Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 17 березня 2019 року він уклав із відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким передав останньому кошти у сумі 3900 доларів США з умовою їх повернення до 18 червня 2019 року. На підтвердження отримання від нього вищевказаної суми коштів [PERSON] власноручно написав розписку. Зазначає, що, не зважаючи на досягнуту домовленість, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, що в подальшому спричинило порушення його прав і виникнення збитків. Наголошує, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, проте, [PERSON] постійно його уникає та ухиляється від повернення боргу, на телефоні дзвінки не відповідає. Зі слів спільних друзів відповідач працює у м. Києві. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу у розмірі 104130 грн. 00 коп. з урахуванням курсу долара США згідно з курсом Національного Банку України станом на 17.03.2019 року, стягнути з [PERSON] на його користь три відсотки річних з простроченої суми боргу, що складає 650 грн.56 коп., стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. На підставі наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 березня 2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику у розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) доларів США, яку зобов`язався віддати до 18 червня 2019 року. Дана обставина підтверджується письмовою розпискою від 17.03.2019 року (а.с. 05, 21). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання, і даний договір відповідає вимогам чинного законодавства. Станом нам на 17.03.2019 року офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним Банком України, становив - 2671,65грн. за 100 доларів США (а.с. 06). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, а саме, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved