Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Набережній, №23 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02.02.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутня державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду. В свою чергу, відповідачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом і просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Набережній, №23 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області, як майно набуте подружжям. Свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2014 року помер її колишній чоловік [PERSON], з яким вона розлучилась за рік до його смерті. Після його смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Широка Балка по вул. Набережній, №23 Біляївського району Одеської області, який вона разом колишнім чоловіком побудували в період шлюбу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті колишнього чоловіка є їх син [PERSON], який звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутня державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок. Позивачка вказує, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, тобто її та колишнього покійного чоловіка [PERSON], а тому просить визнати за нею право власності на ? його частину, у звязку з чим звернулась з даним позовом до суду. Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовами [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, зустрічний позов [PERSON] визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка за первісним та позивачка за зустрічним позовами [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає, на задоволенні зустрічного позовну наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що первісна та зустрічна позовні заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2014 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №361984 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, гаражем, літньою кухнею, що розташований по вул. Набережній, №21 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок №45, видане 26.05.2004 року Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.7). Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради №253 від 04.06.2014 року згідно архівів філії реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою: Одеська область Біляївський район с. Широка Балка вул. Набережна, 23, філією не проводилась (а.с.22). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно погосподарської книги №16 Мирненської сільської ради, особовий рахунок 1319, будинок по вул. Набережній, №23 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області належав [PERSON], про що свідчить довідка виконкому Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області №1562 від 26.08.2014 року (а.с.17). З технічного паспорту на житловий будинок №23 по вул. Набережній в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області, виготовленого ПП «Одеське БТІ» станом на 09.02.2018 року вбачається, що житловий будинок побудований у 1980 році та складається з таких приміщень: 1-1 прихожа площею 3,7 кв.м, 1-2 кухня площею 9,9 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 21,1 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 12,9 кв.м, 1-5 коридор площею 7,6 кв.м, 1-6 ванна площею 4,8 кв.м, 1-7 туалет площею 1,0 кв.м, 1-8 коридор площею 7,4 кв.м, 1-9 житлова кімната площею 16,6 кв.м, з надвірними спорудами: літ. «Б» літньою кухнею 1980 року побудови, літ. «В» гараж 1980 року побудови, літ. «Г» сарай 1980 року побудови, літ. «Д» душ 2004 року побудови, літ. «Е» вбиральня 2004 року побудови, 1-2 огорожа (а.с.8-12). Суд вважає, що надвірні споруди під літ. «Д» - душ та літ. «Е» - вбиральня є самочинно збудованим, оскільки вони відсутні у свідоцтві про право власності на житловий будинок №45 від 26.05.2004 року, виданого Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області. Відомостей про те, що спадкодавець набув право власності на це приміщення, сторонами не надано, отже суд приходить до висновку, що таке майно не може бути обєктом спадкування, а відтак не входить до спадкової маси. Рішенням виконавчого комітету Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області «Про нумерацію господарських дворів по вулицях Парковій, [PERSON], Котляревського в с. Мирному, вулиці Набережної в с. Широка Балка та продовження нумерації вулиці Леніна в с. Мирному» №205/2007 від 17.10.2007 року змінено нумерацію господарських дворів вулиці Набережної в с. Широка Балка, зокрема [PERSON] з №21 на №23 (а.с.18, 19). Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовами [PERSON] є сином померлого [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІІ-ЖД №278830 (а.с.16), а тому згідно ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем за законом першої черги. Він звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутня державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок (а.с.15). Враховуючи те, що [PERSON] фактично був власником спірного будинку, а тому суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті батька на ? частину будинку. Відповідачка за первісним та позивачка за зустрічним позовами [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 14.01.1982 року до 23.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу (а.с.13, 14). Відповідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідність\~до ст.\~68\~Сімейного кодексу\~України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Таким чином судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, гаражем, літньою кухнею, що розташований по вул. Набережній, №21 в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області, придбано за час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ч. ч. 1-2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи те, що житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, гаражем, літньою кухнею, який розташований в с. Широка Балка Біляївського району Одеської області по вул. Набережній, №23, був набутий подружжям [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу , а тому суд вважає можливим визнати за останньою право власності на ? його частину.

Outcome: approved