Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якому просив визначити наступні способи його участі у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: - визначити час спілкування батька [PERSON] (позивач) з дітьми з 18 год. дня кожної п`ятниці по 20 год. вечора кожної неділі за місцем проживання [PERSON] ; - можливість спільного відпочинку [PERSON] (позивач) з дітьми у літній період протягом 2 місяців (60 днів), а також протягом тижня осінніх, зимових та весняних канікул; - необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; - зобов`язати [PERSON] (відповідач) надавати [PERSON] (позивач) інформацію щодо зміни стану здоров`я дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 26.09.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. У квітні 2019 року відповідач звернулася в суд з позовом про розірваня шлюбу, забрала дітей і пішла проживати з іншим чоловіком. З того часу відповідач чинить перешкоди у спілкуванні між ним та дітьми, чим порушує його законне право на особисте спілкування з ними. На даний час шлюб між ними не розірвано і не визначено місце проживання дітей після розірвання шлюбу. Відсутність у відповідача елементарної поваги до його права на участь у вихованні дітей, травмує їх у першу чергу. Неодноразові спроби вирішити це питання мирно були марними. Він старався приймати активну участь у вихованні й догляді дітей, оскільки відповідач працює у режимі цілої доби з певною періодичністю. Останні два роки він з дітьми був у постійному контакті: годував і доглядав їх, коли це було потрібно, водив у школу і садочок, був поруч, коли вони хворіли. Він дуже любить своїх дітей і хвилюється за їх подальшу долю, страждає від того, що діти залишаються з чужим чоловіком, коли відповідач на роботі. Оскільки діти з народження виросли у нього вдома, а відповідач періодично проживає у співжителя і не має самостійного житла, до того ж залишає дітей з чужою людиною в ночі, тому просить надати йому можливість спілкуватися з дітьми у комфортних для них умовах на ніч, без участі матері. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 10.07.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 22.07.2019 року, тобто у строк визначений вищевказаною ухвалою, відповідач [PERSON] на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву (а.с. 37-38), разом з підтвердженям про направлення його копії позивачу та третій особі (а.с. 35, 36), в якому просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтувала тив, що між нею та позивачем [PERSON] відсутній спір про його участь у вихованні їхніх дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони з позивачем фактично припинили їхні подружні стосунки в квітні 2019 року через його поведінку, так як він неналежно виконував свої подружні обов`язки, не приймав участі в матеріальному забезпеченні потреб сім`ї та дітей зокрема, оскільки всі зароблені кошти витрачав на азартні ігри, тому вона змушена була перейти проживати до своїх батьків. Її батьки допомагають їй доглядати за дітьми, оскільки вона має забезпечувати матеріальні потреби дітей та значну частину часу знаходиться на роботі. Вона ніколи не заперечувала участі позивача у спілкуванні з дітьми та його можливості приймати участь у вихованні дітей. Діти неодноразово були по місцю проживання позивача, однак їхнє виховання зі сторони батька зводилося до кількагодинного перегляду мультфільмів, що викликало скарги дітей, які прагнули живого пізнавального спілкування з батьком. Вони з позивачем не обговорювали графіку його спілкування з дітьми, способи участі у вихованні дітей не визначалися органом опіки та піклування, а отже відсутні підстави для звернення до суду та задоволення позову. В позовній заяві не міститься жодного доказу, що доводить перешкоджання нею участь батька у вихованні дітей, а отже позов безпідставний та недоведений і не підлягає до задоволення. Крім того, вказала, що звернення позивача до суду є передчасним, внаслідок недотримання ним досудового врегулювання такої категорії справ. Про те, що заходи досудового врегулювання спору не застосовувалися, стверджує і сам позивач в позовній заяві. Порядок вирішеня спрору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, передбачено ст.ст. 158, 159 СК України, де визначено право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні тому з батьків, хто проживає окремо, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить йому перешкоди та не виконує рішення органу опіки та піклування. 31.07.2019 року позивач на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якому вказав, що діючий СК України не вказує на наявність рішення органу опіки та піклування, як обов`язкової передумови звернення до суду та не передбачає обов`язковий досудовий порядок вирішення спору. Орган опіки та піклування зобов`язаний дати висновок щодо способів участі батька у вихованні дітей після залучення його до справи як учасника, а не до. Також вказав, що не відповідає дійсності і посилання відповідача на те, що вона не чинить перешкод у спілкуванні батька з дітьми. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених в ньому та відповіді на відзив, просив його задовольнити. Додаткового пояснив, що відповідач не дає йому можливості в повній мірі брати участь у вихованні дітей, тому він просить встановити способи його участі у вихованні дітей в судовому порядку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, заперечила проти задоволення позовних вимог позивача щодо участі позивача в вихованні дітей, які викладені у позовній заяві, однак частково погодилася із графіком зустрічей для спілкування батька з дітьми, який викладений у письмовому висновку щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей органу опіки та піклування. Додатково пояснила, що позивач постійно грає у ігрові автомати, тому вона боїться давати йому дітей. Позивач тричі домовлявся з нею про зустріч із дітьми, однак сам не з`являвся. Категорично заперечила проти того, щоб діти зустрічалися з батьком і проводили час у с. Новосілка Тлумацького району Івано-Франківської області, оскільки вона з дітьми на даний час тимчасово проживає в м. Івано-Франківську, де діти відвідують школу, садок та гуртки. Звернула увагу на те, що у суботу старша донька відвідує театральну студію, тому зустрічі батька з дітьми в цей день є проблематичними, однак якщо судом буде встановлено такий графік зустрічей батька з дітьми, вона постарається змінити графік занять дитини. Також категорично заперечила проти необмеженого спілкування батька з дітьми по телефону, оскільки при таких розмовах позивач часто розказував дітям нісенітниці, зоктема те, що він тяжко хворий і що жити йому залишилося недовго. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Тлумацької РДА - Семків В.М. в судовому засіданні не заперечив щодо часткового задоволення позову, підтримав висновок Тлумацької РДА Івано-Франківської області про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітніх дітей з підстав, зазначених в ньому. Вказав, що Тлумацькою РДА як органом опіки та піклування на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання щодо визначення способу участі у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , [INFO] . Висновок був складений на підставі проведеної співбесіди з дітьми та їх батьками, а також відомостей, одержаних у результаті проведеної роботи, беручи до уваги ставлення батьків до дітей та виходячи з інтересів дітей. Вислухавши сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) з 26.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6), де в графі батьки вказано [PERSON] (батько/позивач) та [PERSON] (мати/відповідачка). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2019 року шлюб між ними розірвано. Місцем проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання їх матері [PERSON] (інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77587145). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.11.2019 року, встановлено, що позивач [PERSON] проживає у будинку своїх батьків, який забезпечений всіма комунікаціями та всім необхідним для проживання. [PERSON] являється особою з інвалідністю 3 групи (а.с. 60). Відповідно до характеристики, виданої Петрилівською сільською радою Тлумацького району Івано-Фраківської області, [PERSON] , який зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , характеризується з позитивної сторони, скромний, ввічливий, врівноважений, працелюбний, користується повагою та авторитетом серед однолітків та жителів села. [PERSON] бере активну участь в громадсько-суспільному житті села. Скарг на [PERSON] у виконком Петрівської сільської ради не надходило (а.с. 61). Згідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Нормами ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторонами в добровільному порядку спосіб участі батька у вихованні дітей не було встановлено, таким чином, між сторонами існує спір відносно участі батька [PERSON] (позивача) у вихованні дітей, у зв`язку з чим слід в судовому порядку визначити способи участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Статтею 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється, як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції про права дитини від 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Також відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Перевіривши твердження сторін та представника третьої особи дослідженними доказами, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дітьми є обґрунтованими. Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України. Згідно письмового висновку щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей органу опіки та піклування Тлумацької РДА № 465/01-18/01 від 13.09.2019 року (а.с. 56-57) орган опіки та піклування Тлумацької РДА вважає доцільним визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні дітей: - вихідний день (субота) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 10 год. до 18 год. без присутності матері на території м. Івано-Франківська; - вихідний день (неділя) непарних тижнів місяця (І та ІІІ тиждень) з 10 год. до 18 год. без присутності матері на території м. Івано-Франківська; - святкові дні, дні народження дітей, відвідування за взаємною згодою батьків; - у період захворювання дітей інформувати батька про стан здоров`я та процес лікування; - необмежене спілкування батька з дітьми засобами телефонного зв`язку та інтернету. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи з інтересів малолітніх дітей, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Тлумацької РДА, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо встановлення порядку його участі у вихованні дітей шляхом визначення часу спілкування з ними є обґрунтованими, проте бажані ним способи такої участі не у повній мірі відповідають інтересам дітей. Суд вважає за можливе визначити, як спосіб участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , та у їх вихованні, наступними способами: - вихідний день (субота) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 10 год. до 18 год. без присутності матері на території м. Івано-Франківська; - вихідний день (неділя) непарних тижнів місяця (І та ІІІ тиждень) з 10 год. до 18 год. без присутності матері на території м. Івано-Франківська; - святкові дні, дні народження дітей, відвідування за взаємною згодою батьків; - необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і доньками. - зобов`язати [PERSON] надавати [PERSON] інформацію щодо зміни стану здоров`я малолітніх дітей. Такий спосіб участі позивача у вихованні дітей відповідає, на думку суду, інтересам малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дозволяє налагодити психологічний контакт дітей з батьком, але за допомогою матері та не порушує звичайних для дітей умов життя та розпорядку. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дітей у інший спосіб, якщо зростання прихильності дітей до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дітьми. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного, ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, Конвенції про права дитини, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial