Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві посилався на те, що з 06 вересня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Але протягом останніх трьох років стосунки між ним та дружиною розладились, відсутнє взаєморозуміння та повага. Стали частими сварки, які негативно впливають на його стан та стан дитини. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. У них відсутній спільний побут. Фактично сім`я припинила своє існування. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що сім`я з відповідачем розпалася. Він проживає з іншою жінкою. Категорично не бажає миритися з відповідачем та заперечує проти надання терміну на примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що на розірвання шлюбу вона не згодна. Примирення з відповідачем та подальше спільне з ним життя вважає можливими. Тому просила надати їм термін на примирення. Визнала, що позивач фактично проживає з іншою жінкою. Але раніше вони з позивачем нормально спілкувалися. Стосунки погіршились останнім часом. На її думку причиною цьому є дії тієї жінки, з якою живе позивач, оскільки вона налаштовує його проти дружини, а можливо вчиняє і якісь інші дії. Тому просила надати подружжю термін на примирення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 вересня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06 вересня 2003 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції (а.с.5) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що фактично визнали в судовому засіданні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, заявляючи, що не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем. Повідомляє, що живе з іншою жінкою. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач категорично миритися не бажає, про що повідомив суду. Наполягає на розірванні шлюбу. Суд бере до уваги, що з дня звернення позивача з позовом до суду 06 серпня 2020 року і на час розгляду справи свого ставлення до предмету розгляду він не змінив, в судовому засіданні позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Таким чином протягом тривалого часу намір позивача розірвати шлюб є незмінним. З цього суд робить висновок про впевненість позивача в своєму бажанні шлюб розірвати. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому надання терміну на примирення, як того просить відповідач, всупереч волі позивача є неможливим. Відповідно, підстави для задоволення клопотання [PERSON] про надання терміну на примирення задоволенню не підлягає. Оскільки судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, зважаючи на те, що його бажання розірвати шлюб є сталим та не змінюваним протягом тривалого часу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, з вимогами про відновлення дошлюбного прізвища до суду не зверталась. Тому дане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved