Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки із спільної часткової власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 07 липня 2007 року, [PERSON] підставі договору дарування, який посвідчений державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2-2560було набуто у власність 1/2 частину житлового будинку садибного типу за №27 по вулиці Сентфелд (раніше вул. Танкістів) у м. Берегово. Даний житловий будинок зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] 1/8 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.1979 року за №1308, [PERSON] ([PERSON]) 3/8 частини на підставі договору дарування від 30.04.1993 року за №1-1702 та за [PERSON] 1/2 частина на підставі договору дарування від 07.07.2007 року за реєстром №2-2560. Вищезгаданий житловий будинок садибного типу №27, по вулиці Сентфелд (раніше вул. Танкістів) у м. Берегово, фактично складається із двох окремих житлових будинків під літерами А та Л. відповідно до технічного паспорту від 10.12.2016 року, виданого КП «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради». Житлова будівля під літерою А перебуває у власності позивача, що підтверджується п. 1 Договору дарування від 07.07.2007 року №2-2560. Зазначає, що частина житлового будинку під літерою А, є фактично окремим житловим будинком, де позивач проживає разом із своєю сімєю з 2007 року та має на меті перевести його у окреме будинковолодіння, однак не може таке зробити, оскільки необхідно розділити його в натурі. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить суд здійснити поділ спільно набутого, шляхом визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку під літерою А, як на окреме домоволодіння (квартиру 1), загальною площею 51,90 кв.м, за адресою: м. Берегове, вул. Сентфелд, 27, що складається з наступних приміщень: прохідна «1» площею 6,20 кв.м.; кімната «2» площею 14,00 кв.м.; кімната «3» площею 16,00 кв.м.; комора «4» площею 5,60 кв.м.; кухня «5» площею 10,10 кв.м. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 липня 2007 року, [PERSON] підставі договору дарування, який посвідчений державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2-2560 було набуто у власність 1/2 частину житлового будинку садибного типу за №27 по вулиці Сентфелд (раніше вул. Танкістів) у м. Берегово. Даний житловий будинок зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] 1/8 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.1979 року за №1308, [PERSON] ([PERSON]) 3/8 частини на підставі договору дарування від 30.04.1993 року за №1-1702 та за [PERSON] 1/2 частина на підставі договору дарування від 07.07.2007 року за реєстром №2-2560. Вищезгаданий житловий будинок садибного типу №27, по вулиці Сентфелд (раніше вул. Танкістів) у м. Берегово, фактично складається із двох окремих житлових будинків під літерами А та Л. відповідно до технічного паспорту від 10.12.2016 року, виданого КП «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради». Житлова будівля під літерою А перебуває у власності позивача, що підтверджується п. 1 Договору дарування від 07.07.2007 року №2-2560. Вказані факти сторонами не оспорюються та визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідності до положень\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У відповідності до роз'яснень, викладених у пункті 6\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6-12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Частиною 1\~ст. 367 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно до вимог ч. 2 даної статті, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах чинного законодавства і знайшли підтвердження доказами, наданими позивачем, перевіреними в судовому засіданні і оціненими судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved