Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, [PERSON] , Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка проживала у селі Мала Макарівка Іванківського району Київської області. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: -житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; -земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Спадщину після смерті матері позивач прийняв, подав заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №09/2015). 14 березня 2019 року він звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому було видано у день звернення . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1967 році спадкодавця побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на спадковий будинок є довідка Макарівської сільської ради (виписка з погосподарської книги [NUMBER], особовий рахунок № [NUMBER] ). Спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] , є він, її син - [PERSON] . Відповідач (дочка спадкодавиці) - [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилася заявою від 17 січня 2015 року, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно його матері - [PERSON] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі ; позовні вимоги підтримує повністю . Відповідач: [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі. Позов визнає в повному обсязі. Відповідач, Макарівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову [PERSON] не мають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази спадкоємця за законом : копію свідоцтва про смерть спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] ; копію свідоцтва про своє народження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2019р., після [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] спадщину прийняв: [PERSON] , заявою №23 зареєстрованою 17 січня 2015 року. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, заявою №22 зареєстрованою 17 січня 2015 року. Інших спадкоємців немає. (с/с 09/2015) Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2019р. Вих.№ 324-02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved