Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу він мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2011 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, з січня 2021 року мешкають окремо, відповідач мешкає з іншим чоловіком. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 серпня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 120. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 120. Від сумісного життя мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Як видно з позовної заяви, в сім`ї немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Сумісне життя не склалося тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб може бути розірваний за рішенням суду, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає її байдужу позицію щодо збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є її правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

Outcome: approved