Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 179 412 грн. 79 коп., на та підставі ч.2 ст.625 ЦК України 7 780 грн. 14 коп. інфляційних витрат, 3% відсотка річних в розмірі 1 548 грн. 36 коп., а всього 188 741 грн. 29 коп., зазначивши на обгрунтування позову, що 02 липня 2015 року між ним (позивачем) та відповідачем було укладено договір позики, що відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України підтверджується відповідною розпискою, за умовами якого він передав відповідачу в борг 7 000 доларів США, з зобов`язанням відповідача про повернення рпозики в строк до 02 серпня 2016 року. Зазначив, що відповідач грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США в строк до 02 серпня 2016 року не повернув, його (позивача) законні вимоги про повернення коштів ігнорує, сума заборгованості складає 7 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день пред`явлення позову становить 179 412 грн. 79 коп. Крім того, ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що прострочення боржником сплати грошового зобов`язання, є підставою для стягнення з нього інфляційних втрат та трьох процентів річних, у зв`язку з чим розмір інфляційних втрат за період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року складає 7 780 грн. 14 коп., та, крім того, станом на 16.11.2016 року прострочка боржника складає 105 днів, відповідно розмір 3% процентів річних становить 1 548 грн. 36 коп. Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року відкрито позовне провадження у справі з викликом в судове засідання сторін. 10 січня 2017 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, за якою просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 189 146 грн. 50 коп., 11 746 грн. 00 коп. інфляційних витрат та 3% відсотки річних в розмірі 2 511 грн. 62 коп., а всього 203 404 грн. 12 коп. Крім того, ухвалою суду від 02 листопада 2017 року в даній цивільній справі за клопотанням відповідача призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи міститься на наданому на дослідження пристрої (смартфон SAMSUNG GT-193001 (MBISEK) GALAXY SIII DUOS серійний номер [NUMBER] ) інформація щодо надходження 16.11.2015, 02.03.2016, 01.09.2016 коротких текстових повідомлень з номера мобільного телефону [NUMBER] на номери [NUMBER] (SIM 1) та [NUMBER] (SIM 2); Чи передбачають технічні особливості наданого на дослідження пристрою - смартфон SAMSUNG GT-193001 (MBISEK) GALAXY SIII DUOS серійний номер [NUMBER] можливість внесення в будь-який спосіб змін до змісту одержаних його користувачем коротких текстових повідомлень (SMS); Чи вносилися в будь-який спосіб зміни до коротких текстових повідомлень (SMS), одержаних 16.11.2015, 02.03.2016, 01.09.2016 року з номера мобільного телефону [NUMBER] на номери [NUMBER] (SIM 1) та [NUMBER] (SIM 2). Для проведення експертною установою судової комп`ютерно-технічної експертизи зобов`язано відповідача [PERSON] передати Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для дослідження при проведенні експертизи смартфон SAMSUNG GT-193001 (MBISEK) GALAXY SIII DUOS серійний номер [NUMBER]. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача [PERSON] та на час проведення експертизи провадження по справі було зупинено. При цьому, судом відзначається,що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого, та враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності зазначеною редакцією Колексу, подальший розгляд зазначеної цивільної справи судом здійснено за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому, ухвалою уду від 23 лютого 2018 року провадження у справі було відновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта №1651/17-27 від 13 лютого 2018 року за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи. Крім того, ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позову, пред`явленого до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 11 746,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2 511,62 грн. Провадження у цивільній справі № 405/8002/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 11 746,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2 511,62 грн., - закрито. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пронін Ю.О. під час судового розгляду справи та з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог від 10 січня 2017 року, заяви про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 11 746,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2 511,62 грн.,просив позов позивача [PERSON] задовольнити, посилаючись при цьому на підстави позову, та стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 195 496, 00 грн., що становить 7 000 доларів США, отриманих відповідачем в позику та з урахуванням курсу гривні до долара США станом на 16 жовтня 2018 року, який становить 2 792, 8166 за 100 доларів США. При цьому, позивач [PERSON] , будучи присутнім в судовому засіданні 02 листопада 2017 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та в його інтересах представник - адвокат Салюк С.М. позов визнали частково, не заперечуючи при цьому факту укладення 02 липня 2015 року договору позики з позивачем [PERSON] , за яким від останнього було отримано в борг 7 000 доларів США, при цьому, відповідач частково не погодився із викладеними в позові фактичними обставинами, зокрема, зі змісту позову вбачається, що він (відповідач), отримавши в борг грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США, в обумовлений строк їх не повернув, поряд з цим, з його (відповідача) сторони в дійсності умови зобов`язання виконувалися, більш того, прагнучи достроково повернути суму позики, 12 серпня 2015 року він віддав позивачу в рахунок боргу 500 доларів США, 14 вересня 2015 року та 13 жовтня 2015 року по 600 доларів США, в всього 1 700 доларів США. Відповідач також зазначив, що відносини між ним та позивачем тривалий час носили дружній характер, вони є кумами, при цьому, при поверненні позивачу у серпні 2015 року грошових коштів у рахунок погашення боргу він (відповідач) попросив видати йому відповідну розписку, однак позивач повідомив, що надасть її згодом, те ж саме позивач говорив йому (відповідачу) і при отриманні коштів протягом вересня-жовтня 2015 року, відповідно, розуміючи, що віддаючи з місяця в місяць позивачу грошові кошти та не маючи при цьому доказів погашення боргу, в жовтні, 2015 року, він (відповідач) повідомив позивача, що наступне погашення боргу з його сторони буде здійснюватися лише за умови видачі ним розписок про попереднє отримання відповідних сум. Крім того, відповідач зазначив, що зі змісту отриманих SMS повідомлень вбачається, що позивач визнає факт повернення йому 1 700 доларів США в рахунок погашення боргу. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Проніна Ю.О., відповідача [PERSON] та в його інтересах представника - адвоката Салюка С.М., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 02 липня 2015 року було укладено договір позики, за яким відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 02 серпня 2016 року. На підтвердження укладення договору позики позичальник [PERSON] надав розписку від 02 липня 2015 року, відповідно до якої підтвердив факт, що отримав від позикодавця [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США. Зазначені факти (обставини) визнаються учасниками справи, зазначені в заявах по суті справі, поясненнях учасників справи та їх представників, на підставі чого та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України є такими, що не підлягають доказуванню, при цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Відповідно до ст.1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. З огляду на викладене вище, судом відзначається, що зміст розписки від 02 липня 2015 року про те, що відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] кошти в сумі 7 000 доларів США, є підтвердженням як укладення між ними договору позики, прийняттям сторонами умов та зобов`язань за договором позики, так і засвідченням отримання [PERSON] від [PERSON] зазначеної грошової суми. Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до звичаїв ділового обороту у випадку належного виконання грошового зобов`язання розписка повертається боржникові з відповідною відміткою про виконання. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що строк повернення відповідачем [PERSON] боргу за договором позики від 02.07.2015 року визначений в договорі та який (строк) становить 02.08.2016 року, минув, пред`явлений позивачем оригінал розписки, яка долучена до матеріалів справи, свідчить про те, що відповідач на час судового розгляду справи борг в повному обсязі не повернув, чим порушив право позивача як позикодавця за договором позики на його повернення, при цьому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з положень ст.ст. 1046-1049 ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, та розглядаючи зазначену цивільну справу на підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] як позичальник, не виконав в повному обсязі зобов`язання перед позивачем [PERSON] , як позикодавцем, щодо повернення суми позики за зазначеним договором, при цьому, судом зазначається наступне. Так, зокрема, позивач [PERSON] надав суду пояснення за якими, грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США на час розгляду справи відповідачем [PERSON] йому не повернуті і докази цьому відсутні. Відповідач [PERSON] , в свою чергу, заперечуючи щодо доводів позивача, зазначив, що за договором позики від 02.07.2015 року ним було частково повернуто позивачу 1 700 доларів США, а саме: 12 серпня 2015 року - 500 доларів США, 14 вересня 2015 року - 600 доларів США та 13 жовтня 2015 року - 600 доларів США,відповідно залишок боргу становить 5 300 доларів США, на підтвердження чого надав суду в якості доказів роздруківку коротких текстових повідомлень SMS з відображенням змісту (текстів) отриманих SMSповідомленьта під час судового розгляду справи заявив клопотання про призначення по справі судової комп`ютерно-технічної експертизи. Позивач [PERSON] заперечив фактповернення йому відповідачем частково коштів в розмірі 1 700 доларів США за договором позики від 02.07.2015 року, при цьому також зазначив, що надана відповідачу позика була безпроцентною, і в розписці розмір процентів за користування позикою не зазначено.Також вказав що в СМС повідомленнях дуже схожі цифри, не заперечував належності йому номеру мобільного телефону [NUMBER] , яким він користується з 2004 року, а також факту переписки з відповідачем, однак якого саме змісту була переписка у 2015 році він не пам`ятає. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Крім того, приписами ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справідоказах. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовимидоказами є документи (крімелектроннихдокументів), якімістятьдані про обставини, щомаютьзначення для правильного вирішення спору. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч.1 ст.100 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справідоказів. Жодні докази не маютьдля суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язо кдоказів у їх сукупності. При цьому, судом відзначається, що принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. З огляду на зазначене суд зауважує, що викладені відповідачем доводи щодо часткового повернення боргу позивачу за договором позики від 02.07.2015 року підтверджуються роздруківками (фотокопіями - відтворенням тексту за допомогою фотографії з використанням у даному випадку принтера для відображення тексту на носії - папері) коротких текстових повідомлень (SMS) з відображенням змісту (текстів) отриманих SMS повідомлень, номерів абонентів та часу отримання повідомлення. Зокрема, факт надходження короткого текстового повідомлення з номера мобільного телефону [NUMBER] на номер [NUMBER] підтверджено відповідною інформацією ПрАТ «МТС Україна», при цьому, номер мобільного телефону [NUMBER] , як вбачається із змісту позовної заяви, належить позивачу [PERSON] , і останнім даний факт не заперечувався, більш того, позивач зазначив, що вказаним номером мобільного телефону він особисто користується з 2004 року по теперішній час. Крім того, короткі текстові повідомлення (SMS) 16.11.2015 року, 02.03.2016 року, 01.09.2016 року надходили від [PERSON] на телефонні номери [NUMBER] (Sim 1) та [NUMBER] (Sim 2), які, в свою чергу, використовуються відповідачем, що підтверджується наказом керівництва ВП «Держенергонагляд у Дніпровському регіоні» №63 від 07 вересня 2015 року, розпорядженням керівництва Інспекції Держенергонагляду у Дніпровському районі №13 від 06 липня 2016 року, яким номер телефону [NUMBER] закріплено за відповідачем [PERSON] , крім того, картка передплаченої послуги ПрАТ «МТС Україна», якій присвоєно номер [NUMBER] , належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується договором про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № [NUMBER] /[NUMBER] від 23.02.2017 року. Окрім того, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №1651/17-27 від 13 лютого 2018 року, виконаного судовим експертом Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Давидченком В.В., на дослідження 08.12.2017 року було надано мобільний телефон Samsung Galaxy S III, HW Revision: KTU84P, Platform: Android, SW Revision: 4.4.4 (19), Serial Number: [NUMBER] ,IMEI: [NUMBER] , LACCID LAC: [NUMBER],CID:[NUMBER] в заводській картонній коробці в не опечатаному стані, з двома сім картками «Vodafon» та «SimSim від UMS» та картою пам`яті Transcend 16Gb MicroSD. В наданому на дослідження мобільному телефоні «Samsung Galaxy S III» «Serial Number: [NUMBER]», «IMEI: [NUMBER] » містяться текстові повідомлення отримані 16.11.2015, 02.03.2016, 01.09.2016 з номера мобільного телефону [NUMBER] , наведені експертом в Таблиці 1 (а.5 з 7), зокрема: [NUMBER] ( [PERSON] ) - 151115 Под 1.5% - 7000$-020715. На 020815: 7000*1.5%=105$. 120815 отдал - 500$. 7000+105-500=6605$.На 020915: 6605*1.5%=100$.140915 отдал-600$. 6605+100-600=6105$. На 021015: 6105$*1.5%=92$.131015отдал -600$. 6 105+92-600$=5597$.На 021115: 5597$*1.5%=84$. Всего: 5 597 +84=5681$ (2015-11-16 10:11:27; 12:18:01); [NUMBER] ( [PERSON] ) - На 021015: 6105$*1.5%=92$. 131015отдал - 600$. 6105+92-600$=5597$. На 021115:5597$*1.5%=84$. 5597+84-0=5681$. На 021215:5681$*1.5%=85$. 5681+85-0=5766$. На 020116:5766$*1.5%=86$. 5766$+86-0=5852$. На 020216:5852$*1.5%=88$. 5852+88-0=5940$, На 020316 5940$*1.5%=89$. 5940+8960-0=6029$ (2016-03-02 17:58:35); [NUMBER] ( [PERSON] ) - На 020316: 5940$* 1.5% = 89$. 5940+8960-0=6029$ На 020416: 6039$*1.5%=90$ 6029+90-0=6119$. На 020516: 6119$*1.5%=92%. 6119+92-0=6211$. На 020616: 6211$*1.5%=93$. 6211+93-0=6304$. На 020716: 6304$*1.5%=94$. 6304$+94-0=6398$. На 020816: 6398$*1.5%=96$. 6398+96-0=6494$. На 020916: 6494$*1.5%=97$. 6494+97-0 =6591$ (2016-09-01). Крім того, в наданому на дослідження мобільному телефоні «Samsung Galaxy S III» «Serial Number: [NUMBER]», «IMEI: [NUMBER] » в стоковій конфігурації відсутні додатки, що мають можливість вносити зміни в отримані чи відправлені смс повідомлення. В наданому на дослідження мобільному телефоні «Samsung Galaxy S III» «Serial Number: [NUMBER] », «IMEI: [NUMBER] » програми, за допомогою яких можливе внесення змін в відправлені та прийняті повідомлення, що містяться в пам`яті мобільного телефону та ознаки їх використання не виявлено. Оцінюючи зазначені вище докази, надані відповідачем, на предмет їх належності та допустимості, суд вважає їх належними та допустимими, позивачем, в свою чергу, зазначені вище докази не спростовано. З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, з урахуванням фактичних і правових підстав позову, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково, та стягненню з відповідача на користь позивача боргу за договором позики від 02 липня 2015 року в розмірі 5 300 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 16.10.2018 року становить 148 019 грн. 28 коп. (курс НБУ станом на 16.10.2018 року 2792, 8166 грн. за 100 доларів США). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 480 грн. 19 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial