Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.04.2017 року [PERSON] написав йому розписку, згідно якої зобовязався повернути позивачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. у строк до 26.04.2017 року. Однак у встановлений в розписці строк відповідач грошові кошти не повернув, ухиляється від взятого на себе зобовязання, не телефонні дзвінки не відповідає. Таким чином, просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу у розмірі 15000,00 грн., проценти у розмірі 149,60 грн., 3 % річних 23,45 грн., інфляційні витрати 135 грн., судовий збір 640 грн. Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно письмової розписки, наданої позивачем [PERSON] на обґрунтування позову встановлено, що 19.04.2017 року відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. та зобовязався повернути до 26.04.2017 року. Стаття 1051 ЦК України передбачає право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обовязок довести зазначений факт покладений на позичальника. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання ним грошового зобовязання відповідач суду не надав. За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача, що до теперішнього часу відповідач не повернув визначену у розписці суму позики. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає 15135,00 грн., (15000 грн. х 100,9 % індекс інфляції за квітень 2017 року)/100 % - 15\~000,00 грн.). Сума 3% річних від простроченої суми боргу з часу прострочення грошового зобовязання, тобто з 27.04.2017 року станом на 16.05.2017 року складає 23,42 грн. (15000,00 грн. х 3 % х 19 днів) : (100 % х 365 днів). Крім того, ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З 14.04.2017 року облікова ставка НБУ складає 13 %. Сума процентів з 19.04.2017 року по 16.05.2017 року складає 149,49 грн. (15000,00 грн. х 13 % х 28 днів) : (100 % х 365 днів). Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial