Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 29.08.2008 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому народилися діти: донька Валерія, [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем та перебувають на її утриманні, питання щодо утримання дітей вирішено у добровільному порядку. З серпня 2013 року шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинені, з того часу вони мешкають окремо та не ведуть спільного господарства, в кожного з них своє життя. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. На теперішній час він два роки проживає однією сімєю з іншою жінкою [PERSON], у вересні 2015 року вони чекають народження їх спільної дитини. У відповідача також є інший чоловік та вона має народити йому дитину. З цих обставин позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, вказавши, що він наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що 20.09.2015 року у нього народилася донька від цивільної дружини [PERSON], з якою він бажає зареєструвати свої стосунки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що дійсно з серпня 2013 року сімейні стосунки з позивачем припинені через постійні скарки, які виникали з різних причин, зокрема, через те, що позивач не ночував вдома. З лютого 2014 року вона підтримує сімейні стосунки з [PERSON], від якого чекає дитину, перебуваючи на девятому місяці вагітності. На час запліднення вона з позивачем не проживала і не підтримувала з ним ніяких стосунків. Просить розірвати шлюб з позивачем, відновивши її дошлюбне прізвище. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував, пояснив, що дійсно з лютого 2014 року він проживає сумісно з відповідачем, яка чекає від нього дитину. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 228, у якому 26 вересня 2008 народилася донька Валерія та 04 червня 2010 року народився син [PERSON], які мешкають разом з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з серпня 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, довідки про склад сімї виконавчого комітету Димитровської міської ради від 25.08.2015 року, пояснень сторін (а.с.5, 6, 7, 8). Відповідно до ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого подружжя або дитини. Між тим, часитною третьою статті 110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на останньому місяці вагітності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні як усно, так і в письмовому виді, визнав своє батьківство щодо зачатої дитини у [PERSON] Даний факт визнається судом як припинення мароторію на предявлення позову про розірвання шлюбу позивачем. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, у кожного з них своє особисте життя, і позивач, і відповдіч наполягають на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дітей узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач заявила про своє бажання відновити дівоче прізвище, що є виключно її правом і не потребує згоди позивача чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved