Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2017 за реєстровим № 980, з нього на користь відповідача за кредитним договором б/н від 20.04.2011 стягнуто 37515,29 грн., з яких: тіло кредиту 5993,76 грн., відсотки 26742,42 грн., комісія та пеня 2516,48 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1762,63 грн. (відсоток від суми заборгованості), розраховані за період з 20.04.2011 по 30.09.2016. Між, тим зазначена сума заборгованості не є безспірною. При нарахуванні йому штрафних санкцій не враховано ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Місто, в якому він мешкає, а саме: м.Мирноград Донецької області, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється антитерористична операція. А тому, він вважає, що у загальну суму заборгованості було незаконно включено заборгованість з пені і комісії та штрафи. Крім того, як вбачається із розрахунку, відповідачем двічі, в односторонньому порядку, у порушення ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» без узгодження з нею було здійснено підвищення процентної ставки за користування кредитом, а саме: з 01.09.2014 з 30% річних до 34,8% річних, з 01.04.2015 з 34,8% річних до 43,2% річних. Тому позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений нотаріусом [PERSON] 25.01.2017 таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно з якою на позові наполягав, просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» до судового засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким з вимогами позивача він не згодний, оскільки оспорюваний виконавчий напис був здійснений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. З урахуванням викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та представник Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, зареєстрованого 25.01.2017 в реєстрі за № 980 та вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонується стягнути заборгованість, яка виникла за кредитним договором від 20.04.2011 року за період з 20.04.2011 по 30.09.2016 у загальній сумі 37515,29 грн., з яких: тіло кредиту 5993,76 грн., відсотки 26742,42 грн., комісія та пеня 2516,48 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 1762,63 грн. (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 9). Зазначена у виконавчому написі сума заборгованості [PERSON] перед відповідачем за договором від 20.04.2011 відповідачє сумі заборгованості, яка зазначена у розрахунку відповідача, здійсненому за станом на 30.09.2016 (а.с. 10-11). У даному виконавчому написі місце проживання боржника зазначено: [ADDRESS]. За даними паспорта громадянина України, виданого на імя [PERSON], позивач з 14.11.2017 зареєстрований за адресою: [INFO], пров.Сосюри, б.36 (а.с. 6-7, 8). За заявою ПАТ «КБ «ПриватБанк» державним виконавцем Мирноградського ВДВС 04.07.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису серія НБО № 383536, виданого 25.01.2017, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 37515,29 грн., постанову про арешт майна боржника, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12, 13, 14). Відповідно дост.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. На виконання ухвали суду від 09.01.2018 про витребування доказів приватним нотаріусом [PERSON] були надані копії документів, на підставі яких було вчинено 25.01.2017 спірний виконавчий напис. Отже, як вбачається з матеріалів справи для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису від 03.12.2016; анкета-заява позичальника [PERSON] від 20.04.2011 про отримання ним кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку підписання якої разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування банківською картою та Тарифами складає укладений між сторонами договір; розрахунок заборгованості за кредитним договором від 20.04.2011 б/н за станом на 30.09.2016; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором від 20.04.2011 б/н (без дати), спрямована відповідачем на адресу позивача: [ADDRESS], за якою йому пропонувалося у пятиденний строк з дати відправлення вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором, квітанцію поштового відділення, список згрупованих поштових відправлень від 16.11.2016, опис вкладення до цінного листа (а.с. 80-87). Серед переданих приватним нотаріусом суду документів засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відсутня. Наданий розрахунок заборгованості не є таким документом. Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Банком було вжиті дії для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості та дострокове повернення кредиту. Разом з тим, у вимозі про усунення порушень період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за договором за станом на 30.09.2016, тоді як у виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться за період з 20.04.2011 по 30.09.2016 (період охопив понад 5 років). Крім того, на підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем надана копія анкети-заяви позивача, підписана ним 20.04.2011. Документи на підтвердження існування укладеного між сторонами кредитного договору від 20.04.2011 б/н відповідачем нотаріусу не надані, як і оригінал самого кредитного договору. Враховуючи наведене, суд вважає, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед ПАТ КБ «ПриватБанк». При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. Тому суд також звертає увагу на те, що у порушення ст.88 Закону України нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Дана обставина виключає безспірність заборгованості, яку законодавець повязує із загальним строком позовної давності, незалежно від того, чи переривався її перебіг чи ні. Крім того, до заборгованості увійшла пеня та штрафи за порушення строків зобовязання, нараховані після 14.04.2014. Між тим, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з довідкою з місця мешкання [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в м.Мирнограді (колишній м.Димитров) Донецької області, про що достовірно було відомо стягувачу. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, м.Мирноград (колишній м.Димитров) Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція, свідчить про те, що стягнута за виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості не є безспірною. Крім того, позивач стверджує, що відповідач двічі, в односторонньому порядку, без узгодження з нею здійсненив підвищення процентної ставки за користування кредитом, що відповідно до ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче користування» можливо тільки за згодою сторін. Факт збільшення відсотків за користування кредитом підтверджується розрахунком заборгованості. Умова договору споживчого кредиту про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Зазначені обставини, крім порушення нотаріусом правової процедури вчинення виконавчого напису, свідчать про те, що заборгованість позивача перед боржником на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн за задоволення судом вимоги немайнового характеру (а.с. 1). На підставі ст.ст.18, 526, 533 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved