи. Представник третьої особи органу опіки і піклування Червоноградської міської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просив суд справу розглядути без його участі, крім цього надав витяг з рішення, про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини, виконавчого комітету Червоноградської міської ради №208 від 26.10.2016 року, у якому вирішено за доцільне проживання малолітнього [PERSON] [INFO]. з батьком [PERSON]. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 09.06.2005 року сторонами укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв»язку з погіршенням відносин між сторонами, вони припинили подружні стосунки та стали проживати окремо. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Сокальського районного суду від 24.04.2013р. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров'ю дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У судовому засіданні встановлено, що позивач створив належні матеріально-побутові умови для проживання з ним сина, що зокрема підтверджується актом обстеження умов проживання від 06.10.2016р., він доброзичливо ставиться до дитини та належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обовязків. Позивач працює та має систематичний заробіток, має житло та позитивно характеризується. З пояснень позивача, судом встановлено, що з весни 2016 року. Їх з відповідачкою син добровільно залишив матір та став мешкати з ним. З того часу, відповідач з дитиною не проживає та не займається її вихованням. Вихованням та утриманням дитини займається батько. Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради вважає, що необхідні умови для проживання дитини створені за місцем проживання батька. Враховуючи інтереси дитини та те, що сторони мешкають окремо, матір неповнолітнього [PERSON] не бере участі у вихованні дитини та дитина тривалий час мешкає разом із батьком, знаходиться на його утриманні та вихованні та те, що між дитиною і батьком склалися добрі відносини, син сам бажає жити із батьком, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та встановити місце проживання дитини з батьком. На підставі наведеного,

Outcome: approved