Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10.02.1984 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 122. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1984 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, з причин між позивачем та відповідачем відсутнє взаємо розуміння та спільні погляди на життя і спілкування. Позивач та відповідач проживають окремо, взаємні стосунки як подружжя фактично і остаточно припинились, кожен живе особистим своїм життям. Відповідач виїхав та місце проживання його не відоме. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, позивач та його адвокат Бущан А.О. надали суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивач просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, шлюб розірвати. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, не подала відзиву на позов. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Також, про час та місце судового засідання вона була повідомлена у відповідність до ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 03.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 26 листопада 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положеньч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.02.1984 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 122 (свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] від 28.03.2019 року). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 СК України. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved