Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселенняіз квартири №1, що розташована по вулиці Садова №10-Ж , м.Дергачі Харківської області. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві особистої власності належить двокімнатна ізольована квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Харківська область. В даній квартирі без укладення договору житлового найму мешкає його колишня дружина [PERSON] з їхнім неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано 21.04.2004 року. З 2004 року [PERSON] проживає за вищевказаною адресою, йому за проживання в квартирі нічого не сплачуючи. Він як власник свого майна вправі розпоряджатися на свій розсуд- в тому числі і здавати його в найм за плату.По договору найму (оренди) житла одна сторона-власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати іншій стороні (наймачу) житло для проживання в ньому на визначений строк. Позивачем 10.06.2015 року було направлено відповідачу [PERSON] офіційну пропозицію щодо ускладнення договору найму житла. 17.06.2015 року від імені відповідача [PERSON] надійшов лист з відмовою про укладення відповідного договору. Позивач вказує, що плата за користування жилим приміщенням будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін і плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Зазначає, що після реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] вони стали проживати в його квартирі № 1, яка розташована по вулиці Садова № 10-Ж м.Дергачі Харківської області, яка належить йому на праві приватної власності. Відповідач у справі стала проживати разом з ним як член сімї власника квартири. На даний час 21.04.2004 року їхній шлюб розірвано і відповідач перестала бути членом сімї власника квартири, однак залишається проживати в його квартирі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] відмовилась укладати з ним договір найму та виконувати відповідні умови договору по сплаті йому плати за користування житловим приміщенням, він звернувся для вирішення даного питання до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив позов задовольнити та виселити [PERSON]В з квартири № 1, що розташована по вулиці Садова № 10-Ж м. Дергачі Харківської області без надання іншого житлового приміщення, так як вона відмовилась від укладення з ним як з власником квартири договору найму та здійснювати на його користь плату за користування його кватирою. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов [PERSON] підтримав повністю та просив його задовольнити, виселивши [PERSON]В з квартири № 1, що розташована по вулиці Садова № 10-Ж м. Дергачі Харківської області без надання іншого житлового приміщення, вказуючи на те, що згідно ст.820 ЦК України передбачена плата за користування житлом, що встановлюється договором. В силу ст.825 ЦК України [PERSON] як власник житла має право на розірвання договору найму житла у випадку не внесення плати за житло строком за 6-ть місяців. Позивач надсилав відповідачу офіційну пропозицію щодо укладення договору найму житла, однак отримав лист з відмовою на укладення договору найму. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що обставини викладені в позові суперечать самі собі. Вказала, що в квартирі [ADDRESS] проживає з 25.03.1997 року. Вселилась у вищевказану квартиру як член сімї власника квартири, сплачує всі комунальні платежі за неї, проживає в квартирі разом з неповнолітнім сином [PERSON], на утримання якого позивач аліментів не сплачує, має значну заборгованість по аліментам. Вважає, що має право на проживання у вищевказаній квартирі, так як вона вселилась в квартиру як член сімї власника квартири, має такі ж права та обовязки, як наймач в силу ст.64 ЖК України. Вказує, що вона як член сімї власника житла має право на користування цим житлом відповідно до закону. Її право користування квартирою ґрунтується на законі, а не на договорі. Посилання позивача та його представника на ст.825 ЦК України є недоцільним, так як вона вселилась в квартиру як член сімї власника. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, зазначила, що позовні вимоги позивача не визнає у звязку з їх безпідставністю та недоведеністю, відповідач у справі [PERSON] вселилася у квартиру [ADDRESS] як член сімї наймача. Згідно ст.156 ЖК України члени сімї власника квартири, які проживають в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користуванням цим приміщенням. [PERSON] вселилася у спірну квартиру як член сімї, без укладення будь яких угод. [PERSON] відноситься до членів сімї власника квартири. В силу закону, якщо особи, зазначені в ст.64 ч.2 ЖК України перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. Припинення сімейних відносин не позбавляє [PERSON] права користування займаним приміщенням. Вона повністю сплачує всі комунальні платежі за вищевказану квартиру, несе інші витрати щодо утримання житла, підтримує її в належному стані, дбайливо до нього ставиться, використовує її за призначенням. Вибуття [PERSON] зі складу сімї власника житла не позбавляє її права користування житловим приміщенням, а зберігає за нею право користування житлом та покладає на неї обовязок сплачувати комунальні платежі. Посилання позивача та представника на ст.825 ЦК України є безпідставними, так як [PERSON] вселялась в квартиру як член сімї власника, ніяких додаткових угод при цьому не укладалось. Відносини найму ґрунтуються на договорі, а право користування колишніх членів сімї власника- на законі. Згідно ст.405 ЦК України -члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В відносинах між сторонами явно вбачається сервітут встановлений в силу закону. [PERSON] проживає в квартирі з 1997 року, шлюб між сторонами розірвано в 2004 році, позивач сам не спростовує факту, що вона вселилась в квартиру як член його сімї, сплачує всі комунальні платежі. Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог , дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. .Як вбачається з матеріалів справи[ADDRESS], що розташована по вулиці Садова № 10-Ж м. Дергачі Харківської області на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації фонду Дергачівської міської ради від 20.10.1993 року належить позивачу [PERSON] Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1997 року по 21.04.2004 року. Відповідач у справі [PERSON] прописана та проживає в [INFO] з 25.03.1997 року. Разом з нею проживає неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує одноособово всі комунальні платежі, несе інші витрати щодо утримання квартири, підтримує її в належному стані, дбайливо до неї ставиться, використовує її за призначенням. Стаття 156 Житлового кодексу України визначає : « Права і обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири)», а саме Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч.2 ст.64 Житлового Кодексу: «До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї». Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За загальним правилом обсяг прав членів сім'ї щодо користування жилим приміщенням дорівнює обсягу прав власника житла. При тлумаченні останнього положення слід мати на увазі, що вселення членів сім'ї власника у житлове приміщення не перетворює їх на співвласників, відтак вони не наділяються правами на використання житла в тому обсязі, в якому їх має власник. Рівність прав членів сім'ї та власника житла виявляється тільки у тому, що вони, як і власник, можуть повною мірою використовувати житло за призначенням. Члени сім'ї власника, які проживають у житловому приміщенні, зобов'язані дбайливо ставитись до житла і можуть використовувати його винятково за призначенням (ст. 6 ЖК, ч. 1 ст. 383 ЦК). Повнолітні члени сім'ї, крім того, зобов'язані нести витрати щодо утримання житла та прибудинкової території. У разі припинення сімейних відносин з власником колишні члени його сім'ї не позбавляються права користування житловим приміщенням. Водночас за відсутності у власника та колишніх членів сім'ї домовленості про безоплатне користування житлом останні мають вносити квартирну плату і оплачувати комунальні послуги на тих же засадах, що і наймач (ч. 3 ст. 162 ЖК). Вибуття певної особи зі складу сім'ї власника житла із збереженням за нею права на користування житлом і появою обов'язку сплачувати зазначені платежі не перетворює її на наймача житла, адже відносини найму ґрунтуються на договорі, а права колишніх членів сім'ї - на законі. Позивачем [PERSON] в своїй позовній заяві не наведено жодної підстави, яка дає право ставити питання про виселення відповідача з квартири [ADDRESS], навпаки в статтях на які посилається позивач визначено право відповідача « як колишнього члена сімї наймача» проживання в спірній квартирі. [PERSON] є добросовісним користувачем вищевказаної квартири і підстави її виселення відсутні. Посилання позивача та його представника на ст.825 ЦК України є недоцільним, так як відповідач вселилась в квартиру як член сімї власника. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.64,156,162 ЖК,

Outcome: dismissed