overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 19.01.2001 року. В шлюбі в них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом з відповідачем. Подружні відносини в них не склалися через те, що в них різні характери та погляди на спільне життя. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливо. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Після закінчення наданого судом строку на примирення позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з позивачем перебуває у шлюбі з 19.01.2001 року. В них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Наприкінці липня 2012 року позивач забрав свої речі та пішов з сім'ї, з того часу вони мешкають окремо. Але вона не бажає розривати шлюб з позивачем, вона хоче щоб в їхніх дітей був справжній батько, щоб в них була повноцінна сім'я, просила суд надати строк для примирення. Після закінчення наданого судом строку на примирення відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилася. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.01.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 15 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Судом за заявою відповідача приймалися заходи щодо збереження сім'ї та відновлення сімейних стосунків, в зв'язку з чим ухвалою Димитровського міського суду від 14 травня 2014 року сторонам надавався строк два місяці для примирення, однак, як свідчать пояснення позивача, сімейні стосунки вони не відновили, позивач вважає, що не розірваний шлюб буде порушувати його особисті інтереси. Відповідно до ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сім'ї неможливо. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 23 січня 2009 року. В шлюбі вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року вони припинили сімейні стосунки. Причиною припинення сімейних стосунків є те, що вони не розуміють один одного, в них різні погляди на сімейні відносини, постійно виникають різномовності і сварки. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливо. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Після закінчення наданого судом строку на примирення позивач наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з позивачкою він перебуває у шлюбі з 23.01.2009 року та вони мають малолітню дочку [PERSON]. Він працював на двох роботах, а в цей час його дружина зрадила його з іншим чоловіком, з яким вона стала спільно проживати. Але він готовий вибачити дружину, він її кохає, також дуже любить свою дочку, не бажає розривати шлюб, хоче зберегти повноцінну сім'ю, вважає що це можливо і просив суд надати строк для примирення. Після закінчення наданого судом строку на примирення відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про те, що він позовні вимоги визнає і просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23 (а.с. 6). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 13). Судом за проханням відповідача приймалися заходи щодо збереження сім'ї та відновлення сімейних стосунків, в зв'язку з чим ухвалою Димитровського міського суду від 3 жовтня 2014 року сторонам надавався строк два місяці для примирення, однак, як свідчать письмові заяви сторін, сімейні стосунки вони не відновили, позивач вважає, що не розірваний шлюб буде порушувати її особисті інтереси. Відповідно до ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сім'ї неможливо. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 25 червня 1983 року у виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області, актовий запис №104. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер. Примирення між ними є неможливим. В судове\~засідання позивачне з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, відзив на позов не подала. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно\~ до\~ ч.2 ст.247\~ ЦПК\~ України,\~\~ у\~ разі\~ неявки\~ в\~ судове\~ засідання\~ всіх\~ учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування\~ судового\~ процесу\~ за\~ допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного\~ засобу\~ не\~ здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 червня 1983 року у виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області, актовий запис №104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12.04.2017 року. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне\~ життя подружжя і збереження шлюбу суперечить\~ інтересам\~ сторін, тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 17.05.2012року він являється інвалідом 2 групи, загального захворювання по опорно-руховому апарату. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 04.08.2001 він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. З жовтня 2012 року кожний з подружжя вже тривалий час мешкають окремо один від одного. Він має намір укласти шлюб з іншою жінкою, зя кою спільно мешкає з січня 2013 року. З цих обставин позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем таким, що суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про те, що він наполягає на позові. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 182, в якому народилися [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з січня 2013 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб сторін, про народження дитини, письмових пояснень позивача, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 19.07.2017 про склад сімї відповідача, і не спростовані відповідачем (а.с.5, 6, 7, 13). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Крім того, відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався декілька років тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти цього не надала, що дає можливість зробити суду висновок про визнання нею позову, місце проживання дітей узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дівочого прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 04.08.2012 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому спільних дітей не має. Подружні відносини між сторонами не склалися у зв'язку з тим, що вони мали різні погляди на сімейне життя, наслідками чого були постійні сварки з дружиною. У зв'язку з цим з 30.01.2016 року шлюбні стосунки та ведення сумісного господарства з відповідачем були припинені. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати з нею шлюб. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач - що вона визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом на підставі свідоцтва про шлюб встановлено, що 04 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 251. З обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем не спростовані, випливає, що сторони шлюбно-сімейні стосунки остаточно припинили з 30.01.2016 року (а.с.7). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй письмовій заяві просила залишити її прізвище без змін. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 05.04.1997 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому сторони проживали до 2009 року, після чого він пішов від відповідача та став мешкати окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на протязі останнього півроку сумісного з нею проживання між сторонами було відсутнє взаємне порозуміння, виникали суперечки, які закінчувалися взаємними образами. У зв'язку з чим їх життя склалося не найкращим чином та з 2009 року спільне життя між ними фактично припинено, спільного господарства не ведуть. На цій час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю та укласти шлюб. З цих обставини він вважає що примирення з відповідачем неможливо, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливе та таке, що суперечить його інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, позивач письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що він наполягає на позові та не заперечує проти винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 квітня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 126, що встановлено на підставі свідоцтва про шлюб (а.с.4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше п'яти років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 05.11.1994 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому народилися доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем було припинено з квітня 2015 року, оскільки він зустрів іншу жінку, з якою фактично проживає та планує укласти з нею шлюб, з цього часу сумісне господарство з відповідачем не ведеться. На утримання доньки [PERSON] він сплачує аліменти за рішенням суду, дитина проживає з відповідачем, він приймає участь у її вихованні. Вважаючи примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам їх дітей, позивач просить суд розірвати з нею шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, через чоловічу зраду вважає примирення та збереження сім'ї неможливими. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 листопада 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Димитровському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 440, у якому народилося двоє дітей. Донька [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, на її утримання з позивача за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01 грудня 2015 року стягуються аліменти. Друга дитина досягла повноліття. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у квітні 2015 року. Дані обставини встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, рішення суду, пояснень сторін. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливими, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини та її утримання узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 05 березня 1993 року він зареєстрував з відповідачем шлюб. Одруження виявилося невдалим. Фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні суперечки та сварки, проява до нього з боку відповідача неповаги, що зробило сумісне життя та збереження сім'ї неможливим. З 2010 року він мешкає з іншою сім'єю. З цих обставин позивач вважає примирення з відповідачем безпідставним, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, додавши, що у шлюбі з відповідачем дітей не має, у кожного з них це повторний шлюб. Після того, як він пішов з сім'ї, спочатку він проживав у своєї доньки, а потім став проживати у будинку своєї співмешканки за адресою: [ADDRESS]. За весь цей час він бачився з відповідачем декілька разів, ані він, ані відповідач не намагалися примиритися. Відповідач із принципу не погоджується на розірвання шлюбу. Зберігати цей шлюб не має ніякого сенсу, оскільки в нього декілька років інша сім'я. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чсином, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 березня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 113. Після реєстрації шлюбу чоловік залишив своє прізвище [PERSON], а дружина - [PERSON]. Дані обставини встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, виданого повторно органами рацс 25.03.2015 року. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 6 Димитровської міської ради від 12.03.2015 року позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з вересня 2011 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад три роки тому, примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, довготривало підтримує сімейні стосунки з іншою жінкою, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б інтересам позивача, тому його шлюб з відповідачем підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved