Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що між ними 01 лютого 1995 року було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу не мають. На даний час сімейне життя не складається. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство фактично не ведуть. Примирення між ними не можливе. Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи, про причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб 01 лютого 1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 160 (а.с. 4). Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved