Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.01.2015 року біля 11 години 30 хвилин, знаходячись на території Центрального ринку м. Артемівська, відповідач , який є знайомим позивача, підійшов до нього і став вимагати, щоб він повернув йому борг свого сина [PERSON]. На заперечення позивача, відповідач [PERSON] перебуваючи в публічному місці, проявляючи неповагу до його гідності та честі, навмисне плюнув йому в обличчя у присутності знаходилися поряд людей, тим самим образив його. Крім того свої дії відповідач супроводжував нецензурною лайкою. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд дії відповідача визнати неправомірними, що носять образливий характер та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. і судові витрати. Ці обставини і з'явилися підставами позову. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився - 27.02.2014 року, 20.03.2014 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не з'явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні відповідно показаній свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] 03.01.2015 року біля 11 години 30 хвилин, знаходячись на території Центрального ринку м. Артемівська, підійшов до позивача [PERSON] і став вимагати, щоб він повернув борг свого сина [PERSON]. На заперечення позивача, відповідач [PERSON] став ображати [PERSON] нецензурною лайкою навмисне плюнув йому в обличчя у присутності знаходилися поряд людей. Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України. Як зазначено у роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь(поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Згідно з ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивачки, порушує її право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Тобто, вимагати прилюдного спростування та відповіді можуть фізичні особи, стосовно яких поширена неправдива інформація, що порушує їх особисті немайнові права. Як випливає із змісту ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та противоправних посягань. За таких обставин суд вважає, що розповсюджені відповідачем відомості та дії відносно позивачки слід визнати такими, що порочать честь, гідність позивачки. Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: приниженні честі, гідності та порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що умисним приниженням честі і гідності позивачу, була заподіяна з вини відповідача моральна шкода, яка знайшла своє вираження у приниженні честі, гідності. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені відповідачем оціночні судження та думки, що стосуються позивача та його дії відносно позивача, слід визнати такими, що порочать гідність та честь позивача та порушують його особисті немайнові права: на повагу до її гідності та честі. Вказані немайнові права позивача підлягають захисту за судовим рішенням. Що стосується позовних вимог в частині розміру стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., то у відповідності до вимог ст.1167 ЦК України позов в цій частині підлягає до часткового задоволення, оскільки визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість страждань позивача, стан його здоров'я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, вважає за необхідне визначити розмір компенсації моральної шкоди у сумі 1000 грн. Судові витрати понесені позивачкою покласти на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. При таких обставинах позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial