Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше визначеного законодавством мінімального розміру для дитини відповідно віку на кожну дитину, щомісячно, з дня предявлення позову до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 16.10.2021 року, та починаючи з 16.10.2021 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше визначеного законодавством мінімального розміру для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до 08.01.2023 року, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу; про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ТП № 138034 та серії 1-ТП № 025048. Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП № 025048. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16.06.2015 року у справі № 286/1396/14-ц визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: м.Овруч Житомирської області, вул.Л.Українки, 36. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Тому

Outcome: approved