Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири з надвірними спорудами - три сараї і підвал, що знаходиться за адресою [ADDRESS], укладений між ним - [PERSON] та [PERSON], та визнати за ним право власності на вказану квартиру з надвірними спорудами, дійсною ринковою вартістю 78587 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач разом зі своєю сім'єю проживав в будинку своїх батьків та протягом 2013 року займався пошуками окремого житла та отримав інформацію про те, що продається окрема трикімнатна квартира в [ADDRESS]. Він вступив у переговори з власницею квартири - [PERSON], з якою ними в подальшому було узгоджено ціну продажу та умови посвідчення даної угоди. Відповідно до досягнутих домовленостей, він мав сплати на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, а вона - видати на його ім'я довіреність на право продажу вказаної квартири та документи, необхідні для укладення та нотаріального посвідчення угоди про відчуження вказаної квартири. На виконання досягнутих домовленостей, 18.06.2013 року, в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] він передав, а [PERSON] прийняла від нього грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США. Про отримання коштів у вказаній сумі [PERSON] власноруч написала на його ім'я розписку, яка скріплена підписами свідків. Крім цього, відповідно до досягнутих домовленостей, цього ж дня, тобто 18.06.2013 року [PERSON] видала на його ім'я довіреність, відповідно до якої уповноважила його - [PERSON] подарувати громадянці [PERSON], його дружині, квартиру з надвірними спорудами 3 сараї і підвал. В подальшому, у зв'язку з особливостями оподаткування операцій з відчуження нерухомого майна за договорами дарування, нами, спільно з [PERSON] було прийнято рішення про укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, де б він виступав саме в якості покупця, а не повіреного, та, 21.08.2013 року [PERSON] видала на ім'я його знайомого - [PERSON] довіреність, відповідно до якої уповноважила останнього продати йому квартиру з надвірними спорудами за ціною та на умовах за його розсудом. В подальшому, з метою укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вище вказаної квартири, він з [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу [PERSON], надавши необхідні для укладення угоди документи. Під час перевірки наданих ними документів, приватний нотаріус звернув їх увагу на те, що договір купівлі-продажу зазначеної квартири від 09.02.1994 року, який посвідчений державним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу [PERSON] та укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), тобто документ, на підставі якого [PERSON] набула прав власності на вказану квартиру, складений на типовій формі, виготовленій друкарським способом, а відомості про сторони угоди, об'єкт продажу, інші відомості - внесено машинописним текстом, що є неприпустимим, оскільки весь текст угоди повинен бути виготовлений одним способом. Тому [PERSON] рекомендував їм звернутись до нотаріального архіву Одеської області для отримання дублікату вказаного договору. Вказівки приватного нотаріуса були виконані і дублікат запитуваного документа - отримано, після чого всі документи були повторно надані у розпорядження нотаріуса. При повторному зверненні, під час перевірки документів, [PERSON] звернув увагу на ту обставину, що в тексті наданого ними дублікату договору купівлі-продажу від 09.02.1994 року мова йде про відчуження квартири, а в посвідчувальному написі нотаріуса до вказаного договору - житловий будинок. У зв'язку з виявленою невідповідністю, нотаріус відмовився посвідчувати договір купівлі - продажу та на його звернення, 03.12.2013 року надав відповідні роз'яснення, згідно яких у випадку невідповідності посвідчувального напису нотаріуса змісту угоди, зазначений документ не може бути прийнятий для вчинення нотаріальної дії щодо відчуження об'єктів нерухомого майна. Тому на сьогоднішній день виникли об'єктивні обставини, незалежні від його волі чи волі продавця, тобто [PERSON], за яких вони не можуть у встановленому законом порядку укласти та посвідчити договір купівлі-продажу квартири, при яку йшлось вище. На підставі викладеного просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копією листа начальника Ширяївського відділення Миколаївської МДПІ (а.с.6); копіями паспорту (а.с.7,11,21,22,23,26), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9), копією свідоцтва про одруження (а.с.10), копією договору купівлі-продажу (а.с.13,14), копією договору (а.с.15), копією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16), копією технічного паспорту (а.с.17), копією довідки Ширяївського ср (а.с.18), копією розписки про отримання коштів (а.с.19), копією довіреності (а.с.20,25), копією звіту з незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості (а.с.28,29), копією відповіді нотаріуса (а.с.30). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України. Відповідно до коментованої норми, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України передбачено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Окремим видом договорів є договір купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Приймаючи до уваги, що відповідно до пояснень сторін та досліджених в судовому засіданні доказів, об'єктом договору купівлі продажу фактично була квартира, а, не як помилково зазначено в договорі, жилий будинок, то суд вбачає підстави для задоволення позову, так як в позасудовому порядку виправити зазначено помилку, на даний час, неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved