Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 109\~620 грн. в рахунок відшкодування втраченого заробітку як шкоди, заподіяної каліцтвом внаслідок злочину, стягнути з відповідача 6090 грн. в рахунок втраченого заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності або зміни відсотків втрати загальної працездатності позивача, стягнути з відповідача витрати, пов»язані із лікуванням у розмірі 10000 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 грн. При цьому позивач посилався на те, що 07.12.2014 року близько 08.00 год. біля будинку № 6 по вул. Конєва в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], зі стовпом електропостачання, який розташований на узбіччі, внаслідок чого, він, як пассажир цього автомобіля, отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування. Проте, відповідач до цього часу жодним чином не відшкодував завдану ним шкоду, позивач потребує значних матеріальних затрат у зв»язку із лікуванням та втратою працездатності, тому змушений звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідача на користь [PERSON] одноразово суму у розмірі 200300 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування втраченого заробітку, як шкоди, заподіяної каліцтвом за період з 01.01.2015р. по 01.07.2017р., а також стягнути з відповідача на користь позивача втрачений заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності у розмірі 6890 гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 01.07.2017р. до відновлення працездатності або зміни відсотків втрати загальної працездатності [PERSON]. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки не встановлено який саме розмір втрати працездатності був у позивача до встановлення йому першої групи інвалідності, а також позивач до вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди мав проблеми зі станом здоров»я, тому не встановлено, як саме погіршився стан його здоров»я після отримання ним травми в ДТП. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.12.2014 року близько 08.00 год. біля будинку № 6 по вул. Конєва в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], зі стовпом електропостачання , який розташований на узбіччі, внаслідок чого, [PERSON], як пассажир цього автомобіля отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування. Відповідно до висновка експерта № 289-КЕ/2016/пп комісійної судово-медичної експертизи, проведеної Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров»я Харківської обласної державної адміністрації, у [PERSON], у зв»язку з подіями 07.12.2014 року мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеню з переважним ураженням стовбурових структур та формуванням контузійних осередків та пластинчатих субдуральних гематом скронево-потиличної ділянки праворуч з садном в лобній ділянці. Дана травма утворилася від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом удару або удару струсу , та, враховуючи час госпіталізації потерпілого, могла бути отримана незадовго до звернення та встановлення ушкоджень у лікувальному закладі, а саме 07.12.2014 року. На момент проведення огляду експертною комісією 08.11.2016 року у [PERSON] мають місце наслідки важкої черепно-мозкової травми у вигляді лікворно-гіпертензійного, вестибулоатактичного, вираженого астеноневротичного синдромів, вираженого підкіркового синдрому (мнестичні когнітивні порушення, акінетико-тремтливі прояви), тетрапарезу з вираженим порушенням акту ходьби,дизатрії. Вищезазначені наслідки черепно-мозкової травми у [PERSON] перебувають у причинно-наслідковому зв»язку з подіями 07.12.2014 року. За ступенем тяжкості вказана вище закрита черепно-мозкова травма [PERSON] за наслідками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, (згідно п.п.2.1.1 г), п.п 2.1.6 «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.), яке потягло за собою 100% постійну втрату загальної працездатності згідно ст.1 п. б) «Інструкції про порядок організації та проведення лікарство-страхової експертизи» № 2 Міністерства фінансів СРСР від 08.01.1986 р. 24.03.2015 року при огляді [PERSON] лікарями Орджонікідзевської МСЕК йому була встановлена друга група інвалідності по загальному захворюванню (у зв»язку із тяжкістю захворювання) до 01.04.2016 року. 16.06.2015 року при огляді МСЕК була встановлена перша «Б» група інвалідності по загальному захворюванню (у зв»язку із тяжкістю захворювання) до 01.07.2017 року. Згідно наданої медичної документації будь-яких об»єктивних судово-медичних даних про наявність у [PERSON] перенесеної гострої вогнищевої («очагової») патології до подій 07.12.2014 року не виялено. Згідно ст.1187 ЦК України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.1,ч.3 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. Згідно довідки про доходи від 03.06.2014 року, виданої за місцем основної роботи позивача на момент ушкодження здоров»я ТОВ «Директива», - за останні три місяці, що передували моменту ушкодження здоров»я, нарахована заробітна плата [PERSON] складала: -вересень 2014 року 1218 грн.; -жовтень 2014 року 1249,35 грн.; -листопад 2014 року 1252 грн., тобто середньомісячний заробіток складав 1218+1249,35+1252=3719,35 грн./3= 1239,78 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» , з 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата складає 1218 грн., з 01.09.2015 року та станом на теперішній час 1378 грн. П»ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, чинний у період з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року дорівнює 1218х5 = 6090 грн. П»ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, чинний у період після 01.09.2015 року дорівнює 1378х5 = 6890 грн. Таким чином, сума, що підлягає стягненню одноразово починаючи з 01.01.2015 року та до 01.07.2017 року складає: 6090 грн. х 8 міс.+6890 грн. х 22 міс. = 48720 грн. + 151580 грн. = 200300 грн. Отже, розмір відшкодування втраченого заробітку як шкода, заподіяня каліцтвом внаслідок злочину, який має бути стягнуто одноразово з відповідача, складає 200300 грн. Починаючи з 01.07.2017 року розмір втраченого заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності, який має бути щомісячно стягнуто з відповідача до відновлення працездатності або зміни відсотків втрати загальної працездатності позивача складає 6890 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Вказана сума згідно цивільного законодавства підлягає стягненню щомісячно. Так як спричинення каліцтва позивачу, як потерпілому від ДТП, сталося 07.12.2014 року, початком перебігу строку втрати заробітку у зв»язку з каліцтвом слід вважати 01.01.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 1202 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Згідно зі ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Витрати, пов»язані з лікуванням позивача складають 10000 грн. Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відшкодування завданої ним шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала,якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. З урахуванням повної втрати працездатності та значного погіршення стану здоров»я, що призвело до порушення у позивача звичного життєвого укладу та значних душевних хвилювань та страждань з цього приводу, а також необхідністю постійної сторонньої допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved