Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 жовтня 2018 р. та зареєстрований в реєстрі за № 133 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Стверджує, що розмір його заборгованості перед відповідачем є значно меншим ніж зазначено у виконавчому написі. У звязку із тим, що розмір заборгованості на момент вчинення нотаріальних дій не був безспірним, просить позов задовольнити повністю. 19 листопада 2018 року представником відповідача подано відзив, який місить заперечення на позов . Просить у позові відмовити повністю. Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у справі № 464/6074/18, яку задоволено ухвалою суду від 01 листопада 2018 року та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] 16.10.2018. 26 листопада 2018 року позивачем на адресу суду подано відповідь на відзив на позов, у яких викладено пояснення щодо наведених стороною відповідача заперечень і мотиви їх відхилення. У підготовчому засіданні сторона позивача підтримала позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у письмових заявах по суті. У підготовчому засіданні представником відповідача подано заяву відповідача [PERSON] від 21 грудня 2018 року про визнання позову та який просить позов задовольнити. У підготовче засідання треті особи не зявились, хоча належним чином повідомлялись про місце, дату та час цього засідання, а тому зі згоди сторін справи, суд вважає за можливе порвести засідання у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 04 грудня 2013 р. між [PERSON] (згідно умов Кредитного договору Позичальник) та Публічний акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (згідно умов Кредитного договору Кредитодавець) було укладено договір про іпотечний кредит № 316/12-13-ШВ відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобовязується надати Позичальнику кредит в сумі 407\~000,00 грн. строком з 04 грудня 2013 р. по 02 грудня 2033 р. на участь у Фонді фінансування будівництва, який створено ТзОВ «Фінансова компанія «Еко-Дім» з метою отримання у власність обєкта інвестування в обєкті будівництва в місті Львів, а саме: трьохкімнатної квартири, що будується за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, (V-та черга будівництва), кв. 13, на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобовязується погашати Кредит, сплачувати проценти за користування Кредитом, щомісячну фіксовану плату за користуванням Кредитом та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах цього Договору. Для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, 04 грудня 2013 р. між [PERSON] (згідно умов Договору іпотеки Іпотекодавець) та Публічний акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (згідно умов Договору іпотеки Іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1. якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Основного Зобовязання, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно, що стане власністю Іпотекодавця в майбутньому (Предмет іпотеки), а саме: трьохкімнатна квартира № 13, загальною площею 90,95 кв. м., V-та черга будівництва, що будується за будівельною адресою: Україна, Львівська область, м. Львів, пр. Червоної Калини (на території громадського центру «Сихів»), та стане власністю Іпотекодавця після завершення будівництва та реєстрації права власності. Відповідно до Постанови Національного Банку України від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.07.2015 р. № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено Уповноважену особу. В березні 2018 року, позивач отримав лист-повідомлення боржнику/іпотекодавцю в якому його було поставлено до відома, що 06 березня 2018 р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір № UA-EA-2017-12-29-000583-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір від 06 березня 2018 р. про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, за яким банк відступив шляхом продажу [PERSON] права вимоги, які випливають зі згаданих договорів. Крім того, позивачу було надіслано повідомлення про порушення забезпеченого іпотекою основного зобовязання за кредитним договором (вимога про усунення порушення) в якому повідомлялось, що сума його заборгованості за Кредитним договором станом на 06 березня 2018 р. становить 613\~027,09 грн., з яких (362\~890,35 грн. заборгованість по тілу кредиту; 232\~720,62 грн. заборгованість по відсотках; 17\~416,12 грн. неустойка). У згаданому повідомлення було вміщено попередження, що у разі невиконання грошового зобовязання у 30 денний строк, буде розпочата процедура примусового стягнення за рахунок звернення стягнення на Предмет іпотеки. 16 жовтня 2018 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], з метою задоволення вимог [PERSON] у розмірі: (362\~890,35 грн. заборгованість по тілу кредиту; 192\~720,62 грн. заборгованість по відсотках; 17\~416,12 грн. неустойка; 2 000,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору «Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки» станом на 06 березня 2018 р. (дата укладення Договору № UA-EA-2017-12-29-000583-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги) настав строк виконання зобовязання щодо 42 чергових платежів (за період з 04 грудня 2013 по 06 березня 2018 р.) на загальну суму 71 232,00 грн. (71 232,00 грн. = 42 * 1696,00 грн.) За цей же період позивачем було сплачено на користь Кредитодавця 44 109,65 грн. заборгованості по тілу кредиту. Згадана сума також визнається відповідачем в повідомленні про порушення забезпеченого іпотекою основного зобовязання за кредитним договором (вимога про усунення порушення). Таким чином розмір простроченої заборгованості по тілу кредиту станом на 06 березня 2018 р. становить 27 122,35 грн. (27 122,35 грн. = 71 232,00 грн. - 44 109,65 грн.) замість 362 890,35 грн. зазначених у виконавчому написі. За цей же період позивачем було сплачено на користь Кредитодавця 134 737,61 грн. заборгованості по відсоткам (згідно з даними частини II до Додатку № 1 до Договору UA-EA-2017-12-29-000583-с/42 ) та 40\~000,00 грн. на користь Нового кредитора. Таким чином розмір простроченої заборгованості по відсотках становить 97 283,86 грн. (97\~283,86 грн. = 272 021,47 грн. - 134 737,61 грн. 40\~000,00 грн.) замість 192\~720,62 грн. зазначених у виконавчому написі. Крім того, [PERSON], у відповідності до ст. 611 ЦК України, міг звернути стягнення на предмет іпотеки лише в розмірі заборгованості по Кредитному договору щодо якої наступив строк платежу (строк виконання зобовязання), що в даному випадку становить 124 406,21 грн. (124 406,21 грн. = 27 122,35 грн. (прострочена заборгованість по тілу кредиту) + 97 283,86 грн. (прострочена заборгованість по відсотка)). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; при цьому, враховуючи добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються позову, суд, у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат», ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, прийшов висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 жовтня 2018 р. та зареєстрований в реєстрі за № 133, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а позов задовольнити повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які регулюються спірне питання та містяться у Законі України «Про нотаріат» та на які, поряд із загальними положеннями, вірно посилався позивач у поданому позові. Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 704,80 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, а відтак, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 352,40 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 352,40 грн.

Outcome: approved