Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 20 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 38. В обґрунтування позову зазначив, що 20 жовтня 2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 38, від шлюбу дітей не мають. Крім того, зазначив, що з відповідачем вони не знаходять спільної мови при вирішенні сімейних проблем, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки, що кожного разу причиняло їм душевні страждання, у звязку з чим спільне проживання було припинено. Вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, тому просить строк на примирення не надавати. В судове засідання позивач надав заяву за вх. № 29730 від 18.11.2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві позивач не заперечував. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 38, та 20 вересня 2016 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 096665, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони дітей не мають. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначив протилежність поглядів на шлюб та сімю, у звязку з чим між подружжям постійно виникали сварки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 551,20 грн., залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved