Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Михайлівський районний суд з позовом до [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності\~ на майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 23 лютого 2009 року померла [PERSON]. При житті, а саме: 03.07.1988 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого жилий будинок № 61 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Леніна (нині - Центральна), в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, заповіла йому. Державним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 10 (2016 року). 24 лютого 2016 року він звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на сцадщину за заповітом після смерті 21 лютого 2009 року спадкодавця [PERSON]. Постановою № 99/02-31 від 24.02.2016 року, державним нотаріусом відмовлено йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що ним не надано документів, які б підтверджували право власності на вказаний жилий будинок саме: за [PERSON]. Крім того, в постанові зазначено, що у заповіті спадкодавець робить розпорядження на день смерті на імя «Сисіна Валерій Григоровичу», а у паспорті, що посвідчує його особу, його прізвище зазначено як «Сісін Валерій Григорович» та оскільки прізвища «Сисін» та «Сісін» не є тотожними, то не можливо встановити, кому саме померла заповідала житловий будинок. В судовому засіданні, позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог та пояснив суду, що оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину і іншого способу визнати право власності на спадкове майно у нього не має, та відсутні умови для отримання цього права через нотаріальний орган, він вимушений звернутися з відповідним позовом до Михайлівського районного суду Запорізької області за місцем смерті спадкодавця та знаходженням спадкового майна. Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - заповіту від 03.07.1988 складеного [PERSON], відповідно до якого жилий будинок № 61 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Леніна (нині Центральна), в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області заповідала йому, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок № 61, що знаходиться по вул. Центральній (Леніна), в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю - 84 499 00 гривень, що залишилося після смерті - [PERSON], яка померла 23 лютого 2009 року. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просить суд розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, ознайомившись з наданою заявою представника позивача, вивчивши докази по цивільній справі приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-755/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно - правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом, на підставі наданих доказів, було встановлено, що спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач [PERSON] Позивачу в видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за з законом нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що ним не надано документів, які б підтверджували право власності на вказаний жилий будинок саме: за [PERSON], а також у заповіті спадкодавець зробила розпорядження на день смерті на імя «Сисіна Валерій Григоровичу», а у паспорті, що посвідчує його особу, його прізвище зазначено як «Сісін Валерій Григорович» та оскільки прізвища «Сисін» та «Сісін» не є тотожними, то не можливо встановити, кому саме померла заповідала житловий будинок. Той факт, що [PERSON] заповідала жилий будинок саме [PERSON] підтверджуються наданими доказами, а саме: заповітом від 03.07.1988 року, складеного [PERSON] на «Сисіна Валерія Григоровича». У відповідності до паспорту, що посвідчує його особу, його прізвище зазначено як «Сісін Валерій Григорович», тобто імя та по- батькові особи, у відношенні якої складений заповіт, в даному випадку [PERSON] не має розбіжностей, що вказує на те, що в зазначенні прізвища [PERSON] при складанні заповіту, була допущена помилка. Також позовні вимоги позивача підтверджуються наступними доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON] від 24.02.2009 року, серії 1-0ЖС № 130701, свідоцтвом про народження [PERSON], серії УЭ № 608787, постановою державного нотаріуса третьої Запорізької держаної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, повідомленням начальника КП «[PERSON] районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» від 29.02.2016 року, технічним паспортом на житловий будинок, копією спадкової справи № 10/2016 року, Нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Іншого способу визнати право власності на спадкове майно, окрім як в судовому порядку, у позивача не має та відсутні умови для отримання цього права в органах нотаріату. Скористатись своїм правом на оформлення спадщини за таких умов позивач не може. Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України: «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.» За вказаних обставин, наявні всі підстави, для задоволенні позову позивача. На підставі викладеного

Outcome: approved