Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 10.01.2014 р. помер його батько [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Спадщину він прийняв належним чином. Окрім нього, спадкоємцями за законом щодо майна померлого є його дружина [PERSON] та син - [PERSON], що проживають за адресою: [INFO], та які відмовилися від спадщини, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Спадкове майно складається з 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою. Згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого 18.11.1988 року виконкомом Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, поштова адреса житлового будинку була Харківська область, Купянський район, с. Глушківка, вул. 9 Травня, буд. № 2 та належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про власність» колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На момент припинення його існування членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За життя померлий не оформив належним чином право власності на свою 1/4 частку цього житлового будинку. За таких умов нотаріус відмовив йому, як спадкоємцеві за законом першої черги після смерті батька у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку. Таким чином, за захистом своїх спадкових прав позивач звернувся до суду. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно заяви Глушківської сільська рада Куп'янського району Харківської області просили суд розглянути дану справу у їх відсутність. Проти задоволення уточненого позову не заперечують. Від третьої особи надійшла заяви про розгляд справи без його участі, заперечень по справі немає, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 січня 2014 року у с. Глушківка, Куп'янського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 417228, виданим Глушківською сільрадою Куп'янського району Харківської області 10.01.2014 року /а.с.6/. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.11.1988 року, виданого виконкомом Глушківської сільради Куп'янського району Харківської області, жилий будинок у с. Глушківка, вул. 9 Травня, № 2, в цілому дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Куп'янської райради народних депутатів № 31 від 16.02.1988 року, у звязку з оформленням права особистої власності на житловий будинок /а.с.12/. На вищезазначений будинок в КП Купянське БТІ зареєстровано за [PERSON] в цілому за р. № 1322, в р. книгу № 9, 18 листопада 1988 р. Станом на 01.11.1988 року виготовлено технічний паспорт на жилий будинок у с. Глушківка, вул. 9 Травня, № 2, на імя [PERSON] /а.с.10-11/. Згідно постанови приватного нотаріуса Куп'янського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 26.09.2014 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Купянський р-н, с. Глушківка, вул. Степна, буд. № 2, після смерті 10.01.2014 року батька [PERSON] /а.с.9/. При цьому нотаріусом було встановлено, що [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, подавши у встановлений законом строку заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Харківська обл., Купянський р-н, с. Глушківка, вул. Степна, буд. № 2. Згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого 18.11.1988 року виконкомом Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, поштова адреса житлового будинку була Харківська область, Купянський район, с. Глушківка, вул. 9 Травня, буд. № 2 та належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про власність» колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до довідки виданої 03.06.2014 р. виконавчим комітетом Глушківської сільради за № 432, на момент припинення існування членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тобто право на 1/4 частку майна, яке належало колгоспному двору, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, мав спадкодавець [PERSON] За життя померлий не оформив належним чином право власності на свою 1/4 частку цього житлового будинку з надвірними будівлями, у звязку з чим нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя спадкодавця, який його пережив, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно з Законом України «Про власність», колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили частку в його майні. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулюються ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу УРСР, які втратили чинність на підставі Закону України № 3718-12 від 16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного законодавства не передбачали правонаступництва прав та обовязків щодо майна колгоспного двору іншими субєктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. У відповідності до статті 318 ЦК України, субєктами права власності є Українській народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у статті 2 Цивільного кодексу України. Таким чином, колгоспний двір не є субєктом цивільних відносин, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України однією з причин припинення права власності є смерть власника майна. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, визнання відповідачем предявленого уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved