Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до КП ДМР «Дорожник» про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що працював на посаді головного інженера в КП ДМР «Дорожник» з 10 лютого 2011 року по 26 травня 2014 року, звідки був звільнений за ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було не виплачено заборгованість по заробітній платі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 18 вересня 2014 року за його позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дорожник» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 21600 гривень 40 копійок, середній заробіток за період затримки в сумі 22444 гривні 80 копійок, моральну шкоду в сумі 1500 гривень, всього загальну суму в розмірі 45545 гривень 20 копійок. По теперішній час рішення суду не виконане. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 19 вересня 2014 року по день ухвалення рішення по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74, 77 ЦПК України, про що свідчить розписка про вручення судової повістки /а.с. 21/, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорту позивача /а.с. 34/, згідно якої підтверджується місце проживання позивача; - накази /а.с. 6-7/, згідно яких підтверджується період роботи позивача у відповідача; - копія трудової книжки позивача /а.с. 8-9/, згідно якої підтверджується що позивач працюваву відповідача з 10 лютого 2011 року по 26 травня 2014 року, звідки був звільнений за ст. 40 КЗпП України за скороченням штату; - рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 18 вересня 2014 року та виконавчий лист /а.с. 10-11, 12/, згідно якого підтверджується стягнення заборгованості по зарплаті з відповідача на користь позивача та набрання рішенням законної сили; - довідка ДВС /а.с. 13/, згідно якого підтверджується невиконання рішення суду по теперішній час; - довідкою /а.с. 14/, згідно яких підтверджується розмір середньоденної заробітної плати позивача; В судовому засіданні встановлено: Позивач [PERSON] працював на посаді начальника гаражу в КП ДМР «Дорожник» з 10 лютого 2011 року по 26 травня 2014 року, звідки був звільнений за ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було не виплачено заборгованість по заробітній платі, яка становить 21600 гривень 40 копійок. Заборгованість не виплачена до теперішнього часу. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 18 вересня 2014 року за його позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дорожник» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 21600 гривень 40 копійок, середній заробіток за період затримки в сумі 22444 гривні 80 копійок, моральну шкоду в сумі 1500 гривень, всього загальну суму в розмірі 45545 гривень 20 копійок. По теперішній час рішення суду не виконане. Згідно зі ст. 115 КЗпП України Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст. 117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно ст. 43 Конституції України Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... У відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідач, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши об'єктивні дані, що вищевикладені в судовому рішенні, засновані на представлених сторонами й досліджених судом доказах, суд вважає за можливе задовольнити позов. Сторонами не заперечувався факт наявності заборгованості по виплаті заробітної плати, яка становить згідно наданих сторонами письмових доказів 21600,40 гривень. Також підтверджена невиплата позивачу вищезазначеної суми в день звільнення, тобто наявне порушення вимоги ст. 116 КЗпП України, що встановлено рішенням суду та не оспорюється відповідачем. Враховуючи вимоги ст. 116, 117 КзПП України суд вважає вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав. Таким чином згідно норм тривалості робочого часу встановленого Міністерством праці та соціальної політики на 2014 роки: Місяці/роки 2014 рік Кількість робочих днів в місяці вересень8 жовтень23 листопад20 грудень23 Місяці/роки 2015 рік січень20 лютий20 березень 21 квітень21 травень17 Разом:173 Середньоденна заробітна плата становить згідно наданої довідки 280,56 гривень. Компенсація повинна становити за період з 19 вересня 2014 року по день ухвалення рішення тобто по 28 травня 2015 року: 280,56х173=48536,88 гривень середній заробіток за період затримки. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved