Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS], яку він успадкував після смерті свого брата [PERSON]. У зазначеній квартирі проживають та зареєстровані [PERSON] та його мати [PERSON] Після смерті брата він дозволив відповідачці користуватись спірною квартирою протягом півроку від дати смерті брата, однак відповідачка і досі користується квартирою і добровільно її не звільняє, до того ж відповідачка створила несприятливі для проживання умови. Із наведених підстав позивач просить усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою, шляхом зобов'язання відповідачки її звільнити, виселити та скасувати реєстрацію її проживання, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у ньому. Крім іншим позивач зазначив, що він є інвалідом ІІ-групи. Після смерті брата він дозволив відповідачці користуватись спірною квартирою, протягом півроку, від дати смерті брата, однак відповідачка і досі користується квартирою і добровільно її не звільняє, до того ж відповідачка створила несприятливі для проживання умови, зловживає спиртними напоями, приводить до квартири чужих чоловіків, на зауваження не реагує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що вона біля 16 років прожила з братом позивача [PERSON], а у 2010році була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] де постійно проживає із сином, вважає, що має право користуватись вказаним майном. Треті особи: [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутності. Московський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], яку він успадкував після смерті брата [PERSON], померлого [INFO] /а.с.22,23/. Пред'являючи позов, новий власник квартири посилається на те, що у ній зареєстрована та проживає відповідач з якою він у договірних відносинах та родинних зв'язках не перебуває, що є підставою для виселення відповідача із квартири та зняття її з реєстрації у ній, на вимогу звільнити квартиру та знятися з реєстрації не реагує. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У ч.3 ст.98 ЖК України вказано, що тимчасові жильці зобов'язані на вимогу власника будинку негайно звільнити приміщення, яке вони займають. У разі відмови в цьому, то підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Стаття 109 ЖК України вказує, що виселення із жилих приміщень допускається з підстав, установлених законом, в судовому порядку. Відповідно до ст.116 ч.3 ЖК України, осіб які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Положення ст. ст. 98, 116 ЖК України передбачають підстави виселення, зокрема тимчасових жильців, оскільки після того, я особа, до якої вони вселились позбулась права власності, вони стали тимчасовими жильцями. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом. Право відповідача, яка не є власником спірної квартири, на користування нею були похідними від прав колишнього власника цієї квартири, а з припиненням його права власності, припинилося й право користування житлом відповідача. Оскільки позивач є новим власником квартири, який не давав згоди на вселення та реєстрацію у ній відповідача, а остання вселилася та проживає у квартирі зі згоди колишнього власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved