Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи- відділ Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області, Харківська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про порушення земельного законодавства при переоформленні документів на право власності на земельну ділянку, скасування рішення, відновлення порушеного права. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Харківської обласної ради народних депутатів від 24.01.83 р. № 70 йому в 1983 році рішенням профкому Харківського зооветеринарного інституту була виділена земельна ділянка [NUMBER] площею 0,06 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Зелена гірка» біля с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Сусідами суміжних земельних ділянок були [PERSON] (ділянка [NUMBER]) та [PERSON] (ділянка [NUMBER]). В квітні 1998 року на підставі рішення Малоданилівської селищної ради від 09.12.1997 р. №391 він, виконавши всі вимоги законодавчих та нормативно-правових актів про землю, приватизував свою земельну ділянку та отримав державний акт на право власності . На протязі 25 років ніхто з сусідів суміжних земельних ділянок претензій до нього з приводу меж не мали. Це підтверджується тим, що при приватизації земельної ділянки сусіди підписали протокол закріплення з ними меж його садової ділянки. В серпні 2004 р. на підставі договору купівлі-продажу між продавцем земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] та її покупцем [PERSON] - відповідачем усправі- у останньої виникло право для підготовки та оформлення документів на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. В період переоформлення правоустановчих документів на земельну ділянку [NUMBER], внаслідок неякісного їх виготовлення землевпорядною організацією «Еко-Право» та недбалого відношення до контролю за цим процесом з боку відповідачки та Дергачівського районного відділу земельних ресурсів було допущено низку грубих порушень законодавчих та нормативно-правових актів про землю. Відповідачка отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, порушивши при цьому територіальну цілісність його садової ділянки та його конституційне право власності на неї. 15.12.05р. з метою отримання Державного акту на право власності на землю відповідачка звернулась з заявою до землевпорядної організації «Еко-Право», в якій просила виготувати їй технічну документацію по встановленню меж її земельної ділянки [NUMBER] в СТ «Зелена гірка», розташованої на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Як виявилося пізніше, технічна документація відповідачки із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] суперечить вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та нормативно-правовим актам Держкомзему України, що регулюють правовідносини, об»єктом яких є земля. Відповідно до ст. 25 Закону «Про землеустрій» до технічної документації із землеустрою включається: технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та технічна документація щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Перелік та зміст документів відповідачки при переоформленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), свідчить про їх неповноту або відсутність. В плані встановлених меж земельної ділянки, складеному за результатами кадастрової зйомки, між точками В-Г не відображені суміжні землевласники та землекористувачі [PERSON] та [PERSON], відсутні поворотні точки і лінійні проміри з цими земельними ділянками, об'єкти нерухомого майна, технічний звіт (п.5) в подальшому не погоджений з Дергачівським районним відділом земельних ресурсів. До того ж, межі земельної ділянки відповідачки, як об'єкта права власності, в натурі (на місцевості) не встановлені (ч. 1 ст. 106 ЗК України), з суміжними землевласниками та землекористувачами не погоджені (п. «б», «в» ст. 198 ЗК), межовими знаками не закріплені (ч. 4 ст. 55 Закону України «Про землеустрій»), акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання відсутній (ч. [NUMBER] ст. 55 та п. «д» ст. 56 Закону України «Про землеустрій»). Водночас і попередній власник земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] межі цієї ділянки з ним, як суміжним землевласником, теж не погоджував. Підтвердженням цьому є висновок експерта Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Харківській області про те, що підпис в Протоколі закріплення меж земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] виконаний не [PERSON], а іншою невстановленою особою. Відповідачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] з порушеннями: без виносу меж цієї земельної ділянки в натуру (на місцевості) та без закріплення їх межовими знаками. Ці роботи повинні були виконані до заповнення бланка державного акта на право власності на земельну ділянку. Вимоги законодавства про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками не були виконані ані до заповнення бланка державного акта на право власності на земельну ділянку, ані після його видачі. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється. Водночас, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України в постанові від 16.04.2004 р. [NUMBER] «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто відповідачка не мала права користуватися цією земельною цілянкою до отримання всіх правоустановних документів на неї та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Землевпорядною організацією «Еко-Право» вимоги ст. 56 Закону України «Про землеустрій» щодо технічної документації із землеустрою про складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, виконані з грубими порушеннями. Серед них перш за все: а) технічне завдання Дергачівського районного відділу земельних ресурсів на складання державного акта на право власності на земельну ділянку (ч. 2 ст. 29 Закону «Про землеустрій»); б) кадастровий план земельної ділянки (ст. 198 ЗК); в) план земельної ділянки складений за результатами кадастрової зйомки (ст. 198 ЗК); г) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (п. «д» ст.. 56 Закону «Про землеустрій»). Вимоги п. 2 технічного завдання Дергачівського районного відділу земельних ресурсів: «При виконанні кадастрових робіт використати матеріали попередньої кадастрової зйомки» не виконані тому, що для проведення цих робіт землевпорядній організації «Еко-Право» відповідачкою не були надані оригінали технічної документації (технічного звіту) попереднього власника земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] Технічне завдання Дергачівського районного відділу земельних ресурсів на складання державного акта на право власності на земельну ділянку в порушення вимог законодавства відповідачкою не затверджено. Згідно з договором купівлі-продажу садиби від 28.08.2004 р. відповідачка купила земельну ділянку розміром 0,057 га. Але в технічній документації із землеустрою щодо складання документів на право власності на земельну ділянку [NUMBER] в довідці Дергачівського районного відділу земельних ресурсів про присвоєння їй кадастрового номера безпідставно зазначено, що її площа складає 0,06 га. Однак, розробниками технічної документації із землеустрою допущені грубі порушення в обчисленні лінійних промірів між усіма точками по межах земельної ділянки в Акті відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в порівнянні з такими ж точками в кадастровому плані, плані встановлених меж, державному акті на право власності на земельну ділянку. В них же відсутній опис меж суміжних землевласників та землекористувачів [PERSON] та [PERSON], не зазначені межі садового будинку та інших споруд. В цих же документах не зазначена господарська споруда, яка розташована на межі ділянок [NUMBER] та [NUMBER]. Крайні поворотні точки кожної межі не закріплені довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, що стало причиною порушення [PERSON] меж його земельної ділянки [NUMBER] та її перетину земельною ділянкою відповідачки. Свідченням цьому є лист начальника ХРФ ДП «Центр ДЗК», адресований директору ТОВ «Еко-Право», у якому зазначено,що на етапі внесення до бази даних АС БД ДЗК обмінного файлу земельної ділянки з кадастровим №6322055900240000059, що належать [PERSON], на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району виявлено перетин її земельною ділянкою з кадастровим №6322055900240000007, що належить [PERSON] (виконавець ТОВ «Еко-Право»). У зв'язку з викладеним, ХРФ ДП «Центр ДЗК» просить усунути вказані порушення. Згідно з п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України 04.05.99 №43, складання державного акта на право власності на земельну ділянку при переоформленні правоустановчих документів на неї, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Проігнорувавши вимоги законодавчих та нормативно-правових актів з питань здійснення землеустрою та порядок складання, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, ХРФ ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України був незаконно виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] в СТ «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. В період проведення підготовчих робіт до складання державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] землевпорядною організацією «Еко-Право» при аналізі договору купівлі-продажу садиби, як правоустановчого документа, що посвідчує перехід права власності на землю, були проігноровані вимоги ч. 1 ст. 79 ЗК та п. 2 Інструкції щодо місця її розташування і предмета договору. Згідно з п. 1.2 Предметом цього договору є садиба, розташована за адресою: селище Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, с. Караван, «Зелена гірка» садівниче товариство робітників та службовців Харківського зооветеринарного інституту, будинок [NUMBER]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Продавця [PERSON], виданого Малоданилівською селищною радою 09.04.98, ця земельна ділянка розташована на території Малоданилівської селищної ради, садове товариство «Зелена гірка», ділянка [NUMBER]. Тобто ані в с. Мала Данилівка, ані в с. Караван Дергачівського району такої земельної ділянки не існує. Водночас вона розташована за межами населеного пункту с. Караван на території СТ «Зелена гірка» Дергачівського району Харківської області (ч. 4 ст. 158 ЗК). Відповідачка купила не садибу, а земельну ділянку з розташованим на ній садовим будинком для літнього (сезонного) проживання. До того ж, технічний паспорт, який є складовою частиною техдокументації із землеустрою, виготовлений не на садовий будинок, що фактично існує, а на неіснуючий житловий будинок індивідуального житлового фонду, розташований за невірною юридичною адресою в с. Караван Дергачівського району Харківської області, СТ «Зелена гірка» №?7, реєстраційний №3-113. Окрім того, він виготовлений ще по старій формі №2-ТІ, затвердженій наказом ЦСУ СРСР від 15.07.85 №380, яка скасована наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.01 № 127. Тобто форма втратила чинність за 5 років до його виготовлення та містить недостовірні, спотворені дані щодо характеристики цього об'єкта нерухомості. Угода також не містить відомостей місцевого органу Держкомзему України про відсутність заборони на відчуження земельної ділянки(п. «Г» - ч. 2 ст. 132 ЗК). Внаслідок недостатнього контролю за дотриманням вимог земельного законодавства (ст, 60 Закону України «Про землеустрій») та поверхової перевірки технічної документації із землеустрою відповідачки Дергачівський районний відділ земельних ресурсів, не дотримавши вимог «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», затвердженого наказом Держкомзему України 02,07,2003 №174, щодо недопущення розбіжностей при перевірці достовірності відомостей, які відображені в технічній документації, реєстраційній картці та бланку Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], не повернув Реєстраційну картку земельної ділянки [NUMBER] для доопрацювання, а засвідчив її підписом керівника та скріпив печаткою. На цій підставі Дергачівським районним відділом Харківської регіональної філії центру державного земельного кадастру при Держкомземі України [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930 та зареєстровано його в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010769300187 від 05.06.07, що в подальшому стало порушенням його конституційних прав власності на землю. Відповідачка, отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та не маючи відповідних документів на її чітко окреслені межі, самочинно захопила частину його земельної ділянки та на свій розсуд встановила нову межу земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER]. закріпивши їх стовпами під огорожу. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу садиби від 28.08.04р., укладений між [PERSON] та [PERSON], розташованої за адресою: с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, с. Караван, «Зелена гірка» садівниче товариство робітників та службовців Харківського зооветеринарного інституту, будинок [NUMBER] ,виключити його з реєстрації в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним №62727, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, скасувати рішення Дергачівського відділу земельних ресурсів Харківської області про видачу Реєстраційної картки на земельну ділянку [NUMBER], розташовану на території Малоданилівської селищної ради, СТ «Зелена гірка», скасувати рішення Дергачівського районного відділу Харківської регіональної філії центру державного земельного кадастру при Держкомземі України про видачу [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №054930 та реєстрацію його в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №010769300187 від 05.06.07, як такі, що вчинені з порушенням законодавчих та нормативно-правових актів про землю, визнати недійсною довідку Дергачівського районного відділу земельних ресурсів Харківської області про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці [PERSON], визнати недійсним технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 05.04.2004, розташований в с. Караван Дергачівського району Харківської області СТ «Зелена гірка» [NUMBER], реєстровий №3-113, визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу гр. [PERSON] на території СТ «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, як таку, що не відповідає вимогам законодавства В останній уточненій позовній заяві позивач просить визнати незаконним підпис керівника Дергачівського районного відділу земельних ресурсів в Харківській області в реєстраційній картці на земельну ділянку [NUMBER] у СТ «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради, визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] у СТ «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради, скасувати висновки Дергачівського районного відділу Харківської регіональної філії центру державного земельного кадастру при Держкомземі України про видачу [PERSON] державного акту, визнати недійсним технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 22.09.2004, розташований в с. Караван Дергачівського району Харківської області СТ «Зелена гірка» [NUMBER], реєстровий №3-113, що виготовлений по старій формі, яка втратила чинність 24.05.2001 та виключити об'єкт нерухомості, садовий будинок, зареєстрований на підставі цього технічного паспорта з Книги реєстрації прав власності на нерухоме майно за №3-113, як такий, що не відповідає вимогам державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови, визнати недійсним договір купівлі-продажу садиби від 28.08.2004 між [PERSON] та [PERSON], розташованої за адресою: селище Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, с. Караван «Зелена гірка» садівниче товариство робітників та службовців Харківського зооветеринарного інституту, будинок [NUMBER] і виключити його з реєстрації в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним номером 62727, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства, відновити становище земельної ділянки [NUMBER] у СТ «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, яке існувало до порушення її меж [PERSON], в межах визначених Протоколом закріплення меж садової земельної ділянки [PERSON] в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області при її приватизації в 1996-1998 рр. та зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області внести до Державного земельного кадастру відомості про вищезазначену земельну ділянку [NUMBER], (зазначивши власника [PERSON]) за кадастровим номером 6322055900240000059. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, наполягав на її задоволенні. Надав аналогічні пояснення тим, які містяться у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовну заяву не визнала. Пояснила, що [PERSON] раніше оскаржував набуття права власності на земельну ділянку [NUMBER] в СТ «Зелена гірка», біля с. Караван [PERSON] (приватизацію земельної ділянки [PERSON]), та державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №054930, виданий на ім'я [PERSON] 05.06.2007 р. (справа Дергачівського районного суду Харківської області № 2-а-4040/10). Серед аргументів [PERSON] для задоволення позовних вимог в справі № 2-а-4040/10 були підпис в протоколі закріплення меж земельної ділянки [NUMBER], що є частиною технічної документації з приватизації ділянки [PERSON] підроблений; технічна документація [PERSON] не містить акту погодження меж земельної ділянки. Ці саме аргументи [PERSON] приводить в позовній заяві від 20.04.2013 р. (аркуш 2 заяви). Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.07.2011 р. у справі №2-а-28/11р. ( [PERSON] оскаржена не була і набрала законної сили) було встановлене, що, не звертаючи уваги на факт можливого вчинення підпису в протоколі закріплення меж земельної ділянки [NUMBER] в СТ «Зелена гірка» іншої особою, рішення Малоданилівської селищної ради щодо надання у власність Даиукову П М. земельної ділянки винесено в межах компетенції і не порушує прав позивача. Позивач на аркуші 1 позовної заяви від 20.04.2013 р. зазначає про відсутність претензій всіх сусідів до нього, [PERSON], з приводу меж належних їм земельних ділянок та підписання всіма ними протоколу закріплення меж належної [PERSON] земельної ділянки. Межа земельних ділянок № [NUMBER],[NUMBER], розташованих в СТ «Зелена гірка», одна і та ж . Факт підписання [PERSON] та сусідами [PERSON] (в тому числі і [PERSON]) протоколу закріплення меж земельної ділянки [NUMBER], що приватизувалася [PERSON], є фактом погодження меж земельної ділянки [NUMBER] сусідами, а не самим [PERSON] Це підтверджується доводами позивача про те, що спільна з [PERSON] межа, земельна ділянка якого однакова за площею, межами, периметром земельної ділянки [NUMBER], що належить [PERSON], не погоджена з [PERSON] Технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу гр. [PERSON] на території с/т «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області», складена в 2005 році ТОВ «Еко-Право», за якою 16.12.2006 р. обмінний файл було прийнято ХРФ ДП «ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» на предмет відповідності приписам ЗК України, ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43 (в редакції від 29.12.2003 р.), була судом досліджена і Дергачівський районний суд Харківської області постановою від 04.07.2011 р. у справі № 2-а-28/11 р. в задоволенні позову до [PERSON] відмовив. Позивач просить суд визнати недійним Договір та виключити його з реєстрації в державному реєстрі правочинів, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства України та моральним засадам суспільства» (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Чим саме Договір суперечить моральним засадам суспільства позивач в позовній заяві від 20.04.2013 р. не пояснює. Невідповідності актам цивільного законодавства України зводяться до наступного: 1) технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] містить вади; 2) довідка Дергачівського районного відділу земельних ресурсів в технічній документації [PERSON] містить площу 0,06 га, що на 30 м2 перевищує реальну; 3) Договором порушенf ст. 656 ЦК України, так як [PERSON] придбаний не житловий, а садовий будинок; 4) Договір не містить відомостей про відсутність заборони на відчуження (п. «г» ч. 2 ст. 132 ЗК України); 5) технічна документація [PERSON] не затверджена Дергачівською районною державною адміністрацію та не містить заяви [PERSON] про її приватизацію (ч. 1 ст. 118 ЗК України). В підтвердження вад технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] позивачем до позову додається копія першого примірнику Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу гр. [PERSON] на території с/т «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області», складену в 2005 році ТОВ «Еко-Право», за якою 16.12.2006 р. обмінний файл було прийнято ХРФ ДП «ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах. Види документації із землеустрою визначаються та визначалися на момент складення згаданої Технічної документації ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій». П. п. «и» та «і» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» в редакції Закону України від 22.05.2003 р., чинній на момент складення Технічної документації, передбачали два окремих види документації із землеустрою: - технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. «и» ч. 2 ст. 25 Закону); - технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. «і» ч. 2 ст. 25 Закону). Вимоги до документів, які мають бути включені до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) встановлені ст. 55 Закону України «Про землеустрій» в редакції Закону України від 22.05.2003 р., а вимоги до документів, які мають бути включені до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку - ст. 56 Закону України «Про землеустрій» в редакції Закону України від 22.05.2003 р. Це зовсім різні документи технічного характеру. Земельна ділянка [NUMBER], що знаходиться в СТ «Зелена гірка», біля с. Караван Малоданилівської селищної ради має площу 0,057 га , про що свідчить Технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу гр. [PERSON] на території с/т «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області», складена в 2005 році ТОВ «Еко-Право» та державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №054930, виданий 05.06.2007 р. на ім'я [PERSON] Як підтверджується вищенаведеними документами та Технічною документацією щодо встановлення (поновлення) меж земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення садівництва (УКЦВЗ-2,2) в с/т «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області», межа між земельними ділянками [NUMBER], [NUMBER], що знаходяться в СТ «Зелена гірка», біля с. Караван Малоданилівської селищної ради в довжину всього становить 25 м 9 см. Право власності [PERSON] на майно, що було відчужене ним за спірним правочином, посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХР-10-38-069504, виданому Малоданилівською селищною радою 09 квітня 1998 р., та свідоцтвом про право власності, виданим Малоданилівською селищною радою 19.08.2004 р., за зареєстрованим правом власності в Дергачівському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» Згідно ч. 1 ст. 179 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р.) річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 181 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р.) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ч. 1 ст. 657 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р., чинній на момент укладення спірного правочину) було визначене, що «Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. П. 1 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 671, чинного на момент вчинення правочину, було визначено, що державна реєстрація правочинів проводиться відповідно до вимог Цивільного кодексу України шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру правочинів. П. 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 671, чинного на момент вчинення правочину, було встановлено, що державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Реєстру одночасно з його нотаріальним посвідченням. Нотаріуси, які не мають доступу до єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру, в день посвідчення правочину надсилають один його примірник реєстратору, який в день отримання примірника вносить відповідний запис до Реєстру. Спірний договір посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г. П. 28.08.2004 р., зареєстрований в реєстрі за № 2-2349, та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 28.08.2004 р. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України лраво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України в редакції від 12.05.2004 р., чинній на момент укладення спірного правочину якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації». Отже, право власності на садовий будинок літ. А1 з цегли, сарай, вбиральню, огорожу та колонку виникло у [PERSON] з 28.08.2004 р. (дня реєстрації спірного договору в Державному реєстрі правочинів). Ч. 1 ст. 182 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р.) встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. та саме в цій редакції, чинній на момент укладення спірного правочину, а саме: ст. 4 Закону, передбачався обов'язок реєстрації прав на нерухоме майно. Право власності на садовий будино було зареєстроване [PERSON] в Дергачівському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» витяг №4828143 від 23.09.2004 р. Ч. ч. 1-3 ст. 132 ЗК України (в редакції від 12.05.2004 р., чинній на момент укладення спірного правочину) визначено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. 2. Угоди повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім'я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); є) договірну ціну; є) зобов'язання сторін. 3. Угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення». Спірний договір містить: назву сторін із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, ідентифікаційного номеру як продавця ([PERSON]), так і покупця ([PERSON].); вид угоди (купівля-продаж); предмет угоди - земельну ділянку, що відчужується як частина садиби із зазначенням місця розташування, площі, цільового призначення (для ведення садівництва) (п. 1.2 спірного договору); документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку продавця (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР-10-38-069504 - п. 2 спірного правочину); відомості про відсутність заборон на відчуження та відсутність у третіх осіб будь-яких прав на ділянку, що відчужується, в тому числі і права застави, як у межах України, так і за межами України (п. 1.4 спірного правочину); ціну договору (п. п. 2, 3 розділу 2 спірного правочину); зобов'язання сторін (п. п. 3.1.1-3.1.5 п. 3.1 та п. п. 3.3.1 - 3.3.2 п. 3.3 спірного правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України як в редакції від 12.05.2004 р. (чинна на момент укладення спірного правочину), так і в редакції від 19.12.2006 р. (чинна на дату видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації». Зміст ст. 132 ЗК України в редакції від 19.12.2006 р., чинній на дату видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930, був ідентичним змісту ст. 132 ЗК України в редакції від 12.05.2004 р. Як підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930, що додається до заперечень, вимоги, встановлені ст. 125 ЗК України, [PERSON] виконала повністю. [PERSON] набула прав на земельну ділянку у зв'язку з переходом права власності на неї від [PERSON], який її раніше і приватизував ( судовий розгляд з приводу законності приватизаційного процесу [PERSON] закінчився відмовою в задоволенні цих вимог [PERSON] постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.07.2011 р. у справі № 2-а-28/11 р., яка набрала законної сили). Технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу гр. [PERSON] на території с/т «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, складена ТОВ «Еко-Право» в 2005 році, після вчинення і державної реєстрації спірного правочину, а, отже, на дійсність/недійсність правочину не впливає. Згідно ч. 2 ст. 202 ЦК України договір є правочином. Ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в абзаці першому п. 8 Постанови від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» довів судам, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину». Жодного порушення вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, в момент вчинення спірного правочину, а саме: 28.08.2004 р. позивачем не доведено. Щодо позовних вимог про виключення Договору з реєстрації в Державному реєстрі правочинів, то, не лише такий спосіб захисту прав не передбачений жодним нормативно-правовим актом України, а і сам «Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 671, яким встановлювався сам реєстр, визначався порядок його ведення, тощо згідно п. п. 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів від 05.09.2012 р. з 01.01.2013 р. втратив чинність. Просить застосувати позовну давність у спорі за позовом [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутність відповідача [PERSON] Представник відповідача ТОВ «Еко-Право» у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без їх участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача Дергачівського КПТІ «Інвенрос» у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без їх участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача - відділу Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області- Трегуб О.О. у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідно до статті 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, включає в тому числі, матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Відповідно до статті 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії ш^ проведення робіт із землеустрою відповідно до закону. Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.07.2003 №174, що був чинним на час перевірки та приймання обмінного файлу і здійснення державної реєстрації державного на ім'я [PERSON], визначено наступне: Оператори державного реєстру земель (далі - оператори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, що проводять приймання, перевірку та систематизацію реєстраційних карток земельних ділянок, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, ведуть книгу реєстрації, формують Поземельну книгу та не мають прямого доступу до бази даних АС ДЗК. Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації. Виконавець робіт - суб'єкт господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт. Обмінний файл - файл обміну даними результатів землевпорядних робіт в електронному вигляді. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 Тимчасового порядку виконавець робіт формує та надає реєстратору обмінний файл разом з технічною документацією. Відповідно до п.п. 2.2 п.2 Тимчасового порядку реєстратор здійснює процедуру перевірки та приймання обмінного файла, у тому числі порівняння з технічною документацією. У разі відповідності обмінного файла відомостям, які наведено в технічній документації, та вимогам до структури, змісту та формату обміну даними, за результатами перевірки та приймання реєстратором робиться відмітка на титульному аркуші технічної документації про приймання обмінного файла, після чого заповнюється реєстраційна картка. Таким чином, геодезичне встановлення меж земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] у садовому товаристві «Зелена гірка», розташованої на території Малоданилівської селищної ради з прив'язкою меж земельної ділянки до єдиної державної геодезичної мережі, складання відповідно технічної документації та формування обмінного файлу було здійснене виконавцем робіт із землеустрою - ТОВ «Еко-Право». Процедура перевірки та прийняття обмінного файлу і як наслідок - внесення відомостей про земельну ділянку до АС ДЗК була здійснена ХРФ ДП «Цетр ДЗК». Дергачівський районний відділ земельний ресурсів не здійснював ані геодезичного встановлення меж земельної ділянки [PERSON], ані перевірки координат поворотних точок меж цієї земельної ділянки з прив'язкою їх до державної геодезичної мережі, адже вказані дії виходили за межі повноважень територіальних органів земельних ресурсів. Як вбачається з відмітки на титульному аркуші технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] на території СТ «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області обмінний файл був прийнятий ХРФ ДП «Центр ДЗК» 16.12.2006. Крім того, державна реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №054930, виданого [PERSON] була здійснена 05.06.2007. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 п.З Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі , затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 №43 (в редакції на момент здійснення реєстрації вищезазначеного державного акта) державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Таким чином державна реєстрація та видача у 2007 році державного акту серії ЯД №054930 на ім'я [PERSON] здійснювалась відповідними структурним підрозділом ХРФ ДП «Центр ДЗК», а не територіальним органом земельних ресурсів (Дергачівським відділом земельних ресурсів). Враховуючи, що Дергачівський відділ земельних ресурсів не здійснював геодезичного встановлення меж земельної ділянки [PERSON], не перевіряв координати поворотних точок меж цієї земельної ділянки, не здійснював перевірку та прийняття обмінного файлу, не здійснював державну реєстрацію державного акту, який є предметом оскарження у цьому провадженні, та не є правонаступником Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», цей територіальний орган земельних ресурсів прав та інтересів позивача не порушував. Відповідач Кадастровий реєстратор відділу Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належгним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе справу розглядати без участі відповідача- Кадастрового реєстратора відділу Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області. Представники третьої особи- прокуратури Дергачівського району Харківської області- Сірик В.В., Демченко Д.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали аналогічні пояснення тим, які надав позивач. Заслухавши позивача, представників відповідачів, представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. На підставі рішення Харківської обласної ради народних депутатів від 24.01.83 р. №70 позивачу в 1983 році рішенням профкому Харківського зооветеринарного інституту була виділена земельна ділянка [NUMBER] площею 0,06 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Зелена гірка» біля с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. На підставі рішення Малоданилівської селищної ради від 09.12.1997 р. №391, позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,057 га., яка розташована на території Малоданилівської селищної ради, СТ «Зелена гірка», діл.[NUMBER]. На підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2004р., посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2349, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів від 28.08.2004 р. [PERSON] придбала у [PERSON] садибу, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р.), чинній на момент укладення спірного правочину, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Право власності на садовий будинок виникло у [PERSON] з 28.08.2004 р. з дня реєстрації спірного договору в Державному реєстрі правочинів. Ч. 1 ст. 182 ЦК України (в редакції від 12.05.2004 р.) встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності на садовий будинок було зареєстроване [PERSON] в Дергачівському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» витяг №4828143 від 23.09.2004 р. Ч. ч. 1-3 ст. 132 ЗК України (в редакції від 12.05.2004 р., чинній на момент укладення спірного правочину) визначено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. 2. Угоди повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім'я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); є) договірну ціну; є) зобов'язання сторін. 3.Угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення». Спірний договір містить: назву сторін із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, ідентифікаційного номеру як продавця ([PERSON]), так і покупця ([PERSON].); вид угоди (купівля-продаж); предмет угоди - земельну ділянку, що відчужується як частина садиби із зазначенням місця розташування, площі, цільового призначення (для ведення садівництва) (п. 1.2 спірного договору); документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку продавця (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР-10-38-069504 - п. 2 спірного правочину); відомості про відсутність заборон на відчуження та відсутність у третіх осіб будь-яких прав на ділянку, що відчужується, в тому числі і права застави, як у межах України, так і за межами України (п. 1.4 спірного правочину); ціну договору (п. п. 2, 3 розділу 2 спірного правочину); зобов'язання сторін (п. п. 3.1.1-3.1.5 п. 3.1 та п. п. 3.3.1 - 3.3.2 п. 3.3 спірного правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції від 12.05.2004 р. (чинна на момент укладення спірного правочину), так і в редакції від 19.12.2006 р. (чинна на дату видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку бланк серія ЯД № 054930) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Зміст ст. 132 ЗК України в редакції від 19.12.2006 р., чинній на дату видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930, був ідентичним змісту ст. 132 ЗК України в редакції від 12.05.2004 р. Як підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 054930, вимоги, встановлені ст. 125 ЗК України, [PERSON] виконала повністю. Доводи позивача про відсутність затвердження технічної документації [PERSON] Дергачівською районною державною адміністрацію, як того вимагає ч. 1 ст. 118 ЗК України, є необгрунтованими, так як [PERSON] набула право на земельну ділянку у зв'язку з переходом права власності на неї від [PERSON], який її раніше приватизував. Технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] на території с/т «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, складена ТОВ «Еко-Право» в 2005 році, після вчинення і державної реєстрації спірного правочину, на дійсність/недійсність правочину не впливає. Згідно ч. 2 ст. 202 ЦК України договір є правочином. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно Пленуму Верховного Суду України в абзаці першому п. 8 Постанови від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» доведено судам, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Жодного порушення вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, в момент вчинення спірного правочину, а саме: 28.08.2004 р. позивачем не доведено. Щодо позовних вимог про виключення Договору з реєстрації в Державному реєстрі правочинів, то не лише такий спосіб захисту прав не передбачений нормативно-правовими актами України, а і Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 671, яким встановлювався сам реєстр, визначався порядок його ведення, тощо згідно п. п. 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів від 05.09.2012 р. з 01.01.2013 р. втратив чинність. Крім того, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, включає в тому числі, матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Відповідно до статті 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії ш^ проведення робіт із землеустрою відповідно до закону. Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20.07.2003 №174, що був чинним на час перевірки та приймання обмінного файлу і здійснення державної реєстрації державного на ім'я [PERSON], визначено наступне: Оператори державного реєстру земель (далі - оператори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, що проводять приймання, перевірку та систематизацію реєстраційних карток земельних ділянок, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, ведуть книгу реєстрації, формують Поземельну книгу та не мають прямого доступу до бази даних АС ДЗК. Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації. Виконавець робіт - суб'єкт господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт. Обмінний файл - файл обміну даними результатів землевпорядних робіт в електронному вигляді. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 Тимчасового порядку виконавець робіт формує та надає реєстратору обмінний файл разом з технічною документацією. Відповідно до п.п. 2.2 п.2 Тимчасового порядку реєстратор здійснює процедуру перевірки та приймання обмінного файла, у тому числі порівняння з технічною документацією. У разі відповідності обмінного файла відомостям, які наведено в технічній документації, та вимогам до структури, змісту та формату обміну даними, за результатами перевірки та приймання реєстратором робиться відмітка на титульному аркуші технічної документації про приймання обмінного файла, після чого заповнюється реєстраційна картка. Таким чином, геодезичне встановлення меж земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] у садовому товаристві «Зелена гірка», розташованої на території Малоданилівської селищної ради з прив'язкою меж земельної ділянки до єдиної державної геодезичної мережі, складання відповідно технічної документації та формування обмінного файлу було здійснене виконавцем робіт із землеустрою - ТОВ «Еко-Право». Процедура перевірки та прийняття обмінного файлу і як наслідок - внесення відомостей про земельну ділянку до АС ДЗК була здійснена ХРФ ДП «Цетр ДЗК». Дергачівський районний відділ земельний ресурсів не здійснював ані геодезичного встановлення меж земельної ділянки [PERSON], ані перевірки координат поворотних точок меж цієї земельної ділянки з прив'язкою їх до державної геодезичної мережі, адже вказані дії виходили за межі повноважень територіальних органів земельних ресурсів. Як вбачається з відмітки на титульному аркуші технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] на території СТ «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області обмінний файл був прийнятий ХРФ ДП «Центр ДЗК» 16.12.2006. Крім того, державна реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №054930, виданого [PERSON] була здійснена 05.06.2007. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 п.З Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі , затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 №43 (в редакції на момент здійснення реєстрації вищезазначеного державного акта) державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Таким чином державна реєстрація та видача у 2007 році державного акту серії ЯД №054930 на ім'я [PERSON] здійснювалась відповідними структурним підрозділом ХРФ ДП «Центр ДЗК», а не територіальним органом земельних ресурсів (Дергачівським відділом земельних ресурсів). Враховуючи, що Дергачівський відділ земельних ресурсів не здійснював геодезичного встановлення меж земельної ділянки [PERSON], не перевіряв координати поворотних точок меж цієї земельної ділянки, не здійснював перевірку та прийняття обмінного файлу, не здійснював державну реєстрацію державного акту, який є предметом оскарження у цьому провадженні, та не є правонаступником Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», цей територіальний орган земельних ресурсів прав та інтересів позивача не порушував. Всі позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Разом з тим, всі позовні вимоги позивача стосуються документів та дій, що були складені та здійснені з 2004р. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача подана заява про застосування судом позовної давності у спорі за позовом [PERSON] Позивач не прохає визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, суд самостійно не вбачає підстави для визнання причин пропуску поважними. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено в звязку зі сплином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed