Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 17 липня 1999 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між ним та відповідачем постійно погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх п'яти років спільно не проживають. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 17 липня 1999 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 12, а судові витрати стягнути з відповідача. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. Позивач [PERSON] пояснив, що протягом останніх п'яти років спільно з відповідачем не проживає, він створив нову сім'ю та має дитину з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась. 31 липня 2018 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначала про те, що в підготовче засідання з'явитись не зможе, оскільки перебуватиме за кордоном. Позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, щодо стягнення з неї понесених позивачем судових витрат, просить врахувати, що на її утриманні знаходиться їхня спільна неповнолітня дитина. Справу просила розглянути без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5) сторони по справі зареєстрували шлюб 17 липня 1999 року в Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні (а.с. 4, 17). Шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач створив нову сім'ю, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їх дитини, на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про покладення судових витрат на сторони в рівних частина та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 352,40 гривень, сплаченого позивачем судового збору (а.с. 1). При цьому суд враховує, що причиною звернення до суду з позовною заявою позивача [PERSON] є фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами та створення позивачем іншої сім'ї. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 105, 110 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved