Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого на підставі вказаного рішення суду визначено з ним, як батьком, й який наразі проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач з часу розлучення не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання сина, тому він бажає отримувати аліменти офіційно в примусовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі - 2 000 грн., щомісячно, й до його повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого на підставі вказаного рішення суду визначено з позивачем, як батьком, й який наразі проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, який веде окреме від відповідача господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якого знаходиться малолітня дитина, його стан здоров»я, потреби, та відповідача, який працює, й має достатні можливості сплачувати аліменти на утримання сина. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Позивач просить суд призначити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення ним повноліття. Ставлячи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошові сумі, позивач не довів підставу такої вимоги, як усними доводами, так і документально - не надано доказів про те, що відповідач має мінливий та нерегулярний дохід або одержує частину доходу в натурі, й може надавати допомогу у такому розмірі, а також інші обставини, що мають істотне значення, а тому підстави для застосування частини першої статті 184 СК України відсутні. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дісної участі батьків у його утриманні, стягненню підлягають аліменти в розмірі 25% від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, й до повноліття дитини. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини 26 березня 2015 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач була звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» та,

Outcome: partial