Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Пісочинська селищна рада, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]; усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною йому на праві власності ? частиною житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити належну йому на праві власності ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS], Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в 1/2 частині за [PERSON] та в 1/2 частині за відповідачем. Батько позивача [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину шляхом звернення до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, але держнотконторою було відмовлено в оформленні спадщини та рекомендовано звернутися до суду з причини неможливості надання КП «ХРБТІ» витягу з реєстру прав власності на вказаний житловий будинок, якому передує проведення інвентаризаційних робіт, які здійснюються за обов'язковою участю власників будинку, оскільки відповідач - співвласниця зазначеного будинку, відмовилася від участі у будь-яких інвентаризаційно-оцінювальних роботах із забороною працівникам БТІ проводити обстеження даного об'єкту нерухомості. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечував, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу без участі позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала телефонограму з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з перебуванням на лікуванні. З цього приводу суд зазначає, що відповідач неодноразово не з'являлась у судові засідання, при цьому доказів поважності причин неявки не подавала; на підтвердження неможливості явки в судове засідання 13.03.2014 року доказів також не надала; крім того, у справі може брати участь уповноважений представник відповідача. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги тривалий строк розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження, позивач, [PERSON], народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Батько позивача - [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.05.2012 року. Згідно із заповітом від 13.11.2011 року, посвідченим державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори, [PERSON] все майно заповідав сину, [PERSON], [INFO]. Заявою від 25 травня 2012 року до Другої державної нотаріальної контори позивач прийняв спадщину по заповіту після смерті батька [PERSON]. Заявою від 27.11.2012 року мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Прийняття позивачем спадщини та відмова матері від спадщини підтверджується також листом Другої державної нотаріальної контори Харківського району від 28 січня 2014 року. Згідно з листами КП «Харківське районне БТІ» від 28.12.12 р. та від 15.02.2013 р., згідно архівних матеріалів БТІ, станом на 11.03.2008 р. право приватної власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстровано в ? частці за [PERSON] та в ? частці за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою держнотконторою Харківського району 19.08.1995 року. Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.1995 року, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є в рівних частках її діти - [PERSON] та [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. На земельній ділянці розміром 1920 кв. м розташований житловий будинок літ. «А-1», деревяний, жилою площею 24,7 кв. м, при якому є надвірні будівлі: сарай «Б», сарай «В», льох «Г», огорожа № 1. Листом від 28.12.12 р. КП «Харківське районне БТІ» повідомило Другу держнотконтору Харківського району про те, що оскільки співвласниця будинку відмовилась від участі в будь-яких інвентарізаційно-оцінювальних роботах по будинку із забороною працівникам БТІ проводити обстеження даного об'єкту, прийнято рішення про відмову у видачі витягу з реєстру прав на будинок [ADDRESS] до моменту забезпечення можливості проведення робіт з поточної інвентаризації зазначеного об'єкта нерухомості. Постановою від 04 березня 2014 року державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори Харківського району Омельницька Н.В. відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель в [ADDRESS], після смерті [PERSON], оскільки позивачем не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] станом на 30.03.2003 року, власниками в ? частин кожен є [PERSON] та [PERSON], при чому самовільно збудованими є будинок літ. «В-2» не закінчений будівництвом, сарай «Г», л/душ «Д». Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Мати позивача від прийняття спадщини після смерті чоловіка відмовилась. На момент смерті до складу спадщини [PERSON] входило, зокрема, право власності на ? частку житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] Враховуючи, що позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло вищевказане майно, інших осіб, які є спадкоємцями, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. Щодо вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належною ? частиною житлового будинку [ADDRESS] і зобов'язання відповідача звільнити належну позивачеві на праві власності ? частину вказаного будинку, то в цій частині позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки згідно з частиною 4 статті 333 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Проте станом на час розгляду справи право власності позивача на спірне майно у встановленому порядку не зареєстровано.

Outcome: partial