Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за невиконання зобов`язань за договором позики в сумі 362615,93 грн., з яких: 250000 грн. основна сума боргу, 91410,93 грн. інфляційне збільшення боргу від основної суми заборгованості за період з 03.10.2016 по 01.08.2019, 21205,00 грн. 3% річних за період з 03.10.2016 по 01.08.2019; судовий збір в сумі 3626,16 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 250000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути позику до 03 жовтня 2016 року; факт отримання позичальником коштів підтверджується розпискою та договором позики. Однак суму боргу відповідач не повернув та ухиляється від повернення такої, чим порушив взяті на себе зобов`язання. З врахуванням наведеного, просить стягнути суму боргу, а також у відповідності до ст.625 ЦК України інфляційні збитки та 3% річних. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. Ухвалою від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 04 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, 26.12.2019 через канцелярію суду позивач подав клопотання у якому просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між сторонами 03.10.2015 р. укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець ( [PERSON] ) передав позичальнику ( [PERSON] ) позику у сумі 250000 грн., яку останній зобов`язався повернути до 03 жовтня 2016 року. Факт передачі позикодавцем [PERSON] відповідачу коштів підтверджується письмовою розпискою від 03.10.2015. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, а відтак, заборгованість у розмірі 250000 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] , як позичальника. Окрім цього, у відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 03.10.2016 по 01.08.2019 в розмірі 89362,47 грн. (250000 (сума боргу) * 1,357(сукупний індекс інфляції за період заборгованості)), а також 21205,00 грн. 3% річних за період з 03.10.2016 по 01.08.2019. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3626,16 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3605,85 грн.

Outcome: partial