Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Дергачівської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 06.04.1976 року, виданого виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради депутатів трудящих, [PERSON] (його бабусі) належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] на праві приватної власності в цілому. Свідоцтво про право власності видане на підставі рішення Дергачівської селищної ради № 178 від 06.04.1976 року взамін договору дарування, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 20.12.1962 року по реєстру 4655. [PERSON] та [PERSON] (мої дід та бабка) були батьками його батька [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] -його батьки,що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Дергачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 46. [PERSON] (його бабка) померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 11.12.1998 року виконкомом Дергачівської міської ради Харківської області за актовим записом № 382. [PERSON] за життя склала на ім'я його батька [PERSON] заповіт від 04.12.1991 року, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-3456, яким заповіла йому жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його батько [PERSON], у встановлений законом строк, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. Однак, до нотаріальної контори його батько не звертався та спадкове майно на своє ім'я не переоформив. [PERSON] (його дід) помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 159. Згідно ст. 524 ЦК України 1963 року (який діяв на той час) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 530 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька , так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] ( його батько) помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 78. Його мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 88. Спадщину, після смерті батька [PERSON] він прийняв у встановлений законом строк, шляхом звернення до державного нотаріуса Дергачівської районної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.11.2016 року, № витягу 45633570, номер в спадковому реєстрі 59741194, номер у нотаріуса 325/2016 підтверджує факт прийняття ним-позивачем у справі спадщини, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Державний нотаріус Дергачівської районної нотаріальної контори Харківської 17.01.2017 року за вих.№ 59/01-16 надала йому відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як згідно « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595,глава 10,п.4,п.п.4.15 « Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусами, після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] наданий дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданий в.о.Голови Дергачівської міської ради Харківської області від 09.11.2016 року за реєстровим № 10. Згідно відповіді КПТІ «Інвенрос» від 02.12.2016 року № 8510 на запит нотаріуса вбачається,що вищевказаний житловий будинок в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською селищною радою Харківської області від 06.04.1976 року, копія якого зберігається в інвентарній справі. Тобто відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право власності на вищевказаний житловий будинок і виданий в.о.Голови Дергачівської міської ради Харківської області дублікат свідоцтва на право власності на жилий будинок не може бути прийнятий Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно,у зв'язку з чим для визнання права власності в порядку спадкування за законом запропоновано звернутися до суду. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], в бюро зареєстрований в цілому за [PERSON], на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською селищною радою 06.04.2016 року за реєстровим № 10, зареєстрований в реєстрову книгу № 5 реєстровий номер 1144 КПТІ «Інвенрос».. 09.11.2016 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 2827, реєстровий номер 5-1144). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», прибудовою літ. «а1», тамбуром літ. «а2» загальною площею 97,30 кв.м., житловою площею 67,30 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», веранда літ. «б», тамбур літ. «б1», сарай літ. «Е», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Ж», душ літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «И», огорожа N1- N2, колонка N3. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позовні вимоги визнали повністю, не заперечувалт проти їх задоволення, розгляд справи просила проводити в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Дергачівської міської ради Харківської області -відповідач справі, в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, справу просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 06.04.1976 року, виданого виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради депутатів трудящих, [PERSON] (бабусі позивача) належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] на праві приватної власності в цілому. Свідоцтво про право власності видане на підставі рішення Дергачівської селищної ради № 178 від 06.04.1976 року взамін договору дарування, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 20.12.1962 року по реєстру 4655. [PERSON] та [PERSON] (дід та бабка позивача) були батьками його батька [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] - батьки позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Дергачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 46. [PERSON] (бабка позивача) померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 11.12.1998 року виконкомом Дергачівської міської ради Харківської області за актовим записом № 382. [PERSON] за життя склала на ім'я батька позивача [PERSON] заповіт від 04.12.1991 року, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-3456, яким заповіла йому жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], у встановлений законом строк, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. До нотаріальної контори його батько не звертався та спадкове майно на своє ім'я не переоформив. [PERSON] ( дід позивач) помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 159. Згідно ст. 524 ЦК України 1963 року (який діяв на той час) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 530 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька , так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] (батько позивача) помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 78. [PERSON] (мати позивача) померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 88. Спадщину, після смерті батька [PERSON] позивач прийняв у встановлений законом строк, шляхом звернення до державного нотаріуса Дергачівської районної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.11.2016 року, № витягу 45633570, номер в спадковому реєстрі 59741194, номер у нотаріуса 325/2016 підтверджує факт прийняття позивачем у справі спадщини, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Державний нотаріус Дергачівської районної нотаріальної контори Харківської 17.01.2017 року за вих.№ 59/01-16 надала позивачу відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як згідно « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595,глава 10,п.4,п.п.4.15 « Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусами, після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] наданий дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданий в.о. Голови Дергачівської міської ради Харківської області від 09.11.2016 року за реєстровим № 10. Згідно відповіді КПТІ «Інвенрос» від 02.12.2016 року № 8510 на запит нотаріуса вбачається,що вищевказаний житловий будинок в бюро зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською селищною радою Харківської області від 06.04.1976 року, копія якого зберігається в інвентарній справі.Тобто відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право власності на вищевказаний житловий будинок і виданий в.о. Голови Дергачівської міської ради Харківської області дублікат свідоцтва на право власності на жилий будинок не може бути прийнятий Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно,у зв'язку з чим для визнання права власності в порядку спадкування за законом запропоновано звернутися до суду. Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], в бюро зареєстрований в цілому за [PERSON], на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською селищною радою 06.04.2016 року за реєстровим № 10, зареєстрований в реєстрову книгу № 5 реєстровий номер 1144 КПТІ «Інвенрос». 09.11.2016 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 2827, реєстровий номер 5-1144). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», прибудовою літ. «а1», тамбуром літ. «а2» загальною площею 97,30 кв.м., житловою площею 67,30 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», веранда літ. «б», тамбур літ. «б1», сарай літ. «Е», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Ж», душ літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «И», огорожа N1- N2, колонка N3 Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved