overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 29 вересня 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що вони мали різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з відповідачем. Відповідач зловживала спиртними напоями та зраджувала позивачу. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач вимоги позову визнала. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2006 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 320 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 29 липня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Спільне господарство разом не ведеться з березня 2018 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, суперечить його інтересам. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 154 (а.с. 5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с. 6-7). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним змінити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 30 серпня 2014 року. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні ,відносин між ними припинені з травня 2021 року з причин непереборних розбіжностей у поглядах щодо впорядкування сімейного життя - як побутової його сфери, так і відносно стосунків між подружньою парою. Втрачена спільна любов один до одного. Останнім часом у відповідача змінились погляди на життя, які він не розділяє, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року. Їх шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 218 (а.с.5). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 31 жовтня 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що з 2010 року припинив з відповідачем шлюбно-сімейні відносини. Подружні відносини з відповідачем [PERSON] не склались, у зв`язку з тим, що у них повна протилежність характерів, різні погляди на сімейні відносини. Спільне господарство не веде, в кожного своє життя. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1987 року. Їх шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 45 (а.с. 8). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з`явився до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як його небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 5 серпня 2011 року. В період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки маючи різні погляди на сумісне життя, вони не знаходили компромісів і постійно на побутовій основі виникали між ними сварки, які негативно відображалися на психічному стані їхньої дитини. З серпня 2014 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. З зазначеного часу спільного господарства разом не ведуть. Спору майнового характеру між ними не існує. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу без його участі у судовому засіданні, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суду надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі у судовому засіданні, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2011 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 167 (арк.спр. 10). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (арк.спр. 11). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивач, і відповідач вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 5 січня 2013 року. Спільних дітей з відповідачем в них немає. Він з відповідачем останнього часу не мали між собою взаєморозуміння. Шлюбні стосунки не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя та на подружні стосунки. З початку 2015 року вони з відповідачем фактично проживають окремо один від одного. На теперішній час вони з відповідачем сумісного домашнього господарства не ведуть. Спору майнового характеру між ними не має. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про те, що він наполягає на позовних вимогах та просить суд про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява про те, що вона позовні вимоги визнає і просить суд про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 січня 2013 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 6 (арк.спр. 7). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони. Оскільки позивач відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову до суду як інвалід ІІ групи від сплати судового збору звільнений, суд вважає необхідним судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 7 вересня 2007 року. В період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки маючи різні погляди на сумісне життя, вони не знаходили компромісів і постійно виникали між ними сварки, які негативно відображалися на психічному стані їхньої дитини. З січня 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. З зазначеного часу спільного господарства разом не ведуть. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу без його участі у судовому засіданні, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суду надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі у судовому засіданні, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 302 (арк.спр. 7). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (арк.спр. 8). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивач, і відповідач вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2016. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі однією сім'єю з відповідачем у них дітей не має. Причиною розпаду сім'ї вказує сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та спільної думки між ними. Зазначає, що подружні стосунки між ними припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведуть; збереження сім'ї вважає неможливим, заперечуючи проти надання строку на примирення. Просить, заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, у наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 02.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2016 (а.с.5). Сторони не підтримують подружніх стосунків з січня 2015 року, з цього періоду часу не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, а шлюб носить формальний характер, з пояснень позивача вбачається, що він втратив почуття любові, поваги і довіри, до відповідача розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити сім»ю на його думку, не можливо. Згідно ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя не можливе і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін,, а тому шлюб зареєстрований 02.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2016, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved