Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] із урахуванням зменшених позовних вимог, просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року за ним визнано право власності на 3/8 частини загальної площі квартири за вищевказаною адресою, як спадкове майно після смерті його батька, а за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 5/8 частин загальної площі. З 2007 року він із сестрою проживають у вказаній квартирі. Однак, з приводу користування квартирою між ними виникають суперечки та непорозуміння, тому просить встановити порядок користування квартирою, що належить йому та відповідачу в різних долях та виділити йому в користування жилу кімнату №6, площею 18, 0 кв. м., а відповідачу кімнати №5, площею 12, 2 кв. м. та №7, площею 10, 0 кв. м. Решту приміщень загальної площі квартири виділити у спільне користування. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представники позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвоката [PERSON] у судовому засіданні первісний позов визнали частково. Зустрічний позов [PERSON] та її представник - адвоката [PERSON] підтримали повністю, просили задоволити. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначила, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року за нею визнано право власності на 5/8 частин квартири [ADDRESS]. З 2007 року вона із [PERSON] проживають у вказаній квартирі. З цього часу її брат користується жилою кімнатою №5, площею 12, 2 кв. м. Запропонований [PERSON] порядок користування квартирою обмежить її права щодо належної їй частки. Просить встановити порядок користування квартирою та виділити їй у користування кімнату №6, площею 18,0 квадратних метра та кімнату №7, площею 10, 0 квадратних метра із балконом, а відповідачу кімнату №5, площею 12, 2 кв. м. Решту приміщень загальної площі квартири виділити у спільне користування. Зобов'язати сторони відкрити окремі рахунки та укласти угоду за комунальні послуги належним частинам квартири. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, в задоволенні яких просив відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов зодоволити частково із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2007 року за [PERSON] визнано право власності на 3/8 частини загальної площі квартири [ADDRESS] та 5/8 частин загальної площі за [PERSON] Відповідно до ст.355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право володіти та користуватися майном, що є у спільній частковій власності може бути встановлено між співвласниками майна за їх домовленістю. Договорів про встановлення порядку користування спірною квартирою між сторонами не укладено, будь-яких домовленостей між сторонами щодо спільного користування спірною квартирою не досягнуто. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України [PERSON] має право на надання йому у володіння та користування 3/8 частин спільного майна, що відповідає його частці у спірній квартирі. Кімната №6, площею 18,0 квадратних метра, яку позивач за первісним позовом просить виділити йому в користування перевищує його частку. Частиною 1 ст.321 ЦК України визначено те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При таких обставинах, враховуючи інтереси сторін, виходячи із засад розумності, законності та рівності всіх учасників процесу, суд вважає, що порядок користування, запропонований [PERSON] є найбільш ефективним та раціональним та забезпечить рівні права у користуванні спірною квартирою та законне право володільців майна відповідно до належних їм часток. Крім того, вказаний варіант користування жилою площею створить можливість для обох сторін не перетинатися один з одним під час входу, виходу із кімнат та безперешкодно використовувати площу для загального використання. Щодо позовної вимоги за первісним позовом про встановлення порядку користування підвальним приміщенням та вимоги за зустрічним позовом про те, щоб зобов'язати сторони укласти угоди на оплату за комунальні послуги належними їх частинами квартири, суд вважає, що їх слід залишити без задоволення за безпідставністю. Враховуючи викладене та законне право сторін, суд прийшов до висновку, що слід встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування жилу кімнату №5, площею 12, 2 кв. м., а [PERSON] жилі кімнати №6, площею 18, 0кв. м. та №7, площею 10, 0 кв. м., а решту приміщень квартири залити у спільному користуванні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed