Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16. 09. 2003 року [PERSON] придбано за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №2290, 1/2 частину жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кримська, буд. 25. 10. 11. 2003 року КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвало право власності на вищевказану частину нерухомого майна на підставі цивільно-правової угоди від 16. 09. 2003 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач є рідним братом позивача, та є членом сім'ї, але [PERSON] з грудня 2014 року не проживає за адресою місця реєстрації: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кримська, буд. 25. Наявність реєстрації місця проживання відповідача, який більше одного року не проживає за адресою: [INFO], буд, 25, тобто у житлі, яке належить на праві власності позивачу, перешкоджає здійснити право розпорядження ним. Просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування ? частиною житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кримська, буд, 25. Представник позивача до початку відкритого судового засідання надав заяву якою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням в Газеті «Вісті Придніпров'я» № 47-48 (1746-1747) від 30.06.2016 року. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.11.2003 року [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кримська, буд, 25. З домової книги вбачається, що з 12.10.2004 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], буд, 25. Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом № 4 від 06 липня 2016 року брат позивача - [PERSON] не проживає в будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кримська, буд, 25, з грудня 2014 року. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що 1/2 частина, зазначеного у позовній заяві будинку дійсно належить позивачу, однак у ній по теперішній час зареєстрований відповідач. Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше одного року за адресою реєстрації без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належним йому будинком, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved