Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду 25.03.2014 року з позовом до [PERSON], вказавши, що він є власником ? частини трикімнатної квартири по [ADDRESS] загальною площею 62,7 кв.м. Іншим співвласником квартири був його батько [PERSON], який помер [INFO], мати позивача померла 06.11.2008 року. Батько й мати позивача на час смерті батька разом не проживали. Після смерті батька позивач не мав можливості прийняти спадщину, бо був в цей час у місцях позбавлення волі, звільнившись лише 02.10.2002 року. Позивач постійно зареєстрований і проживає у вказаній квартирі з 03.12.2002 року. З метою отримання спадщини після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса, [PERSON], яка зареєструвала спадкову справу, однак 17.01.2014 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про спадщину, з посиланням на те, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України ( 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, він мав вступити у володіння спадковим майном протягом шести місяців після смерті спадкодавця, чого не зробив. Посилаючись на вимоги ст. 344 ЦК України та те, що він починаючи з 03.12.2012 року добросовісно заволодів та відкрито і безперервно володіє і користується ? часткою вказаної квартири, що за життя належала його батькові, позивач просив суд визнати за ним право власності на вказану частку квартири за набувальною власністю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Представник третьої особи виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до положень ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву № Д-2231 на право власності на житло, виданого 06.10.1995 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,7 кв.м. ( а.с.-10 копія свідоцтва та технічного паспорту). [INFO] помер [PERSON], який є батьком позивача ( а.с. 7, 11 - копії свідоцтв про народження та про смерть). На день смерті [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS], інших зареєстрованих осіб не було ( а.с. 13 - копія довідки). Спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрита приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 25.12.2013 року за заявою позивача [PERSON] про прийняття ним спадщини та в результаті розгляду йому надано відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності доказів прийняття ним спадщини відповідно до положень ст. 549 ЦК України ( 1963 року) ( а.с. 15 - копія листа). Згідно копії довідки про звільнення [PERSON] в період з 12.04.2000 року по 01.10.2002 року відбував покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26 за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.08.2000 року, яким він засуджений за ст. 101 ч.1 КК України (в ред. 1963 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі ( а.с. 16- копія довідки). Існування будь-якого договору між співвласниками квартири укладеного за життя померлого [PERSON] щодо визначення часток спірної квартири судом не встановлено, тому відповідно до частини 2 ст. 370 ЦК України вважається, що частки співвласників є рівними і кожному з співвласників належить по ? частини вказаної квартири. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно копії паспорту місце проживання позивача [PERSON] з 03.12.2002 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6 - копія паспорту). Відповідно до до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки Цивільний кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, то строк в десять років почав обчислюватися з момкенту його добросовісного заволодіння часткою співвласника а саме з 03.12.2002 року й на час подання цього позову строк володіння позивачем ? частиною квартири по [ADDRESS], що за життя належала [PERSON], який помер [INFO], складає більше ніж десять років. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved