Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №19 по вул. Чехова в Переяслав-Хмельницький, Київської області. Позов обґрунтовує тим, що вона перебуваючи у шлюбу з [PERSON] зареєструвала останнього в належному їй на праві власності будинку. №19 по вул. Чехова в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, але з жовтня 2014 року відповідач не проживає постійно за місцем реєстрації, так як вибув до іншого місця проживання в тому ж населеному пункті у звязку з вступом у фактичні подружні стосунки з іншою жінкою. Відповідач не бере участі у сплаті комунальних послуг, в утриманні будинку, його особисті речі в будинку відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали свої позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач [PERSON] пояснив, що проживав у [INFO], де був зареєстрований з 2009 року. Останній рік він періодично був відсутній за місцем проживання у звязку з неофіційною роботою по найму. Поступово сімейні відносини з позивачкою розладились і 14 березня 2016 року він остаточно залишив будинок позивача, проживати в ньому наміру не має, оскільки проживає з іншою жінкою по провулку Коцюбинського в м. Переяслав-Хмельницькому. Проти позовних вимог заперечує, оскільки не минуло одного року від того дня коли він залишив будинок позивача. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власниками будинку №19 по вул. Чехова м. Переяслав-Хмельницький Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 листопада 1999 року, який зареєстрований Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації.(а.с.3). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ОК №032137, сторони з 01 грудня 2006 року перебували у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №42(а.с.10). 02 жовтня 2009 року [PERSON], як чоловік позивача був зареєстрований у спірному будинку, що підтверджується будинковою книгою (а.с.4-6) Рішенням суду від 30 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. В даний час в будинку №19 по вул. Чехова в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, зареєстровані та фактично проживають позивач [PERSON], її дочка [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] [INFO]. [PERSON] у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає, особисті речі його в будинку відсутні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19 квітня 2016 року(а.с.7). Відповідач визнав, що витрати по утриманню будинку він не несе домовленості з позивачкою про умови використання будинку для свого проживання після припинення сімейних відносин з нею не було. Свідок [PERSON] суду показала, що приблизно останні півтора роки сімейні відносини між її дочкою [PERSON] позивачем в справі та [PERSON] розладились. Вона часто не заставала зятя вдома навіть у вихідні дні, коли приходила в гості, а та пояснювала, що він на роботі десь далеко або ж поїхав до батьків. [PERSON] вперто відкидала думки, що в нього є інша жінка, хоч чутки про таке були. У березні 2016 року, [PERSON] заявив, що йде від позивачки назавжди так як вона вигнала його племінника. Відповідач забрав усі свої речі та повіз їх до іншої жінки на пров. Коцюбинського. Тоді, на думку свідка, стало очевидним, що півтора роки відповідач удавав сімейне життя з позивачкою, оскільки за таких умов вона дозволяла проживати у своєму будинку племіннику відповідача, який приїхав на навчання до м. Переяслав-Хмельницького. Свідок [PERSON] суду показав, що він на запрошення свого дядька [PERSON] приїхав проживати до нього та його жінки [PERSON] за адресою: вул. Чехова, 19 в м. Переяслав-Хмельницькому Проживання було повязане з навчанням в Переяслав-Хмельницькому ПТУ. Спочатку все було добре, але згодом хазяйка стала до нього чіплятись з різними вимогами, претензіями та докорами. 04.03.2016 [PERSON] фактично вигнала його з помешкання. В той день він за порадою свого дядька [PERSON] зібрав речі та переніс їх до помешкання по провулку Коцюбинського, 19. Туди ж згодом переїхав жити і відповідач. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач проживає в її будинку по пров. Коцюбинського, 19 в м. Переяслав-0Хмельницькому з березня 2016 року і у них склались відносини притаманні подружжю. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] не проживає в [INFO], оскільки перейшов проживати до іншої жінки. Його машина протягом останнього року часто стоїть під двором по провулку Коцюбинського, 19 в м. Переяслав-Хмельницькому. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.05.2016 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом і не ведуть спільного господарства з вересня 2015 року. Ці обставини відповідач визнав і в судовому засіданні по даній справі. Таким чином, встановлено, що відповідач на момент розгляду справи в суді не проживає за місцем своєї реєстрації, припинив сімейні відносини з позивачкою у вересні 2015 року та в березні 2016 року вибув до іншого місця проживання в тому ж населеному пункті, вступивши у стосунки, притаманні подружжю з іншою жінкою. Витрати по утриманню будинку за місцем реєстрації відповідач не несе, комунальні послуги не оплачує, договору про оренду житла з позивачкою не укладав та в суді заявив, що не має наміру проживати за місцем реєстрації. За правилами ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття члена сімї наймача (за аналогією - власника житла) на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, такий член сімї втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, право проживання членів сім'ї власника житла є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Сервітутне право користування житлом набувають члени сім'ї власника житла за фактом набуття статусу члена його сім'ї. Необхідною умовою виникнення зазначеного сервітуту є спільне проживання членів сім'ї з власником житла та ведення спільного господарства. За правилами ч.4 ст.156 ЖК УРСР, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє особу права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідача втратив право користування житловим будинком №19 по вул. Чехова м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, оскільки він залишив помешкання за власною ініціативою, без наміру чи домовленості з позивачкою про повернення до місця реєстрації та проживання на умовах договору найму житла у звязку з припиненням сімейних відносин, а тому реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу носить формальний характер та створює перешкоди власнику у здійсненні права вільного користування та розпорядження своїм майном. За таких умов, права позивача як власника житлового будинку підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved