Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Біржі нерухомості та основних фондів «Україна», Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями дійсним та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 27.08.1998 року між [PERSON] і [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34, який зареєстрований Малим підприємством « Інвенрос» 28.08.1998 року за № 146 в реєстрову книгу № 1 Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був засвідчений Біржею нерухомості та основних фондів « Україна» № Н9-642 Згідно договору продавець продав, а покупець, купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34. За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за 9900 гривень. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. Продавець зобов'язувався звільнити нерухомість і надати її покупцю не пізніше 27.08.1998 року. Всі умови договору виконані. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим номером 1-146, інвентарний номер 17, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул.Піонерська № 34 є [PERSON]. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34 належить в цілому [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого на Біржі нерухомості та основних фондів « Україна» 27.08.1998 року № Н9-642. [PERSON] його мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія I-БЖ № 297863, актовий запис № 773, видане міським відділом РАЦС м. Актюбінськ Казахської РСР. За життя [PERSON] склала заповіт від 18.02.2010 року, посвідчений секретарем Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за рєєстровим № 68, яким заповіла йому позивачу у справі все належне їй майно, де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося. [PERSON] померла 12.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 572257 виданим виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 114. Спадщину після її смерті він прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.05.2017 року. Нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, так як правовий документ на імя спадкодавця (договір купівлі-продажу, посвідчений на біржі) повинен бути визнаний судом дійсним. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Для підтвердження дійсності укладення вищевказаного договору я звертаюся до суду. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору ; така домовленість підтверджена письмовим доказом ; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне значення. Реєстрація \~КП Дергачівське бюро технічної інвентаризації за його матірю- права власності на жиловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоди я не можу, оскільки біржевий договір вже зареєстрований в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації « Інвенрос» 06.04.1999 року за № 71 та покупець, його мати [PERSON] померла 12.12.2016 року. Комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвенрос» виготовило технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: смт Мала Данилівка вул. Піонерська, 10 (інвентарний № 17, реєстровий номер 1-146). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б» з верандою літ. «б», погріб літ. «Г», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «Е», колодязь літ. «N3», огорожа N1- N 2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе Представник Біржі нерухомості та основних фондів « Україна», представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області -відповідачі у справі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили,суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їхню відсутність.. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.1998 року між [PERSON] Іванівною- (спадкодавцем у справі) і [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Мала Данилівка вул. Піонерська №34, який зареєстрований Малим підприємством « Інвенрос» 28.08.1998 року за № 146 в реєстрову книгу № 1 Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був засвідчений Біржею нерухомості та основних фондів « Україна» № Н9-642,згідно договору продавець продав, а покупець, купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34. За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за 9900 гривень. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. Продавець зобов'язувався звільнити нерухомість і надати її покупцю не пізніше 27.08.1998 року. Всі умови договору виконані. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим номером 1-146, інвентарний номер 17, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34 є [PERSON]. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Піонерська № 34 належить в цілому [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого на Біржі нерухомості та основних фондів « Україна» 27.08.1998 року № Н9-642. [PERSON] мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія I-БЖ № 297863, актовий запис № 773, видане міським відділом РАЦС м. Актюбінськ Казахської РСР. За життя [PERSON] склала заповіт від 18.02.2010 року, посвідчений секретарем Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за рєєстровим № 68, яким заповіла позивачу у справі все належне їй майно, де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося. Заповіт на даний час не змінено та не скасовано. [PERSON] померла 12.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 572257 виданим виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 114. Спадщину після її смерті позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.05.2017 року. Нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, так як правовий документ на імя спадкодавця (договір купівлі-продажу, посвідчений на біржі) повинен бути визнаний судом дійсним. Реєстрація \~Комунальним підприємством Дергачівське бюро технічної інвентаризації за матірю позивача- спадкодавця у справі- права власності на жиловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоди позивач не може, оскільки біржевий договір вже зареєстрований в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації « Інвенрос» 06.04.1999 року за № 71 та покупець, мати позивача- Панченко [PERSON] померла 12.12.2016 року. Комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвенрос» виготовило технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: смт. Мала Данилівка ву.Піонерська, 10 (інвентарний № 17, реєстровий номер 1-146). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б» з верандою літ. «б», погріб літ. «Г», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «Е», колодязь літ. «N3», огорожа N1- N 2. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Для підтвердження дійсності укладення вищевказаного договору я звертаюся до суду. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору ; така домовленість підтверджена письмовим доказом ; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне значення. Згідно\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~\~\~\~ Згідно до ч.3\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з\~ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил\~глави 86 ЦК\~(435-15). При вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, ч.2 ст.220,\~1216-1218,\~1220-1223,1225,1261,1266,\~1270 ЦК України,\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від\~\~ 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved