Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 квітня 2019 року позивачем [PERSON] особисто було передано відповідачу [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 3\~000,00 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути в строк до 30 листопада 2019 року без відсотків, про що відповідачем було надано власноруч оформлену боргову розписку. За весь час користування грошовими коштами відповідач повернув позивачу лише 350,00 доларів США. На теперішній час відповідач фактично не повернув позивачу 2 650,00 доларів США незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів та уникає виконання зобов`язання. На неодноразові звернення позивача щодо прохання дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів, відповідачем постійно ігноруються, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 840,80 грн. сплачені при подачі позову до суду. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2020 року було вирішено питання про проведення заочного розгляду справи. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просила винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній» та « про отримання судової повістки». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 09.09.2020 року відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду [PERSON] за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, розпискою про отримання грошових коштів від 30.04.2019 року, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] отримав в позику від [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] грошові кошти в розмірі 3\~000,00 доларів США та зобов`язався повернути зазначену суму до 30.11.2019 року без відсотків за домовленістю з [PERSON] .\~ Указана розписка підписана відповідачем [PERSON] ( а.с. 7,31). Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Згідно з ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей\~525,\~526ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею\~193, частиною четвертою статті\~524 ЦК України,\~Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»,\~Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Зазначені нормативні акти не містять заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, що узгоджується із правовою позицію викладеною у постанові Великої палати ВС справа № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 р. Із тексту розписки вбачається, що сума позики надана у дол. США, а відповідач зобов`язався повертати в дол. США. Тому заборгованість підлягає стягненню в дол. США. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що позов позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню неповернені грошові кошти у розмірі 2\~650, 00 доларів США. Приходячи до такого висновку судом враховується, що\~ відповідач\~ в добровільному порядку уклав з позивачем договори позики за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у загальному розмірі 3\~000,00 доларів США, які зобов`язався повернути позивачу, однак до теперішнього часу повернув лише 350, 00 доларів США. Форма та зміст зазначеного договору не суперечить діючому законодавству. Відповідачем не виконані умови договору, тим самим з його боку порушені цивільні права, свободи та інтереси\~ позивача, які підлягають захисту. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов обґрунтований.

Outcome: approved