Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною до [PERSON], приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року замінено первісного відповідача приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] на належного відповідача - приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2016 року, [PERSON] отримав довідку з БТІ та ЕО за № 2695, де було зазначено, що будинковолодіння №10 по вул. Гвардійській в м.Мукачево належить: [PERSON] - 2/3 частини [PERSON] б/б 1/3 частини. Відповідно до інформаційної довідки з БТІ від 2015 року, вищевказане будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] б/б - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина. Відповідно до заяви від 19 серпня 2016 року [PERSON] просить внести зміни до інвентарної справи. Як стало пізніше відомо, 19 лютого 2016 року, приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті тітки [PERSON], [INFO], яка померла 31 березня 2008 року. Так, він [PERSON] народився і по сьогоднішній час проживає в [INFO], і зареєстрований за даною адресою з 13 вересня 1978 року. А про те, що [PERSON] - померла 31 березня 2008 року, він дізнався тільки з свідоцтва про право на спадщину за законом. У свою чергу відповідач [PERSON] ніколи не проживала та не була зареєстрована у вищевказаному будинковолодінні, а натомість зареєстрована за адресою: [INFO] і в утриманні майном не здійснює жодних дій. В будинку №10 по вул. Гвардійській в м.Мукачево проживає він та його діти, ним зроблені прибудови, до чого відповідач не має жодного відношення. Факт оформлення відповідачем спадкових прав після смерті [PERSON], дізнався тільки у 2016 році. Так, відповідач [PERSON] одноосібно оформила спадкові права, що є незаконним, оскільки право на частку нерухомого майна, має і він. Тому на підставі вищенаведеного [PERSON] звертається до суду в інтересах [PERSON] та просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] по спадковій справі №2/2016, реєстр № 72 виданого після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 31 березня 2008 року на прізвище [PERSON], [INFO], спадкове майно 1/3 частка будинковолодіння №10 по вул.Гвардійська в м.Мукачево. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав. -2- Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги [PERSON] не визнала. Подала заперечення, які мотивує тим, що [PERSON], дошлюбне прізвище якої Горшані народилася 1958 року у будинку своїх батьків за адресою: м.Мукачево, вул. Гвардійська, буд.№10, Закарпатської області. У батьківському домі вийшла заміж, там народився її син. Власниками даного будинку були : її дядько - [PERSON] Юлієвич на праві свідоцтва про спадщину за законом виданого 15 травня 1973 року Мукачівською ДНК в реєстрі №5934 на 1/3 частку, її тітка та хресна мати [PERSON] на праві свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 травня 1973 року Мукачівською ДНК в реєстрі №5934 на 1/3 частки та її мама [PERSON] б/б на праві свідоцтва про спадщину за законом, виданого 24 листопада 2012 року Мукачівською ДНК в реєстрі №2-885 на 1/3 частки. У свою чергу її брат [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою. Також зазначає, що все своє життя [PERSON] вів аморальний спосіб життя, пиячив, По-друге, 28 серпня 2006 року її ([PERSON]Ю.) тітка - [PERSON] надала їй доручення по справі на спадщину на невизначений термін. Дядько [PERSON], який як і тітка багато років проживали за кордоном, а у 2014 році подарував свою частку їй, оскільки близьких родичів на Україні яким він міг довірити сою частку батьківського будинку не бачив. Всі ці факти доводять, що власники будинку не бажали та не мали намір передавати у будь-який спосіб свої частки на батьківський будинок [PERSON]. Окрім того, [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за вищевказаною адресою, оскільки проживає з громадянкою [PERSON] за адресою: м.Мукачево, вул. Нова 6/4. Тому просить суд, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Відповідач - приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача [PERSON]- [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Довідки №2695 від 23 серпня 2016 року виданої директором КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» [PERSON], будинок №10, який розташований по вулиці Гвардійська в місті Мукачево належить на праві власності - [PERSON] - 2/3 частки, та [PERSON] б/б - 1/3 частка (а.с.7). З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №72, вбачається, що спадкоємицею [PERSON],[INFO], яка померла 31 березня 2008 року є її племінниця - [PERSON], [INFO], і спадщина на яку видане дане свідоцтво складається з 1/3 частки домоволодіння під №10 по вул.Гвардійська в м.Мукачево (а.с.11) Відповідно до Інформаційної довідки за № 333 виданої Комунальним підприємством Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 11 лютого 2015 року, житловий будинок за №10 по вул. Гвардійська в м.Мукачево, зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності, за : [PERSON] 1/3 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мукачівською ДНК 15 травня 1973 року по реєстру № 5934; [PERSON] б/б 1/3 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мукачівською ДНК 24 листопада 2012 року по реєстру № 2-885; [PERSON] - 1/3 частка на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 04 грудня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського МНО [PERSON] в реєстрі № 2855 (а.с.8, 94). Відповідно до копії Доручення по справі спадщини виданого довіреною особою нотаріуса 29 серпня 2006 року м.Тепліце, магістра [PERSON], що завірено в Книзі завірень № О.ІІІ. 87/2016, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], м.Тепліце, уповноважує свою племінницю [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], -3- Закарпатської області, на ведення справи в Мукачівському державному нотаріальному бюро, відносно спадщини, тобто частини будинку, що знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Гвардійська, буд.№10, Закарпатської області (а.с.46). На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 24 січня 2017 року від приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла копія спадкової справи №5/2016 померлої 31 березня 2008 року [PERSON] (а.с.77). Відповідно до копії Довідки про народження №213 виданої 19 березня 1985 року відділом ЗАГС, [PERSON] народилась 18 квітня 1932 року, в якому батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.98). З копії Свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 31 березня 2008 року в Рийіце, №6, про що зроблено запис у Книзі реєстрації смертей метричного управління м.Усті-над-Лабем-Нестеміце, округ Усті-над-Лабем. Том 2 - 2008 рік (а.с.100). 19 лютого 2016 року, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у спадковій справі № 5/2016 В СР №58601087, за померлою 31 березня 2008 року - тіткою [PERSON]. Також в даній заяві зазначає, що спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги відповідно до ст.ст.1261, 1262, 1263, 1264 Цивільного кодексу України, крім неї не має (а.с.103). Також на запит Мукачівського міськрайонного суду 17 січня 2017 року від КП «Мукачівське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» до суду надійшов оригінал інвентарної справи №3468/2945 на будинковолодіння за адресою: м.Мукачево, вул..Гвардійська, №10. Відповідно до статті 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 1222 цього Кодексу, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Так, відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу, в якій у сою чергу передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Статтями 1261, 1262, 1263, 1264, 1265 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини; у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. ... . -4- Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В частині 1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В статті 5 Закону України Про нотаріат (з змінами та доповненнями) визначено, що нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики ...., а також відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам, у свою чергу згідно частини 1 статті 1 Закону нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. У статті 49 Закону України Про нотаріат визначено перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, які не є вичерпним, зокрема в пункті 1 даної статті вказано, що нотаріус може відмовити у вчиненні такої дії, якщо суперечить законодавству України, а також, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Частиною 1 статті 67 Закону України Про нотаріат встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, який закріплює за кожним спадкоємцем право власності на спадкове майно та обовязок проведення кожним з них державної реєстрації права на спадщину. Тобто, при видачі свідоцтва про право на спадщину, до спадкоємців переходять всі права та обовязки спадкодавця. Коли у складі успадкованого майна є нерухоме майно, то спадкоємець отримує свідоцтво про право на спадщину, яке є правовстановлюючим документом. Свідоцтво підтверджує перехід права власності на нерухоме майно від спадкодавця до спадкоємців. Але, крім цього, законодавець зумовив спадкоємців провести обовязкову державну реєстрацію права на спадщину, зазначивши у статті 1299 Цивільного кодексу України, що свідоцтво про право на спадщину, яке видане на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації за правилами статті 182 цього Кодексу. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний акт, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Якщо успадковане майно підлягає обовязковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом. За загальним правилом, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Про те, є випадки, коли спадкоємці за усною угодою між собою, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, якщо це стосується рухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін - відповідач по справі [PERSON] як племінниця [PERSON], яка померла 31 березня 2008 року, та як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживавала постійно зі спадкодавцем [PERSON], виконала вимогу статті 1269 Цивільного кодексу України та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі чого 19 лютого 2016 року, отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку будинковолодіння №10, який розташований по вул. Гвардійській в м.Мукачево, Закарпатської області. У свою чергу, [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за померлою [PERSON] - не звертався. Також в силу статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] - не доведено факт постійного проживання [PERSON] за адресою м.Мукачево, вул.Гвардійська, буд.№10, Закарпатської області, а також те, що він являється спадкоємцем 1-5 черги за законом. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом - необхідно відмовити.

Outcome: dismissed