Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 88,1 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м., який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 14 с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 23 грудня 2016 року, посилаючись на те, що після смерті його тітки відкрилась спадщина за законом на даний житловий будинок. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та не проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву про розгляд даної справи без участі їх представника, відносно задоволення позову покладаються на думку суду. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд даної справи без її участі, проти заявленого позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 27 серпня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 105637, видане 01.09.2010 р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 32. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме, частку житлового будинку по вул. Гоголя, 14 с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Спадкоємцями даного майна були її дочка [PERSON], яка уже на той час володіла часткою будинку та інша дочка [PERSON], яка згідно відомостей, що містяться в матеріалах спадкової справи відмовилась від своєї частки в користь сестри [PERSON]. Відтак, після смерті матері [PERSON], спадкоємцем її частки в житловому будинку була її дочка [PERSON], яка фактично стала одноособовим власником даного житлового будинку. 23 грудня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 213586, видане 26 грудня 2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 153. Відповідно після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме, житловий будинок № 14 по вул. Гоголя с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Судом встановлено, що житловий будинок по вул. Гоголя, 14 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області належав колгоспному двору, що складався з 2-х осіб, головою якого була [PERSON], що стверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 22 лютого 1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради депутатів № 35. Іншим співвласником даного колгоспного двору була дочка [PERSON] [PERSON], яка згідно відомостей, що містяться в будинковій книзі та Довідки № 445 від 27.02.2018 р., була в ньому зареєстрована та проживала там до своєї смерті. Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 623 від 26.06.2017 р. вбачається, що станом на 26.06.2017 р. по обліку бюро будинковолодіння № 14 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, належить [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, станом на час припинення колгоспного двору у 1991 році, власниками житлового будинку по вул. Гоголя 14 в с. Великі Гаї Тернопільського району були, [PERSON] частка якої складала 1/2 та її дочка [PERSON], частка якої становила також 1/2. Так як спадкодавець [PERSON] на час смерті не була одружена, а також не мала дітей то відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, а відтак спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON] була її рідна сестра [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно відомостей, що містяться в спадковій справі, а також з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 532 від 12 грудня 2017 року, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини в користь спадкоємця шостої черги, племінника спадкодавиці [PERSON]. Таким чином, єдиним спадкоємцем житлового будинку №14 по вул. Гоголя с. Великі Гаї, Тернопільського району станом на час відкриття спадщини є позивач [PERSON]. На житловий будинок по вул. Гоголя, 14 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, виготовлено Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 26.06.2017 р. технічній паспорт, згідно якого загальна площа становить 88,1 кв. м., а житлова площа 55,4 кв. м., Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вказаного Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] набули у власність по 1/2 частці житлового будинку, який знаходиться по вул. Гоголя, 14 с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та не проведена державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 88,1 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м., який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 14 с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 23 грудня 2016 року.

Outcome: approved