Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхньокоропецького споживчого товариства Мукачівської райспоживспілки Закарпатської області про встановлення факту належності договору купівлі-продажу та визнання договору укладеним. Позовні вимоги мотивує тим, що 31 січня 1997 року між Верхньокоропецьким споживчим товариством в особі голови правління [PERSON], що діяв на підставі статуту з однієї сторони та ним з другої сторони, був заключений договір купвіл-продажу будівлі закусочної в с.Станове, Мукачівського району за 1 500 грн. 00 коп., що належала Верхньокоропецькому споживчому товариству, але посвідчений нотаріально даний договір не був у звязку з тим, що не було виготовлено документи про право власності на будівлю. Того ж дня, після заключення даного договору між [PERSON] та ним був складений акт прийому-передачі майна про те, що відповідно до умов договору купівлі-продажу від 31.01.1997 року сторони : продавець споживче товариство с.В.Коропець Мукачівського РСС передав у власність, а він прийняв слідуюче майно : старий будинок закусочної в с.Станове із самана та цегли площею 150 кв.м.. Відповідно до інформаційної довідки №65 від 01.06.2016 року виданої ТзОВ Мукачівське РБТІ та ЕО встановлено, що згідно матеріалів архівних даних та записів в реєстровій книзі право власності на будівлю закусочної за адресою с.Станове, вулиця без назви, №б/н не зареєстровано, інвентаризаційна справа не виготовлялась. Відповідач на даний час не виготовив документів на будівлю закусочної, що унеможливлює посвідчення даного договору нотаріально. Між ним та відповідачем фактично були виконані всі умови договору купівлі-продажу закусочної в с.Станове, яка згідно акту прийому-передачі була передана йому, яку він прийняв та сплатив грошові кошти. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Просить визнати дійсним фактично укладений договір купівлі-продажу закусочної в с.Станове, Мукачівського району укладеного між Верхньокоропецьким споживчим товариством в особі голови правління [PERSON] та [PERSON]. 13 червня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог відповідно до ст.31 ЦПК України, просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів договору купівлі-продажу закусочної в с.Станове, Мукачівського району Верхньокоропецького СТ та Акту прийому-передачі майна від 31 січня 1997 року укладені між головою правління Верхньокоропецького споживчого товариства [PERSON] та [PERSON] та визнати дійсним фактично укладений договір купівлі-продажу закусочної в с.Станове, Мукачівського району Верхньокоропецького СТ, укладено між Верхньокоропецьким споживчим товариством в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] визнавши за [PERSON] право власності на будівлю закусочної в с.Станове, Мукачівського району, Закарпатської області. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що 31 січня 1997 року між Верхньокоропецьким споживчим товариством в особі голови правління [PERSON], що діяв на підставі статуту з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, був заключений договір купвіл-продажу будівлі закусочної в с.Станове, Мукачівського району за 1 500 грн. 00 коп., що належала Верхньокоропецькому споживчому товариству (а.с.5). Після чого, між [PERSON] та [PERSON] був складений акт прийому-передачі майна про те, що відповідно до умов договору купівлі-продажу від 31.01.1997 року сторони : продавець споживче товариство с.В.Коропець Мукачівського РСС передав у власність, а він прийняв слідуюче майно : старий будинок закусочної в с.Станове із самана та цегли площею 150 кв.м., будівництво якого було проведено в 1965 року (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки №65 від 01.06.2016 року виданої ТзОВ Мукачівське РБТІ та ЕО встановлено, що згідно матеріалів архівних даних та записів в реєстровій книзі право власності на будівлю закусочної за адресою с.Станове, вулиця без назви, №б/н не зареєстровано, інвентаризаційна справа не виготовлялась (а.с.7). З досліджених в судовому засіданні договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі майна вбачається, що прізвище позивача вказано, як Підгірський, а в паспорті громадянина України його прізвище Подгорський. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець0 передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Між позивачем та відповідачем фактично були виконані всі умови договору купівлі-продажу закусочної у с.Станове, тобто відбулося повне виконання договору. Відповідач передав позивачу майно (будівлю закусочної у с.Станове), що підтверджуєьбся актом прийому-передачі, а позивач прийняв майно та сплатив за нього гроші, що підтверджується договором купівлі-продажу укладеного між ними та актом прийому-передачі, але відповідач ухитляється від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до висновку про задоволення збільшених позовних вимог позивача.

Outcome: approved