Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 05 листопада 2015 року померла [PERSON], після смерті якої позивачу відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Софіївка, вулиця Гагаріна, 39, Згурівського району Київської області. Житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, яка по дня смерті знаходиласьв користуванні [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину у вигляді спірного житлового будинку у встановленому законом порядку прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Також належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарсько виробництва [PERSON] заповіла відповідачу [PERSON], яка спадщину за заповітом прийняла. Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок. В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, третя особа Згурівська районна державна адміністрація проти задоволення позову не заперечувала. Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вулиці Гагаріна, 39 в селі Софіївка Згурівського району Київської області. За життя [PERSON], як власник, правовстановлюючого документу про право власності на житловий будинок не отримала. Право власності у встановленому законом порядку в державних органах, зокрема бюро технічної інвентаризації, не зареєструвала, що встановлено з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.13-17), копій погосподарських книг (а.с.31-36), копії рішення Войківської сільської ради (після перейменування - Войтівська сільська рада) № 20 від 25 грудня 1990 року про оформлення права особистої власності на домоволодіння власниками, зокрема [PERSON] (копія рішення сільської ради з додатком а.с.25-26), довідок Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області (а.с.28-30), копії повідомлення КП КОР «Лівобережне БТІ» про відсутність інформації про реєстрацію права власності (а.с.18). Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка не належить третім особам, неприватизована та знаходилась у постійному користуванні [PERSON] (довідка Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області - а.с.27). Войківською сільською радою (після перейменування - Войтівська сільська рада) ХІІІ сесії ХХІ скликання було прийнято рішення від 01 грудня 1993 року про передачу у власність [PERSON] присадибної земельної ділянки (копія рішення сільської ради з додатком а.с.23-24). Після смерті [PERSON], померлої 05 листопада 2015 року, спадщину за заповітом у вигляді спірного житлового будинку у встановленому порядку прийняв позивач [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом - відповідачка [PERSON], якій померла заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідачка належну їй спадщину також у встановленому законом порядку прийняла. Спадкові права позивача ніким не оспрюються, інші спадкоємці за заповітом чи за законом відсутні, строк для прийняття спадщини закінчився, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.19), копії заповіту, посвідченого Войківською сільською радою 10 жовтня 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 71 (а.с.21), копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.6), копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.7-12), копії спадкової справи № 68/2016 до майна померлої 05 листопада 2015 року [PERSON] (а.с.47-77). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу (копія нотаріальної відмови - а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ст. 1233 ЦК України визначається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] фактично на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Гагаріна, 39 в селі Софіївка Згурівського району Київської області. Свідоцтво про право власності чи інший правовстановлюючий документ на житловий будинок [PERSON], як власником, не отримувались, право власності на житловий будинок своєчасно не зареєстровано в реєстраційних органах. На момент побудови житлового будинку у 1953 році чинне законодавство не передбачало обовязкового отримання свідоцтва про право власності на будинок та державної реєстрації права власності на нього, а тому підтвердженням належності [PERSON] на праві власності спірного житлового будинку є відповідна довідка Войтівської сільської ради № 1078 від 23.11.2017 року, видана на підставі записів у погосподарських книгах (а.с.30). Право власності у такому випадку визнається дійсним, незалежно від наявності державної реєстрації права власності. Після смерті [PERSON], яка померла 05 листопада 2015 року, спадщину за заповітом у вигляді спірного житлового будинку прийняв позивач [PERSON] та його спадкові права ніким не оспорюються, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на спірний житловий будинок. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved