Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою по справі він знаходився у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1995 року по 04.04.2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №447. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Але з відповідачкою життя не склалося і за рішенням Красноармійського міськрайонного суду їх шлюб було розірвано, про що 04.04.2006 року в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №92. Відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON], у зв'язку з чим відповідачку позбавлено батьківських прав відносно сина, що підтверджується заочним рішенням від 08.11.2013 року. Крім цього, заочним рішенням від 16.12.2013 року позивача звільнено від сплати аліментів на утримання його сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час його син [PERSON] фактично з 05.09.2013 року проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Позивач створює для нього належні умови для виховання, розвитку, утримує його, купляє необхідні речі для нормального розвитку дитини, забезпечує навчання, тобто син знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання їх сина у добровільному порядку не надає, не купує дитині необхідні речі для навчання, чим порушує свої зобов'язання. Позивач працює у Ясинуватській дирекції з/д перевезень ДП «Донецька залізниця» ВП-3 ст.Красноармійськ на посаді машиніст крану 6 розряду та отримує заробітну плату, якої йому не достатньо для утримання їх дитини. Відповідачка на теперішній час перебуває у офіційному шлюбі з іншим чоловіком, від якого у них народилися двоє дітей, тому позивач вважає, що відповідачка зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання їх сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд, стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримала позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.23). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заперечення проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Також зазначила, що на її забезпеченні знаходиться троє неповнолітніх дітей: двоє дітей від іншого шлюбу, та донька позивача, на яку він сплачує замалі аліменти, які не задовольняють потреби дитини цього віку. Крім того, у вересні 2013 року позивачу було відмовлено у задоволенні даної позовної заяви суддею Пелепом. Інших доходів, окрім державної допомоги на дитину, немає, про що свідчить довідка з соціального фонду. В зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог та всі судові витрати покласти на позивача. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2013 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду від 16.12.2013 року, [PERSON] звільнено від сплати аліментів, що стягувались на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з батьком, [PERSON], з 05.09.2013 року по теперішній час (а.с.24), а за реєстрований за місцем проживання матері, [PERSON] (а.с17). З довідки Управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради №1946 від 02.04.2014 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Красноармійської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 1485,00 грн. та допомогу по догляду за дитиною до 3 років у розмірі 130,00 грн. на доньку [PERSON], 25.03.2013 року (а.с.16). Встановлено, що [PERSON] звертався до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відповідно до ухвали Красноармійського міськорайонного суду Донецької області дана позовна заява залишена без розгляду на підставі заяви [PERSON] (а.с.22). Відповідачка [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON], [INFO], не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved