Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфліктні ситуації, стосунки напружені. Між ними втрачене взаєморозуміння, взаємоповага, на спільні сімейні проблеми у них різні погляди. На даний час шлюб носить формальний характер. Уже майже шість місяців вони проживають окремо одне від одного, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач створила другу сім`ю. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №10, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. \~ \~ \~ \~При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved