Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, вказуючи, що 08.12.11 року між ним та відповідачем було укладено договір позики в розмірі 16\~000 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] У даному договорі встановлено крайній строк повернення позики 10.12.2012 року, але до теперішнього часу відповідач борг не повернула, на усні прохання повернути борг не реагує, тобто порушує взяті на себе зобовязання. Небажання відповідача врегулювати спір мирним шляхом змусило його звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, наполягає на стягненні з відповідача основної суми боргу в розмірі 16\~000 грн. Крім того, вважає, що оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобовязання, вона зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Всього просить стягнути з відповідача 29\~509, 16 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення в газеті «Наддніпрянська Правда». За таких обставин суд вважає відповідача належно повідомленою про час та місце розгляду справи та розглядає справу у її відсутність. Заслухавши представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08.12.2011 року відповідач [PERSON] взяла в борг у позивача 16\~000 грн. до 10.12.2012 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в розписці [PERSON] не зазначено розмір процентів, вони підлягають стягненню саме у встановленому законодавством розмірі. При розрахунку індексу інфляції, судом беруться за основу індекси інфляції з грудня 2013 року по червень 2015 року включно, розраховані Державним комітетом статистики України і опубліковані в газеті «Урядовий курєр». За таких обставин, загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON], становить 29\~509,16 грн.

Outcome: approved