Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином; 2) визначити наступний спосіб його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]: перебування з ним з 17.00 години пятниці по 08.00 понеділка щотижня; 3) зобовязати [PERSON], за два дні до дня його зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це на наступний день з дня настання таких обставин; 4) стягнути з [PERSON] на його користь суму сплачених позивачем судових витрат. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача надіслав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить: 1) зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином; 2) визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO]: перебування з ним з 17.00 години пятниці до 12.00 неділі першого та третього тижня щомісяця, а також з 13.00 годині до 17.00 години середи щотижня (а.с.32). Відповідач проти уточнених позовних вимог не заперечує (а.с.34), надала документи про зміну прізвища на [PERSON] (а.с.35,36). Представник третьої особи позовні вимоги підтримує (а.с.37). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд розглядає справу у попередньому судовому засіданні, без участі сторін та без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 09.09.2011 (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає з відповідачем, що підтверджується довідкою з місця мешкання, наданої виконкомом Приморської міської ради 15.09.2017 (а.с.15). Висновком комісії з питань захисту прав дитини Приморської РДА про участь [PERSON], [INFO] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO] від 13.07.2015 вирішено: спілкування та зустрічі [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] повинні відбуватися без перешкод; час спілкування дитини з батьком має бути узгоджений між батьком та матір`ю заздалегідь: дитина перебуватиме з батьком з 17.00 п`ятниці по 08.00 понеділка щотижня; зобов`язати батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину; попередити батьків про недопущення використання дитини як зброї помсти, маніпулювання дитиною в своїх особистих цілях, зведення рахунків (а.с.6). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 19.07.2017, який проживає за адресою: [INFO], санітарний стан приміщення добрий, в будинку чисто, прибрано, в наявності необхідні меблі та речі (а.с.17). Згідно з актом обстеження умов утримання та виховання малолітнього [PERSON] від 18.06.2015, за адресою: м. Приморськ, вул. Морська, 56/34, дитина проживає з матір`ю [PERSON], санітарний стан приміщення добрий, в квартирі чисто, в наявності необхідні меблі та речі, побутова техніка. Дитина має окрему кімнату, для утримання та виховання дитини створені необхідні умови (а.с.18). Висновком ст. інспектора Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] про результати розгляду заяви [PERSON] щодо вчинення перешкод з боку [PERSON] у спілкуванні з дитиною, роз`яснено сторонам, що місце проживання дитини встановлюють органи опіки або суд (а.с.25). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно зі ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно зі ст. 15 цього Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Право на виховання дитини - це особисте немайнове право батьків. Воно є таким, що тісно пов'язане з особою. Батьки не можуть бути позбавлені цього права не інакше як за рішенням суду. Отже суд вважає, що позивач, як батько дитини [PERSON] має право на спілкування з ним, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення часу спілкування батька з дитиною, суд перш за все виходить з інтересів саме дитини, враховує його вік, права та обов'язки батька та матері. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог.

Outcome: approved