Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи це тим, що 28 липня 2014 року позивач уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останньому 1000 доларів США, а той зобовязався їх повернути до листопада-грудня 2014 року. Факт укладення договору підтверджується розпискою позичальника. Своє зобовязання за договором позивач виконав, а відповідач ні, оскільки кошти не було повернуто. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом в якому позивач просив стягнути з відповідача 1000 доларів США, що у перерахунку на національну валюту, на дату звернення до суду з позовом становить 26 690 гривень, а також судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив їх задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь 25483 грн., що еквівалентно на день винесення рішенням 1000 доларів США, у перерахунку на національну валюту. Не заперечував щодо заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, це дає підстави суду, за згодою позивача, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав: Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 28.07.2014 року між сторонами спору укладено договір позики. Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику 1000 доларів США в строкове користування, а позичальник зобовязався повернути кошти в обумовлений сторонами строк, а саме: листопад-грудень 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку факт укладення договору позики між сторонами спору підтверджено відповідною розпискою (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, гроші не повернув. Крім того, про факт не виконання позичальником свого зобовязання свідчить наявність у позикодавця оригіналу зазначеної вище розписки, яку долучено до матеріалів справи. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи зазначене суд, вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг за договором позики в розмірі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 14.04.2016 року еквівалентно 25 483 грн. (а.с.27). Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на положення вказаної норми, суд вважає, що є достатні підстави, щоб стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 грн. та 275,60 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1653,60 грн.

Outcome: approved