Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що його батько - [PERSON] - за життя працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай), що розташована на території Красноколядинської сільської ради під № [NUMBER]. Мати позивача - [PERSON] - за життя також працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 4, 63 га на території Красноколядинської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.07.2007 року. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті спадкоємицею була мати позивача, поскільки проживала разом з батьком, але [INFO] [PERSON] померла, позивач являється спадкоємцем за законом після смерті матері, інших спадкоємців немає, спадщину він прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості, так як в установлений строк не міг відшукати Державний акт на земельну ділянку, а відшукав тільки копії цих документів, що унеможливлює оформити спадщину в нотаріальному порядку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,07 га (рілля) кадастровий номер [NUMBER] та на земельну ділянку (кормові угіддя) площею 0, 56 га кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Красноколядинської сільської ради; та в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] на території Красноколядинської сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради, та третіх осіб - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] від 06.02.2013 року (а.с.12); спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] від 06.02.2013 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1969 року [PERSON] народився [INFO], в графі «Батько» зазначено - [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] одружились 03 жовтня 1951 року (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 63 га на території Красноколядинської сільської ради, з яких - 4, 07 га рілля (кадастровий номер [NUMBER]) та 0, 56 га - кормові угіддя (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с. 13-13зв.). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією списку громадян - власників сертифікатів направо на земельну частку (пай) колишнього КСП «Красноколядинське», згідно з яким [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.17-19); та довідкою Красноколядинської сільської ради № 92 від 29.10.2015 року, згідно з яким [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у ТОВ «Красноколядинське», яка знаходиться під № [NUMBER] (а.с.16). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 13 квітня 2013 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] та сертифікат направо на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с.20). Згідно довідку відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 09.11.2015 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії [NUMBER], що належав [PERSON] станом на 19.09.2006 року становив 45 257 грн. 03 коп., вартість земельної ділянки, що належала [PERSON] станом на [INFO] становила 46 534 грн. 38 коп. (а.с.33). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, спадкоємицею була [PERSON], дружина. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 16.11.2015 року (а.с.35-38). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], батько позивача, набув право на земельну частку (пай), а спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку. Дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали яких були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавці за життя набули право на земельну частку (пай) і право власності на земельну ділянку і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме - грошової оцінки земельної частки (паю) та земельної ділянки на день смерті спадкодавців, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі - на загальну суму 91 791 грн. 41 коп. Саме із цієї суми позивач повинен була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» - один відсоток ціни позову, що складає 917 грн. 91 коп., а ним сплачено згідно квитанції 487 грн. 20 коп., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору - 430 грн. 71 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved