Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей, який обґрунтував тим, що він, з 26.08.2000 року перебував у шлюбі з відповідачкою , який розірвано за рішенням суду від 29.01.2018 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачкою стосунки між ними погіршилися, виникають суперечності у вихованні дітей, якими мати взагалі не цікавиться, вони не можуть дійти згоди щодо виховання дітей та їх місця проживання, тому просив суд визначити місце проживання дітей разом з ним- батьком. Ухвалою від 01.10.2019 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному провадженні, призначено підготовче судове засідання. 31.10.2019 року від відповідача за позовом [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка зазначила, що з позовом не згодна, викладене у позовні заяві не відповідає дійсності, тому просила відмовити позивачу у задоволенні позову та визначити місце проживання дітей з нею- матір`ю. 13.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, який обґрунтувала тим, що після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , вони проживали окремо та з метою забезпечення матеріального стану дітей, вона змушена була виїхати на заробітки, а коли повернулася, почала проживати з дочкою окремо від колишнього чоловіка та сина у своєї матері. На теперішній час син відмовляється їхати та проживати з нею, вона має намір проживати разом з дітьми, тому просила визначити місце проживання дітей з нею- матір`ю. Ухвалою суду від 15.11.2019 року зустрічний позов прийнято судом до розгляду з первинним позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 19.12.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про часткове задоволення його позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги в частині визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з ним- батьком, визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву у якій зазначила, що просить частково задовольнити її зустрічну позовну заяву, а саме, визначити місце проживання доньки [PERSON] з нею- [PERSON] , а місце проживання сина [PERSON] - з батьком [PERSON] , розглянути справу без її участі та участі її представника. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району у судове засідання не з`явився. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по наявним у справі документам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.08.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хортицького районного судум.Запоріжжя від 29.01.2018 року ( а.с.7). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.5,6). На теперішній час неповнолітні діти сторін проживають: [PERSON] , 2003 року народження- з батьком [PERSON] , неповнолітня дочка [PERSON] , 2008 року народження- з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.\~160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з частинами 1,2 ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року).\~\~ Згідно з актом обстеження умов проживання дітей №318 від 25.09.2019 року [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] , встановлено, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] -син, [PERSON] , [INFO] - дочка ( а.с.12).. Факт проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком, за адресою: [ADDRESS] підтверджено довідкою № 91 від 29.08.2019 року ЖБК № 218 «Комунальник-11» ( а.с. 17). 25.05.2020 року [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву про часткове задоволення його позовних вимог, у якій просив задовольнити його позов лише в частині визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з ним- батьком, також визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . У свою чергу [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву у якій зазначила, що просить частково задовольнити її зустрічну позовну заяву, а саме, визначити місце проживання доньки [PERSON] з нею- [PERSON] , а місце проживання сина [PERSON] - з батьком [PERSON] .. Зверненням до суду із вказаними заявами, позивач за первинним позовом [PERSON] фактично уточнив свої позовні вимоги та частково визнав зустрічний позов [PERSON] , звертаючись до суду із своєю заявою, фактично уточнила позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей та визнала частково позовну заяву [PERSON] . Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та часткового задоволення позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] , а тому вважає за можливе, з урахуванням поданих до суду вищевказаних заяв [PERSON] та [PERSON] , які фактично узгодили між собою місце проживання кожної дитини, визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] .

Outcome: partial