Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], за його місцем проживання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він з 12.11.2005 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. 14.02.2012 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області шлюб між ними розірвано, а місцем проживання неповнолітньої дочки було визначено місце проживання її матері [PERSON]. 01.01.2013 року відповідачка попросила його забрати дочку погуляти, а назад її не забрала, на телефонні дзвінки не відповідала, тому з того часу дочка проживає з ним та його матір'ю в [ADDRESS]. Матеріально-побутові умови проживання дитини у даному житлі високого рівня, відповідають суспільним нормам. Дитина навчається в загальноосвітній школі №8 міста Івано-Франківська, учениця 4-А класу та бажає проживати разом з ним. Відповідачка після тривалого зникнення інколи стала навідувати дочку, проте дочка неохоче з нею спілкується, відповідачка приховує свій спосіб життя, не працює, немає свого житла і засобів до існування, тобто немає жодних умов для виховання та утримання дочки, при цьому уникає добровільного вирішення питання про визначення місця проживання дочки з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в інтересах дитини. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, двічі в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник органу опіки та піклування Тлумацької РДА - Шкварок І.В. в судовому засіданні пояснила, що дане питання розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини. А тому вона підтримує висновок органу опіки та піклування Тлумацької РДА, зокрема, про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO] за місцем проживання її батька [PERSON]. Повідомила, що комісією був здійснений виїзд по місцю проживання позивача та встановлено, що в будинку створені належні умови для проживання та виховання дитини. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, мати позивача [PERSON] пояснила, що 1 січня 2013 року внучка [PERSON] проживає з нею та сином, ходить в школу. Відповідачка залишила в них дитину і з того часу фактично не цікавиться нею. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача та свідка, врахувавши думку органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 , 3 ст. 160 СК України батьки мають право на визначення місця проживання дітей. Так, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Батьки дитини перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.02.2012 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області розірвано та місцем проживання дочки [PERSON], було визначено місце проживання її матері [PERSON] (а.с. 4). Малолітня [PERSON], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON], бабою [PERSON], про що свідчить довідка про склад сім'ї, видана головою с/т «Каскад» Івано-Франківської обласної ради садівницьких товаристві за № 89 від 25.08.2015 року (а.с. 10). Садовий будинок, в якому проживають вказані особи, належить на праві власності [PERSON] (матері позивача) вцілому що підтверджується свідоцтвом про право власності(а.с. 11). Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітньої [PERSON], виданого комісією Івано-Франківської загальноосвітньої школи І ступеня №8 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області 27.08.2015 року, дитина проживає з батьком і бабусею, рівень матеріального забезпечення сім'ї достатній, поведінка та спосіб життя членів сім'ї відповідають суспільним нормам, малолітня [PERSON] перебуває на утриманні батька, який займається її вихованням та навчанням. Зі слів батька, мати дівчинки проживає окремо, навчанням дитини не цікавиться (а.с.7). Згідно довідки Тлумацького відділення Тисменицької ОДПІ №1309/10 від 26.08.2015 року та копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [NUMBER] від 01.02.2007р., позивач являється підприємцем і сума його доходу за 2014 р. становить 558588,00грн. (а.с.8, 9). Згідно довідки загальноосвітньої школи №8 І ступеня Івано-Франківської міської ради №104 від 25.08.2015 року малолітня [PERSON] являється ученицею 4-А класу даної школи (а.с.6). Стаття 141 Сімейного кодексу України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку № 719/01-18/04 від 30.10.2015 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулась 29.10.2015 року було розглянуто питання щодо доцільності проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], оскільки встановлено, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який 14.02.2012 року рішенням Тлумацького районного суду розірвано. Місцем проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] визначено місце проживання її матері, проте з 01.01.2013 року дитина проживає з батьком і бабусею в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, останні займаються її вихованням, дитина ходить в загальноосвітню школу І ступеня №8 м. Івано-Франківська. Службою у справах дітей райдержадміністрації здійснювався виїзд за вказаною адресою для обстеження умов проживання дитини, в ході якого з'ясовано, що в будинку створені належні умови для проживання, виховання та навчання дитини. Також взято до уваги те, що рішенням Тлумацького районного суду від 01.08.2013 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно старшого сина від попереднього шлюбу, який перебуває під опікою матері відповідачки. А тому, виходячи з інтересів дитини орган опіки та піклування Тлумацької РДА вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], за місцем проживання її батька [PERSON] (а.с. 34). Тому, при прийнятті рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходить з інтересів дитини, та враховує наявність висновку органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність визначення місця проживання дитини з її батьком, який узгоджується як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Відповідачкою не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності даного позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка не бажає, щоб дитина проживала разом з нею, а позивач подав достатньо доказів, які свідчать про наявність належних умов для розвитку та виховання дитини, а тому визначення місця проживання дитини за місцем проживання позивача буде відповідати її інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved