Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що з березня 2016 року відповідач [PERSON] фактично не проживає у належному позивачу домоволодінні за адресою [ADDRESS]. Стверджує, що факт реєстрації відповідача перешкоджає йому у реалізації прав власника домоволодіння та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач останнє був у будинку в березні 2016 році, де він зараз знаходиться йому не відомо. Приблизно в серпні 2016 року [PERSON] йому телефонував, сказав, що проживає у цивільному шлюбі в м. Дніпропетровськ, після цього жодного інформації щодо нього не надходило. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи, був належним чином повідомлений шляхом публікації в місцевому засобі масової інформації «Черкаський Край» оголошення про виклик у судове засідання. З наведеного вбачається, що відповідач вважається таким, що був повідомлений належним чином про суть спору та розгляд справи Катеринопільським районним судом, але не вжив заходів для явки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 16.02.2017 року приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. вбачається, що є єдиним власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON]. (а.с.8) З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 80513156 виданого 16.02.2017 року вбачається, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. (а.с.7) З довідки від 05.04.2017 за № 257 виданої Єрківською селищною радою вбачається, що [PERSON], зареєстрований але не проживає в [ADDRESS]. (а.с.14) З довідки від 28.03.2017 за № 698 виданої Єрківською селищною радою вбачається, що [PERSON], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Крім того, в даному будинку проживають дружина: [PERSON], 1973 року народження, син: [PERSON], 1995 року народження, дочка: [PERSON], 1998 року народження та брат [PERSON], 1964 року народження. (а.с.9) З акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS], складеного депутатом Єрківської селищної ради Приходько А.С. вбачається, що гр. [PERSON] в даному будинку не проживає з 2007 року. (а.с. 10). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] більше трьох років не проживає в [ADDRESS]. В останнє вона його бачила три роки тому, не зважаючи на те, що проживає поряд по сусідству. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду аналогічні пояснення. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що домовленості між позивачем та відповідачем з приводу збереження права користуванням житлом, а також інші передбачені законом підстави для збереження за відповідачем права користування житлом відсутні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, судом встановлено, що відповідач без поважних причин був відсутній у зареєстрованому місці проживання понад один рік, а отже втратив право на користування житловим приміщенням в якому є зареєстрованим.

Outcome: approved