Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. У травні 2008 року позивачем був придбаний автомобіль РУТА -20 ЗНТ з рук у [PERSON] за 17 500 гривень , згідно курсу 5,5 гривень за 1 долар США, що складає 96 250 гривень. Автомобіль був у невиплаченому кредиті в SEB-банку. Позивач сплачував Відповідачу кожен місяць за придбаний автомобіль на руки рівними частинами суму грошей, яку Відповідач повинен був сплачувати у банк. Відповідачу позивач сплатив за автомобіль 72 500 гривень. Підтвердженням цього є розписка від 25.05.2010 року. У травні 2010 року позивач вирішив продати автомобіль. На той час його борг перед відповідачем складав 20 000 гривень. Коли відповідач закривав кредит у банку, позивач повернув відповідачу борг у розмірі 20 000 гривень і позичив відповідачу 28 000 гривень , оскільки не вистачало цієї суми , щоб повністю погасити кредит. Підтвердженням укладення договору є розписка від 26.05.2010 року. Договором між позивачем та відповідачем було встановлено, що гроші будуть повернені до 30.12.2010 року . Однак в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання так і не виконав. У зв'язку із простроченням зобов'язання повернути до 30.12.2010 року борг в сумі 28 000 гривень, боржник зобов'язаний сплатити ще 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за 2011 рік та 2012 рік в розмірі 1680 гривень. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] суму основного боргу - 28 000 гривень, 3% річних за 2011 та 2012 роки в сумі 1 680 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, вважав що не має підстав для стягнення з нього суми боргу, оскільки фактично розписки ним були написані на вимогу позивача у зв'язку з існуванням між ними домовленості про купівлю транспортного засобу. Тому договір позики між сторонами не укладався. З таких обставин просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 26 травня 2010 р. [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти у сумі 28 000 грн. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти, отримані у позику, до 30 грудня 2010 року, що підтверджується відповідною розпискою. До теперішнього часу відповідач грошові кошти за договором позики не повернув. Відповідно до ч.1 ст. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк і в порядку, встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач в односторонньому порядку не виконав зобов'язання за договором позики, чим допустив порушення вимог ст.ст. 526, 1049 ЦК України, та вважає за необхідне стягнути з нього на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 28 000 грн., три відсотки річних в сумі 1 680 гривень, а всього стягнути 29 680 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved