Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідачки [PERSON] з позовом, в якому на підставі ст.ст. 180, 191, 192 Сімейного кодексу України просив припинити за період з лютого 2018 року по березень 2020 року стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що здійснюється згідно судового наказу Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/309/18; зменшити розмір стягуваних аліментів та визначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 1 лютого 2018 року по [INFO] , та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно за період з 1 лютого 2018 року по [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зазначили, що дитина [PERSON] у період з 1 лютого 2018 року по 31 березня 2020 року проживала з позивачем, а тому наявні підстави для припинення стягнення аліментів, зміни їх розміру та стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача протягом зазначеного періоду. Позивач з відповідачкою мали домовленість, що виданий судовий наказ остання не звертатиме до виконання, а тому безпосередньо після його видачі [PERSON] не ставив питання про його перегляд чи зменшення розміру аліментів, однак відповідачка допустила виконання наказу, незважаючи на обставини проживання з ним дитини протягом зазначеного періоду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність відповідачки, яка не з`явилася та не повідомила про причини неявки, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 20 червня 2008 року, [NUMBER] від 26 серпня 2011 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 26 лютого 2018 року №572/309/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду - 02.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Комісійними актами обстеження матеріально-побутових умов Чудельської сільської ради Сарненського району від 13 березня 2019 року та від 15 серпня 2019 року встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає в задовільних санітарно-гігієнічних умовах разом із батьком [PERSON] по [ADDRESS] . Вказані обставини також підтверджуються довідкою Чудельської сільської ради Сарненського району №1362 від 11 червня 2019 року, довідкою Вирівської сільської ради Сарненського району № 829 від 20 березня 2020 року. Актом від 31 серпня 2020 року Вирівської сільської ради Сарненського району про фактичне місце проживання [PERSON] , [INFO] , підтверджуються обставини проживання дитини по [ADDRESS] у період з лютого 2018 року по березень 2020 року. Вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] . Відповідно до характеристики ТзОВ «Орлан-ліс» від 19 серпня 2019 року позивач [PERSON] з квітня 2011 року працює на посаді трелювальника у вказаному товаристві. Довідками про доходи підтверджується, що заробітна плата [PERSON] у 2019 році становила 4173 грн. на місяць, у 2020 році - 4723 грн. на місяць. Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач не заперечував обставин, що на день розгляду справи судом дитина [PERSON] проживає з відповідачкою [PERSON] . Судом враховано, що після вручення судового наказу від 26 лютого 2018 року №572/309/18 правом на перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами [PERSON] не скористався, судового рішення про зменшення розміру аліментів у період проживання з ним доньки не отримав. Враховуючи те, що підстави для зміни розміру аліментів на час розгляду справи судом відсутні (дитина проживає з відповідачкою), у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, вимога позивача про зміну такого розміру за минулі періоди не ґрунтується на вимогах закону. З огляду на юридичну силу судового рішення - судового наказу від 26 лютого 2018 року №572/309/18, безпідставними є вимоги про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на користь позивача, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного, ст. 192 СК України,

Outcome: dismissed