Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №178 по вул. Василя Вишиваного у місті Токмаку Запорізької області. Відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради зняти з реєстрації місця проживання відповідача за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Василя Вишиваного, буд. 178. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником будинку №178 по вул. Василя Вишиваного у місті Токмаку Запорізької області. У будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON]. Проте, відповідач не проживає у будинку з 2002 року, та чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем своїм майном. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач в судові засідання 03.09.2018 року, 27.09.2018 року та 11.10.2018 року не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, пояснення на позовну заяву не надала. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку №178 по вул. Василя Вишиваного у місті Токмаку Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 24.02.1969 року з реєстраційним написом, договором дарування від 29.09.2004 року з реєстраційним написом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.10.2004 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2018 року, від 19.07.2018 року. У належному позивачу житловому будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Калиновий» від 05.07.2018 №5, довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.07.2018 №10-06/2669. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 31.03.2014 року у справі №328/753/14-ц. Відповідач не проживає у житловому будинку за місцем реєстрації з 2002 року, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Калиновий» від 05.07.2018 №5, поясненнями свідків. В зв'язку з тим, що відповідач не знялась з реєстрації місця проживання, позивач не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Суд встановив, що відповідач, яка є членом сім'ї позивача, відсутня за адресою житлового будинку понад 1 рік, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщення, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. \~ \~ \~ \~В зв'язку з тим, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житлом, позов у частини зобов'язання відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради зняти з реєстрації місця проживання відповідача не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 704,80 гривень за вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У звязку із відмовою у задоволенні іншої вимоги судовий збір, сплачений за неї, покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial