Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь 81 018,66 гривень відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 гривень відшкодування моральної шкоди та відшкодування судових витрат на державне мито у відповідності до документів, що підтверджують ці витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 лютого 2012 року [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота», д.н. [NUMBER], в м. Києві по пр-ту Московському, за напрямком на мікрорайон Троєщину, при перестроюванні не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (його дружини) та наїзду на металевий відбійник, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху України. Згідно висновків ДАІ, Дніпровського районного суду та Апеляційного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Відповідно до рахунків-фактур № 0000093 від 17 липня 2012 року та № 0000094 від 17 липня 2012 року, вартість проведення ремонтних робіт та відновлювальних робіт ФОП [PERSON] його авто склала 81 018,66 гривень. Сума загального відшкодування збитків внаслідок відновлювального ремонту його авто склала: 81 018,66 гривень, що підтверджується актами виконаних робіт за №№ 25 та 26 від 21 вересня 2012 року. Таким чином, вважає, що [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] повинен відшкодувати йому витрати, які він зробив для відновлення первинного стану свого автомобіля «Шкода», д.н. [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Крім того, протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений його автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім його самого і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. Крім того, раніше дуже часто на вихідних він із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. На тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Він через втрату автомобіля, не зміг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов'язані з відновленням його психічного стану, відпочинком від усього що сталося із ним та членами його родини. Розмір його душевних страждань і страждань його родини оцінюється ним в 10 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести йому зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що розмір матеріальної шкоди в сумі 81 018,66 гривень є коштами, які фактично були витрачені на ремонт його автомобіля. Ремонт автомобіля він проводив на СТО, де були в наявності всі необхідні запчастини для ремонту автомобіля. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що власником автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] є його дружина, його прізвище вписане лише в технічний паспорт. Зазначив, що розмір матеріальної шкоди, заявлений позивачем, в сумі 81 018,66 гривень є значно завищеним та не підтверджується доказами. Крім того, він не має фінансової можливості сплатити таку суму коштів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №2604/4746/2012, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 02 лютого 2012 року о 08 годині 30 хвилин на мосту «Московському» в м. Києві між автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 гривень (а.с.4). На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Шкода», д/н [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.17). Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована ПрАТ «СК «Лафорт». Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як передбачено п.22.1 ст. 22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно витягу з Інформаційно-ресурсного центру Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відносно Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» порушено 04 грудня 2013 року справу про банкрутство. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і також якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з матеріалів справи, розмір грошових коштів необхідних для проведення ремонту автомобіля Skoda Octavia Tour держномер [NUMBER] складає 23150,00 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою № 0000094 від 17 липня 2012 року, 57868,66 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою № 0000093 від 17 липня 2012 року. Крім того, дані факти також підтверджуються актами виконаних робіт № 25 та № 26 від 21 вересня 2012 року. (а.с. 9-14). Відповідно до Звіту № 2901/03/12 про оцінку автомобіля Skoda Octavia Tour держномер [NUMBER] від 13 березня 2012 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Сател Груп», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Skoda Octavia Tour держномер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 82 375,48 гривень. Як роз`яснено в п. 14. Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З урахуванням вищевикладеного, розмір матеріальної шкоди, яка має бути відшкодована відповідачем позивачу, становить 81 018 гривень 66 копійок. Аналізуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 81 018 гривень 66 копійок є обґрунтованими, знайшли своє підтвердженні в судовому засіданні, оскільки складаються з витрат, які зазнав позивач у зв`язку із пошкодженням його майна та витрат, які він зробив для відновлення свого порушеного права, доведені належними та допустимими доказами, та підлягають задоволенню. Заперечення ж відповідача, щодо завищення позивачем вартості робіт, послуг та запчастин не спростовують надані позивачем Акти виконаних робіт по проведенню відновлюваних робіт транспортного засобу, який належить позивачу та був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої визнано відповідача. Крім того, з урахуванням вимог ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України та принципу диспозитивності, суд не вирішує питання про передачу особі, відповідальній за шкоду, після відшкодування збитків пошкоджені запчастини автомобіля, що підлягають заміні, оскільки відповідач не звертався до суду з відповідною заявою. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. В обґрунтування даних вимог, позивач посилається на те, що ним були перенесені душевні, моральні страждання, позивач не мав можливості користуватися своїм автомобілем за власними потребами та потребами своєї родини. З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 917 гривень 49 копійок. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 81 018 гривень 66 копійок матеріальної шкоди, 1 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та судовий збір в сумі 917 гривні 49 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: partial