Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 06 травня 1989 року Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №65. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що 06 травня 1989 року [PERSON] зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. В зв`язку з цим він втратив до відповідачки почуття поваги та любові, їхня сім`я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше подружнє життя з [PERSON] неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо. Відтак, змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 06 травня 1989 року, який зареєстровано у Новобузькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №65. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністюта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, подружніх стосунків не підтримують. Також, судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження копія якого наявна в матеріалах справи. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved