Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 12 вересня 2008 року він зареєстрував з відповідачем шлюб. У даному шлюбі вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. Подружні відносини між ним та відповідачем не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та різних поглядів на сімейне життя і відносини між подружжям. Відповідач зраджувала йому, що для нього є неприпустимим. На цьому грунті у них почалися непорозуміння, які у подальшому переросли у сварки та закінчилися фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідач покинула його з сином, поїхала від них, навіть не попередивши про це. З червня 2017 року він з відповідачем не підтримує шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Вважаючи подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, про те, що він наполягає на позові та не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки до суду відповідача. Відповідач, будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 251. У даному шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьком. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з червня 2017 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб сторін, про народження дитини (а.с.12, 13). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Крім того, відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався біля року тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.24, 55, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved