Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в подальшому уточнив його та в обґрунтування якого вказав, що 04 жовтня 2014 року помер дід позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. При зверненні до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини позивачу стало відомо, що до нотаріуса також зверталась [PERSON] на імя якої його дідом було складено заповіт. Однак копію заповіту позивачу ніхто не надав, але нотаріус зазначила в усному порядку, що заповіт не зареєстрований у Спадковому реєстрі, що тягне за собою його нікчемність. Окрім того, [PERSON] перебував на обліку у психіатра, тож відповідно в момент вчинення правочину (за кілька днів до смерті), не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Позивач вважає, що оспорюваний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним. Статтею 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Відповідно до вимог ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування. Наказом Мінюсту № 3306/5 від 11.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатівУкраїни», визначено порядок затвердження посадових осіб, які можуть вчиняти нотаріальні дії в органах місцевого самоврядування, на яких покладаються такі обовязки за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів. Пунктом 40-1 цього ж Наказу передбачено, що відомості про посвідчення посадовими особами заповітів підлягають обовязковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр. Всупереч вищевказаних норм, оспорюваний заповіт було посвідчено посадовою особою, на яку не було покладено за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради відповідних обовязків, а також не було внесено заповіт в Спадковий реєстр. Позивач [PERSON] просить суд визнати заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 26.09.2014 року секретарем Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області [PERSON] нікчемним. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов та надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не зявився, Голова сільської ради надав до суду заяву в якій вказав, що з позовними вимогами не погоджується, оскільки нотаріальна дія щодо складання заповіту гр.. [PERSON] було проведено секретарем виконкому у відповідності до вимог законодавства, на що секретар ради була уповноважена, а також просить суд справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає, оскільки спірний заповіт складено з додержання вимог та форми встановлених законом та посвідчений в сільській раді, а також просить суд розглянути справу у її відсутність. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є внуком [PERSON], який помер 04 жовтня 2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 11). За життя [PERSON] був власником земельної ділянки у розмірі 3,1629 га, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 2279624 (а.с.77). 26 вересня 2014 року [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], [INFO], яким заповідав належну йому, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 2279624, земельну ділянку площею 3,1629 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області (а.с.67). Відповідно до вимог ст. 1233, ч. 1,3 ст. 1247, ч. 2 ст. 1248, ч. 2 ст. 1253, ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251- 1252 цього Кодексу. Частиною першою ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, який передбачає: розділ другий п. 2.1. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може зявитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчу вальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона є секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області. 26.09.2014 року посвідчила заповіт , який було складено [PERSON] на користь [PERSON]. Заповіт було посвідчено на вимогу [PERSON] за місцем його проживання, а саме за адресою вул.. Радянська, 101 в селі Великополовецьке Сквирського району Київської області. Під час складання заповіту були присутні [PERSON] та [PERSON]. В подальшому заповіт було зареєстровано в спадковий реєстр. В заповіті та в реєстрі свідок не вказувала про те, що заповіт складався не в приміщення сільської ради, а на дому спадкодавця. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що вищевказаний заповіт укладено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, а саме його форми та посвідчення, що відповідно до вимог ст. 1257 ЦК України є нікчемним. На підставі викладеного та

Outcome: approved