Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати договір про надання послуг з практичного навчання водінню та користування транспортним засобом від 25 лютого 2011 року; стягнути з ПП «АВТО-БАН» на його користь матеріальні збитки в сумі 46 565 гривень 91 копійки, моральну шкоду в сумі - 10 000 гривень та вартість судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він згідно договору про надання послуг з практичного навчання водінню та користування транспортним засобом від 25 лютого 2011 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Свої послуги він надає по практичному керуванню транспортним засобом по предмету «Практичне керування транспортним засобом» на підставі Атестату спеціаліста № 0003989 від 19 серпня 2010 року. Відповідач, ПП «АВТО-БАН» в порушення розділу 4 п. 4.2.3. договору з лютого місяця 2013 року по теперішній час не виплачує йому заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі в період з 05 лютого 2013 року по 05 лютого 2014 року складає 39 782 гривні. Так, його середньомісячна заробітна плата становить 3 315 гривень на місяць згідно складених та переданих відповідачу актів про надання послуг. Але відповідач безпідставно відмовляється виконувати свої обов'язки згідно п. 4.2.3. договору. Відповідач в порушення умов п. 3.3. договору не перераховував та не виплачував суму коштів, що зазначалася в акті про надані послуги протягом 5 днів з моменту підписання такого акту. Так, протягом 12 місяців щоразу одноразово у період з 05 лютого 2013 року по 05 лютого 2014 року відповідач щомісяця з його вини, необґрунтовано відмовляється виконувати обов'язки по виплаті заробітної плати, що спричинило штраф у сумі: 12 місяців * 500 гривень = 6000 гривень. У відповідності до п. 5.6. договору за недотримання строків сплати зазначених в п. 3.3. договору відповідач повинен сплатити йому пеню у розмірі 1% від суми прострочення за кожний день прострочення, що складає: 1% від 3 315 гривень = 33 гривні 15 копійок, за рік складає: 12 місяців * 33 гривні 15 копійок = 397 гривень 80 копійок. Отже, матеріальні збитки за несумлінне виконання умов договору відповідачем склали: 39 782 гривень - по не виплаченій заробітній платі; 6000 гривень - штрафи, 397 80 гривень - пені, 101 гривня 11 копійок - придбання ліків і медичних препаратів, 195 гривень - вартість ультразвукового медичного дослідження черевної порожнини та нирок. Разом матеріальні збитки склали 46 565 гривень 91 копійка. Крім того, йому довелося терпіти моральні страждання та душевний біль від принижень та знущань, які полягали у бездіяльності відповідача щодо зобов'язань. З вини відповідача через невиплачену зарплату він почав хворіти. Останнім часом він втратив сон, у нього підвищився артеріальний тиск. Через безсоння він став роздратований. За браком коштів він не має змоги придбати їжу, ліки, лікуватися, сплатити комунальні послуги за житло. Крім того, він втратив можливість відвідувати своїх непрацездатних батьків, які потребують допомоги та спілкування з ними. Усі ці негаразди мають причино-наслідковий зв'язок з невиплатою зарплати відповідачем за рік і підтверджують його вину протиправну поведінку. Моральні шкоду він оцінює - 10 000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представника відповідача та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2011 року між Авто школою ПП «Авто- Б.А.Н» в особі директора Бондаренко І.І. та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з практичного навчання водінню та користування транспортним засобом, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався за завданням Авто школи ПП «Авто - Б.А.Н.» здійснювати підготовку та перепідготовку слухачів закладу Авто школи «Авто - Б.А.Н.» щодо практичного керування транспортними засобами з використанням Авто школою ПП «Авто - Б.А.Н.» для практичного виконання робочих планів та програм транспортного засобу, що належить [PERSON], а саме автомобілю: марка та модель ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], рік випуску 1988, рік проведення останнього технічного огляду 2010, опис технічного стану - справний, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Згідно Розділу 3 договору про надання послуг з практичного навчання володінню та користування транспортним засобом, вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяця та фіксується в актах про надані послуги. Акт про надані послуги підписується сторонами до 28 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов'язаний перерахувати суму зазначену в акту про надані послуги протягом 5 днів з моменту підписання такого акту. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 4.1.3. п. 4.1. Розділу 4 договору, виконавець зобов'язаний складати та передавати замовнику акти про надання послуг. Так, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними актами, 26 січня 2013 року з боку [PERSON] було проведено всього занять 72, сума до виплати - 5400 гривень, 27 березня 2013 року було проведено всього занять 90, сума до виплати - 6750 гривень, 29 травня 2013 року було проведено всього занять 260, сума до виплати - 19 450 гривень, 05 листопада 2013 року було проведено всього занять 110, сума до виплати - 8182 гривень. При цьому, вказані акти не були засвідчені підписом майстра, що свідчить, що останнім не було отримано відповідних коштів від замовника. Крім того, згідно акту від 05 листопада 2013 року, середня заробітна плата [PERSON] за місяць складає 3315 гривень, несплачена сума складає 39 782 гривні. Згідно п.п. 4.2.3. п. 4.2. Розділу 4, замовник зобов'язаний оплачувати послуги, на умовах та в порядку зазначеному в п. 3 цього договору. Аналізуючи вищевикладене, вбачається що з боку відповідача має місце порушення п. 3 договору, укладеного з позивачем, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору становить 39 782 гривні. Відповідно до ч.1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зобов'язання за договором в частині оплати послуг виконавця, відповідачем виконані не були. Крім того, належних та допустимих дій, та відповідно доказів, щодо спростування тверджень позивача, відповідачем суду не надано. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору в частині належного виконання зобов'язання, у зв'язку з чим позивач правомірно вимагає розірвати договір про надання послуг з практичного навчання водінню та користування транспортним засобом від 25 лютого 2011 року. Також, суд вважає, що позивач правомірно вимагає від відповідача сплати 39 782 гривні, які не були сплачені [PERSON] за виконання робіт з практичного навчання водінню та користування транспортним засобом. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 397 гривень 80 копійок та штраф в сумі 6000 гривень, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.п. 5.1., 5.5., 5.6. Розділу 5 договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За одноразову необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 500 гривень. За недотримання строків сплати зазначених в п. 3.3. договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 1% від суми прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення), за кожний день прострочення. Позивачем до сплати відповідачу розраховано штраф у розмірі 6000 гривень, де: строк невиконання зобов'язання охоплює період з 05 лютого 2013 року по 05 лютого 2014 року ( 12 місяців * 500 гривень). Крім того, сума пені за невиконання умов договору становить 397 гривень 80 копійок (1 % від 3315 гривень = 33,15 гривень, сума за рік 397,80 гривень ( 12 місяців * 33,15 гривень). З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за невиконання умов договору в розмірі 39 782 гривні, штраф у розмірі 6000 гривень та пеня в сумі 397,80 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача суми коштів на придбання ліків і медичних препаратів у розмірі 101,11 гривень та вартість ультразвукового медичного дослідження черевної порожнини та нирок в сумі 195 гривень, то дані вимоги не можуть бути віднесені судом до матеріальних збитків, понесених позивачем за невиконання з боку відповідача умов договору. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 10 000 гривень моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були проведені відповідні обстеження та витрачені кошти на придбання ліків. Так, згідно акту № ВС.001205 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна сума з проведення ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок складає 195,00 гривень. Відповідно до доданих до матеріалів справи квитанції, з боку позивача було сплачено суму коштів на придбання ліків на загальну суму 101,11 гривень. З урахуванням суті позовних вимог, характеру фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення коштів з відповідача, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума коштів у розмірі 39 782 гривень, сума пені у розмірі 397,80 гривень, 6000 гривень штрафу, суму моральної шкоди у розмірі 1000 гривень, а всього 47 179, 80 гривень. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 465 гривень 67 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial