Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що його баба [PERSON] , яка померла [INFO] , була суб`єктом права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах КСГП «Колос» у м. Городище, Черкаської області. За життя вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після відкриття спадщини, всі спадкоємці за заповітом, у визначений строк, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та узаконили спадкове майно. Після отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, була виготовлена технічна документація на земельну ділянку з присвоєнням кадастрового номеру 7120310100:02:001:0180 і, відповідно, всі стали суб`єктами права спільної часткової власності на спадкову земельну ділянку із визначеною часткою і 25.08.2005 року отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 149890, який підтверджував їхнє право на земельну ділянку, площею 2,76 га, яка розташована в адмінтериторії Городищенської міської ради Городищенського району, Черкаської області з зазначеним вище кадастровим номером. Жоден зі співвласників свою частку в натурі не виділяв. [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 7120310100:02:001:0180. Спадщину прийняла його дочка - [PERSON] [INFO] помер його батько - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 7120310100:02:001:0180. Він 29.11.2017 року отримав свідоцтво про право на спадкове майно. Проте зареєструвати таке право він не має можливості. Виявилося, що [PERSON] , під час переоформлення спадкового майна, при зверненні до землевпорядної організації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2009 року, за яким успадкувала 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 7120310100:02:001:0180, отримала Державний акт на право приватної власності на землю, з незрозумілих причин, на 0,9208 га, кадастровий номер 7120310100:02:001:0180, що є грубим порушенням діючого на той час законодавства, та порушує його право, як суб`єкта права спільної часткової власності на державну реєстрацію речового права на зазначену вище спадкову земельну ділянку. Враховуючи викладене, просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 686658 на 0,9208 га, кадастровий номер 7120310100:02:001:0180, виданий 15.06.2011 року на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2009 року. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що останнє не є належним відповідачем у даній справі. Третя особа [PERSON] подала до суду пояснення, в якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що вона є спадкоємицею після батька [PERSON] , який помер 2007 року, та який, сумісно з [PERSON] та [PERSON] , володів земельною ділянкою (паєм) площею 2,76 га, в рівних частинах по 0,9208 га кожна. Право власності підтверджувалося Державним актом на землю серії ЧР № 149890, виданим на підставі Розпорядження Городищенської РДА від 27.12.2004 року № 629. На завершення узаконення прав на володіння спадковим майном, їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 686658. Адміністратор, при заповненні бланку Державного акту, технічно не зміг внести відомості, що дана земельна ділянка, станом на дату прийняття рішення про видачу Державного акту на ім`я [PERSON] , є 1/3 частиною земельної ділянки площею 2,76 га, тому фактично відбулося виокремлення 1/3 частини земельної ділянки в окрему земельну ділянку, що аж ніяк не перешкоджає виготовленню технічної документації та присвоєнню кадастрових номерів решті третин землевласників. Просила, при вирішенні спору, врахувати те, що позивач і вона належним чином і у встановленому законом порядку, отримали у власність по 1/3 частині земельної ділянки. Також, просила врахувати факт законності її спадкових прав і, в разі прийняття рішення про скасування Державного акту серії ЯЛ № 686658, залишити за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9208 га. При винесенні рішення, просила взяти до уваги порушення її майнових прав спадкоємця та процесуальну невідповідність сторони (неналежний відповідач), визначеної позивачем у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області позов визнав. Третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши відзив на позовну заяву та пояснення третьої особи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, [PERSON] , яка померла [INFO] , була суб`єктом права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах КСГП «Колос» у м. Городище, Черкаської області. За життя вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Усі спадкоємці спадщину прийняли та після тримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, була виготовлена технічна документація на земельну ділянку з присвоєнням кадастрового номеру 7120310100:02:001:0180. 25.08.2005 року спадкоємці отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 149890, який підтверджував їхнє право на земельну ділянку, площею 2,76 га, яка розташована на адмінтериторії Городищенської міської ради Городищенського району, Черкаської області, у визначеній частині - по 1/3 кожному (копія відповідного Державного акту знаходиться у матеріалах справи). Жоден зі співвласників свою частку в натурі не виділяв. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , який знаходиться у матеріалах справи. Після останнього, спадщину прийняла його дочка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.09.2009 року, згідно якого спадкове майно складається з 1/3 частини приватизованої земельної ділянки, площею 2,76 га, розташованої на адмінтериторії Городищенської міської ради Городищенського району, Черкаської області, переданої померлому [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта серії ЧР № 149890. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , яке знаходиться у матеріалах справи. Після останнього, спадщину прийняв його син - позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2017 року, згідно якого спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 1/3 частки приватизованої земельної ділянки, площею 2,7625 га, кадастровий №7120310100:02:001:0180, у м. Городище, Черкаської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому [PERSON] , на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЧР № 149890. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно ч. 4 ст. 86 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право спільної власності на землю посвідчувалося виключно державним актом на право власності на землю. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року), зазначалося, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті (тобто, окрім випадків, коли перехід права власності на земельну ділянку відбувається на підставі цивільно-правових угод, без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки). Крім того, абз. 5 ч. 6 ст. 126 ЗК України (в редакції до 07.07.2011 року), було встановлено, що у разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку, орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки. Пунктом 2.10. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 року за № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04.06.1999 року за № 354/3647, також було визначено, що до державного акта на право власності на земельну ділянку, який видається співвласникам, обов`язково додається затверджений список співвласників цієї земельної ділянки. [PERSON] , після отримання вказаного вище свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини земельної ділянки, звернулася до Городищенського відділу земельних ресурсів для належного оформлення належної їй частини успадкованої земельної ділянки. 15.06.2011 року, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2009 року № 2290, було видано Державний акт Серії ЯЛ № 686658, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,9208 га, яка розташована на території Городищенської міської ради (за межами населеного пункту) Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 7120310100:02:001:0180. Позивач [PERSON] , з метою реалізації своїх спадкових прав, на підставі отриманого 29.11.2017 року свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину успадкованої земельної ділянки, звернувся до державного реєстратора, проте 29.11.2017 року йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що встановлені наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями п. 5 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме - право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120310100:02:001:0180 зареєстровано за іншим суб`єктом. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 105470231, сформованої 29.11.2017 року, земельна ділянка, кадастровий № 7120310100:02:001:0180, площею 0,9208 га, належить [PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЛ 686658, виданого 15.06.2011 року Городищенським районним відділом земельних ресурсів Городищенського району Черкаської області. Таким чином, з вище викладеного вбачається, що [PERSON] , хоча згідно Державного акту Серії ЯЛ № 686658 і належить право власності на земельну ділянку площею 0,9208 га (1/3 частини земельної ділянки), чого остання і не заперечує, проте у вказаному державному акті зазначено кадастровий номер земельної ділянки (7120310100:02:001:0180), який був також вказаний у Державному акті на право приватної власності на землю Серії ЧР № 149890, котрий був виданий [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були власниками земельної ділянки площею 2,76 га, в рівних частинах (по 1/3 частині кожен), з вказаним кадастровим номером. Враховуючи викладене, судом встановлено, що при оформленні 1/3 частини спадкової земельної ділянки та видачі [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЯЛ № 686658, саме посадовою особою Городищенського районного відділу земельних ресурсів Городищенського району Черкаської області, було допущено помилку, а саме: за відсутності заяви [PERSON] про виготовлення відповідної документації та виділення її частини земельної ділянки в натурі, що встановлено в судовому засіданні, посадова особа мала б у Державний акт, який, зокрема був виданий і на ім`я [PERSON] , внести відомості про спадкоємця [PERSON] та розмір її частки, а не в математичний спосіб вирахувати розмір спадкової земельної ділянки [PERSON] в гектарах і видати новий Державний акт із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, тільки частина якої належала спадкодавцю, що, в свою чергу, стало перепоною для оформлення спадкових прав [PERSON] та порушенням його прав, як спадкоємця, після іншого спадкодавця - співвласника спірної земельної ділянки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належним чином доказами, а тому підлягають до задоволення. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved