Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа [PERSON], [PERSON], який дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка є неприватизованою. У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстрований відповідач [PERSON] - його син. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2007 року і відсутній без поважних причин. Відповідач зібрав свої речі і переїхав на інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] За комунальні послуги відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує його нести додаткові витрати. Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо зняття з реєстраційного обліку, оскільки не бажає йти до відповідних органів. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає його таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи викладені в позовній заяві. Згодом в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 1995 році вона отримала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В 1998 році відповідач [PERSON] заселився до вказаної квартири. З 2007 року [PERSON] не живе у вказаній квартирі, в ній немає його речей. Він одружився і почав проживати з родиною в іншій квартирі за адресою: [ADDRESS], яку йому купив батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її сусідом, але з початку 2000 років він не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS]. У [PERSON] є власне житло і власна родина. Він не спілкується з родиною батька. Про ці обставини їй відомо від [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] - це його зведений брат, який не проживає з ними у квартирі з 2006-2007 рр. Він не сплачує кошти за комунальними послугами. Його просили добровільно знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS], але він відмовився. [PERSON] проживає разом зі своєю родиною за адресою: [ADDRESS], яку йому купив батько. Відповідач одружився в 2001 році і проживав у найманій квартирі разом з дружиною по [ADDRESS] У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 26.02.2018 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши свідчення свідків, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що згідно з відомостями наданими Управлінням житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області, станом на 20 грудня 2017 року на квартира за адресою: [ADDRESS], не приватизована. Вказана обставина підтверджується копією повідомлення Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 21.12.2017 року №45. Відповідно до копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.11.2017 року №14676, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS], станом на 23.11.2017 року зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з копією акту про фактичне проживання (не проживання) №2703 від 13.12.2017 року, виданого Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], фактично проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з 2007 року по теперішній час окрім вказаних осіб ніхто не проживає. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] перестав проживати у спірній квартирі з 2007 року і переїхав проживати до іншої квартири, створивши власну родину, то, відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], наймачем якої є позивач [PERSON], створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved