Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування по заповіту після померлої 24.11.2014р. матері [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті 24 листопада 2014 року його матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області. Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що державна реєстрація будинку не проведена. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності, виданого 30.11.1986р. виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Жовтневій,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області належить колгоспному двору головою якого є [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 08.05.2012року, яким заповіла [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46 (колишня Жовтнева), с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області. [PERSON] померла 24.11.2014р. (свідоцтво про смерть серії І-ИД №180229, видане 24.11.2014 року [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2016 року № 4675/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, 24.11.2014року, матері [PERSON] на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, у звязку тим, що державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведено. Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 15.08.2016р. №517, станом на 11.08.2016р., по обліку бюро будинковолодіння №46 по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області рахується: ? за [PERSON], ? за [PERSON], ? за [PERSON], ? за [PERSON]. Станом на 01.01.2013р. за [PERSON] реєстрація права власності на будинковолодіння по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області в бюро не проведена. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На момент смерті спадкодавця і на даний час позивач проживає в спірному будинковолодінні, здійснюючи права і обовязки власника, повязані з його утриманням. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування по заповіту після померлої, 24.11.2014р., матері [PERSON].

Outcome: approved