Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що наказом №203-к від 18.08.2015 р. його було звільнено з посади вчителя предмету «Захист Вітчизни» Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим довгором та правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п.3 ст.40 КЗпП України. Даний наказ позивач оскаржував у суді. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20.03.2017 р. скасовано рішення Хустського районного суду від 25.11.2016 р. та ухвалено нове рішення про відмову у задйоленні його позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що відділ освіти Хустської РДА не може нести самостійно матеріально-правову відповідальність перед позивачем, без залучення іншого співвідповідача Боронявської ЗОШ. Позивач стверджує, що за час роботи він не порушував трудової дисципліни та не мав стягнень. Згідно оскаржуваного наказу він не з`явився на роботу 13 та 14 серпня 2015 р. без поважних причин. Так, 13 серпня 2015 р. позивач був змушений відвезти хворого батька до лікарні до лікаря-кардіолога. Зранку 13 серпня 2015 р. о 08 годині він заїхав до школи, щоб повідомити адміністрацію школи про причину його відсутності на робочому місці, однак на роботі нікого не було і він без погодження повіз батька до лікарні. Про свою відсутність він особисто повідомив голову профспілкового комітету [PERSON] 14 серпня 2015 р. він лише запізнився на роботу і прийшов о 08 год. 45 хв., оскільки відвіз сніданок батькові у лікарню. Відносно того, що до позивача застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани зігдно наказу від 12.08.2015 р. №С-4, то в ті дні він проходив медичний огляд. Крім того, відповідачами було порушено процедуру звільнення його з роботи, оскільки не дотримано вимогу ст.39 ЗУ «Про професійні спілки та їх гарантії». Вважає наказ №203-к від 18.08.2015 р. про звільнення його з роботи незаконним та протиправним. Просить суд поновити йому строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи за його позовом про скасування наказу про звільнення тривав до 20.03.2017 р., отже строк було перервано, а тому він підлягає поновленню. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 203-к від 18 серпня 2015 року по відділу освіти Хустської РДА «Про звільнення з роботи [PERSON] », поновити його на роботі на посаді вчителя предмету «Захист Вітчизни» Боронявської ЗОШ, стягнути на його користь з Боронявської ЗОШ середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.08.2015 року по день поновлення на роботі.\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] та його адвокат Кузьма К.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримали повністю, просили його задоволити з підстав, наведених у заяві.\~ Представник відповідача - відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА Тесличко Є.В., яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. У відзиві вказано, що підставою для прийняття наказу №203-к від 18.08.2015 р. «Про звільнення з роботи [PERSON] » стали: доповідна записка-подання дирекції Боронявської ЗОШ від 14.08.2015 р. №94, акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 17.08.2015 р., наказ №С-4 від 12.08.2015 р. «Про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] », витяг з протоколу засідання профспілкового комітету Боронявської ЗОШ від 17.08.2015 р. №10. Посилання позивача на проходження медичного огляду в дні прогулів у червні 2015 року спростовані листом Хустського об`єднаного міського військового комісаріату від 24.04.2017 р., надана позивачем медична картка містить недостовірні дані та не відповідає дійсності. Крім того, наказ відділу освіти Хустської РДА №С-4 від 12.08.2015 р. про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани ним не оскаржений та є чинним. Відповідно до Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчально-виховних закладів системи Міністерства освіти України, затвердженого наказом МОУ №455 від 20.12.1993 р. зазначено, що трудова дисципліна грунтується на свідомому виконанні працівниками своїх трудових обовязків і є необхідною умовою організації ефективної праці і навчального процесу. До порушників дисципліни застосовуються заходи дисциплінарного та громадського впливу. У відповідності до п.52 постанови КМУ «Про затвердження положення про загальноосвітній навчальний заклад», педагогічні працівники, які систематично порушують статут, правила внутрішнього розпорядку загальноосвітнього навчального закладу, не виконують посадових обовязків, умови трудового договору звільняються з роботи згідно із закаонодаством. Також не підтверджені посилання позивача про те, що він повинен був відпрацьовувати 1,5 год. в день, оскільки на місяць відпрацьовані години позивача становили 15 год. відповідно до наказу Боронявської ЗОШ №46 від 30.08.2014 р. «Про комплектування школи педкадрами» та тарифікаційного списку працівників Боронявської ЗОШ. Також наказом Боронявської ЗОШ №41 від 28.05.2015 р. «Про вихід на роботу педагогічних працівників у канікулярний період» на підставі рішення педради зазначено, що всім вчителям школи у канікулярний період виходити на роботу згідно розкладу уроків на 2014-2015 навчаний рік. Отже, згідно розкладу уроків та проведення гурткової роботи з патріотичного виховання та тижневого навантаження позивач мав відпрацьовувати в канікулярний період 3 год. щодня (15 год.:5 днів=3 год. на один робочий день). Позивачем не вживалися заходи щодо попередження керівництва закладу про можливість відсутності його на роботі 13.08.2015 р., його твердження про попередження голови профспілкового комітету школи [PERSON] останнім спростовані. Крім того, пропущення строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову. Причини пропуску строку позовної давності позивачем не зазначено. Всі факти, викладені [PERSON] у позовній заяві були йому відомі з моменту видачі наказу від 18.08.2015 р. №203-к, що підтверджується актами про ознайомлення позивача з даними документами, відмовою від їх отримання та надання письмових пояснень. Просять застосувати строки позовної давності у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом. Також профспілковий комітет Боронявської ЗОШ надав згоду на звільнення [PERSON] . А тому його твердження про те, що він не знав про своє звільнення з роботи є хибними, надуманими та нічим не підтвердженими. Вважають позовні вимоги [PERSON] безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просять у задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача Боронявської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів директор школи Попадинець В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на наведені у відзиві підстави. У вказаному відзиві зазначено, що згідно наказу по Боронявській ЗОШ №41 від 28.05.2015 р. «Про вихід на роботу педагогічних працівників у канікулярний період» на підставі рішення педагогічної ради зазначено, що всім вчителям школи у канікулярний період виходити на роботу, згідно розкладу уроків на 2014-2015 навчальний рік, затверджених директором Боронявської ЗОШ. Тобто, згідно розкладу уроків та проведення гурткової роботи з патріотичного виховання та тижневого навантаження позивач мав відпрацьовувати в канікулярний період 3 год. щодня, а не 1,5 год. як останній стверджує. Відповідно до п.3.17 статуту школи педагогічні працівники, які систематично порушують статут, правила внутрішнього розпорядку шкоди, не виконують посадових обов`язків, умови трудового договору звільняються з роботи згідно з чинним законодавством. Посилання позивача про повідомлення ним про свою відсутність на роботі 13.08.2015 р. голову профспілкового комітету школи [PERSON] були спростовані головою комітету. Позивач не вжив жодних заходів щодо повідомлення керівництва про відсутність на роботі та був відсутній на роботі 13-14 серпня 2015 р. без поважних причин. У відповідності до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 р., за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.\~\~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є головою профспілкового комітету Боронявської ЗОШ. Позивач [PERSON] про свою відсутність на роботі в період з 05 по 15 червня, 13 та 14 серпня 2015 року його не повідомляв. Крім того, він не входить до складу педради школи, а тому не уповноважений приймати такі заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який є головою медичної комісії Хустського ОВМК, суду пояснив, що в період з 5 по 15 червня 2015 р. позивач не проходив медкомісію у військовому комісаріаті. Також додав, що військовозобов`язані проходять огляд комісією військомату за один день.\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді вчителя предмету «Захист Вітчизни» Боронявстької ЗОШ І-ІІІ ступенів. Наказом відділу освіти Хустської районної державної адміністрації від 18 серпня 2015 року № 203-к [PERSON] звільнено з займаної посади, днем 19 серпня 2015 року, у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. В наказі зазначено, що [PERSON] 13 та 14 серпня 2015 р. без поважних причин не з`явився на роботу. Про причини ймовірної відстуності не попереджав ні керівництво навчального закладу, ані колег. Про дані обставини в.о. директора Боронявської ЗОШ було повідомлено голову профспілкового комітету школи [PERSON] . Наказом №8 по Боронявській ЗОШ від 18.05.2015 р. позивачу надавалася чергова відпустка в період з 16.06. по 10.08.2015 р. Як вбачається з наказів Боронявської ЗОШ №41 від 28.05.2015 року «Про вихід на роботу педагогічних працівників у канікулярний період», №46 від 30.08.2014 року «Про комплектування школи педкадрами» та тарифікаційного списку працівників Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів, на підставі рішення педради зазначено, всім учителям школи у канікулярний період виходити на роботу, згідно розкладу уроків на 2014-2015 навчальний рік, затверджених директором Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Тобто, згідно розкладу уроків та проведення гурткової роботи з патріотичного виховання та тижневого навантаження позивач мав відпрацьовувати в канікулярний період\~ 3 години щодня (15 год.:5 днів =3 год. на один робочий день). Згідно табелю обліку робочого часу за серпень 2015 року, доповідної записки-подання в.о. директора школи від 14.08.2015 р. №94, актами комісії Боронявської ЗОШ від 13.08.2015 р. №90 та 14.08.2015 р. №92 /а.с.54, 94-99,110-112,127/. Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Наказом відділу освіти № С-4 від 12.08.2015 року до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за прогули без поважних причин, згідно з пунктом 1 статті 147 КЗпП України, на підставі складених актів про відсутність на роботі [PERSON] в період 02.06.2015 р., 04.06.2015 р., 08.06.2015 р., 09.06.2015 р., 10.06.2015 р., 11.06.2015 р., 12.06.2015 р., 15.06.2015 р. без поважних причин, що зафіксовано в табелі обліку використання робочого часу Боронявської ЗОШ, актами комісії Боронявської ЗОШ від 02.06.2015 р. №63, 09.06.2015 р. №65, 15.06.2015 р. №66, розпискою про вручення повістки про відправку на навчальні збори від 05.06.2015 р. /а.с.\~ 100-103, 106, 107, 121-123/. Твердження позивача, що в період з 05.-15.06.2015 р. він проходив поглиблений медичний огляд у Хустському об`єднаному міському військовому комісаріаті спростовані листом т.в.о. військового комісара Хустсько-Міжгірського ОМВК [PERSON] від 22.06.2015 р. вих. №1888, листом т.в.о. військового комісара Хустьского ОМВК [PERSON] від 26.07.2017 р. вих. №2081\~ /а.с.104, 160-163/. Твердження позивача про те, що 13 та 14 серпня 2015 р. він був відсутній по місцю роботі з поважних причин, про що повідомив голову профспілкового комітету Боронявської ЗОШ, оскільки 13 серпня 2015 р. він терміново доставляв хворого батька до лікарні, а 14 серпня відвозив йому сніданок в лікарню і на роботу лише спізнився, повністю спростовуються листом головного лікаря [PERSON] від 26.09.2017 р. №1104/03-7, пояснюючою запискою голови профспілкового комітету Боронявської ЗОШ Тяско І.І., /а.с.89, 199/. Відповідно до статуту Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів Хустської РДА, погодженого начальником управління освіти, молоді та спорту Хустської РДА Русин П.П. 28.01.2014 р., затвердженого розпорядженням голови Хустської РДА 17.01.2014 р. за №11\~ педагогічні працівники зобов`язані виконувати статут школи, правила внутрішнього трудового розпорядку, умови трудового договору; дотримуватися педагогічної етики, моралі, поважати особисту гідність учнів та їх батьків; виконувати накази і розпорядження керівника навчального закладу, органів управління освітою. Педагогічні працівники, які систематично порушують статут, правила внутрішнього трудового розпорядку школи, не виконують посадових обов`язків, умови трудового договору (контракту), або за результатами атестації не відповідають займаній посаді, звільняються з роботи згідно із законодавством (пп.3.15.,3.17.). В посадовій інструкції керівника гуртка [PERSON] , затвердженій директором школи [PERSON] 30.08.2011 р. вказано, що керівник гуртка (педагог додаткової освіти) призначається на посаду та звільняється з неї начальником відділу освіти. Керівник гуртка підпорядкований безпосередньо заступнику директора з виховної роботи. У своїй діяльності керівник гуртка керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», «Про загальну середню освіту», наказами органів управління освітою всіх рівнів з питань освіти й виховання учнів, правилами й нормами охорони праці, техніки безпеки, а також статутом та локальними правовими актами школи (в тому числі правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказами й розпорядженнями директора, цією інструкцією), трудовим договором (контрактом). Керівник гуртка дотримується Конвенції про права дитини. За невиконання чи неналежне виконання без поважних причин статуту і правил внутрішнього трудового розпорядку школи та інших локальних нормативних актів, посадових обов`язків, встановлених цією інструкцією, керівник гуртка несе дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому трудовим законодавством. Керівник гуртка працює в режимі виконання встановленого йому навчального навантаження в повному обсязі відповідно до розкладу занять, участі в обовязкових планових загальношкільних заходах і самопланування обов`язкової діяльності, для якої не встановлені норми обсягів виконання /а.с. 40-53/. Згідно характеристики позивача по місцю роботи, пояснень заступника директора з виховної роботи [PERSON] , у 2014-2015 навчальному році він почав гірше працювати, допускав пропущення уроків без попередження адміністрації, не відвідував засідання педагогічних рад школи. До своїх обов`язків ставився безвідповідально, відмовився брати участь у військово-патріотичній грі для юнаків, що проводилася 30.04.2015 р. в с.Рокосово, був відсутній під час проведення військово-польових навчань для працівників шкіл району у червні 2015 р. За останній рік не здавав журнал гурткової роботи, відбулося погіршення стосунків з учнями та колегами по роботі /а.с.90, 91/. Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» позивача було звільнено за поданням в.о. директора Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів, вих. № 94 від 14.08.2015 року та за належною згодою профспілкового комітету навчального закладу, що стверджується протоколом №10 засідання ПК Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 17.08.2015 року /а.с. 92, 93/. Крім того, на засіданні ПК Боронявської ЗОШ 22.11.2017 р. комітетом профспілки було надано згоду на звільнення [PERSON] з посади вчителя Боронявської ЗОШ І-ІІІ ступенів на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно i сумлінно, своєчасно i точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової i технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна це встановлений нормами права порядок взаємовідносин учасників трудового процесу, що визначає точне виконання ними своїх трудових функцій. Відповідно до Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчально-виховних закладів системи Міністерства освіти України затвердженого наказом Міністерства освіти України № 455 від 20.12.1993 р. (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 02.06.1994 р. за № 121/330) зазначено про те, що трудова дисципліна ґрунтується на свідомому виконанні працівниками своїх трудових обов`язків і є необхідною умовою організації ефективної праці і навчального процесу. До порушників дисципліни застосовуються заходи дисциплінарного та громадського впливу.\~ У відповідності до п.87 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2010 р. №778 зазанчено, що педагогічні\~ працівники,\~\~ які\~\~ систематично\~ порушують статут,\~ правила внутрішнього\~ розпорядку\~ закладу,\~ не\~ виконують посадових обов`язків,\~ умови трудового договору (контракту) або за результатами\~\~ атестації\~\~ не\~\~ відповідають\~\~ займаній\~\~\~ посаді, звільняються з роботи згідно із законодавством. Отже, на думку суду [PERSON] у позові та своїх поясненнях наданих в судовому засіданні посилається на власні формальні міркування, без пред`явлення суду належних доказів відсутності на роботі. Позивачем не надавалися керівництву навчального закладу усні або письмові попередження про відсутність його на роботі. Таким чином, твердження позивача є необґрунтованими, нічим не підтверджені та суперечать вимогам пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р., - прогулом без поважної причини вважається, зокрема, самовільне використання працівником без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки, тощо. Отже, суд констатує, що викладені факти повністю спростовують доводи позивача про незаконність його звільнення. З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачами -відділом освіти, молоді та спорту Хустської РДА, Боронявською ЗОШ повністю доведено підставність та законність звільнення позивача [PERSON] з роботи. Крім того, в силу ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Як встановлено з матеріалів справи, позивач вперше звернувся з позовом про визнання наказу про звільнення незаконним та поновдення на роботі 28.09.2015 року, отримавши наказ про звільнення 01.09.2015 р. Виходячи з подожень Конутитції України, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, Конвенції про права людини і основоположних свобод, обгрунтованості та поважності причин пропуску строку на звернення до суду, суд вважає з необхідне поновити [PERSON] строк на звернення до суду із даним позовом з метою забезпечення права доступу до правосуддя. Однак, виходячи з вищенаведених оставин, суд не вбачає у діях відповідачів порушення прав позивача, вимоги позивача вважає необгрунтованими, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Оскільки суд не знаходить підстав для визнання незаконним наказу та поновлення позивача на роботі, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed