Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що в серпні 2020 року за адресою його проживання: [ADDRESS] , надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 62697173, за підписом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. Після вивчення цієї постанови, йому стало відомо, що з нього буде стягуватися борг в розмірі 19 640 грн. на користь ТОВ «Фінфорс» та підставою для стягнення зазначеного боргу, є виконавчий напис № 7990 від 03.07.2020 року виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Оскільки він не брав у борг у ТОВ «Фінфорс» коштів, він звернувся з листом до приватного виконавця Дорошкевич В.Л., щоб вона направила йому всі документів, на підставі яких з нього стягується борг. 23 жовтня 2020 року він на пошту отримав копії документів по виконавчому провадженню № 62697173, серед яких був виконавчий напис № 7990 від 03.07.2020 року, у виконавчому написі та і в інших документах, які були адресовані йому, окрім його адреси реєстрації та фактичного місця проживання, зазначено ще іншу адресу, а саме: [ADDRESS] , зазначає, що він жодного відношення до цієї адреси не має та ніколи там не проживав. Після ознайомлення з виконавчим написом нотаріуса Горай О.С. №7990, він прийшов до висновку, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості, тому вважає, що виконавчий напис № 7990 від 03.07.220 року, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим просить визнати виконавчий напис від 03.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. зареєстрований в реєстрі за № 7990 таким, що не підлягає виконанню. 06 листопада 2020 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволене клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів у приватного виконавця Дорошкевич В.Л. належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження № 62697173, вчиненого на підставі виконавчого напису № 7990 від 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., та заяви про примусове виконання виконавчого напису № 7990 від 03.07.2020 року. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву представника позивача [PERSON] про витребування доказів у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином посвідченого виконавчого напису № 7990 від 30.07.2020 року та копії всіх документів, на підставі яких зазначений виконавчий напис був вчинений, однак станом на 22 червня 2021 року зазначена ухвала суду не виконана. Також ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів у Київського державного нотаріального архіву та Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином посвідченого виконавчого напису № 7990 від 03.07.020 року, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. і копії всіх документів на підставі яких він був виготовлений. На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. на адресу суду було надіслано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62697173, вчиненого на підставі виконавчого напису № 7990 від 03.07.220 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., та заяви про примусове виконання виконавчого напису № № 7990 від 03.07.2020 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за вказаною справою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 31, 33, 43, 53, 65, 85а), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Треті особи у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких клопотань не надавали, про причини неявки суд не повідомили, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 32, 34, 40, 41, 42, 52, 64, 83), а також конверти, що повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 51, 63, 66, 67, 129). 22 червня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03 липня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 644441-А від 01.09.2019, укладеним з ТОВ «СС Лоун», ідентифікаційний код юридичної особи 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 40071779-31 від 26.12.2019 є ТОВ «Фінфорс», ідентифікаційний код юридичної особи 41717584. У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № 644441-А від 01.09.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 26.12.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 19 640,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000,00 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 7\~656,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею 3984,00 грн. (а. с. 101). 19 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошевич В.Л. при примусовому виконанні виконавчого напису № 7990, виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а. с. 106-107). Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. На підтвердження існування заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінфорс» надано: - копію заяви ТОВ «Фінфорс» на вчинення виконавчого напису нотаріуса (а. с. 92); - копію кредитного договору № 644441-А від 01.09.2019 року, що укладений між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] , відповідно до якого загальний розмір наданого кредиту становить 8000,00 грн., плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,65 % в день (а. с. 93-100). З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотьного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Натомість з наданих нотаріусу ТОВ «Фінфорс» документів неможливо встановити наявність заборгованості [PERSON] саме перед ТОВ «Фінфорс», оскільки кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис нотаріусом, [PERSON] уклав з ТОВ «СС Лоун», в той же час Договору відступлення прав вимоги, на який посилається ТОВ «Фінфорс» в заяві на вчинення виконавчого напису та нотаріус у виконавчому написі, нотаріусу не надано. Виписку з особового рахунку [PERSON] щодо суму боргу перевірити неможливо, оскільки вона була відсутня під час вчинення виконавчого напису, оскільки приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було надіслано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62697173, вчиненого на підставі виконавчого напису № 7990 від 03.07.220 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. без відповідної виписки з особового рахунку суму боргу, отже вона була відсутня і при вчиненні виконавчого напису. Окрім того, доказів на підтвердження переуступки боргових зобов`язань не надано, а тому вважати, що у ТОВ «Фінфорс» взагалі є право вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] , немає. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінфорс» не надано нотаріусу документів, які би свідчили про наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінфорс» та безспірність такої заборгованості, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2019 р. справа № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18. Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту її інтересів ґрунтується на законі, та заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved