Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 20 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») був укладений шлюб у центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 жовтня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 945. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу спільних дітей немає. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили і на даний момент не ведуть спільне господарство близько року. Під час проживання у шлюбі виявилось, що позивач з відповідачем різні люди, не можуть найти спільну мову у вирішенні сімейних та побутових питань і внаслідок цього в них постійно виникають непорозуміння. Позивач прийшов до висновку, що вони з відповідачкою різні люди і мають різні погляди на життя. Усі вказані ним обставини в їх сукупності призвели до втрати почуття любові, почуттів взаємоповаги один до одного. Сім'я існує формально, тільки на папері. Примирення неможливе, оскільки майбутнє відносин між ними є безперспективним. Поновлювати сімейні відносини немає ні сенсу, ні бажання. Сім'я розпалась остаточно. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час та місце судового засідання. Подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач - що позов визнає в повному обсязі. Суд вважає, за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних письмових доказів. Суд, вивчивши представлені докази по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено: Шлюб між сторонами зареєстрований 20 жовтня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 жовтня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 945, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з березня 2014 року і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникають постійні непорозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні і збереження сім'ї стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна подружжя між ними не виникає. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст..113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Також, враховуючи побажання позивачки необхідно залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем, при подачі позову сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджено квитанцією №44124007 від 12.03.2015 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved