Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловою квартирою №40 в будинку №9 по вул. Соборна в м. Богуславі Київської області, та зобовязати реєстраційний відділ Богуславської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється наймачем квартири № 40 в житловому будинку №9 по вул. Соборна в м. Богуслав Київської області, в яку вселився в 1992 році разом із членами своєї сімї: дружиною [PERSON], дочкою [PERSON], сином [PERSON] і дочкою [PERSON], що підтверджується ордером на жиле приміщення, який був виданий йому 25 травня 1992 року трестом «Білоцерківхімбуд» під час роботи в ПМК-260. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровано відповідача [PERSON], який з 2015 року не проживає в даній квартирі, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.09.2017 року, складеним за участю депутата Богуславської міської ради [PERSON] Посилаючись на положення ст. 405 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС Київської області від 06.10.2017 року підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Із зворотніх повідомлень поштового звязку вбачається, що листи, адресовані відповідачу [PERSON] повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] являється наймачем квартири № 40 в житловому будинку №9 по вул. Соборна в м. Богуслав Київської області, що підтверджується ордером на жиле приміщення, який був виданий йому 25 травня 1992 року трестом «Білоцерківхімбуд» під час роботи в ПМК-260. Право на вселення в дану квартиру отримали члени сімї наймача: дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] і дочка [PERSON], які на даний час зареєстровані житловій квартирі, що підтверджується довідкою комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» №3993 від 14.09.2017 року. Починаючи з 2015 року відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі, що підтверджується актами обстеження умов проживання від 14.09.2017 року та від 14.12.2017 року, складеним за участю депутата Богуславської міської ради [PERSON] Згідно довідки Богуславської ЖЕК №118 від 18 грудня 2017 року квартира [ADDRESS] не приватизована та знаходиться у комунальній власності. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі № 40 в житловому будинку №9 по вул. Соборна в м. Богуслав Київської області більше шести місяців, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, тому є законні підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом. Крім того, суд звертає увагу на неправильне застосування позивачем положень ст. 405 ЦК України при обгрунтуванні своїх вимог, оскільки положення даної норми закону застосовуються до членів сімї власника житлового будинку, квартири, а не до наймача житлового приміщення, яким являється позивач. Тому в виниклих правовідносинах підлягає застосуванню ст. 71 ЖК Української РСР. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття його з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved