Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи яку зазначив, що його бабуся [PERSON] померла [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Доказом того, що [PERSON] є його бабусею є свідоцтво про його народження та свідоцтво про укладення шлюбу між його батьками, та свідоцтво про народження матері. Після смерті його бабусі залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: с. Великі Дмитровичі, Обухівський район, Київської області, та інше нерухоме майно. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського но\-таріального округу Копильчук К.Ю. від 14 квітня 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за № 186. В даному заповіті позивач вказаний як спадкоємець на все майно, описане в даному заповіті. Інших спадкоємців після смерті його бабусі не має. Земельну ділянку загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована : с. Великі Дмитровичі, Обухі\-вський район, Київської області, [PERSON] заповіла його матері [PERSON] . Його батьки відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та не заперечують проти того, щоб саме позивач прийняв спадщину. Таким чином, спору про право на спадкове майно не має. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті померлої [PERSON] та змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки не має змоги оформити свої права на частину спадщини, оскільки за життя його бабуся не зареєструвала земельну ділянку в ДЗК. 04.02.2021 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмістрова Н.В. в судове засідання не з`явився, подав пояснення про слухання справи за її відсутності. Суд, вислухавши позивача, відповідача, третю особу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею позивача, а батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Доказами того, що [PERSON] є його бабусею позивача є свідоцтво про його народження, свідоцтво про укладення шлюбу між його батьками, та свідоцтво про народження матері. Після смерті його бабусі залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: с. Великі Дмитровичі, Обухівський район, Київської області, та інше нерухоме майно. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського но\-таріального округу Копильчук К.Ю. від 14 квітня 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за № 186. В даному заповіті позивач вказаний як спадкоємець на все майно, описане в даному заповіті. Інших спадкоємців після смерті його бабусі не має. Земельну ділянку загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована : с. Великі Дмитровичі, Обухі\-вський район, Київської області, [PERSON] заповіла його матері [PERSON] . Його батьки відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та не заперечують проти того, щоб саме позивач прийняв спадщину. Таким чином, спору про право на спадкове майно не має. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у за\-повіті. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка складається в тому числі і з зе\-мельної ділянки загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: с. Великі Дмитровичі, Обу\-хівський район, Київської області, кадастровий номер 3223180500:09:007:0091, яка належала померлій на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 грудня 2008 року. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копильчук К.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 713. Договір дарування земельної ділянки від 29 грудня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського но\-таріального округу Копильчук К.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 713, був зареєстрований у виконкомі Великодмитровицької сільської Ради 03 березня 2009 року, книга № 1 за № 14. Також даний договір дарування земельної ділянки був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів. За свого життя бабуся позивача не встигла зареєструвати вищевказану земельну ділянку у Дер\-жавному земельному кадастрі. На даний час власником вищевказаної ділянки у ДЗК про\-довжує значитися [PERSON] . Позивачем була вчасно подана заява про прийняття спадщини після померлої бабусі, та відкрита спадкова справа № 4/2020 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмистрової Н.В. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголо\-шення її померлою. Бабуся позивача - [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги ( ч. 2 ст. 1274 ЦК ). Відмова від прий\-няття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 5 ст. 1273 ЦК). При зверненні до приватного нотаріуса позивач отримав письмову відмову в оформленні спад\-щини, в зв`язку з тим, що за даними Державного земельного кадастру власником спадкової земельної ділянки є його батько [PERSON] , а не спадкодавець [PERSON] , при цьому приватним нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкову земельну ділянку. Йому було роз`яснено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку. Таким чином, в пощивача, як єдиного спадкоємця за заповітом, який звернувся за отриманням та оформленням спадщини, не має іншої можливості захистити своє право власності на спадкове майно, окрім як через звернення до суду. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ( ст. 328 ЦК Ук\-раїни ). Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст. 1296 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. З ст. 1296 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч. 5 ст. 1268 ЦК). Позивачем прийнято частину спадщини після померлої бабусі [PERSON] . Прийняття спадщини, або відмова від її прийняття можуть мати місце щодо всього спад\-кового майна. Спадкоємець не вправі прийняти частину спадщини, а від іншої частини спадщини відмовитися. Якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна, він вва\-жається таким, що прийняв усе спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєс\-трації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна ( ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Відповідно до абз. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування », у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Стаття 14 Конституції України передбачає, що право власності громадян на землю гаран\-тується Конституцією І це право набувається і реалізується громадянами виключно відпо\-відно до закону. Угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються ( ч. 1 ст. 132 ЗК України ). Угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення (ч. З ст. 132 ЗК України ). Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.І ст. 334 ЦК України ). Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації ( ч. 4 ст. 334 ЦК України ). Вказані в даній позовній заяві обставини підтверджуються наступними письмовими дока\-зами: свідоцтвом про народження позивача; свідоцтвом про укладення шлюбу між його бать\-ками; свідоцтвом про народження його матері; заповітом [PERSON] ; договором дарування земельної ділянки від 29.12.2008 р.; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом; свідоцтвом про смерть [PERSON] ; витягом з Державного реєстру правочинів; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі; листом приватного нотаріуса КМНО Бурмистрової Н.В. від 18 лис\-топада 2020 року; паспортом та ідентифікаційним кодом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач, як спадкоємець за заповітом відносно майна своєї бабусі [PERSON] має право спадкування майна, яке належало його померлій бабусі . Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи таких спадкоємців не встановлено, батьки позивача відмовились від прийняття спадщини на його користь, тому справа щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України. Право померлої на земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, а наявні обставини по справі не позбавляють таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельну ділянку загальною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована : с. Великі Дмитровичі, Обухівський район, Київської області ( кадастровий номер 3223180500:09:007:0091 ). При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої [PERSON] . Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину бабусі, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ними права на земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на земельну ділянку. Так як відповідач позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку частини третьої статті 200 ЦПК України. Визнання позову відповідачем приймається судом як належне. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved