Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт за яким заповідала усе майно, яке належало б їй на день смерті в таких частках: Ѕ частину майна [PERSON] , [INFO] , та по ј частині майна йому, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . У встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця, і йому не було відомо про те, що баба залишила заповіт, згідно якого визначила його спадкоємцем ј частини майна. Про наявність заповіту дізнався лише в кінці травня 2019 року, коли отримав судову повістку про виклик до суду як відповідача у справі за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у позовній заяві, посилаючись на пропуск строку встановленого для прийняття спадщини з поважних причин, просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Туз С.О. позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, та просив позовні вимоги задовольнити. Під час розгляду справи представник позивача пояснив, що позивач [PERSON] не знав про існування заповіту. Йому було відомо, що після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , є спадкоємець першої черги - її син [PERSON] . Про те, що він також є спадкоємцем за заповітом на ј частину майна [PERSON] , дізнався лише у травні 2019 року, тому і пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. В судове засідання представник відповідача Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області, відповідач [PERSON] та законний представник малолітнього відповідача [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , не з`явились, подали до суду заяви в яких просили справу розглянути без їх участі та зазначили про те, що не заперечують проти визначення позивачу [PERSON] додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с. 40, 41, 47). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позовних вимог, не встановлено. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. 11 листопада 2019 року судом проведено підготовче засідання. Під час підготовчого засідання по даній справі представник позивача [PERSON] - адвокат Туз С.О. заявив клопотання про витребування у приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. спадкової справу, що заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. спадкову справу, що заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших заяв, клопотань сторони (їх представники) до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Із змісту заповіту, посвідченого 3 січня 2018 року в.о. старости сіл Золочівка та Ниви-Золочівські Малецькою О.В. (а.с. 7), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті усе своє майно заповідала в таких частинах: Ѕ частину майна - [PERSON] , [INFO] , та по ј частині майна - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено з повідомлення приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. № 02-14/ 234 від 3 червня 2019 року (а.с. 8) позивачем [PERSON] було пропущено, визначений ст. 1270 ЦК України, шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим йому відмовлено у прийнятті такої заяви після закінчення вказаного строку. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за заявою [PERSON] , поданою в інтересах [PERSON] . В ході розгляду справи відповідачами були визнані позовні вимоги позивача (а.с. 40, 41, 47). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з тим, що позивач про наявність заповіту дізнався в травні 2019 року; є спадкоємці першої черги за законом, які могли б прийняти спадщину після смерті [PERSON] , але відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали; позивач не проживав однією сім`єю зі спадкодавцем, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем з поважних причин пропущений строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При цьому, суд враховує те, що відповідачі визнали позовні вимоги позивача, а також те, що з часу закінчення шестимісячного строку, встановленого для подання заяв про прийняття спадщини, минув незначний проміжок часу. За таких обставин, суд визнає причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , поважними, оскільки дослідженими доказами встановлено, що незнання про існування заповіту, за наявності спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , стало причиною пропуску позивачем [PERSON] строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Такі причини пропуску строку є об`єктивними, такими, що не залежали від волі позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як передбачає абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. При вирішенні спору, суд приходить до висновку про визначення позивачеві [PERSON] додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили. У позовній заяві позивач [PERSON] посилався на положення ст.ст. 15, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України № 435-ІV від 16 січня 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved