Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем по справі [PERSON] 19 серпня 2013 року був укладений в письмовій формі договір позики, що стверджується розпискою, наданою відповідачем. Згідно даної розписки [PERSON] отримав від [PERSON] в борг суму 3 200 грн. та зобов'язався повернути вказані кошти до 19.09.2013 року в повному обсязі та за порушення умов договору позичальник зобов'язався відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. Але [PERSON]. у вказаний у розписці строк не повернув позику та проігнорував прохання позивача добровільно повернути борг. А тому позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав до суду та просив стягнути з відповідача борг в сумі 3 200 грн., проценти в сумі 922 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 100 грн. та моральну шкоду в розмірі 400 грн., а також відмовився від стягнення процентів за прострочення сплати боргу. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлений договором. Із розписки від 19 серпня 2013 року, написаної власноручно [PERSON], вбачається, що він отримав позику в борг від [PERSON] суму коштів 3 200 грн., які зобов'язувався повернути. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що доведено в судовому засіданні факт позики позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] коштів у сумі 3 200 грн. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з [PERSON], з урахуванням змінених позовних вимог, підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, суд вважає, що підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved