Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Полтаваплемсервіс», третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Просив суд, визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру № 2 у житловому будинку № 3 по вул.. Миру в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області, що розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, яка має загальну площу - 35.9 кв.м, та складається з наступного: 1-а кімната (5) площею 18.1 кв.м, коридору (1) площею 4.4 кв.м, кладової (2) площею 1.5 кв.м, санвузла (3) площею 3.1 кв.м, кухні (4) площею 8 кв.м. В судове засідання позивачі не зявились, попередньо надавши до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі на підставі наявних у ній доказів. Від відповідача: ПАТ «Полтаваплемсервіс» до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти заявлених вимог. Від третьої особи: Щербанівської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечили. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 06.12.2004р., [PERSON] на підставі рішення виконкому Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 137 від 10.08.2004р. було виділено квартиру [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту квартира № 2 у житловому будинку № 3 по вул. Миру в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області, складеного ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.11.2014р., має наступні технічні характеристики, а саме: квартира посімейного заселення розташована на 1 поверсі двоповерхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею 18.1 кв.м, у тому числі: 1-а кімната (5) площею 18.1 кв.м, коридору (1) площею 4.4 кв.м. кладової (2) площею 1.5 кв.м, санвузла (3) площею 3.1 кв.м, кухні (4) площею 8 кв.м.; квартира обладнана балконом (з к=0.3) площею 0.8 кв.м.; загальна площа квартири 35.9 кв.м. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON], 02.05.1980р.н., який народився в м. Яготин Київської області, з 17.05.2005р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки В/к Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 3184 від 10.06.2015р., встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] Відповідно до довідки виданої ПАТ «Полтаваплемсервіс» № 233 від 09.06.2015р., житловий будинок по вулиці Миру, 3, який розташований в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області знаходиться на балансі ПАТ «Полтаваплемсервіс». Як встановлено, позивач в 2015 році виявив бажання визнати та зареєструвати своє право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в якій він добросовісно проживає більше 10 років у встановленому законом порядку. Також встановлено, що на звернення позивача до ПАТ «Полтаваплемсервіс» про приватизацію квартири [ADDRESS] та області, він отримав відповідь, де було зазначено, що дане підприємство відповідно до положень ЗУ «Про приватизації державного житлового фонду» не має можливості створити приватизаційну комісію, так як на даний час змінилася його форма власності. Та було рекомендовано заявнику звернутись до суду для вирішення даного спірного питання. За викладених обставин позивач був змушений звернутися до суду за для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 11 ст. 8 ЗУ «про приватизацію державного житлового фонду» Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 07.02.2014 № 5, роз»яснено, що: Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК; При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при завслодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнішим володільцем та повернення цього майна протягом одно го року або пред явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до вимоги положень ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦК України). Отже, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] та області фактично передана позивачу у власність, який постійно проживає в ній, відкрито, безперервно, з відома та за згодою власника на протязі більше 10 років та на законних підставах володіє нерухомим майном,здійснює поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, використовує житло за призначенням, а тому суд вважає, що за ним можливо визнати право власності на дану квартиру за набувальною давністю. Згідно звіту про оцінку від 06.07.2015р., встановлено, що вартість квартира [ADDRESS] та області, становить 148\~270,00 грн. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved