Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача ПАТ «Дельта Банк», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача 37 544,49 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 еквівалентно 931 854, 24 грн., індекс інфляції в сумі 1 861,08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 еквівалентно 46 192,00 грн., 3% річних в сумі 320,93 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 еквівалентно 7 965,48 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08.01.2014 року між сторонами даної справи було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів №005-04564-080114, згідно з умовами якого позивачем було внесено на рахунок грошові кошти в сумі 35 704, 00 доларів США, що підтверджується квитанцією №6496 від 08.01.2014 року. 17.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з метою отримання суми зарахованих коштів та процентів нарахованих на останню готівку через касу, однак в касі відділення Банку йому повідомили, що на даний час провести зазначену операцію не мають можливості, не повідомивши причин такої неможливості. Тому позивач вирішив звернутися з письмовою заявою про зарахування належних йому коштів на інший картковий рахунок, відкритий в ПАТ «Дельта Банк», на інших умовах надання банківських послуг, відповідне платіжне доручення з реквізитами на перерахування та формі, встановленій банком, додавались у тому числі, однак жоден з працівників банку заяву не прийняв, повідомивши, що не мають повноважень на прийняття таких заяв. Незважаючи на пред'явлену вимогу, відповідачем вказані грошові кошти позивачу на його рахунок не перераховані, проценти за договором не виплачені, що вказує на неналежне виконання Банком зобов'язання. Представник позивача в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. 08.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів №005-04564-080114 (надалі - Договір), згідно з умовами якого позивачем було внесено на рахунок грошові кошти в сумі 35 704, 00 доларів США, що підтверджується квитанцією №6496 від 08.01.2014 року (а. с.8,9). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного судум. Києва від 3 червня 2015 року, позов [PERSON] задоволено частково. Ухвалою суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.02.2016 рішення Печерського районного суду м. Києва скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Встановлено , що Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. З правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15 випливає, що згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Таким чином, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed