Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок 1968 року побудови, загальною площею 50,90 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., допоміжною площею 30,60 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: колодязь питний, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами), що розташований по [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що за життя спадкодавця [PERSON] , нею було складено заповідальне розпорядження (заповіт від 03 серпня 2017 року за реєстровим № 62, який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), то спадкоємцем спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом є син спадкодавця [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується довідкою Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області №02-26/313 від 23.07.2019. При зверненні до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то він звернулася із даним позовом до суду. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком експерта з оцінки протипожежного стану об`єктів. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 03.08.2017 року секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що видно із постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. від 17.07.2019 року. Згідно постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17.07.2019 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1968 року побудови, загальною площею 50,90 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., допоміжною площею 30,60 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: колодязь питний. Належність спадкодавцю [PERSON] вищевказаного житлового будинку підтверджується довідкою Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області №02-26/313 від 23.07.2019. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Вільховецької сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Вільховецької сільської ради. Відповідно до висновку експерта з технічного обстеження будівель і споруд Робака С.О. за №309/18.07-19 від 18.07.2019 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану об`єкту за № 39, виданого 15 серпня 2019 року СПД « [PERSON] ». Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті його матері [PERSON] , під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 491 грн. 23 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved