Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим що він є сином відповідача, досяг повноліття та навчається на денному відділенні Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], строк навчання до 30 червня 2020 р. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на його утримання на період навчання, тому просить суд стягнути з нього аліменти на свою користь та утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16 липня 2018 року за клопотанням відповідача витребувано графік відвідувань [PERSON], відомості про наявність реєстрації транспортних засобів за позивачем та відомості про доходи [PERSON] за 2017-2018 р.р. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в матеріалах справи містяться заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає з підстав, викладених в позові (а.с. 6. 19). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина до 23 років, при винесенні рішення щодо визначення розміру аліментів покладався на розсуд суду, однак з врахуванням письмових доказів щодо вільного графіка відвідування навчання позивача та його матеріального становища. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2013 р. (а.с. 4) та не заперечується відповідачем. Позивач [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні навчально-наукового інституту ресторанно-готельного бізнесу за спеціальністю «Енергетичне машинобудування» Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON]. Строк навчання по 30.06.2020 р. (а.с. 5 -довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти, однак вважає необхідним визначити їх в розмірі 1/6 частки. При цьому суд вважає, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжуючи навчання потребує кошти на проїзд до навчального закладу, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання, тощо, та враховує наявність у позивача транспортних засобів, що підтверджується повідомленням з Територіального сервісного центру № 1243 від 02.08.2018 р. № 31/4-1243, отримання ним доходу, що підтверджується повідомленням Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відомості про доходи за 01.01.2017 р. по 31.03.2018 р. та навчання позивача за рахунок видатків державного бюджету (довідка від 07.08.2018 р. № 01.01-17/573). Обставин, які б свідчили про відсутність можливості у відповідача надавати допомогу сину на період його навчання, судом не встановлено, доказів на підтвердження таких обставин, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, датою подачі позову є 11 квітня 2018 р. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial