Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 05.09.1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON], актовий запис № 312. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року шлюбні відносини між ним та відповідачкою по справі припинені по причині несумісності характерів та неповаги один до одного. З цього приводу між ними часто виникали сварки. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою по справі [PERSON] зареєстрований 05.09.1998 року Красноармійським відділом державної реєстраційної служби актів цивільного стану реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що має бажання примиритись з позивачем, оскільки вважає можливим зберегти сім»ю. В подальшому сторони , після виконання ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 26.11.2015 року про надання строку для примирення, в судовому засіданні сторони дійшли до висновку про неможливість збереження сімейних стосунків. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши докази по справі , приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачкою 05.09.1998 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 312. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO]. Судом також встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року у зв»язку з постійними сварками, які виникали між ними по причині несумісності характерів . Спору про майно між сторонами на момент розгляду даної справи не існує. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved