Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 10.07.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Суходільської міської ради Луганської області, актовий запис № 63. Позивач з відповідачем прожили у спільному шлюбі чотири роки, вели спільне господарство. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Більше трьох років подружжя мешкає окремо, фактично не є родиною, має інші стосунки та живе кожен своїм життям. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На даний момент ведення спільного господарства припинено, спір про місце проживання дитини та майнові спори відсутні. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, строк на примирення просила не надавати, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 12, 21). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причину неявки суду не повідомив (а.с. 31-33). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 090815 від 10.07.2009 р., між позивачем та відповідачем 10.07.2009 р виконкомом Суходільської міської ради Луганської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 63 (а.с. 5). З копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 153564 від 06.08.2009 р. вбачається, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Позивач та відповідач прожили у спільному шлюбі чотири роки, вели спільне господарство. Більше трьох років подружжя мешкає окремо, фактично не є родиною, має інші стосунки та живе кожен своїм життям. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На даний момент ведення спільного господарства припинено, спір про місце проживання дитини та майнові спори відсутні. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved