Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Порицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що 26.01.2016 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входитьв тому числі і житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Порик Хмільницького району, Вінницької області по вул. І. Свідерського, 16, вартістю 137433 грн. За життя [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належало йому на час смерті він заповів позивачу. Інших спадкоємців, які претендують на обовязкову частку в спадщині немає, дружина спадкодавця померла 09.10.1997 року. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори внаслідок чого було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що змушує останнього звернутись до суду. В судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач проти заявлених вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 26.01.2016 року помер спадкодавець [PERSON], батько позивача (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Порик Хмільницького району Вінницької області, вул. І. Свідерського, 16 та належав [PERSON], що підтверджується довідкою Порицької сільської ради № 1183 від 10.10.2016 року, видану на підставі по господарської книги № 2 (а.с.10). За життя, а саме 27.02.2013 р. [PERSON] залишив заповіт згідно з яким все своє майно він заповів [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з довідки № 428 від 23.03.2016 року виданою КП «Хмільниккомунсервіс», на момент смерті [PERSON] був зареєстрований в [INFO] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-АМ № 010119 виданого Порицькою сільською радою, 09.10.1997 року померла дружина спадкодавця [PERSON] (а.с.17). Позивач, являючись спадкоємцем за заповітом своєчасно звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Хмільницького нотаріального округу [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44276734, а також копією спадкової справи, однак оформити своє право позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, до доводиться листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] № 4/02-17 від 24.01.2016 року (а.с.14). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Як вбачається з характеристики будинку, житлових будівель та споруд, буд. № 16 по вул. І. Свідерського в с. Порик Хмільницького району Вінницької області, а також господарчі будівлі за зазначеною адресою було збудовано протягом 1963 - 1975 рр.. З огляду на те, що тогочасне законодавство не передбачало реєстрацію будинків та домоволодінь в селах, суд вважає належним правовстановлюючим документом довідку Порицької сільської ради № 1183 від 10.10.2016 року про належність будинку видану [PERSON] виданої на підставі погосподарської книги № 2. Таким чином, зазначене будинковолодіння увійшло до спадкової маси після його смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд вважає, що оскільки право спадкодавця на житловий будинок не припинилося після його смерті, тому в порядку спадкування за заповітом вказане право має бути визнане за [PERSON], який прийняв спадщину, крім того відповідач позов визнав, та таке визнання не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved