Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи ТОВ «Трак-Експ», [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 159 536 грн. 09 коп., та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1300 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в його власності знаходилися сідловий тягач DAF-95, реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіп SCHMITZ SPR24, реєстраційний номер [NUMBER]. Для отримання права на організацію міжнародних вантажоперевезень вищевказані транспортні засоби, 01.06.2013 року на підставі нотаріальних довіреностей були передані під управління ТОВ «Трак-Експ», у зв'язки з чим на них були оформлені нові свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. 02.06.2013 року сідловий тягач DAF-95 та напівпричіп SCHMITZ SPR24 вже з необхідними документами були взяті позивачем у ТОВ «Трак-Експ» в оренду. 20.09.2013 року відповідач [PERSON] керуючи, на підставі договору суборенди, належними позивачу транспортними засобами на території Російської Федерації в с. Чернь, скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), а саме з'їхав в придорожній кювет з наступним перекиданням транспортних засобів. Відповідач [PERSON] визнав свою вину в скоєнні ДТП та зобов'язався відновити сідловий тягач DAF-95 та напівпричіп SCHMITZ SPR24 за власний рахунок, у зв'язку з чим 22.09.2013 року була складена розписка. У зв'язку з викладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Представник 3-ї особи ТОВ «Трак-Експ» в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до даних автоматизованого обліку УДАІ ГУМВС України в Харківській області транспортний засіб DAF 95 FX, державний номер [NUMBER], 03.05.2012 року зареєстровано за [PERSON] Транспорний засіб SCHMITS SPR 24, державний номер [NUMBER], 04.12.2007 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 128-130). Судом встановлено, що на підставі довіреності від 26.04.2012 року реєстраційний №569 [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти всі юридично значимі дії з транспортним засобом марки SCHMITZ SPR 24, 1998 року випуску, кузов (шасі, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11). В свою чергу [PERSON] відповідно до довіреностей від 01.06.2012 року реєстраційні № 2113 та №2110, уповноважив ТОВ «Трак-Експ» вчиняти дії передбачені цими довіреностями відносно транспортних засобів марки SCHMITZ SPR 24, 1998 року випуску, кузов (шасі, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та DAF -95, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - сідловий тягач - Е (а.с.12,13). Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 02.06.2012 року ТОВ «Трак-Експ» в особі директора [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове користування за плату транспортний засіб № [NUMBER] п/п [NUMBER] (а.с. 14). У відповідності до договору суборенди від 27.08.2013 року фізична особа - підприємець [PERSON] передав у тимчасове користування за плату [PERSON] транспортні засоби DAF, державний номер [NUMBER] та напівпричіп SCHMITZ, державний номер [NUMBER] (а.с. 15). Пунктом 3.3 вказаного договору встановлено, що суборендар несе відповідальність за збереженість орендованого автомобіля, та у випадку втрати чи пошкодження під час дії даного договору зобов'язаний відшкодувати орендодавцю спричинену шкоду, або надати рівноцінний автомобіль на протязі 30 днів після його втрати чи пошкодження. Вищезазначені транспортні засоби за актом приймання - передачі були передані позивачем та прийняті відповідачем [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до довідки про дорожньо - транспортну пригоду від 20.09.2013 року, водій [PERSON] 20.09.2013 року о 02 год. 40 хв. на автошляху Крим, керуючи транспортним засобом DAF, державний номер [NUMBER] з напівпричіпом SCHMITZ, державний номер [NUMBER] здійснив з'їзд в пришляховий кювет, з наступним перевертанням. В результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб та напівпричіп (а.с. 10). Відповідно до звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 106 від 05.11.2013 року матеріальна шкода спричинена власнику сідлового тягача DAF 95, державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП 20.09.2013 року прирівнюється до ринкової вартості КТЗ на момент ДТП та складає 95131,99 грн., матеріальна шкода спричинена власнику напівпричепа SCHMITZ SPR24, державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП 20.09.2013 року прирівнюється до ринкової вартості напівпричепу на момент ДТП та складає 64404 грн. 10 коп. (а.с. 18-37, 99-113). Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 159 536,09 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1300 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved