Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом про визнання права власності та стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. 25 травня 2006 року між ним. та Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» був укладений Договір № ПЛ/Р-6 про інвестування (далі - Договір), згідно якого відповідач зобов'язався передати у власність Інвестора об'єкт інвестування, а останній був зобов'язаний прийняти Об'єкт інвестування і сплатити за нього підприємству інвестицію, яка згідно п.5.1 Договору дорівнює 1.321.909,62 грн. Під об'єктом інвестування, згідно п.2 Договору розуміється безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру, будівельний номер [ADDRESS], розрахунковою площею 176,28 кв.м, розташовану на 8-9 поверсі об'єкту будівництва. Позивач сплатив інвестиційні внески за Договором у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1113- 14 від 26 травня 2006 р. Таким чином, Інвестор виконав свої зобов'язання по оплаті об'єкту інвестування, а відповідач ухиляється від здійснення дій по оформленню права власності на проінвестовану квартиру. 29.01.2008 року Клубний будинок «Гермес», розташований за адресою: [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію. Однак, до теперішнього часу письмового сповіщення про введення об'єкту будівництва в експлуатацію, як це вказано в пункті 5.3 Договору, позивач не отримав. [PERSON] неодноразово звертався до ПП «Прогрес-Риелт» з вимогами передати йому у власність об'єкт інвестування, відповідач обіцяв оформити документи, але жодних дій по передачі документів на право власності не здійснив і від здійснення таких дій ухиляється, що стало передумовою для звернення до суду за захистом своїх порушених прав як власника майна. Крім того, відповідач повинен сплатити переплачені грошові кошти, адже загальна площа проінвестованої квартири [ADDRESS], складає 172,0 кв.м., а згідно п.2 Договору, розрахункова площа вказаної квартири складає 176,28 кв.м. Різниця між обумовленою в Договорі площею квартири та фактично отриманою складає 4,28 кв.м, що в грошовому еквіваленті складає 32.095,38 грн.. В судове засідання відповідач та третя особа (представники) не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю та заперечень на позов до суду не надали. Представник позивача, до суду, до судового засідання, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом було встановлено наступне. Як випливає з матеріалів справи, 25 травня 2006 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» був укладений Договір № ПЛ/Р-6 про інвестування. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно п.3.1 Договору, ПП «Прогрес-Риелт» було зобов'язане передати у власність інвестора об'єкт інвестування, а Інвестор був зобов'язаний прийняти Об'єкт інвестування і сплатити за нього підприємству інвестицію, яка згідно п.5.1 Договору дорівнює 1.321.909,62 грн. Під об'єктом інвестування, згідно п.2 Договору розуміється безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру, будівельний номер [ADDRESS], розрахунковою площею 176,28 кв.м, розташовану на 8-9 поверсі об'єкту будівництва. Судом встановлено, що [PERSON] сплатив інвестиційні внески за Договором у повному обсязі згідно платіжного доручення № 1113- 14 від 26 травня 2006 р., згідно якого вніс вказану суму на рахунок ПП «Прогрес-Риелт». Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання по оплаті об'єкту інвестування, а відповідач ухиляється від здійснення дій по оформленню права власності на проінвестовану квартиру. 29.01.2008 року Клубний будинок «Гермес», розташований за адресою: [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію. Згідно з пунктом 5.3 Договору, про введення Об'єкту будівництва в експлуатацію Підприємство письмово сповіщає інвестора цінним листом або телеграмою на адресу Інвестора, вказану в договорі, протягом п'яти робочих днів з дати надання Підприємству рішення відповідного державного органу влади та управління про затвердження Акту державної технічної комісії про введення закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію. Однак, до теперішнього часу письмового сповіщення про введення об'єкту будівництва в експлуатацію, як це вказано в пункті 5.3 Договору, позивач не отримав. Відповідно до п.6.1 Договору, після внесення 100% Інвестиційних внесків та протягом 25 робочих днів після закінчення будівництва Об'єкту будівництва і здачі його в експлуатацію Підприємство зобов'язується передати Інвестору Об'єкт інвестування та документи, що підтверджують здачу об'єкта будівництва в експлуатацію, а Інвестор зобов'язується прийняти об'єкт інвестування та документи по акту приймання-передачі. Згідно п.6.3 Договору, оформлення права власності на Новозбудоване майно інвестора здійснюється з видачею свідоцтва про право власності на це майно, як на об'єкт нерухомого майна, на підставі цього Договору. Статтями 7 та 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій; захист інвестицій - це також захист законних прав та інтересів інвесторів. Жодних дій по передачі позивачу документів на право власності відповідач не здійснив і від здійснення таких дій ухиляється. Згідно технічного паспорту від 30.04.2013 року, складеного комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», загальна площа проінвестованої квартири [ADDRESS], складає 172,0 кв.м. Згідно п.2 Договору, розрахункова площа вказаної вище квартири складає 176,28 кв.м. Різниця між обумовленою в договорі площею квартири та фактично отриманою складає 4,28 кв.м, що в грошовому еквіваленті складає 32.095,38 грн. (1.321.909,62 грн.(повна сума сплачених інвестиційних внесків) / 176,28 кв.м (площа квартири згідно Договору) = 7.498,92 грн. х 4,28 кв.м.). Відповідно до п.7.5 Договору, за прострочення передачі Об'єкту інвестування Підприємство сплачує інвестору штраф у розмірі 0,5% від суми Договору, який складає 6.609,55 грн.. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність», при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, законом передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у відповідності до умов договору та у встановлені строки (ст. ст. 526, 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності та стягнення грошових коштів є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 58, 60, 79, 88, 110, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved