Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) про стягнення з ПАТ КБ ПриватБанк на його користь коштів в розмірі 15\~135,96 доларів США для відшкодування завданих йому матеріальних збитків та 5000 гривень завданої йому моральної шкоди, посилаючись на те, що 16 жовтня 2013 року між ним ([PERSON] М.) та ПАТ КБ ПриватБанк укладено Договір №SAMDN25000738661782 (Вклад Стандарт на 12 мес.) за умовами якого позивач передав відповідачу кошти в сумі 170\~000 гривень для розміщення коштів на депозитному вкладі, строком на 366 днів по 16 жовтня 2014 року включно, із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18% річних. Однією із істотних умов договору вкладу, на яких позивач розміщував вклад у банку, була його мультивалютна властивість, що дозволяла вкладнику переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті. Однак, в звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором вкладу, позивач змушений був звернутися за захистом своїх прав, як вкладника за договором вкладу та споживача фінансових послуг, до суду, та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, котре набрало законної сили, по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ ПриватБанк про примусове виконання обов'язку в натурі, позов задоволено та зобов'язано ПАТ КБ ПриватБанк конвертувати вклад [PERSON] за договором № SAMDN25000738661782 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 16.10. 2013 р. в сумі, що існувала станом на дату звернення 29.01.2014 р., та яка складала 188\~747,43 гривень, у валюту долар США за комерційним курсом ПАТ КБ ПриватБанк, що діяв на момент звернення 29 січня 2014 року та зобов'язано ПАТ КБ ПриватБанк нарахувати відсотки на суму вкладу за період з 29 січня 2014 року по дату закінчення договору 16 жовтня 2014 року, врахувавши суму нарахованих відсотків по даному депозиту. Станом на сьогодні рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року по справі № 607/9814/14-ц, відповідачем не виконано, в тому числі і під час встановленої Законом України Про виконавче провадження процедури виконавчого провадження. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань із конвертації валюти вкладу з гривні в долар США, в тому числі після набрання законної сили рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, як в добровільному, так і в примусовому порядку, а також значне зростання курсу долара США по відношенню до національної валюти - гривні, позивач вважає, що такими діями відповідача завдання йому завдано збитків в розмірі 15\~135,96 доларів США та моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень, котрі просить стягнути з відповідача в свою користь. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак його представник за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявилися, подавши до суду письмові заперечення, згідно яких зазначила, що умовами договору № SAMDN25000738661782 не передбачено обовязку банку конвертації вкладу в іншу валюту, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року не має преюдиціального значення при розгляді даної справи, а позивачем не доведено факту завдання майнової та моральної шкоди та необґрунтовано розміри такої шкоди. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: 16 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк укладено Договір № SAMDN25000738661782 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») (далі договір вкладу), оформлений провідним економістом відділення ПАТ КБ ПриватБанк в м. Тернополі [PERSON], за умовами якого [PERSON] передав банку кошти в сумі 170\~000,00 гривень (далі вклад) для розміщення на депозитному вкладі, строком на 366 днів по 16 жовтня 2014 року включно, із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18% річних. На момент укладення договору позивача було ознайомлено із Умовами та правилами надання банківських послуг (надалі Правила), актуальними на дату укладення договору та розміщеними на сайті pb.ua, що підтверджується відповідною відміткою в договорі вкладу. Однією із істотних умов договору вкладу, на яких розміщувався вклад у банку, була його мультивалютна властивість, що дозволяла вкладнику переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті. В звязку із невиконанням відповідачем власних зобовязань за договором вкладу, позивач звертався за захистом своїх прав, як вкладника за договором вкладу та споживача фінансових послуг, до суду. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ ПриватБанк про примусове виконання обов'язку в натурі позовні вимоги задоволено та зобов'язано ПАТ КБ ПриватБанк конвертувати вклад за договором № SAMDN25000738661782 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 16.10.2013 р. в сумі, що існувала станом на дату звернення [PERSON]М до банку 29.01.2014 р., та яка складала 188\~747,43 гривень, у валюту долар США за комерційним курсом ПАТ КБ ПриватБанк, що діяв на момент його звернення 29 січня 2014 року, та зобов'язано ПАТ КБ ПриватБанк нарахувати відсотки на суму вкладу за період з 29 січня 2014 року по дату закінчення договору 16 жовтня 2014 року, врахувавши суму нарахованих відсотків по даному депозиту. На виконання вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18 березня 2015 року видано виконавчий лист по справі № 607/9814/14-ц, котрий було передано для примусового виконання в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження до Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції. Листом від 04 вересня 2015 року за вих. № 15899 за підписом начальника Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ позивача повідомлено, що станом на 31 серпня 2015 року рішення суду боржником не виконано, з огляду на що 31 серпня 2015 року на адресу Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області направлено подання про притягнення посадових осіб ПАТ КБ ПриватБанк до кримінальної відповідальності за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, та 04.09.2015 р. на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Станом на сьогодні рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року по справі № 607/9814/14-ц відповідачем не виконано, в тому числі і під час встановленої Закону України Про виконавче провадження процедури виконавчого провадження, і дана обставина не заперечувалася відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Такі обставини називаються преюдиціальними фактами і їх преюдиціальність заснована на юридичному механізмі набрання судовим рішенням законної сили, відповідно до якого виникає заборона оспорювати в іншому процесі встановлені у цьому рішенні факти. Преюдиціальний звязок рішень у цивільних, господарських або адміністративних справах пояснюється тим, що одні й ті самі факти можуть тягти за собою різні юридичні наслідки. Як вбачається із змісту рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, котре набрало законної сили, по справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ ПриватБанк про примусове виконання обов'язку в натурі, обставини виникнення між сторонами зобовязань за договором № SAMDN25000738661782 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 16 жовтня 2013 року, зміст таких зобовязань, зокрема мультивалютна властивість вкладу, уже встановлювалися судом, а тому, враховуючи преюдиціальність рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. При цьому суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо того, що умовами договору № SAMDN25000738661782 не передбачено обовязку банку конвертації вкладу в іншу валюту а рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року не має преюдиціального значення при розгляді даної справи, оскільки вказане спростовується змістом мотивувальної та резолютивної частин рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року та суперечить вимогам ст.ст. 14, 61 ЦПК України. Так, задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд Тернопільської області від у своєму рішенні від 30 грудня 2014 року, котре набрало законної сили, вказав, що однією із істотних умов договору є його мультивалютна властивість, що дозволяє вкладнику переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті, та враховуючи системність звернень позивача до банку з вимогою про конвертацію, мінімальну участь споживача банківських послуг в русі та оформленні банківської документації, визнав порушеними права [PERSON] та зобов'язав ПАТ КБ ПриватБанк конвертувати вклад за договором № SAMDN25000738661782 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 16 жовтня 2013 року в сумі, що існувала станом на дату звернення [PERSON]М до банку 29 січня 2014 року та яка складала 188\~747,43 гривень, у валюту долар США за комерційним курсом ПАТ КБ ПриватБанк, що діяв на момент його звернення 29 січня 2014 року, та зобов'язано ПАТ КБ ПриватБанк нарахувати відсотки на суму вкладу за період з 29 січня 2014 року по дату закінчення договору 16 жовтня 2014 року, врахувавши суму нарахованих відсотків по даному депозиту. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому, у відповідності до ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобовязання доводить особа, яка його порушила. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. За умовами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є як витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Враховуючи обставини, встановлені рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, котре набрало законної сили, та встановлені під час розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що невиконання Відповідачем своїх зобовязань із конвертації валюти вкладу з гривні в долар США, в тому числі після набрання законної сили рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, як в добровільному, так і в примусовому порядку, а також значне зростання курсу долара США по відношенню до національної валюти - гривні, призводить до завдання позивачеві збитків у вигляді витрат, котрі позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), так і доходів, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно наданого позивачем розрахунку збитків на момент його звернення до суду із заявленими позовними вимогами, розмір збитків складав 15\~135,96 доларів США, із розрахунку 22 231,73 доларів США-7 095,77 доларів США=15 135,96 дол.США, де: 22 231,73 дол.США - сума коштів в валюті долар США, яку позивач мав отримати за умови виконання відповідачем умов договору вкладу та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30.12.2014 р., після конвертації вкладу в розмірі 188\~747,43 гривень із гривні в долар США за комерційним курсом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 29.01.2014 р. дату звернення позивача до відповідача із заявою про конвертацію вкладу, та котру було встановлено курс гривні до долара США на рівні 8,49 грн. за 100,00 дол.США;7 095,77 дол.США - сума коштів в валюті долар США, яку позивач міг отримати після конвертації вкладу в розмірі 188\~747,43 гривень із гривні в долар США за комерційним курсом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на дату звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами, на котру було встановлено курс гривні до долара США на рівні 26,6 грн. за 100,00 дол.США. Із наведеним позивачем розрахунком суд погоджується та вважає його таким, що відповідає обставинам справи ті підтвердженим дослідженими в ході судового розгляду доказами. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх зобовязань із конвертації валюти вкладу з гривні в долар США, в тому числі після набрання законної сили рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, як в добровільному, так і в примусовому порядку, а також значне зростання курсу долара США по відношенню до національної валюти - гривні, що призвело до завдання позивачу збитків в розмірі 15\~135,96 доларів США, такі збитки підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, враховуючи тривалість невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором вкладу та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, зусилля, які доводилося прикладати позивачу для відновлення свого порушеного права, постійне зростання курсу долара США по відношенню до гривні протягом невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором вкладу та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року, суд вважає підставними, обґрунтованими, співрозмірними та такими, що відповідають ст.23 ЦК України вимоги позивача про відшкодування йому за рахунок відповідача завданої моральної шкоди розмірі в сумі 5\~000,00 гривень. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Аналізуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 15\~135,96 доларів США для відшкодування завданих йому матеріальних збитків та 5\~000,00 гривень завданої йому моральної шкоди. На підставі наведеного,

Outcome: approved