Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного усного договору позики від 05.03.2015 року він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 3500 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ в національній валюті у розмірі 80815 грн. строком до 05.03.2018 року, про що [PERSON] була власноручно складена розписка. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим станом на 05.03.2018 року за нею утворилась заборгованість в сумі 80815 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 79785,25 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольни в повному обсязі. В подальшому в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача адвокат Старовойтов О.В. в судовому засіданні визнав позовні вимоги [PERSON] . В подальшому в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, в якій визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача у сумі 79785,25 грн. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно правових висновків Верховного суду України, висловлених в постановах від 18.09.2013 року по справі №6-63цс13, від 11.11.2015 року по справі №6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено усний договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність останньої грошові кошти у розмірі 3500 доларів США строком до 05.03.2018 року, яка зобов`язалася повернути вказану суму грошових коштів у повному обсязі. Вказана обставина підтверджується копією розписки від 05.03.2015 року, складеною власноручно [PERSON] у присутності свідків [PERSON] і [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконала зобов`язання за договором позики від 05.03.2015 року, тому вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики підлягають задоволенню. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved