Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка спричинена внаслідок ДТП у розмірі 25\~475,54 грн. та судовий збір у розмірі 254,76 грн. В ході судового розгляду позивачем було подано уточнений позов, в якому він просить стягнути на його користь з [PERSON] частку матеріального збитку у розмірі 1\~703,99 грн., а зі [PERSON] товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» страхове відшкодування у розмірі 50\~250,00 грн. та пропорційно з відповідачів стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 254,76 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.12.2014р. о 00:50 год. на перехресті вул. Трінклера та вул. Культури в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.07.2015 року винною у скоєнні вказаного ДТП визнано [PERSON] На момент ДТП автомобіль, яким керував відповідач було застраховано у СТДВ «Гарантія». В результаті ДТП позивачу спричинено матеріальну шкоду у розмірі 24771,55 грн.(звіт по визначенню вартості матеріальної шкоди №938/1 від 26.01.2015р.), а крім того позивачем понесені додаткові витрати: вартість експертизи 650 грн., вартість телеграми 53,99 грн., судовий збір 254,76 грн. У добровільному порядку сума матеріальної шкоди позивачу не відшкодована, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та в разі неявки відповідачів прийняти заочне рішення. Представник відповідача [PERSON] товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про слухання справи за його відсутністю також до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про слухання справи за її відсутністю також до суду не надходило Також слід зазначити, що 03.11.2015р. відповідачем [PERSON] до суду були подані заперечення проти позову, в яких [PERSON] не заперечує той факт, що вона визнана винною у скоєнні ДТП, згодна із розміром матеріального збитку 24\~771,51грн., який встановлено відповідно до звіту №938/1 від 26.01.2015р. та додатковими витратами, що заявлені позивачем. Однак, при цьому просить врахувати наявність полісу №АС/9996634 від 19 лютого 2014р. СТДВ «Гарнтія» та просить розподілити матеріальну шкоду: СТДВ «Гарантія» - 23771,55 грн., [PERSON]- 1000,00 грн. (франшиза) та розподілити судові витрати. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного: У відповідності до ст.ст.\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що дійсно 21.12.2014р. о 00:50 год. на перехресті вул.Трінклера та вул.Культури в м.Харкові сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], ДТП відбулося з вини водія [PERSON], яка була визнана винною в порушенні вимог ПДР\~України постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.07.2015р. (справа №638/22848/14-п). Також слід зазначити, що рамках справи про адміністративне правопорушення було проведено автотехнічну експертизу ХНДІСЕ ім. засл.проф.Бокаріуса №3611 від 28.05.2015р., висновками якої також підтверджена вина [PERSON] у скоєнні вказаної ДТП. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу Samand LX д/н [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В наслідок ДТП були заподіяні механічні ушкодження автомобілю позивача. Автомобіль Skoda Fabia д/н [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом у відповідності до положень Закону України «Про обовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961\~VІ. (поліс №АС/9996634 від 19 лютого 2014р. СТДВ «Гарнтія») Франшиза за вказаним полісом становить 1000,00 грн. Згідно довідки Відділу Державтоінспекції з обслуговування м.Харкова, яка видана [PERSON], транспортний засіб Samand LX д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідач зазначає, що страховик СТДВ «Гарнтія» був своєчасно повідомлений про скоєння ДТП за телефонами, вказаними у полісі. Також, після ДТП [PERSON], який є страхувальником за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, подав на адресу СТЗТ «Гарантія» у встановлені строки письмову заяву про ДТП. Згідно висновків Звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди №938/1 від 26.01.2015р. який виконано субєктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат №15329/13 від 15.10.2013р.), вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], на момент оцінки складає 24771,55 грн. У відповідності до положень ст.6 ЗУ «Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми. Відповідно до ч.2\~ст. 999 ЦК України\~до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України регулюється\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями. Як зазначено у статті 22.1 зазначеного вище Закону, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.17 своєї постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснив судам, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до\~статті 6 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01.07.2004 року\~(далі Закон), не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених\~ЦК. Відповідно до\~ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до\~ст.9 Закону\~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривен на одного потерпілого. Відповідно до\~ст.29 Закону\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст..22.1\~Закону України „Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Крім того, відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі 25 475,54 грн., з яких 24771,55 грн. матеріальна шкода встановлена відповідно до Звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди №938/1 від 26.01.2015р., а також понесені додаткові витрати, які підтверджені відповідним квитанціями: вартість експертизи 650,00 грн., вартість телеграми 53,99 грн. З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача СТДВ «Гарантія» на користь позивача підлягає сума у розмірі 24\~475,54 грн., а з відповідача [PERSON] 1000,00 грн. (франшиза). Також, суд приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог слід відмовити, так як вони є безпідставними та позивачем в підтвердження своїх вимог на надано відповідних доказів. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 254,76 грн., який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, а саме: СТДВ «Гарантія» - 244,76 грн., [PERSON] 10,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial