Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу, укладений між сторонами 04.04.2019 року. Позов обґрунтований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.09.2008 року та договором дарування ВМО 213849 від 18.09.2009 року [PERSON] є власником 1/5 та 9/100 частин нежитлової будівлі контори, розташованої в [ADDRESS] . Разом з іншими співвласниками даної будівлі вони її спільно використовують на підставі угоди про сумісне використання від 23.07.2008 року. Ст. 361 ЦК України визначає, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Реалізуючи зазначене право [PERSON] , який є співвласником вказаної будівлі на праві спільної часткової власності, вирішив продати належну йому частку у вищевказаному майні. 04.04.2019 року сторони уклали договір купівлі - продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] 1/10 частку нежитлової будівлі - контори А площею 82,0 кв.м., що розташована в [ADDRESS] . Відповідач отримавши під час підписання договору грошові кошти за продану частку, одразу передав позивачеві усю належну йому документацію щодо вказаної вище частини приміщення та ключі. Цього ж дня вони звернулись до нотаріуса для посвідчення вказаного договору. Однак, отримали постанову про відмову у посвідченні договору купівлі - продажу у зв`язку з відсутністю технічної документації на земельну ділянку, на якій розташований предмет договору, а кадастровий номер земельної ділянки є однією з умов договору відчуження будівлі чи споруди. Надати нотаріусу вказані документи не представляється можливим, оскільки відповідно до довідки П`ятківської сільської ради №289 від 22.03.2019 року, на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,50 га документація із землеустрою не виготовлялась, площа не уточнена, межі не встановлено та кадастровий номер не присвоєно. Тобто погодивши усі істотні умови договору та вчинивши ряд дій, спрямованих на реальне його виконання, сторони договору з незалежних від них причин позбавлені можливості нотаріально посвідчити укладений ними договір, що порушує їх права на володіння користування та розпорядження належним їм майном. Дана позовна заява надійшла до суду 22.04.2019 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 24.04.2018 року ухвалою відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 20.05.2019оку. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, надав через канцелярію суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 04.04.2019 року сторони уклали договір купівлі - продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] 1/10 частку нежитлової будівлі - контори А площею 82,0 кв.м., що розташована в [ADDRESS] . На виконання даного договору позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 63370 грн., що вказано в умовах договору. Постановою нотаріуса від 04.04.2019 року сторонам було відмовлено у посвідченні даного договору з підстав відсутності технічної документації на земельну ділянку, на якій розташоване вищевказане нерухоме майно. Факт належності [PERSON] 1/10 частки нежитлової будівлі - контори А площею 82,0 кв.м., що розташована в [ADDRESS] підтверджено копією технічного паспорту та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] . Аналіз змісту договору між сторонами від 04.04.2019 року свідчить про дотримання усіх істотних умов: реквізити сторін, предмет, договору, ціна, строк дії договору, порядок передачі. Крім того, згідно з п. 12 договору, сторони підтвердили своїми підписами домовленість щодо нотаріального посвідчення укладеного договору. Згідно з ст. 655 ЦК України а договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, договір, укладений між сторонами від 04.04.2019 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до довідки П`ятківської сільської ради №289 від 22.03.2019 року, на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,50 га документація із землеустрою не виготовлялась, площа не уточнена, межі не встановлено та кадастровий номер не присвоєно. Тобто, відсутність нотаріального посвідчення договору сталося не з вини сторін договору, що свідчить про вчинення ними усіх дій, спрямованих на виконання умов договору та його укладення згідно вимог законодавства. Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved