Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] помер [PERSON], який був його вітчимом. На момент його смерті вони постійно мешкали за адресою: [ADDRESS]. Його мати [PERSON] перебували у шлюбі з [PERSON] з 10.09.1982 року. При досягненні 16 років та отриманні паспорту він змінив прізвище з Бакуновицький на прізвище вітчима [PERSON], оскільки вважав його своїм батьком. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Заповіту вітчим не залишив. У першу чергу спадкування за законом право мають донька [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] та дружина померлого [PERSON] З 1982 року по 2006 рік вони разом проживали в [ADDRESS], яка належала йому (позивачу) та його матері. [PERSON] хворів на онкологічне захворювання починаючи з 2004 року, був інвалідом ІІ групи. Під час хвороби знаходився на стаціонарному лікуванні. Йому було зроблено декілька операцій. [PERSON] потребував сторонньої допомоги, особистого догляду, придбання продуктів харчування, купівлі медикаментів. Такої допомоги він потребував не лише в лікарні, а і під час амбулаторного лікування. Впродовж п'яти років він доглядав за вітчимом, забезпечував його ліками, купував їжу, возив по лікарям. З 2004 року [PERSON] не працював і засобів для існування не мав, знаходився на його утриманні та утриманні своєї дружини. Оскільки коштів на лікування не вистачало в 2006 році він з матір'ю продали квартиру [ADDRESS]. За вказані кошти було здійснено лікування [PERSON] та зроблений капітальний ремонт спірної квартири. [PERSON] ні разу не провідала батька, не підтримувала з ним зв'язків, моральної та матеріальної допомоги не надавала. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати факт його проживання із [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років, визнати його спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом та право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги - відповідачами. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідачки [PERSON] позов визнала частково, зазначивши, що не заперечує проти визнання факту проживання позивача із [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років та належність позивача до спадкоємців четвертої черги за законом. В частині зміни черговості у праві на спадкування проти позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог за необгрунтованістю і не підтвердження належними доказами. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів даної цивільної справи, а також оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №2-3443/2011, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1982 року. Від попереднього шлюбу [PERSON] мав повнолітню доньку [PERSON], а [PERSON] - сина [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [ADDRESS], яке належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] 22.05.2006 року вказана квартира ними була продана та вони втрьох переїхали мешкати в квартиру [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.10.2006 року виконкомом Дніпропетровської міської ради, де [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживають по теперішній час. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2013 року квартиру [ADDRESS] було визнано об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири, за [PERSON] - право власності на ? частину квартири. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2013 року було скасоване рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2013 року в частині визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а також в частині визнання за останньою права власності на ? частину квартири та в задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири змінено та за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири. Також судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що починаючи з 2004 року [PERSON] хворів на онкологічне захворювання. Посилаючись на те, що в зв'язку із вказаною хворобою останній потребував стороннього догляду, витрат на лікування, які тривалий час здійснювались позивачем, останній просив на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України визнати за ним право на спадкування після [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] було надано копію пенсійного посвідчення на ім'я [PERSON], з якого вбачається, що останній перебував на обліку в УПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська та йому було призначено пенсії по інвалідності ІІ групи; виписки із медичної картки стаціонарного хворого, з амбулаторної картки, медичні довідки, з яких вбачається, що [PERSON] за життя хворів на онкологічне захворювання та проходив в зв'язку з цим лікування. Однак, з вказаних документів вбачається, що останній потребував динамічного догляду онколога за місцем проживання та зазначені медичні документи не містять даних про те, що [PERSON] в зв'язку з наявними в нього хворобами перебував у безпорадному стані. Інших доказів цьому, позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано. В зв'язку з цим, суд вважає, що відсутні і передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України підстави для зміни позивачу черговості одержання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. На підставі цього, позивачу слід відмовити і в задоволенні позову в частині встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] та визнання його спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки встановлення вказаних фактів не має ніяких правових наслідків для позивача, враховуючи відмову в задоволенні його позовних вимог щодо зміни черговості у спадкуванні. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. Сплачені останнім при подачі позову судові витрати віднести на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed