Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] та батька [PERSON]. В позові вказав, що 08 серпня 1999 року померла його мати [PERSON], а 12 березня 2008 року - батько [PERSON], після смерті яких залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, земельної ділянки та земельної і майнових часток (паїв). Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлих батьків за законом, однак через постійне проживання за межами Кодимського району та зайнятість на роботі своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без нього. Представник Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву №02-17/205 від 25 жовтня 2016 року про розгляд справи без нього. Проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 08 серпня 1999 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №175470, виданого Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області 09 серпня 1999 року. 12 березня 2008 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №466503, повторно виданого Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області 19 серпня 2016 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлими [PERSON] та [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-IV-УР №1109842, виданого 15 лютого 1963 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, з якого вбачається, що матірю позивача є [PERSON], а батьком [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, земельної ділянки та земельної і майнових часток (паїв). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] та [PERSON] не склали, тому відповідно до статті 1265 ЦК України їх спадкоємцем за законом першої черги є їх син [PERSON] позивач у справі. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через постійне проживання за межами Кодимського району (з 17 квітня 1996 року зареєстрований в [INFO]) та зайнятість на роботі, своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлих батьків, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений ним термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved