Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових внесків у розмірі 5525 грн. 64 коп. Позивач вказав, що за рішенням Пологівського районного суду з відповідача на користь позивача стягнуто кошти у розмірі 27298 грн. 52 коп. Рішення вступило в законну силу 31.12.2013 року. За цим рішенням був виданий виконавчий лист, який був направлений на примусове виконання до виконавчої служби. За рік який минув після початку виконання рішення суду, позивач отримав лише 390 грн. із зазначеного боргу. Позивач вважає, що повернення коштів такими темпами і враховуючи соціально-економічний стан у державі призводить до знецінення цих коштів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь три проценти річних у розмірі 1603 грн. 41 коп., а також суму індексу інфляції у розмірі 3922 грн. 23 коп. Крім того просить визначити частку у спільному майні сім'ї відповідача. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просить збільшити розмір трьох процентів річних на 47 грн., а суму індексу інфляції на 583 грн., так як з моменту подачі позову пройшло вже два місяці. Вимогу про визначення частки у спільному майні сім'ї відповідача, позивач обгрунтовує тим, що для виконання попереднього рішення суду виконавчій службі необхідно мати перелік майна, яке належить саме відповідачу, а не членам його сім'ї. Відповідач проти позову заперечує, пояснивши, що вона не має коштів для виплати основної суми боргу за попереднім рішенням суду, так як отримує лише пенсію. Стягнення коштів за даним позовом визнає у сумі 2500 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, давши оцінку наданим доказам, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що згідно рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 18.12.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто борг у загальній сумі 27298 грн. 62 коп. Під час розгляду даної справи позивач не ставив питання про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції. З часу винесення рішення суду і до теперішнього часу пройшов рік, однак за цей час позивач отримав в рахунок погашення боргу лише 390 грн., що підтверджується виписками з рахунку позивача. Суд вважає, що за таких обставин, вимоги позивача про стягнення три проценти річних та суми індексу інфляції підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги позивача про визначення частки у спільному майні сім'ї відповідача не можуть бути задоволені, так як у позивача відсутні правові підстави для такої вимоги. У тому разі, якщо виконавча служба буде вважати, що коштів, які отримує відповідач недостатньо для задоволення виконання рішення суду від 18.12.2013 року, вона має право звернутись до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial