Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якому, із врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнувши із [PERSON] в користь [PERSON] компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , розмірі 87 802,20 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 15 вересня 2015 року він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 17 січня 2017 року - розірвано. За час шлюбу, сторонами у 2016 році було придбано транспортний засіб марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Після розірвання шлюбу питання щодо розподілу майна сторони не обговорювали, а автомобіль залишився у користуванні відповідача. Влітку 2019 року позивач дізнався, що [PERSON] продала спільно придбаний ними автомобіль без його згоди. Згідно висновку експерта №919/20-26 від 15 травня 2020 року, середня ринкова вартість автомобіля «FORD FOCUS», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , станом на 24 березня 2017 року складає 175 604, 40 грн. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] вважає, що його частка у майні, що є об`єктом справа спільної сумісної власності, становить - Ѕ та просить стягнути із [PERSON] компенсацію її вартості в сумі 87 802, 20 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , а також її представник адвокат Щербатюк О.Д. в судове засідання не з`явились із неповажних причин, хоча належним чином відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов суду не подавав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. 30 червня 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області), після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». В подальшому, відповідач зареєструвала шлюб та їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , був придбаний сторонами за час перебування у шлюбі (Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6841/2016/02/625 від 10 травня 2016 року. Відповідно до інформації №31/22-4163 від 21.11.2019 року, наданої із регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, згідно регіональної АІПС «Автомобіль» та даних Єдиного державного реєстру МВС України, транспортний засіб марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , 10.05.2016 року зареєстрований за [PERSON] . 24 березня 2017 року даний транспортний засіб знято з реєстрації [PERSON] , який в подальшому реалізовано. Як вбачається із наданого представником позивача висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №919/20-26 від 15 травня 2020 року, наданого Хмельницьким відділенням КНДІСЕ, середня ринкова вартість автомобіля марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , станом на 24 березня 2017 року, при нормативному пробігу та нормальному середньостатистичному технічному, експлуатаційному і укомплектованому стані, без оновлення, пошкоджень та суттєвих дефектів, могла складати 175 604, 40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Згідно ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, яка висвітлена в п. 22 Постанови від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно із ч.2 ст.68 СК України, розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.1, 2 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, оцінивши та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволення, а тому слід, в порядку поділу майна подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 87 802 (вісімдесят сім тисяч вісімсот дві) грн. 20 коп., як компенсацію вартості однієї другої частини автомобіля марки «Ford Focus», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати, пов`язані із проведення експертизи. Згідно наявної при матеріалах справи квитанції №36 від 21 квітня 2020 року представником позивача [PERSON] оплачено 2 353, 60 грн. за проведення експертного дослідження, які, згідно з положеннями статті 139 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача. Крім цього, у відповідності до частини 6 ст.141 ЦПК України, із [PERSON] слід стягнути в користь держави 878,02 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved