Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати кредитний договір за № 02/МК/Ц/2012-980 укладений між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» 17 серпня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 17 серпня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір за № 02/МК/Ц/2012-980, який було забезпечено порукою [PERSON] , та [PERSON] . Оспорюваний договір було укладено для забезпечення виконання умов іншого кредитного договору № 03/МК/15/2007-980 від 18.10.2007 року на строк до 17 серпня 013 року. 16 листопада 2015 року Новобузьким районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , задоволено частково та стягнуто і відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 02/МК/Ц/2012-980 від 17.08.2012 року у сумі 100218,40 гривень, яке рішенням Миколаївського апеляційного суду змінено та ухвалено стягнути із відповідачів суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 95652,12 гривень. Таке рішення виконано та заборгованість сплачена. Разом з тим позивач вважає, що оскільки кошти йому на руки за таким договором не видавалися, то це порушує його права, а тому він змушений звертатися до суду із вказаним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.07.2019 року матеріали справи передано судді Ціпивко І.І. Ухвалою судді від 16.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Ухвалою судді від 25.07.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.11.2019 року підготовче провадження при розгляді справи закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Хоча додатково на запитання суду, які його права при цьому порушено, відповів, що жодних. Разом з тим, на майбутнє боїться претензій з боку банку з приводу виконання вказаного договору. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час т місце розгляду справи в суді. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі не надіслав. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат Ляшенко М.Д. у судовому засіданні позовні вимоги також підтримали та просили позов задовольнити. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалою постановив розглянути справу заочно за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і в задоволенні позову слід відмовити, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджено документально та не заперечується учасниками судового провадження те, що 17 серпня 2012 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 02/МК/Ц/2012-980, за умовами якого, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування та на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 90241,54 гривні зі сплатою 20 відсотків річних (далі Договір). Відповідно до п. 1.2 вказаного вище Договору, кредит надається позичальнику для виконання зобов`язань за кредитним договором № 03/МК/15/2007-980 від 18.10.2007 року. Строк дії договору до 17 серпня 2013 року. Відповідно до п. 1.3.1 Договору, на виконання згаданого вище договору із позичальником додатково було укладено договір застави та договори поруки із [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.11.2015 року, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково, вирішено стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором від 17.08.2012 року № 02/МК/Ц/2012-980 станом на 09 червня 2014 року в сумі 100218 грн. 40 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 83911 грн. 15 коп., заборгованість по відсоткам 2752 грн. 73 коп., пеня - 2861 грн. 86 коп., штраф за порушення умов договору - 4566 грн. 28 коп., індекс інфляції 6126 грн. 38 коп. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 січня 2016 року, рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року змінено та вирішено стягнути із з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 95 652 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року. Стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 95 652 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року із них: заборгованість за кредитом - 83 911 грн.15 коп.; заборгованість за відсотками - 7 414 грн. 47 коп.; пеня - 6 355 грн. 50 коп.; інфляційні втрати внаслідок порушення строків сплати кредиту - 6 126 грн. 38 коп. На підставі вказаних рішень Новобузьким районним судом Миколаївської області 05 травня 2016 року видано виконавчі листи. Згідно постанови державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 27 серпня 2019 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 481/1390/14-ц, виданого 05 травня 2016 року про стягнення із [PERSON] солідарно із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 95 692 грн. 12 коп., закінчено у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі. Згідно постанови державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 09 вересня 2019 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 481/1390/14-ц, виданого 05 травня 2016 року про стягнення із [PERSON] солідарно із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 95 692 грн. 12 коп. за кредитним договором № 02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року, закінчено у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, змінюються і припиняються із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 2 названої статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, зміст яких не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; за умови їх вчинення у формі, встановленій законом; особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності; за їх вільного волевиявлення, відповідно до їх внутрішньої волі і спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (статті 203-204, 215, 626 ЦК України). Якщо недійсність договору прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним - то він є правомірним (презумпція правомірності) і підлягає виконанню сторонами, відповідно до встановлених в ньому умов (стаття 204 ЦК України). За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За загальним правилом він є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими вважаються умови визначені в законі, або умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. За своєю характеристикою, істотні умови відображають природу договору, а тому відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, які визнані такими законом, необхідні для даного виду або на погоджені яких наполягає хоча б одна сторона, то договір вважається укладеним і набуває обов`язкової сили для сторін. Статтею 526 ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язань та закріплено основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України). За її змістом належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичайно застосовуваними вимогами. Виконання зобов`язання, проведене належним чином - припиняє його. Судом встановлено та підтверджено документально, що зобов`язання позичальника за договором кредиту № 02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року, та поручителів виконано у повному обсязі та належним чином. Відтак, будь-які зобов`язання позичальника та поручителів за договором кредиту № 02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року, припинено. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, чи розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків і моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 651, 654 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі порушення сторонами цих умов, вони можуть слугувати розірванню договору у добровільному або судовому порядку. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. При цьому, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Зазначені вище положення у повній мірі стосуються і кредитних договорів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як вбачається зі змісту оскаржуваного договору, його умови прописані у відповідності до вищевказаних норм. Заявляючи вимоги про розірвання договору, представник позивача, покликався на те, що позичальником не було фактично отримано грошових коштів за оскаржуваним договором. Разом із тим, відповідно п. 1.2 вказаного вище Договору, визначено, що кредит надається позичальнику для виконання зобов`язань за кредитним договором № 03/МК/15/2007-980 від 18.10.2007 року та зараховується в рахунок погашення заборгованості за таким договором. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, відтак не підлягають до задоволення. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свого порушеного права, яке необхідно захистити в судовому порядку. Більше того, строк оскаржуваного договору закінчився, зобов`язання за таким договором виконано у повному обсязі. Відтак суд, встановивши відсутність порушеного права позивача, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, слід віднести на рахунок позивача. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: dismissed