Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення боргу за договором позики, посилаючись на те, що відповідач отримала у нього у борг 17.10.2012 року грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) євро які зобов'язувався повернути до 22 листопада 2012року, про що написала власноручно розписку 17.10.2012 року. Станом на день розгляду справи в суді відповідачка борг не повернула, посилаючись на відсутність коштів. Позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики та 3% річних за весь час прострочення в сумі 236 грн. 27 коп. , витрати на правову допомогу та судові витрати. Адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, в якій позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши адвоката, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2012 року відповідачка [PERSON] взяла у борг у позивача [PERSON] 800 (вісімсот) євро та написала розписку, що зобов'язується повернути борг до 22.11.2012 року. Станом на день подачі позову до суду борг відповідачкою не повернуто. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже договір позики між позивачем та відповідачем підтверджується наданим суду оригіналом розписки відповідача. У відповідності до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання до воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.625 та ст.1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. За період з 22.11.2012 року по 15.11.2013 року позичальник прострочив виконання грошового зобов»язання в сумі 800 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні до зарубіжних валют станом на 15.11.2013 року становить 8 591,52 грн. (8х1073.9395), зобов»язаний додатково сплатити 236,27 грн. - 3% річних від простроченої суми ( 8 591,52х3%:12х11). Таким чином, загальна сума боргу за договором позики складає 8 827,79 грн. Судом встановлено, що відповідач в зазначений у розписці строк борг не повернув, а отже сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved