Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Ігнатпільський карєр», в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 31368,90 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 9373,50 грн. (всього 40742,40 грн.)., мотивуючи тим, що він працював на підприємстві відповідача з 29.04.2005 року по 28.11.2015 року та був звільнений у звязку із закінчення строку договору; в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі в сумі 31368,90 грн.; на день подання позову до суду сума середнього заробітку, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача в сумі 213 грн. та приблизно 2 місяці, складає 8717,60 грн., тому просить на підставі ст.ст.115, 116, 117 КЗпП позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, проте пояснив, що заборгованість по зарплаті в сумі 31368,90 грн. відповідачем погашена 20.01.2016 року, однак, середній заробіток за час затримки розрахунку не виплачений. В судовому засідання представник відповідача позов визнав частково та пояснив, що дійсно заборгованість по зарплаті в сумі 31368,90 грн. позивачу виплачена 20.01.2016 року, а тому підстави для її стягнення в судовому порядку відсутні; вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку визнав лише за період з моменту звільнення позивача до фактичного розрахунку по зарплаті, а тому не погодився із визначеною позивачем її сумою в розмірі 9373,50 грн., оскільки вона невірно обрахована. Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] у період з 29.04.2005 року по 27.11.2015 року перебував у трудових правовідносинах з ПАТ «Ігнатпільський карєр» та з 28.11.2015 року звільнений у звязку із закінчення строку договору, що стверджується випискою з наказу № 188-к від 27.11.2015 року. Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємтсва, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак, відповідач при звільненні працівника з позивачем повністю не розрахувався. Згідно з довідкою відповідача №141 від 01.12.2015 року заборгованість по нарахованій та невиплаченій заробітній платі позивачу станом на 28.11.2015 року становила 31368,90 грн. Як визнали сторони в судовому засіданні та підтверджується довідкою ПАТ «Ігнатпільський карєр» від 25.01.2016 року № 5, заборгованість по заробітній платі позивача в сумі 31368,90 грн. погашена відповідачем 20.01.2016 року повністю. Таким чином, фактичний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений 20.01.2016 року. Відтак, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 31368,90 грн. не підлягає задоволенню з мотивів відсутності спору. Відповідно до ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як випливає з довідки відповідача № 152 від 14.12.2015 року про доходи позивача, розмір середньоденної заробітної плати позивача, обчисленого виходячи із виплат за останні два повних календарних місяці роботи, що передували звільненню (4633,02+4738,29)/43 становить 217,94 грн., а не 213 грн., як зазначено у позові. Кількість робочих днів затримки розрахунку за період з дня звільнення по день фактичного розрахунку, тобто з 28.11.2015 року по 20.01.2016 року, становить 36 днів. А тому перевіривши правильність проведеного позивачем розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку та дійшовши висновку про його помилковість, як в частині періоду на нарахування, так і в частині визначення його суми, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку з дня звільнення по день постановлення рішення суду в сумі 9373,50 грн., підлягає частковому задоволенню, а саме за період з дня звільнення по день фактичного розрахунку, тобто з 28.11.2015 року по 20.01.2016 року (36 робочих днів), виходячи із середньоденного заробітку в сумі 217,94 грн., у звязку з чим середній заробіток позивача складатиме 7845,84 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір». Тому

Outcome: approved