Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосыъвського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, стягнення депозитного вкладу та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2008 року між позивачем та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ«Укрсоцбанк»укладений договір № 0150/00039171 про відкриття банківського ( карткового ) рахунку та платіжної кратки, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Універсал» з можливістю активації депозитного рахунку № [NUMBER] на умовах тарифного пакету та поповнення депозитного рахунку з основного рахунку та можливості доступу до рахунків за допомогою Картки типу VisaElektron та активації інших рахунків. У листопадійого повідомили про введення депозитного рахунку на умовах тарифного пакету «Капіталіст» можливість його активації за телефоном гарячої лінії та підвищення процентної ставки у гривнях до 20% річних, термін 120 місяців, щомісячне нарахування процентів. 02.12.2008 року позивачу було відкрито депозитний вклад «Капіталіст» в національній валюті 3000 гривень строком на 120 місяців, процентна ставка 20 % річних. ПAT«Укрсоцбанк»нараховував відсотки у меншому розмірі ніж визначено умовами депозитної програми заблокувавдоступ до карткового депозитного рахунку «Капіталіст» з картки. Позивач просить визнати неправомірними дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо не доведення до позивача положень «Правил здійснення операцій за банківськими поточними ( картковими ) депозитними рахунками», не доведення інформації про зменшення процентної ставки за діючими картковими депозитами «капіталіст» шляхом розташування оголошення на інформаційному стенді та у виписці, зміни умов договору щодо зміни тарифного пакету, стягнення непередбачених тарифним пакетом комісій за отримання готівки в касі та запит інформації про залишок коштів на рахунку, залишення ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду заяви позивача на розірвання договору № 0150/00039171 про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки, провести перерахунок процентів та остаточний розрахунок( повернення депозитного вкладу у розмірі 3000 грн. та інших коштів з усіх рахунків) в ПАТ «Укрсоцбанк» із зупиненням дії, розірвати договір № 01150/00039171 про відкриття банківського рахунку та обслуговування, стягнути моральну шкоду у сумі 4121 грн 71к. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, не прибув в судове засідання, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача категорично не визнав позовні вимоги, ствердив про відсутність жодних належних і допустимих доказів в підтвердження порушеного права позивача, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовне підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України сторони скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. З наданих позивачем документів, слідує, що відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» на ім'я позивачавідкрито рахунки, на які зараховуєтьсявклад(а.с.10-12, 41-45, 59-64). Статті 1058 та 1059 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї абодохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Крім того, пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. №516 визначено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується:договором банківського рахунку;договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки;договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката;договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності(банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка за проведення інших операцій за рахунком. За загальними правилами ст. 215 та 216 ЦК України недійсний правочин, в тому числі нікчемний, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В порушення вимог ст.60 ЦПК України, позивачем не надано доказів в підтвердження зарахування грошових коштів, наданих позивачем, на рахунок № 01150/00039171 відкритий за договором банківського вкладу від 19.07.2008 року, також не надана інформація щодо стану депозитного рахунку. За принципом змагальності та обов'язку доказування, передбачених статтями 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 59 ЦПК України визначає,' що обставини справи, які за законом мають бутипідтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобамидоказування. 4 Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази укладення з відповідачем договору банківського вкладу (депозиту), суд не приймає як належний доказ розшифровки заборгованості до погашення за тарифними пакетами «Капіталіст», «Яскравий», «Бюджетний», «Активний», оскільки вони не є належними і допустимими доказами. Отже так як позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження внесення ним грошових коштів на рахунок, відкритий для зарахування вкладу (депозиту), не надано суду ощадної книжки, сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншим нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаям ділового обороту, які визначені, як обов'язкове підтвердження внесення грошової суми на відкритий рахунок та, відповідно, дотримання визначеної форми договору банківського вкладу, а відтак у суду відсутні підстави вважати встановленим фактом існування між сторонами договірних відносин. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вказаних обставин позовні вимоги про визнання дії відповідача щодоповернення депозитного вкладу незаконними та стягнення з відповідача на його користь суми депозиту та відсотків за користування його грошовими коштами з індексом інфляції, суд вважає не доведеними та в їх задоволенні слід відмовити. За положеннями статей 23 та 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статті 610 та 611 ЦК України визначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем не доведено існування договірних відносин з відповідачем, тому посиланняна застосування наслідків порушення зобов'язання, передбачених статтями 23 і 1167 ЦПК України про стягнення моральної шкоди є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підстави викладеного та

Outcome: dismissed