Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка являється їх матір`ю. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається: з 29/100 частки у житловому будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частини земельної ділянки, площею 3.3,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0058, яка знаходиться у спільній сумісній власності його та померлої; земельної ділянки, площею 173,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0056, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться у власності [PERSON] ; земельної ділянки, площею 210.0 кв.м цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0057, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] ; з права оренди земельної ділянки, загальною площею 612,0 кв.м., кадастровий номер 7110136700:01:07:0032, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , надана під город без права забудови в строкове платне користування терміном на 49 років до 09.03.2055 року. За життя спадкодавцем було складено заповіт від 30.08.2011 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Березій І.І., згідно якого [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла у рівних частках йому та відповідачу. Після смерті спадкодавця він у строк передбачений законом звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. В подальшому ним було отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 29/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Іншу 29/200 частку даної земельної ділянки також було оформлено на нього за рішенням суду про затвердження мирової угоди. Так як 29/200 частка вказаної земельної ділянки була прийнята відповідачем, яка бажала йому передати право власності на неї, останній звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з аналогічним позовом до відповідача за яким у справі № 712/7120/18, провадження № 2/712/1759/18, між сторонами було досягнуто мирової угоди. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 року між ними було затверджено мирову угоду на наступних умовах: 1.Сторони домовляються між собою, що згідно даній мировій угоді Позивач сплачує Відповідачу кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що в еквіваленті становить 56420 гривень. Вказана сума є грошовою компенсацією за 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . 2.Строк сплати встановлюється в два календарних дні, перебіг якого починається з дня визнання судом даної мирової угоди. 3.З дня затвердження мирової угоди судом, припинити для Відповідача право власності на 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а за Позивачем визнати право власності на 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала Відповідачу. В подальшому він сплатив відповідачці обумовлену в мировій угоді суму коштів, про що свідчить розписка [PERSON] від 09.10.2018 року, та оформив на себе весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . На даний час йому належить на праві приватної власності весь житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим після укладення мирової угоди та оформлення права власності на будинок йому стало відомо, що земельна ділянка площею 173 кв.м. та земельна ділянка площею 210 кв.м. також належать спадкодавцю, а отже воно є частиною спадку померлої, а також те, що померлій належить права оренди земельної ділянки, загальною площею 612,0 кв.м.. що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку на вказані земельні ділянки у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця [PERSON] . Разом з цим з набуттям позивачем права власності на будинок та надвірні споруди до нього в силу закону перейшло і право власності та право оренди на земельні ділянки, що знаходяться під цим приміщенням та надані в зв`язку з проживанням у даному будинку. Просить визнати за ним право власності на наступне майно: на Ѕ частину земельної ділянки, площею 33,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0058; право власності на земельну ділянку, площею 173,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0056; право власності на земельну ділянку, площею 210,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:005, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [PERSON] . В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги позивача збільшив та остаточно просив: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 173,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0056, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 210,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0057, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Також просить припинити право спільної сумісної власності та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 33,0 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:01:007:0058, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.03.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача адвокат Яцюк М.В. збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Пропадущий А.В. позовні вимоги визнав частково, та зазначив, оскільки відповідач [PERSON] також є спадкоємцем Ѕ спадщини після смерті [PERSON] , а тому вважає, що Ѕ частини земельних ділянок повинні належати останній. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2018 року встановлено наступне: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 15.06.2012 року, яка являється матір`ю позивача та відповідача. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.06.2012 року після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 30.08.2011 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Березій І.І., відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповідає у рівних частках [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказаним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на 29/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , 1935 року народження, яка померла [INFO] . В подальшому [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 29/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Іншу 29/200 частку даної земельної ділянку було оформлено на [PERSON] . Оскільки відповідач бажала передати позивачу право власності на вказану частину земельної ділянки позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з аналогічним позовом до відповідача за яким у справі № 712/7120/18, провадження № 2/712/1759/18, між сторонами було досягнуто мирової угоди. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 року між ними було затверджено мирову угоду на наступних умовах: 1. Сторони домовляються між собою, що гіо даній мировій угоді Позивач сплачує Відповідачу кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що в еквіваленті становить 56420 гривень. Вказана сума є грошовою компенсацією за 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . 2.Строк сплати встановлюється в два календарних дні, перебіг якого починається з дня визнання судом даної мирової угоди. 3.З дня затвердження мирової угоди судом, припинити для Відповідача право власності на 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а за Позивачем визнати право власності на 29/200 частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала Відповідачу. На виконання мирової угоди [PERSON] сплатив [PERSON] обумовлену в мировій угоді суму коштів, про що свідчить розписка [PERSON] від 09.10.2018 року, та оформив на себе весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Таким чином на даний час [PERSON] належить на праві приватної власності весь житловий будинок з відповідно частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що після укладення мирової угоди та оформлення права власності на будинок йому стало відомо, що земельна ділянка площею 173 кв.м. та земельна ділянка площею 210 кв.м. також належать спадкодавцю, а отже воно є частиною спадку померлої [PERSON] , однак, на даний час він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку на вказані земельні ділянки у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця [PERSON] . Позивач вважає, що з набуттям ним права власності на вищевказаний будинок та надвірні споруди до нього в силу закону перейшло і право власності на земельні ділянки, що знаходяться під цим приміщенням. Факт належності померлій [PERSON] земельних ділянок площею 173 кв.м. та земельна ділянка площею 210 кв.м. розташованих за адресою: [ADDRESS] цільове призначення яких для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями державних актів на право власності на земельні ділянки від 02.11.2009 року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 33,0 кв.м, що розташована на території Черкаської міської ради по [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою щодо одноособового спадкування земельних ділянок площею 33,0 кв.м, 173,0 кв.м, 210 кв.м, що знаходяться в [ADDRESS] та належать померлій [PERSON] . На зазначену заяву нотаріусом надано відповідь від 29.07.2019 року про результати розгляду заяви, в якій зазначено наступне: що спадкоємцями всього майна після смерті [PERSON] в рівних частках є дві особи [PERSON] та [PERSON] , а тому у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на всі земельні ділянки спадкодавця, а лише на Ѕ частки вказаних земельних ділянок. Іншу Ѕ частку майна може оформити [PERSON] . Крім того, нотаріус звернув увагу на те, що земельна ділянка площею 33,0 кв.м, що розташована на території Черкаської ради по [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , при цьому частки співвласників не визначені, що позбавляє нотаріуса можливості встановити, яка ж саме частка належить померлій та підлягає спадкуванню. Також на вказану заяву позивача, нотаріусом 30.07.2019 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом частку земельної ділянки площею площею 33,0 кв.м, 173,0 кв.м, 210 кв.м, що знаходяться в [ADDRESS] з підстав викладених у вказаній відповіді нотаріуса від 29.07.2019 року про результати розгляду заяви [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В даному випадку спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 10 постанови ПВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в якому зазначено, відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач хоч і набув право власності на будинок з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] , однак, в даному випадку, суд вважає, що до нього не може перейти право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою, оскільки окрім позивача, спадкоємцем за заповітом являється також відповідач [PERSON] Більш того, для визначення на якій саме частині земельної ділянки розміщений належний позивачу будинок з надвірними спорудами у справі не проведено земельно-технічну експертизу, висновки якої могли би дати відповідь на поставлені в позові питання, а з таким клопотанням про проведення експертизи позивач до суду не звертався. Зважаючи на викладене у суду відсутня можливість визначити, яка частина спірної земельної ділянки, як передбачено чинним законодавством має перейти у власність позивачу, як власнику будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] на якій він розміщений, а яка частина земельної ділянки підлягає розподілу між позивачем та відповідачем як спадкоємцями за заповітом, після смерті їх матері [PERSON] . З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивач не довів належними та допустимими доказами, що спірні земельні ділянки мають бути передані у спадок саме йому, як власнику будинку з надвірними спорудами.

Outcome: dismissed