Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, придбане за час шлюбу, [PERSON] та [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS]; 2) поділити майно, набуте за час шлюбу, між [PERSON] та [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS]; 3) припинити за [PERSON] право приватної власності на ? частину квартиру [ADDRESS]; 4) виділити у власність [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]; 5) виділити у власність [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]. Крім того, стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 243,60 грн. Позивач обґрунтовує позов тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 23.06.2015 року шлюб між ними розірвано, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарств не ведуть з 2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишилися проживати з матірю [PERSON] В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, та припинення ведення спільного господарства, на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2008 року, ним була придбана квартира [ADDRESS], вартість якої становила 40335,00 грн. У вказаній квартирі проживають відповідач з дітьми. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, надіслали заяви за якими просять розглянути справу без їх участі та залишити без розгляду прохальну частину позовної заяви, за якою позивач просить «припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на ? частину квартири [ADDRESS]», так як на теперішній час у нього відпала необхідність в підтриманні цієї частини позовних вимог. Крім того, позивач просить судові витрати розділити між ним та відповідачем порівну. Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 р. залишено без розгляду позовну заяву в частині вимог про припинення за [PERSON] право спільної сумісної власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти уточнених позовних вимог не заперечують. Крім того, підтримують клопотання позивача та його представника в частині розподілу між сторонами судових витрат. За таких обставин, відповідно до ст. 174 ЦПК України, суд розглядає справу в судовому засіданні, без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 26.09.1998 року Борисівською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.5). Згідно рішення Приморського районного суду Запорізької області від 23.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження, сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: ПадалкаДанила Андрійовича, [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Договір купівлі-продажу від 23.10.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], підтверджує факт придбання [PERSON] квартири №9, яка розташована за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Борисівка, вул.Паркова, буд.27 (а.с.9). У [PERSON] з Державного реєстру правочинів від 23.10.2008 року зазначено, що приватний нотаріус [PERSON] засвідчила договір купівлі-продажу квартири №9, яка розташована за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Борисівка, вул.Паркова, буд.27, відчужувачем квартири є [PERSON], набувач [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2008 року, виданого Приморським КПТІ, власником квартири №9, яка розташована за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Борисівка, вул.Паркова, буд.27, є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 28.10.2008 року (а.с.11). За даними технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] власником зазначеної квартири є [PERSON] від 08.10.2008 року (а.с.12-15). Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу такого майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.70 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в Постанові від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодження між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч.ч.4,5 ст.71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно членами не придбавалося, суд відповідно до ч.6 ст.57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з урахуванням ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 р. про залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог про припинення за [PERSON] право спільної сумісної власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial