Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 27.05.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним, [PERSON], та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] зареєстрований 17 жовтня 2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції актовий запис № 2183. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що з 17.10.2009 р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в шлюбі у них народилася дитина [PERSON], 26.08.2010 р. н., з 2012 р. в родині почали виникати сварки та чвари на побутовому ґрунті, які призвели до повної втрати почуття кохання та поваги один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. Просила суду повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. [PERSON], 16.10.1986 р. н., та [PERSON], 11.11.1987 р. н., зареєстрували шлюб 17.10.2009 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 17.10.2009 р. зроблено відповідний актовий запис за № 2183. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1 ВЛ № 131269. [PERSON] народилася 26.08.2010 р. в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 03.09.2010 р. зроблено відповідний актовий запис за № 4147. Її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.09.2010 р. серія 1 ВЛ № 212387. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з розясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, сімя розпалася та примирення між сторонами не можливо. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved