Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Гречишкинської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, третя особа: Новоайдарська державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок належить йому на підставі договору дарування будинку. Дарувальником за вказаним договором був [PERSON]. В свою чергу, він був власником того ж будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Належний позивачу будинок розташований на земельній ділянці площею 0,4460 га, що вказано в п. 1 вищезгаданого договору дарування. На момент оформлення договору дарування будинку [PERSON] ще не оформив свої права на присадибну земельну ділянку. Ця земельна ділянка належала попередній власниці будинку - [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON] отримав у Новоайдарській ДНК свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак він не отримав на своє ім'я Державний акт на земельну ділянку, тому договір відносно цієї присадибної ділянки між позивачем та ним укласти було неможливо. Спадкоємців у [PERSON] не було. [INFO] [PERSON] помер. Він так і не оформив свої права на вказану земельну ділянку, і тому до цього часу ця земельна ділянка є власністю померлої [INFO] [PERSON] Так як [PERSON] померла [INFO], а її спадкоємець за законом [PERSON] помер [INFO] і не мав спадкоємців, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за мною права власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Гречишкинської сільської ради - Ларін І.І. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - завідувач Новоайдарської державної нотаріальної контори Бідна Л.М., у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень з приводу заявлених вимог не виклала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що він позивач власником житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок належить йому на підставі договору дарування будинку, посвідченого 19 квітня 2001 року приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстр №347 (а.с.3). Дарувальником за вказаним договором був [PERSON]. В свою чергу, він був власником того ж будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25.02.1997 року Новоайдарською державною нотаріальною конторою Луганської області, реєстр № 255 (а.с.9). Належний позивачу будинок розташований на земельній ділянці площею 0,4460 га, що вказано в п. 1 вищезгаданого договору дарування. На момент оформлення договору дарування будинку [PERSON] ще не оформив свої права на присадибну земельну ділянку. Ця земельна ділянка належала попередній власниці будинку - [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛГ №4090000286, виданий 23.11.1993 року на підставі рішення Гречишкинської сільської ради народних депутатів від 15.09.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 159 (а.с.8). [PERSON] отримав 18.04.2001 року у Новоайдарській ДНК Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстром №482. Однак він не отримав на своє ім'я Державний акт на земельну ділянку, тому договір відносно цієї присадибної ділянки між позивачем та ним укласти було неможливо. Спадкоємців у [PERSON] не було. [INFO] [PERSON] помер. Він так і не оформив свої права на вказану земельну ділянку, і тому до цього часу ця земельна ділянка є власністю померлої [INFO] [PERSON] Вказаний факт підтверджується витягом з технічної документації, наданим Відділом Держземагенства в Новоайдарському районі Луганської області (а.с.11). Так як [PERSON] померла [INFO], а її спадкоємець за законом [PERSON] помер [INFO] і не мав спадкоємців, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за мною права власності на земельну ділянку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Земельна ділянка площею 0,4460 га була надана у власність [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства, про що свідчить запис у державному акті на право приватної власності на землю. Тому до позивача, як набувача за договором дарування житлового будинку, переходить право власності на цю земельну ділянку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Outcome: approved