Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1995 року. Від вказаного шлюбу мають дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим часто виникали суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. В позові просив постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачкою шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, а саме розміщенням оголошення на офіційному сайті Ємільчинського районного суду Житомирської області, причини неявки суду невідомі. З-за таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім`я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . За час проживання у шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , яка в даний час є повнолітньою та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються та проживають окремо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що під час державної реєстрації шлюбу прізвище змінила позивачка, однак в судове засідання не з`явилася та не повідомила про своє бажання щодо зміни (відновлення) прізвища. В поданій до суду заяві позивач відмовилася від повернення судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved