Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Донецької області, про що складено актовий запис №161. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з [PERSON] не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 28.12.2018 року на 09 год. 00 хв. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також у підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст.\~200, ч.4 ст.\~206 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 161. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти смію та докладав для цього будь-яких зусиль. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до статті 112\~СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved