Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ КБ «Надра» суму процентів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 926298 від 19.01.2009 року у розмірі 5 753 гривні 42 копійки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що 19.09.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 926298, за умовами якого позивач передав, а банк прийняв грошову суму вкладу у розмірі 15 000 гривень, строком на 12 місяців, з терміном повернення вкладу 19.01.2010 року. Згідно умов договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 20 процентів річних. У 2011 році грошові кошти у розмірі 15 000 гривень банком повернуто вкладнику, а також виплачено суму процентів, нарахованих до встановленої договором дати повернення вкладу, а саме до 19.01.2010 року. Разом з тим, вклад фактично було повернуто банком лише 21 грудня 2011 року, про що свідчать відповідні заяви на видачу готівки, однак проценти за період з 19.01.2010 року по 21.12.2011 року, банком вкладнику виплачено не було. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з вказаних у позові підстав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання відповідач був повідомлений судом належним чином, про о свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових направлень, заперечення по суті позовних вимог до суду не надав. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що 19.09.2009 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 926298, за умовами якого позивач передав, а банк прийняв грошову суму вкладу у розмірі 15 000 гривень, строком на 12 місяців, з терміном повернення вкладу 19.01.2010 року. Відповідно до п. 2.3. вказаного договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 20 процентів річних. П. 2.2 договору визначено дату повернення вкладу - 19.01.2010 року. 19.12.2011 року, 20.12.2011 року та 21.12.2011 року банком повернуто [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000 гривень, про що свідчать заявки на видачу готівки. Порядок нарахування процентів за вкладом визначений п.п. 4.2, 4.3 договору, зі змісту яких вбачається, що при розрахунку процентів приймається метод «факт/факт», який полягає у нарахуванні процентів за вкладом, виходячи з фактичної кількості днів перебування вкладу на зберіганні банку протягом розрахункового періоду і фактичної кількості днів у календарному році. Проценти нараховуються щомісячно в кожний останній банківський день місяця. Звертаючись до суду за захистом порушеного права, позивач зазначає про те, що разом із сумою вкладу у розмірі 15 000 гривень 21.12.2011 року банком виплачено суму процентів, нарахованих до встановленої договором дати повернення вкладу, а саме до 19.01.2010 року. Разом з тим, вклад фактично було повернуто банком лише 21 грудня 2011 року, однак проценти за період з 19.01.2010 року по 21.12.2011 року, банком вкладнику виплачено не було. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Враховуючи ту обставину, що банк порушив умови договору, тим самим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належним йому грошовими коштами, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 926298 від 19.01.2009 року за період з 20.01.2010 року по 20.12.2011 року (період затримки видачи вкладу становить 700 днів) у розмірі 5 753 гривні 42 копійки (15 000 : 100% : 365 * 20 % * 700) підлягають задоволенню, як обґрунтовані. В частині позовних вимог щодо направлення грошових коштів у розмірі 5 753 гривні 42 копійки на банківський рахунок [PERSON], відкритий у АТ «Піреус Банк МКБ», за вказаними реквізитами, суд зазначає, що вказаній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи викладене,

Outcome: partial