Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить визнати незаконнми дії відповідача з монтажу загальнобудинкового вузла обліку природного газу на будинку №42 по вулиці Богуна в місті Жовті Води, зобовязати публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» припинити йому нарахування спожитого природного газу за загальнобудинковим лічильником обліку газу та здійснити перерахунок обємів спожитого газу як побутовому споживачеві, що проживає за адресою [INFO] вулиця Богуна будинок №42 з 01 травня 2017 року за нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників,затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 року №203.Також позивач просить забовязати відповідача обладнати квартиру №14 індивідуальним лічильником обліку газу за адресою: місто Жовті Води, вулиця Богуна, будинок №42. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проживає в [INFO], що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між ним та ПАТ «Дніпропетровськгаз» укладений Типовий договір постачання природного газу. Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Зміст типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, констатує, що права та обовязки для всіх споживачів є ідентичними. Згідно п. 2.1. даного договору, ПАТ «Дніпропетровськгаз» взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об'ємах (обсягах), а він взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Ним сумлінно виконувалися всі умови даного договору, як споживач, регулярно оплачував послуги за договором в терміни визначені в рахунках. До травня\~ 2017\~року \~нарахування за\~спожитий природний\~газ здійснювалось\~згідно норм\~споживання природного\~газу населення\~у разі\~відсутності газових\~лічильників затверджених\~постановою КМУ від 23.03.2016 року №203 і становив на одну особу 48,84 грн. Однак, після встановлення загальнобудинкового лічильника обліку газу та нарахування плати саме по його показам обєми споживання необґрунтовано збільшилися. Звернення до відповідача з питання встановлення індивідуального газового лічильника позитивного результату не дав. Також, на думку позивача відповідач порушив порядок встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на будинок №42 по вулиці Богуна, будинок який належить співвласникам багатоквартирного будинку. Крім того між співвласниками будинку № 42 по вулиці Богуна та відповідачем жодного договору щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу установлених у квартирі, а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не укладалось, що суперечить нормам\~Постанови КМУ № 620 від 16.05.2002 року. Також, з 2011 року регулятором до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб.м газу. Отже, позивач вважає, що дії відповідача щодо встановлення загально будинкового, а не індивідуального лічильника газу та нарахування по ньому побутовим споживачам за вказаною вище адресою, порушують вимоги\~ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС. Також вважає, що встановивши загальнобудинковий прилад обліку природного газу на буд. 42 по вулиці Богуна, ПАТ «Дніпропетровськгаз» ставить у нерівне становище побутових споживачів цього будинку перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків в місті Жовті Води, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, а саме: приймання-передача та визначення фактичного обєму спожитого газу буде визначатись не по обєктам побутових споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови п 1.2 Типового договору,\~ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того вважає, що своїми діями ПАТ «Дніпропетровськгаз», встановлюючи одним споживачам поквартирні лічильники обліку газу, а іншим загальнобудинкові, порушує\~Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», де дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом. Також в порушення норм Кодексу ГРМ при встановленні спірного лічильника не був підписаний акт розмежування балансової належності. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, при цьому від його представника [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~Публічне акціонерне\~товариство по\~газопостачанню та\~газифікації «Дніпропетровськгаз»,\~належним чином\~повідомлене про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи в\~судове засідання\~свого представника\~не направило.\~До початку\~судового розгляду\~від повноважного\~представника за\~довіреністю [PERSON]\~надійшло письмове\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності.\~У задоволенні\~позову \~просить відмовити\~з урахуванням\~наданого відзиву\~на позовну\~заяву \~та інших\~доказів залучених\~до матеріалів\~справи.\~Так у\~наданому суду\~відзиві \~зазначено,\~що у відповідності до п.1 гл. 5 розд. IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.201.5р. №2494 «За ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку або на групу будинків , мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання , або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загально будинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загально будинкового вузла обліку природного газу. Якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ». Так, постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року №391 було затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровскгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування. Розділом 1 вищевказаного плану розвитку передбачено встановлення будинкового ВОГ саме за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Богуна будинок №42. \~ \~ \~ \~Згідно з пп. 1 п.6 Положення про НКРЕКП, затвердженого указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обовязковими до виконання субєктами природних монополій. Таким чином, ПАТ «Дніпропетровськгаз» не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, яка затверджена постановою НКРЕКП від 24.03.2016. \~ \~ \~ \~Норми законодавства, якими керується відповідач не передбачають ні припинення нарахувань ні перерахунку нарахування, як того бажає позивач, а ні виникнення ситуації, при якій в квартиру окремого споживача газу, будинок якого вже обладнаний оператором ГРМ загально будинковим вузлом обліку природного газу за кошти інвестиційної програми додатково встановлюється і індивідуальний лічильник газу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає в [INFO] та є побутовим споживачем природного газу (а.с.15) На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між [PERSON]та ПАТ «Дніпропетровськгаз» укладений Типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Зміст типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, констатує, що права та обовязки для всіх споживачів є ідентичними. Згідно п. 2.1. даного договору, ПАТ «Дніпропетровськгаз» взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об'ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Позивачі, сумлінно виконуючи всі умови даного договору, як споживачі, регулярно оплачували послуги за договором в терміни, визначені в рахунках. Згідно з ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю субєктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, субєктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (ст. 3 ч.1). У відповідності до п.1 гл. 5 розд. IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494: «За ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загально будинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ». Відповідно до статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VІ від 16.06.2011р. (далі - Закон № 3533-VІ) постачання природного газу здійснюється виключно за умови його комерційного обліку: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексному тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2002р. № 620 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку» (в редакції постанови КМУ від 27.01.2016р., далі - Положення №620) «Обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні». Таким чином вимога позивача про здійснення перерахунку за нормами споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників , як побутовому споживачеві з 01 травня 2017 року задоволенню не підлягає, оскільки зазначеним вище положенням чітко визначено порядок нарахування плати за спожитий газ у споживачів, що не мають квартирних лічильників газу. Окрім того, не зрозуміло що саме має відповідач перерахувати обєми спожитого газу чи його вартість. Відповідно до абз.6 п.4 Положення №620, у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Частиною 1 ст.6 Закону України № 3533-VI. Законом України 3533-VІ визначено загальні правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу. Стаття 6 цього Закону зобовязує субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Так, постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року №391 (зі змінами внесеними від 22.12.2016 року постановою № 2344) було затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування, відповідно до якого у розділі І передбачено встановлення у 2-4 кварталі 2016 року 1854 будинкових ВОГ з обсягом фінансування 50 644,00 тис. грн. за рахунок витрат на встановлення будинкових лічильників газу населенню, які закладені в тариф на розподіл природного газу. Розділом 1 вищевказаного плану розвитку передбачено встановлення будинкового ВОГ саме за адресою: будинок №42 по вулиці Богуна в м. Жовті Води Дніпропетровської області(а.с.47-49). Згідно з пп. 1, 6 пункту 6 Положення про НКРЕКП, затвердженого указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обовязковими до виконання та для виконання субєктами природних монополій. Таким чином, ПАТ «Дніпропетровськгаз» встановлюючи будинковий вузол обліку газу виконувало положення, встановлені Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, які затверджені постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №391 - і є обовязковими для виконання ПАТ «Дніпропетровськгаз»., а отже дії відповідача щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку №42 по вулиці Богуна в місті Жовті Води є правомірними та відсутні правові підстави для зобовязання відповідача встановити за власний рахунок індивідуальний лічильник газу до квартири позивача, у звязку з чим заявлені з цих підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, Закон № 3533-VІ не встановлює категорій та конкретних обставин здійснення газопостачання на обєкти споживачів, за якими субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, мають встановлювати вузли обліку - загальнобудинкові чи індивідуальні. Посилання позивача на порушення відповідачем норм Закону України «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» також не приймаються до уваги, оскільки дії відповідача щодо встановлення будинкового ВОГ передбачені нормами законодавства в сфері надання послуг з газопостачання, на підставі дослідженої вище постанови НКРЕКП від 24.03.2016 року №391 (зі змінами внесеними від 22.12.2016 року постановою № 2344), яка є обовязковою для виконання відповідачем. Крім того, із вказаного закону слідує, що не є дискримінацією обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами, коли таке обмеження має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними (п.2 ч.1 ст.1). Листом від 24.07.2017 №Dp01.3-ЛВ-10578-0717 відповідач повідомив позивача, що у разі незгоди власника квартири розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти. При цьому також вказав , що відповідно до ст.3 та 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» №3533-VI від 16.06.2011 року фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: -коштів субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; -коштів відповідного бюджету; -інших джерел, не заборонених законодавством. Тобто побутовий споживач може встановити лічильник газу за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі за власні кошти або за рахунок коштів, зокрема місцевого бюджету, при цьому роботи з встановлення вузлів обліку природного відносяться до конкурентного ринку та можуть виконуватися будь яким субєктом господарювання, які мають дозвіл на виконання цих робіт.(а.с.13). Доводи позивача про відсутність акту розмежування балансової належності також не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки згідно п. 1 розділу ІІІ глави 5 Кодексу газорозподільних систем за відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за обєктами суміжних субєктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені обєкти, зобовязаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до обєктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання. Отже, правовідносини, щодо укладення вказаного акта існують між Оператором ГРМ, та балансоутримувачем будинку і стосуються експлуатаційної відповідальності між ними. З огляду на встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, позов таким що задоволенню не підлягає в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed