Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що 04.09.2009 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1651. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя не склалось, оскільки у них різні характери та погляди на життя, через що часто виникають сварки та скандали. Намагались зберегти шлюб, однак через відсутність бажання у [PERSON] приділяти більше часу сімї, спільно влаштовувати побут, вони припинили спільне проживання і на протязі двох років проживають окремо, не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 04.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1651. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не згідний, просить задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи відповідачка [PERSON] скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, на примирення не погоджується, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.09.2009 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1651, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-МИ №050378, виданого 04.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія 1-МИ №180087, виданого 25.03.2013 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №17. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, розірванням шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved