Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів шляхом розірвання договору та стягнення боргу, пені та моральної шкоди, посилаючись на те, що він 06.06.2014 року уклав з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] договір на поставку вікон ПВХ №6/06, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобовязалася виготовити вікна з ПВХ конструкцій, поставити їх йому та встановити, у максимальний строк до 20.06.2014 року. Загальна вартість робіт за зазначеним договором склала 7500,00 грн. При цьому 06.06.2014 року ним було сплачено відповідачу грошові кошти за договором у розмірі 7500,00 грн., що було 100% передплатою, про що ним було отримано від відповідача товарний чек. Коли прийшов строк виконання робіт, він прийшов до відповідача за адресою її розташування, але відповідач йому відповіла, що замовлені ним вікно ще не готове, і коли буде виготовлено, вона не знає, бо в неї зявились якісь проблеми. Після цього він деякий час чекав, а потім знову звернувся до відповідача з усною заявою про розірвання укладеного між нами договору та повернення сплачених грошових коштів. При цьому відповідач йому заявила, що грошей, які він заплатив в якості передплати, в неї немає, а також заявила, що не знає, коли йому їх віддасть. Він деякій час ще звертався до відповідача з вимогою повернення йому заплачених грошей але кожного разу отримував відмову, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав обставини, викладені в позові на підтримання вимог, просив суд позов задовольнити, розірвати договір на поставку вікон № 6/06 від 06.06.2014 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON], та стягнути з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] на його користь передплату за договором на поставку вікон № 6/06 від 06.06.2014 року у розмірі 7500 грн., пеню за невиконання вимог договору у розмірі 13050 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не зявилась, про причину неявки в судове засідання не повідомила, про день час та місце слухання справи була сповіщена належним чином, однак заяви про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Позивач проти даного рішення суду не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; договір - письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ); споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору № 6/06 від 06.06.2014 року між відповідачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір на поставку вікон ПВХ відповідно до якого ФОП [PERSON] зобовязалась виготовити вікна з ПВХ конструкцій, поставити їх позивачу за адресою Борівське, вул. Горького, 41, та встановити в строк до 20.06.2014 року. Загальна вартість робіт за зазначеним договором склала 7500,00 грн. Відповідно до копії чеку на передплату від 06.06.2014 року позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти за договором у розмірі 7500,00 грн. Позивач, звертаючись до суду посилається на невиконання відповідачем зобовязань узятих за договором, а саме виготовлення та поставку вікон з ПВХ конструкцій за адресою Борівське, вул. Горького, 41, в строк до 20.06.2014 року. Данні обставини суд не ставить під сумнів, так як вони підтверджуються наданою розпискою [PERSON] від 01.07.2014 року, відповіддю Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 09.07.2014 року № 1221 та поясненнями [PERSON] на імя начальника Сєвєродонецького МВ УМВС України у Луганській області від 30.11.2014 року, з яких видно, що [PERSON] визнає факт укладення між нею, як фізичною особою підприємцем, та [PERSON] договору про виготовлення, поставку та установку вікон на суму 7500 грн., який повинна була виконати в строк, зазначений у договорі, але виконати його не змогла, а тому зобовязується повернути [PERSON] грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, незважаючи на неявку відповідача [PERSON] у судове засідання, судом безперечно встановлений факт наявності між позивачем та відповідачем договірних відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач реалізовував своє право на придбання послуг, які надавались відповідачем ФОП [PERSON], однак остання свої зобовязання не виконала, тому договір № 6/06 від 6.06.2014 року між відповідачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] та позивачем [PERSON] на поставку ПВХ вікон підлягає розірванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не означено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача на його користь пені за прострочення виконання зобовязання за договором відповідно до ст. 10 Закону Про захист прав споживачів» у розмірі 13050 грн., а саме 3 % від вартості роботи, послуги за кожен день прострочення, тобто за 58 днів з дня укладення до дня звернення до суду згідно наданого розрахунку, які на думку суду підлягають частковому задоволенню, оскільки розмір пені значно перевищує розмір вартості договору, при цьому зваженим та справедливим розміром пені, яка має бути стягнута на користь позивача, на думку суду, є 7500 грн. Також суд зауважує, що договором встановлений інший розмір пені у розмірі 0,1 % від вартості договору, однак ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не містить будь-яких виключень щодо визначення розміру договором або законом, тому у даному випадку застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», а положення договору в цій частині є нікчемними. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи, що позивач є споживачем, а у діях відповідача судом встановлено порушення його прав, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо завдання йому моральної шкоди, яка полягає у хвилюваннях, необхідністю доказування своєї правоти та захисту своїх прав, що підтверджуються матеріалами справи, при цьому є літньою людиною та особою, яка має статус постраждалого внаслідок ЧАЕС, а тому, розглядаючи заявлений позивачем розмір моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд вважає його завищеним, а з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, визначає його у розмірі 1000 грн., який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стягненню з відповідача також підлягає і судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач при зверненні до суду в порядку захисту прав споживачів звільнений від його сплати.

Outcome: partial