Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 21.01.2014 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачеві у борг 13000 грн., на строк по 25 травня 2014 року, про що відповідачем було надано розписку. На порушення прийнятих зобов»язань [PERSON] суму позики не повернув у встановлений договором строк, від спілкування ухиляється, тому позивач змушений звернутися за захистом порушеного права до суду. [PERSON] було одержано кошти в інтересах сім»ї та у присутності дружини [PERSON], тому відповідальність відповідачів є солідарною. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, вислухавши думку позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 13000 гривень зі строком повернення до 25 травня 2014 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт укладення договору та отримання грошей відповідачем підтверджується розпискою від 21.01.2014р., підписаною відповідачами [PERSON] та [PERSON], згідно з якою [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 13000 грн. які зобовязався повернути до 25.05.2014р. Згідно ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням індексу інфляції за період з 25 травня 2014 року по 01 липня 2015 року інфляційне збільшення заборгованості становить 6994,00 грн., 3 % річних 428,47 грн., а всього загальна заборгованість складає 20422,47 грн. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов»язання за вказаним договором не виконали. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь боргу та судових витрат по справі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved