Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання осіб такими, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира № 50 в будинку № 24, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Карпенка, в якій зареєстровані відповідачі по справі, однак з 2007 року відповідач [PERSON] та з травня 2014 року відповідач [PERSON]у даній квартирі не проживають, не здійснюють оплату комунальних послуг, їх особистих речей немає. У звязку з цим, позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 50 в будинку № 24, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Карпенка. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області у судове засідання не зявився, однак попередньо подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні даної справи покладаються на думку суду. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 50, яка розташована в м. Тернополі по вул. М.Карпенка, 24, що стверджується свідоцтвом про право власності квартиру № 50 від 16 березня 2006 року, видане на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради № 919 від 27.09.2000 р. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26 грудня 2007 року розірвано шлюб, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 019496, видане 26.12.2007 р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 937. Згідно довідки від 24.01.2018 р. за № 70 ДП «Дружба сервіс-житло 2» встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з ним зареєстровані: [PERSON] колишня дружина та [PERSON] донька. Актами перевірки паспортного режиму по квартирі № [ADDRESS] від 23.01.2018 р. та 02.02.2018 р. ДП «Дружба сервіс-житло 2» ПП «Дружба сервіс-житло 1» встановлено, що з вересня 2007 року по даний час [PERSON] та з травня 2014 року по даний час [PERSON]у даній квартирі зареєстровані, але не проживають. У судовому засіданні зясовано, що відповідачі у квартирі № [ADDRESS], не проживають, не навідуються, їх речі та майно у вказаній квартирі є відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів вони не проводять. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідачі у квартирі № [ADDRESS], не проживають понад 10 років. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] та [PERSON]такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 50 в будинку № 24, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Карпенка, оскільки останні не проживали у вказаній квартирі більше шести місяців і проживають за іншою адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved