Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], з участю третьої особи органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації в якій просить зобов»язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO] та визначити спосіб у його спілкуванні та вихованні шляхом надання побачень. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] Шлюб між ними було розірвано 19.10.2011 року. Після розірвання шлюбу відповідачка перестала давати йому можливість бачитись та приймати участь у вихованні їх сина, що стало підставою для звернення до органу опіки і піклування, яка своїм розпорядженням визначила спосіб його участі у вихованні сина. Просив суд зобов»язати [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO] та визначити спосіб участі його у спілкуванні з сином та у його вихованні шляхом надання побачень щовівторка з 16 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері [PERSON] на нейтральній території; щонеділі з 10 год. до 16 год. без присутності матері [PERSON] на нейтральній території. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в обґрунтування вимог надали пояснення аналогічні викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Відповідачка повідомила, що не чинила і чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, однак зазначила, що їх син не бажає бачитись і спілкуватися з своїм батьком, крім того зазначила, що син боїться батька, оскільки він пам»ятає сварки і конфлікти, які відбувалися між нею і позивачем. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сокальської РДА [PERSON] в судовому засіданні підтримала подане розпорядження в якому визначено спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] у присутності матері [PERSON], зазначила, що батько [PERSON] має такі ж права по вихованні дитини як і мати, при тому позивач батьківських прав щодо сина не позбавлений, а тому просила позов задовольнити в рамках розпорядження. Малолітній [PERSON] допитаний в судовому засіданні з участю представника органу опіки і піклування Сокальської РДА [PERSON] показав, що є сином сторін. Зазначив, що з батьком бачитися не бажає, оскільки пригадує, як батько бив матір, як вони жили разом. Крім того, батько ніколи до нього не приходив, ані додому, ані до школи. Пригадує лише, як батько купив йому планшет, який йому мама передала від нього. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивач по справі є його рідним племінником. Йому відомо, що позивач бажає бачитися із своїм сином [PERSON] та приймати участь у його вихованні та житті, однак відповідачка [PERSON] чинить перешкоди йому та не дозволяє бачитись з сином. Йому відомо, що позивач телефонував до школи в якій навчається [PERSON] та цікавився успіхами у його навчанні. Вважає, що батько повинен бачитися з сином та приймати участь у його вихованні. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.10.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Розпорядженням Сокальської районної державної адміністрації від 30.06.2017 року № 253 позивачу [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], 11.07.2007 р..н. та спілкуванні з ним наступним чином: щовівторка з 12 год. 00 хв. до 18.00 хв. у присутності матері на нейтральній території; щонеділі з 13.00 по 16.00 у присутності матері на нейтральній території. У відповідності до ст.141 ч.2,3 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядкуст.. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно зі ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до положень ч.3 ст.9 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, дитина, яка не проживає з одним з батьків, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з батьком, тому мати не повинна перешкоджати його особистим контактам з дитиною. Основною формою особистого спілкування з дитиною є побачення з нею. Праву того батька, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов'язок того, з ким проживає дитина, не чинити йому перешкод у здійсненні свого права. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, спілкування дитини з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Враховуючи те, що законом батьку у рівній мірі з матір'ю гарантоване право на особисте спілкування з дочкою, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення та визначає позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні його з дитиною відповідно до висновку органу опіки і піклування № 253 від 30.06.2017р., який на думку суду враховує інтереси обох батьків та їх сина, відповідає порядку, який фактично склався після розірвання шлюбу, негативно не впливає на нормальний розвиток дитини, тому суд вважає, що даний порядок відповідає інтересам дитини та надасть обом батькам рівні можливості брати участь у вихованні дочки та забезпечить спілкування з нею.

Outcome: partial