Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на ? частини земельної ділянки / пай /, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області право, на яку мала померла [INFO] [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на вищевказану земельну ділянку, яка була передана матері у приватну власність. Позивач звернувся з заявою до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, що залишилася після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні відмови [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини на користь позивача, а ті заяви про відмову, які були посвідчені після спливу шести місяців з дня прийняття спадщини не можуть бути взяті до уваги для збільшення частки у спадщині позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з наведених в заяві підстав. Відповідач Обухівська районна державна адміністрація Київської області в судове засідання не з'явився, в поданому суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Відповідач Деремезнянська сільська рада Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, в поданому суду клопотанні просив розглядати справу у відсутність представника сільради, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися в поданих суду клопотаннях просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову не заперечили. Представник відповідача Бобало Т.В. в судовому засідання заперечила щодо задоволення позову. Враховуючи повторну неявку відповідачів, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про смерть від 19.05.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис №11, [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] 24 квітня 2002 року склала заповіт, за яким вона заповідала своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось в рівних частинах. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. від 25.05.2017 року №188/01-16, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку частку / пай/ яка належала померлій [INFO] [PERSON] згідно Сертифікату на земельну частку / пай/, а саме на ? частки спадкового майна у зв'язку з відмовою від прийняття спадщини на користь [PERSON] спадкоємців [PERSON] та [PERSON], а також повідомлено, що прийняття спадщини проводиться в термін, який не перевищує шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до положень ст. 1233, ч. 2 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а згідно ч. 3 вказаної статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Крім цього, [PERSON] пропустив визначений законодавцем строк для прийняття спадщини, однак питання про поновлення такого строку позивачем постановлено не було. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як вбачається із листів приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області від 14.06.2017 року №213/01-16 та державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 23.08.2017 року № 1638/01-16 спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Позивач просить визнати за ним право на ? частки спадкового майна, однак інші спадкоємці (двоє із трьох відповідачів), на частку яких претендує позивач, у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявами про відмову від спадщини на його користь не звертались, в межах спадкової справи такі заяви не вирішувались. Фактично станом на час вирішення спору позивач не реалізував у встановленому ЦК України порядку своє право на спадщину за заповітом, тому порушень прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, під час вирішення спору не виявлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивач не прийняв спадщину у встановленому законом порядку та існує спір із відповідачем [PERSON], суд приходить до висновку, що вказаний позов є передчасним і відсутні правові підстави для його задоволення. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed