Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності: - на житловий будинок загальною площею 79,20 кв.м., житловою площею - 32,10 кв.м., допоміжною площею - 47,10 кв.м. з господарськими будівлями: погріб, сарай-літня кухня, сарай, сарай, огорожа, що розташовані по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер 3220687001:01:005:0028, для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,6250 га., кадастровий номер 3220687001:01:005:0029, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,3472 га., кадастровий номер 3220687000:01:005:0029, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Синицької сільської ради Обухівського (Богуславського) району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №225/2020. Після відкриття спадщини він (позивач) як спадкоємець за законом четвертої черги, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як на підставі рішення суду, яким встановлено факт його проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 83 роки в м. Богуслав Київської області, однією сім`єю не менше як п`ять років на час відкриття спадщини, подав заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності за законом на вищевказане нерухоме майно у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадковий будинок та спадкові земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем за законом четвертої черги на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №225/2021. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] , в період з 2006 року і до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Із постанови Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/465 від 16.06.2021 року вбачається, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/465 від 16.06.2021 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на: житловий будинок загальною площею 79,20 кв.м., житловою площею - 32,10 кв.м., допоміжною площею - 47,10 кв.м. з господарськими будівлями: погріб, сарай-літня кухня, сарай, сарай, огорожа, що розташовані по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер 3220687001:01:005:0028, для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,6250 га., кадастровий номер 3220687001:01:005:0029, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 0,3472 га., кадастровий номер 3220687000:01:005:0029, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Синицької сільської ради Обухівського (Богуславського) району Київської області, та належали спадкодавцю [PERSON] (померла [INFO] у віці 83 роки), не може бути видане, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Право власності спадкодавця [PERSON] , на спадкове майно підтверджується наступними документами: - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , належав спадкодавцю на підставі довідки за №586, виданої 24.11.2021 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області; - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером: 3220687001:01:005:0028, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №583296, який був виданий 23 травня 2007 року (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3224482992021 від 24.11.2021 року). - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0,6250 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3220687001:01:005:0029, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №583295, який був виданий 23 травня 2007 року (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3224483012021 від 24.11.2021 року). - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0, 3472 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220687000:01:005:0029, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №993748, який був виданий 13 березня 2008 року (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-99026160820221 від 24.11.2021 року). Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , підтверджується довідкою за №586, виданою 24.11.2021 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1959 року забудови, загальною площею 79,20 кв.м., житловою площею - 32,10 кв.м., допоміжною площею - 47,10 кв.м. з господарськими будівлями: погріб, сарай-літня кухня, сарай, сарай, огорожа. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок та спадкові земельні ділянки, що залишилися після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв`язку з відсутністю оригінальних примірників правовстановлюючих документів, для захисту його прав даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривень 20 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved