Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] , в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що він є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] ; усунути відповідача від права спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після померлого [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є рідним сином [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де в графі батько вказано « [PERSON] » та в графі мати вказано « [PERSON] » російською мовою. [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , який постійно мешкав в буд. [ADDRESS] . Після смерті батька позивача - [PERSON] відкрилася спадщина. Підтвердженням цього є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстрований нотаріусом. [PERSON] звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки в документах органу відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджують факт родинних відносин, є невідповідності в прізвищі його батька - « [PERSON] » та прізвищі позивача - « [PERSON] ».У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що позивач [PERSON] є рідним сином - [PERSON] . Позивач зазначає, що 25.07.1978 року був розірваний шлюб між його батьком - [PERSON] та його матір`ю - [PERSON] . Свідоцтво про розірвання шлюбу видано російською мовою, де зазначено прізвище батька та прізвище матері - « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. У подальшому при перекладі прізвища з російської мови на українську мову батько позивача отримав паспорт громадянина України, де зазначено його прізвище як « [PERSON] ». Після померлого [PERSON] є спадкоємці першої черги, а саме: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . 18.02.2013 року позивач вказує, що надав в П`яту Харківську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за померлим батьком, але оформлення спадщини унеможливлене викладеними причинами. 24.09.2015 року позивач через свого представника [PERSON] повторно звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори шляхом направлення листа № 6102214147881 з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, але жодних дій з боку П`ятої Харківської державної нотаріальної контори вчинено не було. Також позивач вказує, що на початку 2010 року стан здоров`я батька різко погіршився через ускладнення після перенесеної операції, самостійно він не пересувався і потребував постійного стороннього догляду, який надавав йому позивач: готував йому їжу, забезпечував медичний догляд, прибирав за ним та подібне. Всупереч нормам законодавства та моральним звичаям суспільства, сестра позивача під час хвороби батька ухилялась від надання йому допомоги, не піклувалась про нього і не надавала грошей на придбання ліків та оплату інших потреб. Позивач вважає, що його сестра на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України може бути усунена від права на спадкування, оскільки за життя батька, який через похилий вік та тяжку хворобу був в безпорадному стані, [PERSON] ухилялась від надання йому допомоги. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 28.12.2017 року позовна заява ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2018 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та усунення від права спадкування за законом. Відкладено підготовче засідання. Також ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2018 року прийнято до провадження уточнений позов.Заяву представника позивача [PERSON] про залучення П`ятої Харківської державної нотаріальної контори до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - задоволено.Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - П`яту Харківську державну нотаріальну контору. Клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Зобов`язано Харківську державну нотаріальну контору №5 надати суду належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №107/2013 з наступною інформацією:чи подавалися заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та за життя проживав за адресою: [ADDRESS] , якщо так, то хто звертався з такими заявами, чи складався заповіт і на чию користь, чи видавались свідоцтва про право на спадщину і яким особам, а також зобов`язано надати відповідні інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за вказаним позовом закрито та призначено справу до судового розгляду. 19.09.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та усунення від права спадкування за законом. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] . 18.09.2019 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких остання просить задовольнити позовні вимоги повному обсязі. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, в подальшому надали письмові пояснення. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у підготовчі та судові засідання повторно не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи П`ятої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути вказану цивільну справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №355 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.1969 року. Батьками зазначені « [PERSON] и [PERSON] » (російською мовою) (а.с. 5, 88). Особисті данні позивача [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , підтверджуються паспортом серії [NUMBER] , виданим 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.11.2000 року, РНОКПП: [NUMBER] (а.с.6-8, 89-90). Разом з тим, російською мовою - « [PERSON] » народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №12/13 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.06.1973 року. Батьками зазначені російською мовою - « [PERSON] и [PERSON] » (а.с. 91). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.07.1978 року, шлюб між, « [PERSON] и [PERSON] » (російською мовою) розірвано 25.07.1978 року, про що зроблений відповідний актовий запис №847 (а.с.31, 92). Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00012145392 та копії запису акту про одруження, 20.07.1995 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №12 (а.с.95-97). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.11.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.11.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис №439 (а.с.98). Як вбачається з копії домової книги за адресою: [ADDRESS] ,- « [PERSON] » (російською мовою) [INFO] , постійно проживав за вказаною адресою (а.с.100). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06.06.2014 року, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №14 (а.с.9, 81). Особисті данні [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , підтверджуються паспортом серії [NUMBER] виданим Жовтневий РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.12.2000 року (а.с.30). [PERSON] , після смерті свого батька [INFO] року звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.79). З повідомлення П`ятої ХДНК за вих. №1384/01-16 вбачається, що за даними перевірки архівних матеріалів, що знаходяться на зберіганні у справах П`ятої ХДНК, після померлого [INFO] [PERSON] , була заведена спадкова справа №107/2013 року. Вказані відомості підтверджуються Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.74-77, 82-87). Як вбачається з листа П`ятої Харківської державної нотаріальної контори від 07.03.2019 року за №410/02-14, було розглянуто вимоги зареєстрованої у журналі реєстрації вхідної кореспонденції за №294/02-14 від 04.02.2019 року заяви представника [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , щодо надання відомостей про надходження до нотаріальної контори заяв спадкоємців померлого [PERSON] , по суті реалізації їх спадкових прав на майно спадкодавця, з проханням визначення кола спадкоємців та про надання роз`яснень у правовій площині фактичного порядку оформлення спадкових прав, за відповідних юридичних умов, яку заявником було подано до нотаріальної контори під час особистого прийому та розглянувши матеріали спадкової справи № 107/2013р., заведеної після померлого [PERSON] , П`ята Харківська державна нотаріальна контора, повідомила, що спадкову справу № 107/2013р. після померлого [INFO] [PERSON] було заведено П`ятою Харківською нотаріальною конторою на підставі зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ нотаріальної контори 18.02.2013 року за № 211 заяви сина спадкодавця, [PERSON] , про прийняття ним спадщини після спадкодавця. 26.09.2015 року до П`ятої Харківської ДНК засобами поштового зв`язку надійшла оформлена прописом, як від імені заявника [PERSON] заява на 1 аркуші без додатків, щодо видачі на ім`я заявника свідоцтва про право на спадщину після його померлого батька, на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок за [ADDRESS] , яку було зареєстровано у книзі обліку вхідних документів за №1612/02-14. Справжність підпису на вказаній заяві у встановлений законодавством спосіб засвідчено не було, будь-яких документів до заяви не додавалося. 27.08.2018 року до П`ятої Харківської ДНК засобами поштового зв`язку надійшла оформлена з застосуванням технічних засобів машинопису, як від імені заявника [PERSON] заява, щодо видачі на ім`я заявника свідоцтва про право на спадщину після його померлого батька, на житловий будинок за [ADDRESS] , яку було зареєстровано у книзі обліку вхідних документів за №1462/01-16. Справжність підпису на вказаній заяві у встановлений законодавством спосіб засвідчено не було, будь-яких документів до заяви не додавалося. Будь-яких заяв від інших спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] , станом на теперішній час не надходило, що підтверджується відомостями опрацьованих за період з 22.10.2012 року по теперішній час, записів книг обліку та реєстрації спадкових справ нотаріальної контори, що не може бути доказом відсутності інших спадкоємців на майно спадкодавця, зокрема дочки спадкодавця - [PERSON] , яка зокрема також прийняла спадщину у альтернативний спосіб, що закріплено у положеннях ст.1268 Цивільного кодексу України.Повідомлено, що доведені усно відомості про те, що дочка була зареєстрована з батьком але фактично постійно мешкала у іншому місті та не надавала догляд людині похилого віку, як достеменний доказ, факту не прийняття спадщини дочкою спадкодавця [PERSON] , яку було зареєстровано разом зі спадкодавцем на дату смерті її батька та як підставу усунення її від спадкування, не може бути врахований при визначенні кола спадкоємців, оскільки цей факт, що має юридичне значення може бути закріплений виключно у рішенні суду, яке набрало законної сили, тому, запропоновано звернутися до Жовтневого районного суду м. Харкові з відповідною заявою окремого провадження та надати можливість суду дослідити надані докази та пояснення і інші відомості в ході судового провадження і закріпити їх юридично, надавши їм оцінку. Крім того, роз`яснено право на повторне звернення до нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав на майно після спадкодавця, після звернення до Жовтневого районного суду м. Харкова із відповідною заявою та після ухвалення судом відповідного рішення суду оскільки аналіз вищезазначених обставин, відноситься до виключної компетенції судів (а.с.181). Відповідно до копії акту від 05.02.2019 року, складеного майстром дільниці №18 приватного сектору Новобаварського району м. Харкова та за підписами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , засвідчено той факт, що [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області, 22.05.2014 року, за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає в період з січня 2000 року по теперішній час (а.с.182). Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , сусідка позивача, пояснила суду, що добре знайома з позивачем та знала його померлого батька. Сестру позивача - [PERSON] свідок бачила за адресою проживання позивача 3-4 роки тому, оскільки вона за цією адресою не проживає. До смерті батька позивача [PERSON] , який хворів, доглядав його син, невістка [PERSON] та онуки. Свідок [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] з народження і доводиться сусідкою позивачу, у судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] - батько позивача проживав до смерті по [ADDRESS] , хворів. При цьому [PERSON] здійснював догляд за хворим батьком як і його дружина [PERSON] . Відповідача [PERSON] свідок давно за вказаною адресою не бачила, остання за місцем реєстрації не проживає, за [PERSON] догляд не здійснювала. 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року і п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Досліджені судом докази вказують на те, що у позивача [PERSON] та [PERSON] відрізняються написання прізвищ українською мовою «[PERSON]» і «[PERSON]», що пов`язано із їх перекладом з російської на українську мову, однак в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що дійсно [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки всі інші дані вказаних осіб у наданих суду документах на підтвердження спорідненості співпадають, а також співпадають адреси реєстрації позивача та його померлого батька, їх сімейні стосунки підтверджені показаннями свідків. Вказаний факт має юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить можливість позивача скористатись його правом на отримання спадщини після батька. Отже суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] . Разом з тим, частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з ч. ч. 5, 6 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Статтями 202,203 СК України встановлено обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними. Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Крім того, Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Також суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків, на які посилалається позивач по справі, містять дані про те, що спадкодавець [PERSON] потребував стороннього догляду через хворобу, однак відповідач не виконувала свій обов`язок щодо утримання непрацездатного батька, не надавала матеріальної допомоги та будь-якого догляду батькові, і взагалі не проживала за місцем своєї реєстрації та реєстрації батька, який помер у віці 74 років. Зазначені обставини у їх сукупності дають підстави для застосування положень ст. 1224 ЦК України і усунення відповідача [PERSON] від права спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідачем наявність вказаних обставин не спростована жодними доказами, відзив нею не подавався, не надходили від неї і інші заяви та клопотання впродовж тривалого розгляду справи та неодноразового повідомлення відповідача з місцем її реєстрації. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних заперечень з боку відповідача суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та усунення від права спадкування за законом підлягає задоволенню у повному обсязі. Окрім того, у відповідності до ст.ст. 141,142 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позову у повному обсязі, з відповідача та користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved