Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, мотивуючи дані вимоги тим, що вироком Старобільського міського суду Луганської області від 05.08.2015р. відповідачів [PERSON], [PERSON] було визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 289 КК України. Внаслідок скоєння відповідачами [PERSON], [PERSON] даних кримінальних правопорушень помер батько позивача - [PERSON]. Таким чином, відповідачі [PERSON], [PERSON] своїми діями відповідачі завдали позивачу [PERSON] матеріальні збитки, які виразились у затратах на поховання батька позивача у розмірі 3810грн., інших затратах (витрати на похоронний транспорт, похоронний обід) у розмірі 8000грн., встановлення пам'ятника померлому у розмірі 4100грн; та моральні збитки, які виразились у втраті найдорожчої людини - батька для позивача [PERSON], які позивач оцінює у розмірі 100000грн.. Тому, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 15910грн. та моральну шкоду у розмірі 50000грн. з кожного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутності , позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 29.07.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року зі змінами внесеними постановами Пленуму Верховго Суду №13 від 25.12.1992р. та №12 від 03.12.1997р., «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об'єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій. При вчиненні злочину кількома особами вони несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду по епізодах злочину, в яких встановлено їх спільну участь. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Так, оскільки згідно вироку Старобільського міського суду Луганської області від 05.08.2015р. по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 289 КК України, їх визнано винними у вчиненні даних правопорушень та призначено їм покарання. Внаслідок скоєння даних правопорушень помер [PERSON]. Вирок набрав законної сили 08.12.2015р., а тому суд вважає доказаним факт заподіяння відповідачами моральної шкоди позивачу [PERSON], як сину померлого [PERSON]. Визначаючи розмір матеріальної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує, що позивачем [PERSON] підтверджено документально витрати на ритуальні послуги у розмірі 3810грн. згідно товарного чеку №0000001505 від 14.08.2014р., витрати на встановлення гранитного пам'ятника померлому у розмірі 4100грн. згідно накладної ФОП [PERSON] б/н від 2015р.. При цьому суд зазначає, що оскільки позивачем [PERSON] не надано до суду доказів наявності витрат у розмірі 8000грн. то ця сума не може бути стягнена з відповідачів у відповідності до чинного законодавства України, з огляду на що суд вважає необхідним задовольнити дану позовну вимогу частково та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 7910грн.. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача [PERSON], який внаслідок даного кримінального правопорушення втратив свого батька, ступень вини відповідачів, обставини за яких вчинено злочин, тому, суд вважає, що 100000грн., про стягнення яких просить позивач, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Таким чином, обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє часткове відображення в матеріалах справи, а отже позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину підлягає частковому задоволенню. Оскільки, позивач [PERSON] при подачі позовної заяви до суду звільнений від сплати судового збору, тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Outcome: partial