Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом № 550/985/17 (провадження № 2-н/550/22/17) від 23.10.2017 року з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 12.04.2009 року, з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі судового наказу від 23.10.2017 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. З 12.01.2018 року даний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, та з заробітної плати (доходу) щомісячно перераховуються аліменти [PERSON]. 25.10.2017 року він вдруге одружився та 06.02.2018 року в нього народився син [PERSON]. Також позивач зазначає, що відповідач близько 3-х місяців зволікала зі зверненням виконавчого листа до виконання, хоча в той час кошти на утримання дитини він надавав та купував одяг, іграшки, продукти, шкільне приладдя та канцтовари, то на час звернення відповідачем судового наказу до примусового виконання утворилася заборгованість, в погашення якої здійснюються відрахування у розмірі 50% від заробітної плати. Позивач вказує, що регулярно сплачує аліменти, дбає про належне матеріальне становище сина [PERSON], спілкується з ним, за рішенням служби у справах дітей забирає сина на вихідні та на канікулах. Але з народженням другої дитини (сина [PERSON], у новому шлюбі), який також потребує належного матеріального забезпечення, догляду, медичного обслуговування (особливо в перші роки життя), при тому, що його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а тому не має доходу, крім невеликих соціальних виплат, саме тому сплата аліментів на утримання сина [PERSON] у повному розмірі є неможливим. В звязку з чим просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 048973, виданим 02.08.2008 року (а.с. 13). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 217798, виданим повторно 21.04.2015 року (а.с. 14). 05 серпня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Чутівського районного суду Полтавської області (а.с. 15). Згідно копії судового наказу від 23.10.2017 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Позивач [PERSON] одружився вдруге та має іншу сімю, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 170666, виданого 25.10.2017 р. (а.с. 17). Від другого шлюбу має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 279069, виданого 16.02.2018 р. (а.с. 18). Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України,\~\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального чи сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до положень\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивачем доведено зміну свого сімейного стану, та ту обставину, що малолітній син, народжений в іншому шлюбі та непрацездатна дружина перебувають на його утриманні. Таким чином, суд вбачає суттєві зміни матеріального та сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем та сімейним станом на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину щомісячно,\~\~що відповідно до положень\~ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те, що представлені позивачем докази підтверджують факт зміни матеріального та сімейного стану, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. У позовній заяві позивач просить стягувати зменшений розмір аліментів на утримання дитини починаючи з дня подання позову. Однак, ст. 191 СК України передбачено, що з дня предявлення позову аліменти на дитину присуджуються. Тобто, за правилами названої статті встановлений час лише для стягнення аліментів, що присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами - з моменту набрання рішенням суду законної сили. Аналогічне розяснення наведене у п. 23 Постанови Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення зменшеного розміру аліментів з дня подання позову є безпідставними. Позивач відповідно п. 13 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій, серії УБД №120415 виданого 23.12.2016 року (а.с. 8). Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial