Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про встановлення факту та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка скаладалась з 1/8 будинковолодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були мати померлого - [PERSON] , яка померла [INFO] , не звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після свого сина. [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] не прийняла спадщину. Право на спадкування після його смерті виникло у повнорідної сестри померлого - [PERSON] , а також у неповнорідного брата (який має з померлим спільну матір) - [PERSON] , як спадкоємців другої черги. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до Нотаріальної контори м.Лиман Донецької області у листопаді 2019 р., тобто після спливу встановленого законом строку. Нотаріус відмовив у відкритті спадщини з тих причин, що позивач пропустив строк для подачі заяви, а також відсутності документів, які підтверджують факт родинних зв`язків між померлим та позивачем. З [PERSON] останні роки позивач не спілкувався, тому йому не було відомо про час та місце відкриття, що перешкодило позивачу вчасно подати заяву про прийняття спадщини. На підставі наведеного просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , і який був рідним (неповнорідним) братом [PERSON] та визначити [PERSON] додатковий строк в 3 (три) місяці, з часу набрання рішення законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата, який помер [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте йому відмовили у прийнятті такої заяви. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. [PERSON] народився [INFO] , матір`ю зазначена [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.1958 року (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 01.06.1962 року спадкоємцем померлого [PERSON] є: дружина померлого - [PERSON] , дочка померлого - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] порівну. До складу спадкового майна входить: ? частина домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , що належало померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 3I/Ш-I9 42 року Р.№235/42. Домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано в Станіславському міжміському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за [PERSON] 1/8, [PERSON] 1/8, [PERSON] 1/8, [PERSON] 1/8 на підставі свідоцтва про право на спадщину від I/VI-62 P№-243/Д та записано в реєстрову книгу за №1795. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 29.08.2019 року №00023793505 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 25.07.1962 року, актовий запис №440 (а.с7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видано повторно 25.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2019 року, спадкова справа №1/2018 зареєстрована в реєстрі за №668 (а.с.13), спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво, складається з ? частки домоволодіння під номером [ADDRESS] . 03.12.2019 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори м.Лиман для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [INFO] - [PERSON] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що спадкоємець у встановлений законом термін не подав заяву про прийняття спадщини, а також не було надано документів, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем (а.с15). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт того, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 09.08.1958 року (а.с.8) та копією свідоцтва про народження [PERSON] № [NUMBER] (а.с.10), та підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , і які були рідними (неповнорідними) братами. Як вбачається із матеріалів справи, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , записаний через букву « И », а у свідоцтві про смерть [PERSON] , [INFO] записаний через букву « І », однак, зібраними у справі доказами судом встановлено, що розбіжності в написанні прізвища. Заявник зазначив, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимог є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для їх задоволення. В судовому засіданні встановлено, що до 03.10.1978 року [PERSON] був прописаний за адресою [ADDRESS] . Після зняття з реєстрації [PERSON] позивачу не було відоме подальше місце реєстрації та проживання [PERSON] . Також позивачу не було відомо про час та місце відкриття спадщини, що перешкодило позивачу вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно відповіді на запит з Лиманської державної нотаріальної контори №3190 від 22.01.2020 року спадкова справа до майна громадянина [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась та із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини до Лиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до ст.ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, так як позивачу не був відомий факт смерті [PERSON] та який помер на території Донецької області, де з 2014 року проводяться АТО та ООС. Також через наявні розбіжності у написанні прізвища [PERSON] у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження позивач не мав можливості раніше звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі наведеного, суд вважає, що наведені обставини є поважною причиною, яка пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, а тому позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці.

Outcome: approved