Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] У цьому приміщенні зареєстрована відповідачка, з якою у минулому в нього був зареєстрований шлюб. З 2014 року остання не проживає у вказаному приміщенні, позаяк перебуває в Португалії. Саме тому, вважає позивач, відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування зазначеним помешканням. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляду справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не з'явилась, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За наявності згоди позивача, суд приходить до переконання про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без його участі на підставі наявних доказів. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: позивач є власником квартири [ADDRESS]. Про це свідчить фотокопія свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 04 грудня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21433263 від 26 грудня 2008 року. У цій квартирі зареєстрована відповідачка, що підтверджується фотокопією будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1982 року, який був розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2015 року. 20 лютого 2017 року комісія в складі голови правління ОСББ «Київська 7» [PERSON] та членів правління - [PERSON] (кв. 111), [PERSON] (кв. 143), в присутності мешканців (сусідів) [PERSON] (кв. 132), [PERSON] (кв. 109) та [PERSON] (кв. 139), склали акт обстеження житлових умов заявника, тобто позивача, де засвідчили, що відповідачка дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] понад один рік. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України). Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка у вказаній квартирі не проживає більше одного року. Доказів поважності підстав такого непроживання суду надано не було, як і не наведено фактів наявності домовленості між позивачем та відповідачкою, що стосувалась би зазначених обставин. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідачки, які підлягають захисту, шляхом визнання її такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням, тобто задоволення позову.

Outcome: approved