Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ПрАТ «СК «НОВА» на його користь страхове відшкодування у розмірі 52 684,12 гривень; судовий збір в розмірі 704,80 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода в районі будинку № 24/1 по пр. М. Бажана в м. Києві, за участю транспортних засобів «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER]. Вказана ДТП сталася з вини [PERSON], що постановою Дарницького районного суду м. Києва. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ/2748347 від 27 січня 2016 року страховою компанію ПрАТ «СК «НОВА». 12 липня 2016 року відповідач був повідомлений про ДТП, а також відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. У результаті ДТП йому була завдана майнова шкода в розмірі 34 237,81 гривень, що підтверджується Звітом № 2702 від 12 липня 2016 року. По даний час відповідач не виплатив йому страхового відшкодування та не прийняв вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Крім того, сума пені становить - 9146,44 гривень, 3% річних становить - 1452,00 гривень, 7847,87 гривень - інфляційне збільшення боргу. 30 березня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження було отримано 11 червня 2018 року, третьою особою - 15 червня 2018 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, третьою особою, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2016 року о 14 годині 55 хвилин в районі будинку № 24/1 по пр. М. Бажана в м. Києві, між автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], сталася ДТП, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Звіту № 2702 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] від 12 липня 2016 року, складеного суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON], вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 12 липня 2016 року складає 34 237,81 гривень. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Станом на день розгляду справи постанова Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], була на момент ДТП застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «НОВА» на підставі Полісу АЕ/ 2748347 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 12 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача, тим самим порушено вимоги п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим позивач правомірно вимагає стягнення відшкодування на проведення ремонту автомобіля у розмірі 34 237,00 гривень. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Проаналізувавши норми статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. З огляду на викладене можна зробити висновок, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між особою та страховою компанією договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 7 червня 2017 року у справі № 6-282цс17. Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика(МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, з наведеного позивачем розрахунку вбачається, що сума 3% річних становить 1452,00 гривень (34 237,00 гривень (сума боргу) * 3 * 516 (загальна кількість днів прострочення з 12 жовтня 2016 року по 12 березня 2018 року) / 365)), яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Інфляційне збільшення становить 7847, 87 гривень, де 42 084,87 гривень - сума боргу з інфляцією, розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування - 9 146,44 гривень. З огляду на вищевикладене, враховуючи обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування, враховуючи відсутність відомостей про здійснення такої виплати та/або відмовити у проведенні виплати з боку відповідача, а також заперечень щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 34 237,81 гривень, суми пені у розмірі 9146,44 гривень, 3% річних - 1452,00 гривень, 7847,87 гривень - інфляційне збільшення боргу. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА», третя особа: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved