Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 березня 2011 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 88. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 березня 2011 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства. Через причини психологічного характеру, різні погляди на сімейне життя вони стали один для одного сторонніми люди. В теперішній час відповідач мешкає з іншим чоловіком. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з відповідачем. На теперішній час між ними відсутні питання щодо матеріального утримання дитини та розподілу сумісного майна подружжя, а у випадку їх виникнення вони будуть вирішувати ці питання в судовому порядку. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить провести підготовче засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає, не буде надавати відзив на позовну заяву, їй зрозумілі наслідки визнання нею позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 березня 2011 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Як зазначено в позові, сторони з червня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved