Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 24.09.2010 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 163. Також просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, заперечує проти сплати судових витрат, оскільки у неї на утриманні двоє дітей. Суду пояснила, що відносини в сімї погіршилися через те, що у 2014 році сталася конфліктна ситуація, позивач вчинив сварку. На цей час в нього є також є інша жінка, не заперечує, що в розірванні шлюбу є вина обох сторін, але сплачувати позивачу судовий збір не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 24 вересня 2010 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на цей час проживає з відповідачем. Останні роки стосунки між сторонами погіршилися, з грудня 2014 року вони проживають окремо, відповідач фактично створила нову сімю, відносини не відновлювалися, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Причиною розірвання шлюбу стало негативне ставлення відповідача до його родини, через що виникали сварки та конфлікти, тому примирення неможливо. Аліменти на утримання дитини він сплачує на підставі рішення суду, але відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зазначив, що у розірванні шлюбу є вина обох сторін, але наполягає на стягненні з відповідача на його користь сплаченого ним судового збору. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року /а.с.9/. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.10/, аліменти на утримання дитини позивач сплачує за рішенням суду, що сторонами не оспорюються, майновий спір між сторонами відсутній. Також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з грудня 2014 року, з того часу сторони спільно не проживають, господарство не ведуть, бюджет окремий. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, сторони миритися не бажають. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, та насамперед, як зясувалося позивача, тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує обставини на які посилається кожна із сторін на обґрунтування підстав розірвання шлюбу, характер стосунків, які склалися між сторонами на час розірвання шлюбу. Суд вважає, що збереження нормальних стосунків в сімї, які базуються на почуттях любові, взаємної поваги та допомоги, залежить від обох сторін, а тому кожна із сторін несе відповідальність за те, що шлюб розпався. За таких підстав, суд вважає за доцільне розподілити судові витрати у справі на кожну із сторін порівну. Оскільки весь судовий збір сплачений позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ? частка судового збору.

Outcome: partial