Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він має у приватній власності земельну ділянку, площею - 2, 2818 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020121, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської (колишньої Комсомольської) сільської ради Козятинського району. В 2018 році він вирішив передати належну йому вищевказану земельну ділянку в оренду, проте під час підготовки документів йому стало відомо, що дана належна йому земельна ділянка зареєстрована, як така, що перебуває в оренді відповідача - СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району. В зв`язку з чим, він звернувся до адміністрації відповідача, де отримав копію договору оренди землі № 146 від 07 червня 2007 року, укладений між ним - [PERSON] та СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району С.Б. про оренду земельної ділянки, площею - 2, 2818 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020121, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махновської сільської ради Козятинського району, строком на 15 років. Також, до вищевказаного договору йому було надано наступні документи, а саме: акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки; додаткову угоду від 29.12.2015 року до договору оренди землі №146 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлювався строк оренди належної йому земельної ділянки ще на 8 років. Вищевказані договір оренди землі, акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки та додаткову угоду до договору оренди землі він не підписував і наміру цього робити не мав. Підписи в зазначених документах навпроти його прізвища, імені та по-батькові виконані не ним, а сторонньою, невідомою йому особою, тобто, його підписи підроблені і йому не належать. Будь-яких осіб, у встановлений законом спосіб, він не уповноважував на підписання від його імені вищезазначених документів та своєї згоди на укладення вказаного договору оренди землі не давав. Вважає свої права власника порушеними і просить їх захистити за судовим рішенням. Відповідач - СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району подав в свою чергу зустрічний позов до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди землі. В обґрунтування зустрічного позову вказав, що 07 червня 2007 року, було укладено договір оренди землі № 146 між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] , згідно якого [PERSON] передав належну йому земельну ділянку СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району, строком на 15 років. У договорі оренди вказані відомості про орендодавця, тобто, його паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. На виконання умов вищевказаного договору оренди землі було складено акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки. [PERSON] на підтвердження факту необхідної дієздатності та свого внутрішнього волевиявлення для вчинення вищевказаного правочину передала орендарю копії наступних документів, а саме: паспорту громадянина України, державного акту на право власності на належну йому земельну ділянку. 21 березня 2008 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у ВРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040883200248. 29 грудня 2015 року між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №146 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлено строк дії договору оренди землі №146 від 07.06.2007 року на 8 років та збільшено розмір орендної плати до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. [PERSON] в період дії оспорюваного договору постійно отримував від СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району оренду плату за 2007-2018 роки. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] вчиняв дії, які свідчать про укладення ним та визнання правомірності договору оренди належної йому земельної ділянки, а саме: надав інформацію про себе та правовстановлюючі документи на земельну ділянку; приймав орендну плату; не заперечував проти користування його земельною ділянкою орендарем; не вчиняв будь-яких дій, щоб вказували на те, що майно, вибуло поза його доброю волею. В судове засідання позивач по первинному позову, він же відповідач по зустрічному позову не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи, однак, його представник - адвокат Пилипчук В.О. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, первинний позов підтримує і підтверджує обставини викладенні в ньому, а проти зустрічного позову заперечує на підставі обставин, викладених в первинному позові та письмовому відзиві на зустрічний позов. Представник відповідача по первинному позову, вона ж представник позивача по зустрічному позову - адвокат Павленко О.О. не з?явилась в судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, первинний позов не визнає з обставин викладених в зустрічному позові та письмовому відзиві на первинний позов, а зустрічний позов підтримує і підтверджує обставини викладенні в ньому. Також, представник вважає, що позивач по первинному позову пропустив строк давності для оскарження оспорюваного правочину, а тому, просить відмовити первинному позивачу в позові у зв?язку з пропуском строку позовної давності, про що подала відповідну заяву. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні первинного та зустрічного позовів. Судом встановлено, що [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку, площею - 2, 2818 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020121, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської (колишньої Комсомольської) сільської ради Козятинського району, що підтверджується копією Державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯБ №952217, виданого 07.05.2007 року Козятинською райдержадміністрацією Вінницької області (а.с. 10). 07.06.2007 року між [PERSON] та СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району було укладено договір оренди землі № 146 про оренду належної [PERSON] земельної ділянки, площею - 2, 2818 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020121, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської сільської ради Козятинського району, строком на 15 років, яка була передана згідно акту прийому-передачі орендованої земельної ділянки (а.с.10-11). У договорі оренди вказані відомості про орендодавця, тобто, його паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. На виконання умов вищевказаного договору оренди землі було складено акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки. [PERSON] на підтвердження факту необхідної дієздатності та свого внутрішнього волевиявлення для вчинення вищевказаного правочину передав орендарю копії наступних документів, а саме: паспорту громадянина України, державного акту на право власності на належну йому земельну ділянку. 21 березня 2008 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у ВРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040883200248. 29 грудня 2015 року між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №146 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлено строк дії договору оренди землі №146 від 07.06.2007 року на 8 років та збільшено розмір орендної плати до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.12). [PERSON] в період дії оспорюваного договору постійно отримувава від СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району оренду плату за 2007-2018 роки, що підтверджується відомостями на видачу зерна за оренду земельного паю, відомості на видачу кукурудзи за оренду земельного паю, відомість на видачу цукру за оренду земельного паю (а.с.86-109). Отже, з викладеного вбачається, що позивач за первісним позовом, він же, відповідач за зустрічним позовом, тобто, орендодавець за договором оренди вчиняв дії, які свідчать про укладення ним та визнання правомірності оспорюваного ним договору оренди земельної ділянки, а саме: надавав інформацію про себе та правовстановлюючі документи на земельну ділянку; приймав орендну плату; не заперечував проти користування земельною ділянкою орендарем; не вчиняв будь-яких дій, що вказували би на те, що майно, вибуло поза його доброю волею. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною четвертою вищевказаної статті регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. З огляду на вищевикладені обставини, в задоволенні первинного позову необхідно відмовити саме в зв?язку з пропуском позивачем строків позовної давності. Що стосується вимог за зустрічним позовом, то суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району звернувшись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди землі, тобто, оспорюваного правочину по первинному позову, як на підставу нормативного обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог послалось на ст. 202, 203, 204, 215, 218 ЦК України. Зокрема позивач по зустрічному позову вказав, як обґрунтування свого позову, що за змістом ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. При цьому, також, послався на частину другу вищевказаної статті, в якій передбачено, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Однак, позивач по зустрічному позову не звернув увагу на те, що оспорюваний правочин був вчинений у встановлений законом спосіб, тобто, письмово, а не усно, а тому, не має достатніх законних підстав застосовувати вищевказану статтю для визнання оспорюваного правочину дійсним, оскільки строк його дії на час розгляду справи в суді ще не закінчився. Відмовляючи в задоволенні первинного та зустрічного позовів, суд відповідно і не стягує з сторін судового збору.

Outcome: dismissed