Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій оскільки оскільки ним пропущений шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини, а також позивач не має оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач, пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знав про смерть [PERSON] Наприкінці 2017 року зв`язок обірвався, [PERSON] перестав телефонувати, його номер телефону не відповідав. Він намагався зв`язатися через знайомих, але ніхто нічого не знав. В жотні 2019 року позивач поїхав до нього додому за місцем його реєстрації і від сусідів дізнався про смерть останнього. Враховуючи обставини при яких позивач дізнався про смерть спадкодавця, він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. Від позивача надійшла заява, в якій вимоги позову, останній підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі. Від Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 49, 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] у віці помер [PERSON] , місцем його смерті є Донецька область , смт Північне, м. Торецьк що підтверджується копією актового запису про смерть від 02.02.2017 року №14 та повним витягом з ДРАЦС громадян щодо актового запису про смерть від23.05.2019 №00022925145 (а.с.34- 35). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданий Великоновосілківською райдержадміністрацією 04.02.1998 року у власності у власності [PERSON] перебувала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 4,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів Старомайорської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області (а.с. 10). Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно [PERSON] належить [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 4,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за межами населених пунктів Старомайорської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області (а.с. 13-17). Згідно заповіту посвідченого в 2013 році та зареєстрований в реєстрі за № 27 секретарем виконкому Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на ім`я [PERSON] , спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 8). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.05.2019 року № 56142772 складений 18.06.2013 за номером 27 [PERSON] на ім`я позивача зареєстрований не зімінений та не скасований (а.с. 31). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.05.2019 року № 56142833(а.с. 32). Згідно постанови приватного нотаріуса Кисельовой О.В. від 08.11.2018 року № 1063/02-31 позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с. 12). Причиною не подання вчасно заяви про прийняття спадщини, є не обізнаність про смерть спадкодавця через відсутній зв`язок з останнім. Позивач зазначив, що він намагався зв`язатися через знайомих, але ніхто нічого не знав. В жовтні 2019 року позивач поїхав до нього додому за місцем його реєстрації і від сусідів дізнався про смерть останнього. Враховуючи обставини при яких позивач дізнався про смерть спадкодавця, він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, а тому суд приходить про висновку про поважність причин, через які пропущено строк подачі заяви до нотаріальної контори. Таким чином, судом встановлено, що позивач однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема земельну ділянку. Інформація, щодо наявності інших спадкоємців в матеріалах справи відсутня. Відсутність у позивача оригіналу державного акту на земельну ділянку та пропуск ним строку для звернення до нотаріальної контори перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнових прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і неприпинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом . Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості, у зв`язку з тим, що незалежно від його волі виникли обставини, які унеможливлюють нотаріально посвідчити процедуру прийняття позивачем спадкового майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved