Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання права власності на середню земельну частку (пай) за ним з резерву пайових земель Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області в розмірі 1,93га. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що впродовж 15-ти років і 5-ох місяців він працював у КСГП ім.Кузнєцова с.Пеняки Бродівського району Львівської області, а саме: з 01.04.1968 року до 01.09.1983 року - трактористом і водієм, та був членом вказаного сільськогосподарського підприємства. За період з 12.12.1994 року до 03.04.1998 року, впродовж 3-ох років і 4-ох місяців позивач працював водієм у ВСГП «Земля і воля», яке було правонаступником КСГП ім.Кузнєцова с.Пеняки Бродівського району Львівської області, та був членом вказаного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року відбувалося розпаювання земель членам ВСГП «Земля і воля» на підставі розпорядження голови Бродівської районної державної адміністрації від 24 березня 1997 року №116, однак позивач помилково не був включений у списки для надання земельної частки (паю). Згідно інформації відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Державний акт на право колективної власності на землю ВСГП «Земля і воля», (колишнє КСГП ім.Кузнецова) с.Пеняки Бродівського району Львівської області не видавався. Зазначає, що на час розпаювання земель він працював у ВСГП «Земля і воля», був членом даного господарства, але його помилково не включили до списків членів сільськогосподарського підприємства, які мали право на земельну частку (пай), однак це не позбавляє його права на земельну частку. Просить поновити пропущений строк звернення з даним позовом до суду, оскільки в силу юридичної необізнаності не знав, що його права порушуються та їх можна захистити саме в судовому порядку та просить позов задоволити. 12.10.2020 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Заяв про продовження строку на подання відзиву до суду не надходило. 01.12.2020 закрито підготовче засідання призначено справу до судового розгляду по суі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача - представник Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання, не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 14 Конституції України\~та ч. 2\~ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до\~ст.4 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 01.04.1968 року до 01.09.1983 року - трактористом і водієм та був членом вказаного сільськогосподарського підприємства; з 12.12.1994 року до 03.04.1998 року працював водієм у ВСГП «Земля і воля», яке було правонаступником КСГП ім.Кузнєцова с.Пеняки Бродівського району Львівської області та був членом вказаного підприємства, що підтверджується записом у трудовій книжці колгоспника(а.с.9-13,16-17). Розпаювання земель у ВСГП «Земля і Воля» відбувалося на підставі розпорядження голови Бродівської районної державної адміністрації від 24 березня 1997 року №116 (а.с.19-20). На час\~розпаювання земель\~ [PERSON] \~працював у\~ВСГП «Земля\~і воля»\~та був членом даного господарства (а.с.11-12). Згідно інформації відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Державний акт на право колективної власності на землю ВСГП «Земля і воля», (колишнє КСГП ім.Кузнецова) с.Пеняки Бролівського району Львівської області не видавався. Розмір середньої земельної частки (паю) ВСГП «Земля і воля», (колишнє КСГП ім.Кузнецова) Бродівського району Львівської області становить 1,93 гектара. Станом на 01.01.2016 року на території Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області землі запасу за межами населених пунктів становить: 338,3 гектара (а.с.19). На даний час [PERSON] є пенсіонером (а.с.8) Відповідно до\~ч.9 ст.5 Земельного кодексу України(прийнятого Верховною Радою УРСР 18.12.1990 року) встановлювався порядок обчислення середньої земельної частки (паю), коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), порядок набуття у власність визначався Земельним кодексом України, у якому вказано, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 6 ЗК України\~в редакції від 13.03.1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими\~користуються підприємства,\~установи,\~організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають:\~колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських\~підприємств,\~а\~також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2\~Указу Президента України\~«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського\~акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного\~підприємства,\~кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно дост.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вимог ст. ст. 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» [PERSON] має повне право на визнання за ним права на середню земельну ділянку (пай) розміром 1.93 умовних кадастрових гектарів, як колишній член колективного сільськогосподарського підприємства «Земля і воля» Бродівського району Львівської області. Причини пропуску звернення з позовом на які вказує позивач суд визнає поважними. На підставі ст. 328 ЦК України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента\~України «Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям»\~від 08.08.1995\~р.\~№720/95

Outcome: approved