Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач[PERSON], звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 21.11.1991 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Буковинська, 95. На момент смерті [PERSON], в даному господарстві проживала та була зареєстрована його дружина, [PERSON] Єлисавета Іванівна, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. 15.12.2008 р., [PERSON] Єлисавета Іванівна склала заповіт в якому вказала: усе моє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося, і з чого не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме, заповіла [PERSON]. 29 грудня 2008 року [PERSON] Єлисавета Іванівна померла. Після смерті [PERSON] Єлисавети Іванівни відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Буковинська, 95. За вказаним майном закріплені земельні ділянки, а саме: 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,37 га для ведення особистого селянського господарства. Крім позивача, є ще два спадкоємці за законом. Станом на 15.04.1991 року господарство по соціальному статусу відносилось до категорії «колгоспних дворів». В даному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON] Єлисавета Іванівна, [PERSON] Лазор Васильович, [PERSON]. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом. В судове засідання позивач не зявився, однак від нього. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, визнавши позовні вимоги. Справа до суду надійшла 26.01.2018 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 04.04.2018 рік, 04.04.2018 року, відкладено підготовче судове засідання на 17 травня 2018 року, за заявою позивача, 17 травня 2018 року справу відкладено на 24.05.2018 рік, у звязку з неявкою сторін. Судом встановлено, що 21.11.1991 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Буковинська, 95. На момент смерті [PERSON], в даному господарстві проживала та була зареєстрована його дружина, [PERSON] Єлисавета Іванівна, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка. 15.12.2008 р., [PERSON] Єлисавета Іванівна склала заповіт в якому вказала: усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося, і з чого не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Заповіт був складений 15 грудня 2008 року, посвідчений секретарем сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 210. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.(а.с.10). 29 грудня 2008 року [PERSON] Єлисавета Іванівна померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.9). Після смерті [PERSON] Єлисавети Іванівни відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Буковинська, 95, яке складається з житлового будинку літ. «А-І», незавершеного житлового будинку з мансардою літ. «Б-І» відсотком готовності 21%, сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «Е», криниці №1. Відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовились від спадкового майна на користь позивача [PERSON] Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved