Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої під час дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 211140, реєстраційний номерний знак [NUMBER] на а/д Бориспіль-Запоріжжя 121 км+250 м, не переконався в безпечності маневру повороту ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним автомобілем TIIDA, реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався попереду та здійснив маневр розвороту, чим порушив п.10.1. ПДР України. За вчинення даної ДТП, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення в сумі 425 грн. Згідно з висновком №100/1 експертного авто-товарознавчого дослідження від 19.09.2014 року сума матеріальних збитків складає 84248,19 грн. Оскільки страхова компанія частково сплатила позивачу кошти за пошкоджений автомобіль в сумі 50000 грн., відповідно, сума матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП складає 34248,19 грн. Позивач вказує, що йому також було завдано й моральної шкоди, яку він оцінює в 16000 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на його користь 34248,19 грн. матеріальної шкоди, моральну шкоду в сумі 16000 грн. та судові витрати. Заявою від 30.03.2015 року представником позивача позовні вимоги змінені, просить стягнути на користь позивача з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 34 248,19 грн., втрати від інфляції в сумі 5 712,59 грн., моральну шкоду в розмірі 10 287,41 грн., а всього 50 248,19 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Суду пояснила, що з вини [PERSON] позивачу спричинено матеріальна та моральна шкода, яка повинна бути відшкодована винною особою. Саме з вини відповідача, що доведено постановою у справі про адмінправопорушення, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку становить 84248 грн. Страхова компанія частково оплати позивачу кошти за пошкоджений автомобіль в сумі 50 000 грн., решта підлягає стягненню з винної особи. При цьому, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя та налагодження робочого процесу, оскільки на час ДТП позивач приймав активну участь у виборчій компанії, систематично приїздив до м. Черкаси у справах по передвиборчій компанії. Лише завдяки забезпечення його автотранспортом з боку штабу Радикальної Партії Олега Ляшка, він зміг продовжувати активну політичну діяльність. Представник відповідача за довіреністю - [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що при розгляді апеляційним судом Черкаської області справи про адмініправопорушення відносно [PERSON] доведено про наявність в діях обох водіїв - позивача та відповідача порушень ПДР, які знаходяться в причинному зв»язку з настанням ДТП. З висновку судового експерта № 4/566 від 03.02.2015р. вбачається, що в діях позивача з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та п. 10.1 ПДР України, що перебувають у причинному зв»язку з виникненням ДТП. У діях [PERSON] - невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та п. 10.15 ПДР України, що перебувають у причинному зв»язку з виникненням ДТП. Таким чином, має місце обопільна вина водіїв. Ступінь вини кожного з водіїв Суд вважає однаковим і за таких обставин позивач має право на відшкодування половини вартості матеріального збитку в сумі 42 124,09 грн. Проте, страховою компанією відшкодовано позивачу 50 000 грн., тобто його порушене право відновлене. Підстав для задоволення позову немає. Вимоги щодо моральної шкоди вважає недоведеними. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/13542/14п відносно [PERSON], приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Зокрема встановлено, що 15.09.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 211140, реєстраційний номерний знак [NUMBER] на а/д Бориспіль-Запоріжжя 121 км+250 м, не переконався в безпечності маневру повороту ліворуч, чим порушив п.10.1. ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним автомобілем TIIDA, реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався попереду та здійснював маневр розвороту. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. З матеріалів справи про адмінправопорушення вбачається, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.11.2014р. переглядалася в апеляційному порядку та під час апеляційного провадження у справі проведена судова автотехнічна експертиза. З висновку судового експерта № 4/566 від 03.02.2015р. вбачається, що в діях водія [PERSON] з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та п. 10.1 ПДР України, що перебувають у причинному зв»язку з виникненням ДТП. У діях водія [PERSON] - невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та п. 10.15 ПДР України, що перебувають у причинному зв»язку з виникненням ДТП. Апеляційним судом Черкаської області вказаний висновок експерта визнаний належним доказом по даній справі, врахований при ухваленні рішення та апеляційна інстанції погодилася з тим, що в діях обох водіїв наявні порушення ПДР, які знаходяться в причинному зв»язку з настанням ДТП, про що свідчить постанова від 12.02.2015 року. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на те, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2014р. та постановою апеляційного суду Черкаської області від 12.02.2015р. доведено невідповідність дій позивача та відповідача вимог ПДР, що перебувають у причинному зв»язку з виникненням ДТП, суд вважає, що дані обставини не підлягають доведенню в порядку розгляду даної справи. Аналізуючи обставини ДТП та допущені водіями порушення, а саме: невідповідності вимогам лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, п. 10.1 ПДР України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.15 ПДР України, який передбачає, що поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку. Суд доходить до висновку про наявність обопільної вини водіїв у ДТП та про рівну ступінь вини учасників дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2014 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження від 19.09.2014 року вартість матеріального збитку, причинена власнику автомобіля NISSAN TIIDA, реєстраційний номерний знак [NUMBER], [PERSON] внаслідок ДТП 15.09.2014 року складає 84248,19 грн. В ході розгляду справи, судом достеменно встановлено, що частина збитків в розмірі 50000 грн., завдана позивачеві, сплачено страховою компанією. Враховуючи встановлену судом рівну ступінь вини кожного з водіїв у ДТП, суд вважає, що порушене право позивача щодо відшкодування матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, повністю відновлене. Відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 34248,19 грн. матеріальних збитків. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами від 25.05.2011 року) відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами від 25.05.2011 року) роз'яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (Їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає доведеним спричинення моральної шкоди позивачу, що складається із необхідності докладати додаткові зусилля по відновленню звичного способу життя, який на час ДТП був пов»язаний зі систематичними переїздами з м. Київ до м. Черкаси. Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода в сумі 2000 грн. є розумною та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн., пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial