Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль. Свій позов мотивував тим, що 17.06.2013 року за місцем свого проживання в [ADDRESS] він уклав з відповідачем письмовий договір купівлі-продажу вантажного автомобіля ЗАЗ 110557 ЗНГ, д/н [NUMBER], 2003 року випуску, згідно якого відповідач передав йому автомобіль, документи на нього та ключі від автомобіля, а він, в свою чергу, передав обумовлену суму коштів в розмірі 16000 гривень. Однак, протягом 9 місяців відповідач відмовляється належним чином оформити необхідні документи щодо перереєстрації автомобіля, що змусило його звернутись до суду. Позивач прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вантажного автомобіля ЗАЗ 110557 ЗНГ, д/н [NUMBER], 2003 року випуску, укладений 17.06.2013 року між ним - [PERSON] та відповідачем [PERSON] Визнати за ним право власності на вантажний автомобіль ЗАЗ 110557 ЗНГ, д/н [NUMBER], 2003 року випуску, кузов [NUMBER], тип ТЗ - Вантажний фургон - В, зареєстрований Полтавським ВРЕР. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує, прохає задовольнити. Представник позивача в особі [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав, щодо задоволення позову не заперечує. Представник відповідача в особі [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши сторони, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу вантажного автомобіля ЗАЗ 110557 ЗНГ, д/н [NUMBER], 2003 року випуску (а.с.7). Відповідач [PERSON] передав позивачеві транспортний засіб та документи і ключі до нього, а позивач в свою чергу сплатив відповідачеві обумовлену суму вартості автомобіля в розмірі 16000 гривень. Відповідно до п.7.2.2. вищевказаного Договору, відповідач [PERSON] зобов»язався на першу вимогу покупця - позивача [PERSON] надати останньому нотаріально посвідчену довіреність з правом зняття з обліку та постановки на облік транспортний засіб, однак, зі слів позивача, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання вищевказаних зобов»язань під різними підставами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач стверджує, що вони з відповідачем досягли усіх істотних умов договору - відповідач передав йому транспортний засіб, технічний паспорт до нього (а.с.6) та ключі і в даний час він користується автомобілем.. Однак, відмова відповідача оформити нотаріально посвідчену довіреність на ім.»я позивача з правом зняття з обліку та постановки на облік транспортного засобу, позбавляє права останнього зареєструвати автомобіль на своє ім.»я. Крім цього, суд враховує те, що відповідач у своїй письмовій заяві та представник відповідача у судовому засіданні не заперечували фактичні обставини, викладені позивачем, тому суд вважає, що маються підстави для задоволення позову і визнання вищевказаного договору дійсним, визнавши за позивачем право власності на автомобіль. Оплату судових витрат взяв на себе позивач і не прохає їх стягнути з відповідача.

Outcome: approved