Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому належить господарство по вул. Молодіжна, 24 в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входить житловий будинок, 1977 року будівництва, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Земельна ділянка, на якій розташоване вказане нерухоме майно, була виділена йому ще зборами колгоспу «40 років Жовтню» у 1977 році. Аналогічно відповідні земельні ділянки були виділені і іншим сусідам на вказаній вулиці. У 1992 році рішенням IX сесії Кам'янської сільської ради народних депутатів «Про розгляд заяв від населення на приватизацію землі» № 29 від 18.03.1992 року йому виділено земельну ділянку площею 0,19 га. У лютому 2017 року, коли він приїхав додому із відрядження, то побачив, що позаду його двору стоїть дощатий паркан висотою 3-3,5 метрів, розміщений безпосередньо біля його огорожі. При зверненні в сільську раду йому стало відомо, що вказаний паркан був встановлений відповідачем [PERSON], який проживає на паралельній вулиці. Паркан встановлений лише вздовж господарства відповідача і на 3-4 метри глибше по відношенню до суміжних землекористувачів (з лівого та право боку від господарства позивача). На якій підставі відповідач встановив вказану огорожу - йому не відомо. На відгородженій земельній ділянці немає ніяких будівель та/або споруд, які б належали відповідачу. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визнати незаконним встановлення [PERSON] огорожі вздовж його господарства та усунути порушення можливості нормально користуватися належною йому земельною ділянкою та житловим будинком по вул. Молодіжній, 24 в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області, а саме знести за рахунок відповідача встановлену ним огорожу (дощатий паркан) або дозволити знести її позивачу з наступною компенсацією витрат відповідачем. В судовому засідання 12.02.2019 року [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили суду, що вони встановили огорожу на власній земельній ділянці, яка належить їм на праві приватної власності, а позивачем не надано будь-яких доказів щодо порушення його права. Крім того, на підставі домовленостей, досягнутих під час судового засідання, яке відбулось 12.02.2019 року, ними було приведено огорожу до більш естетичного вигляду та зменшено її висоту. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Камянської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак від сільської ради до суду надійшов лист, згідно якого сільська рада позовні вимоги визнає та просить суд справу розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що згідно протоколу 9 сесії Камянської сільської ради народних депутатів від 18.03.1992 року [PERSON] виділено земельну ділянку під огород в розмірі 0,19 за №125. В матеріалах справи міститься технічний паспорт садибного (індивідуального) житлового будинку по вулиці Молодіжній, №24 в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області, виготовлений на імя позивача [PERSON] Відповідно до Листа №407 від 17.04.2015 року, надісланого Камянською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області [PERSON], при виїзді комісії сільської ради для огляду земельних ділянок встановлено наявність правовстановлюючих документів [PERSON] на належну йому земельну ділянку площею 0,25 га. Згідно акту погодження межових знаків земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні громадянина [PERSON] і розташована в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області, від 11.06.2015 року, встановлено наявність конфлікту між сусідніми землекористувачами [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення №64-32/2015 32 сесії Камянської сільської ради 6 скликання від 07.07.2015 року вирішено надати дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок: 0,0807 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області; 0,1364 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області. Згідно акту приймання передачі межових знаків зберігання від 15.05.2015 року, вбачається, що у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок складено акт про те, що межі земельної ділянки за кадастровим номером 7321082100:01:003 площею 0,0807 га, яка знаходиться в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками (деревяними кілочками) у кількості 11 штук. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.09.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 44158054, від 19.09.2015 року підтверджується право власності відповідача на земельну ділянку кадастровим номером 7321082100:01:003:0457, площею 0,0807 га, яка знаходиться в с. Камянка, Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем в ході розгляду судом справи по суті не надано жодного належного та допустимого доказу щодо наявності в нього права власності чи права користування суміжною з відповідачем земельною ділянкою та не надано будь-якого доказу щодо порушення його майнового права встановленням [PERSON] огорожі на належній останньому на праві власності земельній ділянці. Безпідставними суд вважає і посилання позивача в позові на п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», оскільки земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства не відноситься до обєктів благоустрою, визначених п.1.2. вказаних ДБН, на які поширюється дія їх норм. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed