Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про вселення до квартири. В ході розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] ( колишня Леніна ) в м.Козятині Вінницької області починаючи з 1992 року по червень 2014 року ; визнати за ним право користування квартирою № 69, в будинку № 13, по вул. Героїв Майдану (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області, яка належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності та вселити його до квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області, яка належить відповідачам на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 30 квітня 1992 року йому, як квартиронаймачу, та членам його сім?ї, яка складалася з: дружини [PERSON]; дочки - [PERSON]; дочки [PERSON] виконавчим комітетом Козятинської міської ради народних депутатів було видано ордер на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], де вони всі були зареєстровані. Продовжуючи постійно проживати у зазначеній квартирі разом зі своєю сім?єю, він на прохання своєї дружини у 1998 році знявся з реєстрації та прописатися в належному його дружині на праві приватної власності в порядку спадкування житловому будинку, який знаходиться за адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області. Дане прохання його дружина мотивувала тим, що їй необхідно оформити субсидію, так-як в той час грошей на сім?ю не вистачало. Він погодився на її пропозицію, але постійно продовжував проживати разом з нею та дітьми у вищевказаній квартирі, заробляв гроші, навчав доньок у вищих навчальних закладах, повіддавав їх заміж. В 2012 році його молодша донька - [PERSON] переїхала жити до свого чоловіка у м. Київ і з того часу в квартирі залишилися проживати він з дружиною та старша донька зі своїм чоловіком. В червні 2014 року він з дружиною дуже посварився, в результаті чого, вона викликала міліцію. Після повернення додому, його дружина змінила замки і заявила йому, що він бомж, так як їхня спільна квартира йому більше не належить. З часу сварки потрапити до квартири він не може. З цього приводу він вимушений був звернутися до голови виконкому Козятинськоі міської ради з проханням створити комісію та скласти акт по факту його проживання. 06 серпня 2014 року створена комісія відвідала їхню квартиру, поспілкувалася з його дружиною та сусідами, про що було складено акт по факту його проживання. В акті було зазначено, що зі слів дружини та сусідів він постійно проживав у квартирі з 1992 року по червень 2014 рік Як з'ясувалося в ході перевірки, квартира, яку він отримав у 1992 році на сім?ю була приватизована на його дружину та двох доньок і йому не відомо, коли саме вони змогли це зробити, а тому, у свої 53 роки він залишився на вулиці без житла та даху над головою. Вважає свої житлові права порушеними і просить їх захистити судовим рішенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. При цьому [PERSON] додав, що фактично він проживав постійно у спірній квартирі, хоч був прописаний в с.Рубанка Козятинського району. У с.Рубанка у них була стара хата батьків [PERSON], там вони обробляли город, почали будівництво нового будинку, але постйно він там ніколи не проживав, оскільки старий будинок був не придатний для проживання, а новий не був закінчений будівництвом. В даний час він залишився без даху над головою , а тому просив його позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що дійсно 30 квітня 1992 року їхній сім'ї, яка складалась із чотирьох осіб, виконавчим комітетом Козятинської міської ради було видано ордер на користування трьохкімнатною квартирою №69 в будинку №13/13 по вул. Леніна в м. Козятині, Вінницької області. В 1998 році [PERSON] сам з особистої ініціативи, виписався із даної квартири, забрав всі свої речі і переїхав на постійне проживання в [INFO] до її батьків, де і прописався, оскільки вирішив, що там йому буде жити спокійніше і краще. Залишати квартиру, виписуватись з неї і постійно проживати в селі чоловіка вона не просила. Таке рішення він прийняв самостійно. Про якісь субсидії не було ніякої мови і не могло бути, оскільки [PERSON] ніде не працював і ніяких доходів не мав. Після смерті її батьків, вона в 2004 році прийняла у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями в с. Рубанка, де постійно з 1998 року і до вересня 2014 року проживав [PERSON], з яким вона також там періодично проживала та вела господарство. Проживаючи постійно в с. Рубанка Козятинського району, [PERSON] інколи приїздив до неї в м. Козятин і тимчасово деякий час перебував в квартирі, однак, такі його відвідування, як правило, закінчувались сварками в сім'ї. Оскільки їхні шлюбні стосунки з [PERSON] повністю припинились, і явно неможливо з його вини зберегти сімю, то в липні 2014 року вона подала до Козятинського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, і 20 травня 2015 року шлюб було розірвано. Із-за неприязних стосунків, які склались, поява [PERSON] в квартирі може привести до фатальних наслідків. [PERSON] має місце проживання в с.Бродецьке , у квартирі, яка залишилась йому у спадок від його батьків, тому його твердження, що він не має постійного місця проживання, і його вимоги про, надання йому права користування квартирою є безпідставними. Вважає, що після вибуття [PERSON]А із квартири на інше постійне місце проживання, він права користування спірною квартирою не має. Крім того вони 17 січня 2015 року продали квартиру [PERSON] , а самі перейшли на проживання в [INFO] , там і зареєструвались. Тому спірна квартира на даний час не є їхньою власністю, а [PERSON] не є членом сімї власника квартири , тому будь-якого права користування та вселення у квартиру не має. Також він в даний час не є членом і їхньої сімї. В грудні 2014 року [PERSON] знявся з реєстраційного обліку в с.Рубанка Козятинського району. Як на підставу своїх заперечень послалась на вимоги ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. 107 ЖК України та п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового законодавства. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та представник всіх трьох відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов також не визнали і дали суду аналогічні пояснення, що і відповідачка [PERSON] Третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] суду пояснив, що він є братом відповідачки [PERSON] В січні місяці 2015 року він придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Про продаж дізнався із оголошення в газеті . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з 1992 року до 2006 року проживала [INFO] .по сусідству з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] постійно жив в квартирі [ADDRESS] , вона його бачила постійно на балконі,так як їх балкони розташовані поряд, робив у квартирі ремонт, ходив у дворі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в с.Рубанка, недалеко від домоволодіння , де проживали покійні батьки [PERSON] Позивач [PERSON] ніколи не проживав постійно у с.Рубанці і не проживає. Він з дружиною приїздив, обробляли город, будували новий дім., але постійно не жили. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає в будинку [ADDRESS]. з часу заселення. В спірному будинку [PERSON] проживав постійно з моменту заселення і до червня 2014 року, до того часу поки у [PERSON]А не виник скандал з своєю дружиною . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає в с.Рубанка недалеко від будинку [PERSON]. Він бачив, що вони наїжджали на дачу, обробляли город, інколи влітку ночували. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він все своє життя проживає в с.Рубанка. Проте не бачив, щоб [PERSON] постійно проживав в с.Рубанка. Бачив як працювали на городі, але не бачив , щоб постійно проживали. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживаж в [INFO], колишня Леніна [ADDRESS] з 1983 року, а сімя [PERSON] заселилась в 1992 році. Їх балкони розташовані навпроти. Вона бачила, що [PERSON] постійно до 2014 року проживав [INFO], робив ремонт у квартирі , постійно бачила його у дворі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в [INFO] з 1973 року, а сімя [PERSON] проживає в даному будинку з 1992 року. Вона постійно бачила [PERSON] за цією адресою , а з літа 2014 року вона його у дворі не бачить. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає [INFO]. З 1992 року до червня 2014 року вона постійно бачила [PERSON] в даному будинку . Коли він робив у своїй квартирі ремонт, то вона ще ходила до нього, щоб він не стукав. [PERSON]А збирав гроші на теплолічильники, допомагав у будинку ремонтувати каналізацію. Свідок [PERSON] суду пояснив,що він є чоловіком [PERSON], а зятем [PERSON] Він проживає з дружиною сім років. Допомагав [PERSON] робити у квартирі [ADDRESS] ремонт. В квартирі знаходилась зброя [PERSON], деякі особисті речі. Чи жив [PERSON] у с.Рубанці він не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється подругою [PERSON], ходила з нею разом до школи. Часто була у них дома. Батька [PERSON] вона бачила раз чи два. Знала, що в 1999 році батько [PERSON] їздив у Чехію на заробітки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона найкраща подруга [PERSON], товаришує з нею з 1992 року, часто була в неї вдома, батька [PERSON] бачила, але не часто. Знає, що в 1999-2000 роках її батько був за кордоном. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він являється зятем [PERSON]. Познайомився з батьками дружини в м.Козятині в 2009 році. Після весілля у них стосунки з тестем погіршались. [PERSON] часто залишав квартиру і уходив . У квартир [PERSON] зберігав зброю. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює заступником Козятинського міського голови .По заяві [PERSON] була створена комісія, яка виходила на місце його проживання та було складено акт, який він підписав. На місці обстеження у квартирі він не був. Він затвердив лише акт. Свідок Ковальський суду пояснив, що познайомився з [PERSON] на будівництві магазину «Гурман «. Раніше між ними були нормальні стосунки, він бував у [PERSON] у квартирі по вул..Героїв Майдану , пили чай. В даний час вони з [PERSON] в неприязне них стосунках. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 30 квітня 1992 року [PERSON], як квартиронаймачу, та членам його сім?ї, яка складалася з: дружини [PERSON]; дочки - [PERSON]; дочки [PERSON] виконавчим комітетом Козятинської міської ради народних депутатів було видано ордер на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], де вони всі вчотирьох були зареєстровані. Продовжуючи постійно проживати у зазначеній квартирі разом зі своєю сім?єю, [PERSON] на прохання своєї дружини у 1998 році знявся з реєстрації та прописатися в належному [PERSON] на праві особистої приватної власності в порядку спадкування будинку, який знаходиться в с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7. В кінці червня 2014 року [PERSON] посварився з [PERSON] та старшою дочкою [PERSON], в результаті чого, залишив квартиру. Після повернення до квартири, [PERSON] змінила замки і не допускає позивача до квартири, мотивуючи, що дана квартира є її спільною власністю та власністю їхніх дочок. 17 січня 2015 року відповідно до договора купівлі-продажу [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали квартиру [ADDRESS] [PERSON] ( т.2 а.с. 43-45 ). 20 травня 2015 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. ( т.2 а.с.47 ) Твердження відповідачів , що позивач з 1998 року вибув з квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області та почав постійно проживати в будинку належному [PERSON] за адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7 спростовуються наданими суду письмовими доказами, а саме: актом по факту проживання від 06.08.2014 року, який був складений комісійно представниками Управління ЖКХ Козятинської міської ради із залученням сторін та сусідів сторін, з якого вбачається, що [PERSON] постійно проживав з 1992 року до червня 2014 року в житловій квартирі [ADDRESS] (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області. Після сімейного конфлікту, з червня 2014 року не проживає у вищевказаній квартирі. Також, такий висновок комісії підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків сусіди сторін, а саме: [PERSON]А; [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], Також, твердження відповідачів, що про те, що позивач з 1998 року почав постійно проживати в будинку належному [PERSON] за адресою: адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7 спростовуються довідкою Флоріанівської сільської ради Козятинського району № 228 від 15.10.2014 року, з якої вбачається зі свідчень сусідів, що [PERSON] за вищевказаною адресою був лише зареєстрований і не проживав, а вів будівництво та домашнє господарство. Крім цього, даний факт підтвердили допитані в якості свідків громадяни [PERSON] та [PERSON] , а також свідок [PERSON]Попередні довідки вищевказаної сільської ради суд до уваги не бере, оскільки остання, яку бере до уваги суд, видана після перевірки даного факту. Той факт, що [PERSON] постійно проживав в [INFO] свідчить довідка Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області, про зареєстрований за [PERSON] газовий револьвер по дозволу від 27.09.2001 року по 30.09.2014 року який знаходиться за місцем постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] в металевому сейфі. Та з даного приводу проводились перевірки про належне зберігання зброї. ( т.2 а.с.137) Допитані в судовому засіданні на стороні відповідачів свідки [PERSON] та [PERSON] !.О. також давали свідчення про те, що у квартирі [ADDRESS] знаходилась зброя [PERSON] . Як було встановлено вироком Козятинського міськрайонного суду від 20.03.2015 року, яким [PERSON] був засуджений за ст.. 125 ч.1 КК україни, що саме перебуваючи за місцем свого проживання в м.Козятині [ADDRESS] [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] ( т.2 а.с.126-127). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, кореспонденції. Відповідно до ч.1ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення,, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст.. 389 ЦК України під поняттям «житловий будинок « необхідно розуміти будівлю капітального типу, споруджену з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначену для постійного у ній проживання. Важливою ознакою місця проживання фізичної особи є відповідність житлового приміщення санітарним та технічним нормам, а також правилам пожежної безпеки та інше. Із оглянутого в судовому засіданні відео будинку, розташованого в с.Рубанка Козятинського району , яке було долучено позивачем до апеляційної скарги, видно, що будинок в с.Рубанка , на який вказує відповідачка [PERSON] як на постійне місце проживання [PERSON], по своїм санітарним та пожежним нормам не придатний для проживання , що ще раз підтверджує той факт, що [PERSON] не міг проживати постійно в с.Рубанка Козятинського району в таких умовах. Суд не бере до уваги посилання відповідачів на довідкузапрошення на вибори [PERSON] в с.Рубанка Козятинського району як на підтвердження факту постійного проживання в с.Рубанка, оскільки такі твердження спростовуються зазначеними вище доказами. Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 1992 року по серпень 2014 рік. Що стосується позовних вимог в частині визнання права користування та вселення Петрука .С.А. до квартири [ADDRESS] , то [PERSON] необхідно відмовити. Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд виходив з наступного. Відповідно до статті 64 Житлового Кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сімї. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 висловлена правова позиція, яка є обовязковою для застосування судами України , про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є,. Із припиненням права власності особи втрачається право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника. Як було зазначено вище, що на даний час власником спірної квартири є [PERSON] . [PERSON] не є членом сімї [PERSON] , і на даний час не є членом сімї відповідачів ( попередніх власників спірної квартири ), а отже він не має права користування квартирою № 69 в будинку № 13 пор вул..Героїв майдану в м.Козятині Вінницької області та не може бути вселений у зазначену квартиру.

Outcome: partial