Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] .\~ Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради загальною площею 4,2497 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ No 293284, виданого головою Кілійської державної адміністрації 15.06.2011 р., кадастровий номер 5122384600:01:001:0098.\~ При житті [PERSON] склала заповіт від 24.04.2002 р. за яким\~ заповідала все своє майно, яке буде їй належати на день смерті позивачу [PERSON] .\~Позивач, відповідно до ст. 1253 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті\~ [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав з спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено актом депутата Кілійської міської ради від 30.03.2021 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої [PERSON] та йому приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано\~роз`яснення № 98/01-16 від 19 березня 2020 року, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Після смерті спадкодавця стало відомо, що оригінал державного акту на земельну ділянку - відсутній. Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. На підставі вищезазначеного позивач просить суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеської області Кілійського району, Трудівської сільської ради /за межами населеного пункту/ загальною площею 4,2497 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №293284, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27.02.2004 р. № 90, кадастровий номер 5122384600:01:001:0098 - [PERSON] , померлiй [INFO] .\~ - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеської області Кілійського району, Трудівської сільської ради /за межами населеного пункту/ загальною площею 4,2497 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 293284, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27.02.2004 р. № 90, кадастровий номер 5122384600:01:001:0098 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] .\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до заповіту складеного 24 квітня 2002 року, нотаріально посвідченого секретарем Трудівського сільвиконкому Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій під № 93, [PERSON] , народилась [INFO] с. Трудове Одеська область, яка проживає в [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та у чому б воно не полягало та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті по закону і на що вона по закону буде мати право заповіла [PERSON] . Згідно запису від 29.11.2012 року зробленого секретарем Трудівської сільської ради, встановлено, що заповіт не змінювався та не скасовувався. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293284 виданого 15.06.2011 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27 лютого 2004 року № 90, [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] , є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2497 га у межах згідно з планом, розташованої Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер 5122384600:01:001:0098. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Трудове Кілійський район Одеська область, актовий запис № 168 від 26.06.2012 року. Як вбачається з акту про встановлення фактів № 63 від 30.03.2021 року виданого депутатом Кілійської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті з померлою за даною адресою постійно проживав її онук - [PERSON] , [INFO] , який доглядав за неню у зв`язку з хворобою, а після смерті здійснював її поховання. Відповідно до інформаційного листа за вих. № 98/01-16 від 19.03.2021 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно,питання щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вирішується в судовому порядку. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64867797 від 25.05.2021 року виданої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64867850 від 25.05.2021 року виданої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заповіт зареєстрований за № 93 від 24.04.2002 року Трудівською сільською радою Одеської області, за номером у спадковому реєстрі 42116362 - чинний. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту\~належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеської області Кілійського району, Трудівської сільської ради /за межами населеного пункту/ загальною площею 4,2497 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №293284, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27.02.2004 р. № 90, кадастровий номер 5122384600:01:001:0098 - [PERSON] , яка померла [INFO] та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначені вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1233 ЦК України\~передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved