Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Рибальченко В.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 18.07.2018 року позивач отримав лист від приватного виконавця Рибальченка В.С., в якому містилися постанови про відкриття виконавчого провадження № 56738735 від 09.07.2018 року відносно позивача та постанова про арешт майна боржника від 10.07.2018 року. Ознайомившись з матеріалами цього виконавчого провадження позивач виявив, що підставою відкриття вказаного провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 01.12.2017 року з вимогою до позивача сплатити відповідачу 21167,44 доларів США заборгованості за кредитним договором № KGMDA800000091 від 16.09.2008 року за період з 16.09.2008 року по 09.08.2017 року та 3000 грн. за складання виконавчого напису нотаріуса. Зазначив, що був впевнений в тому, що у нього відсутня заборгованість перед відповідачем. Із сумою заборгованості та з підставами її виникнення не згодний. Вказав, що відповідач не надав нотаріусу документів, що підтверджували б існування вказаного кредитного договору та обставини порушення (невиконання) кредитного зобов`язання позивачем, а тому нотаріус не перевіривши надані відповідачем документи, незаконно визнав заборгованість безспірною. За таких обставин просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. і зареєстрований в реєстрі за № 613279, про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 21167,44 доларів США та 3000 грн. за вчинення виконавчого напису та стягнути з відповідача фактично понесені судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 22.10.2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що нотаріусу були надані всі документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Діючим порядком вчинення виконавчих дій не передбачено обов`язкове надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших, не передбачених вказаним Переліком документів, так само як і обов`язкове витребування нотаріусом таких документів або пояснень сторін. Зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, зобов`язання позичальника за договором не були виконані, договір не був розірваний чи змінений, він продовжує діяти і до сьогодні, правовідносини між сторонами тривають, а тому строки настання права вимоги за усіма зобов`язаннями за договором ще навіть не почали відраховуватись. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 03.12.2018 року представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач не пояснив у відзиві чому позивач не отримував жодного повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» про непогашення заборгованості після добровільного передання ним у 2010 році заставного транспортного засобу для реалізації в рахунок заборгованості на користь відповідача. Зазначила, що виконавчий напис нотаріуса повинен вчинятися на оригіналі документу, що встановлює заборгованість або бути продовженим чи викладеним на прикріпленому до цього документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Позов підтримала, просить його задовольнити. Ухвалою суду від 25.10.2018 року витребувано докази у справі та зобов`язано: приватного виконавця виконавчого округу Кiровоградської областi Рибальченка В.С. надати матеріали (або належним чином завірену копію) виконавчого провадження № 56738735 в повному обсязi; АТ КБ «ПриватБанк» надати належним чином завiрену копiю або оригiнал договору № KGMDA00000091 вiд 16.09.2008 року укладеного мiж ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] разом iз доказами повiдомлення про наявнiсть непогашеної заборгованостi пiсля реалізацiї заставного майна; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. надати матерiали нотаріальної справи (або належним чином завірену копію) в повному обсязi за заявою АТ КБ «ПриватБнк» про вчинення виконавчого напису нотаріуса від № 613279 від 01.12.2017 року. Ухвалою суду від 25.01.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державного виконавця Подільського відділу ДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Каребіна І.Г. та витребувано в нього матеріали (або належним чином завірену копію) виконавчого провадження № 57817608 в повному обсязi. Ухвалою суду від 14.03.2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача подала клопотання, в якому доводи позовної заяви підтримала, просить розгляд справи провести без її участі. Представник відповідачау судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 27.02.2019 року подав до суду заяву від 19.02.2019 року, в якій просить розглянути справу без його присутності. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Рибальченко В.С. та державний виконавець Подільського відділу ДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Каребін І.Г. усудове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № KGMDA800000091, за умовами якого банк надав кредит [PERSON] у розмірі 6877,25 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік з кінцевим терміном повернення 13.09.2013 року (а.с. 67-73). 01.12.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 23152, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 21167,44 доларів США заборгованості за кредитним договором № KGMDA800000091 від 16.09.2008 року за період з 16.09.2008 року по 09.08.2017 року, а саме: за тілом кредиту - 2565,14 доларів США; за відсотками - 1161,53 доларів США; з комісії - 1609,14 доларів США; з пені - 14814,40 доларів США; по штрафах (фіксована частина) - 9,72 доларів США; по штрафах (відсоток від суми заборгованості) - 1007,51 доларів США та 3000 грн. за складання виконавчого напису нотаріуса (а.с. 147). 09.07.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Рибальченко В.С. відкрив виконавче провадження № 56738735 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 12). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно підпунктів 3.1, 3.3 та 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З аналізу вказаних положень вбачається, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, за наявності всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та за умови, що заявником подано заяву до нотаріуса про вчинення такого правочину в межах строку позовної давності. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, яка підлягає врахуванню судом, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 01.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23152, строк, за який проводиться стягнення для задоволення вимог банку на суму 76179,79 грн., становить: 3249 днів, а саме з 16.09.2008 року по 09.08.2017 року. Виходячи з умов додатку № 1 до кредитно-заставного договору № KGMDA800000091 від 16.09.2008 року, він є строковим, оскільки кредит був наданий позичальнику на строк 5 років, тобто до 13.09.2013 року. Днем, коли банк довідався або повинен був довідатись про порушення свого права є наступний після настання сплати чергового платежу день, тобто, 14.09.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що нотаріус видав виконавчий напис для погашення заборгованості за кредитом та відсотками більше як за 3 роки та по пені та штрафам більше як за 1 рік. Так як за правилом ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог, включення ПАТ КБ «ПриватБанк» до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена, свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. Із наведеного слідує, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії з пропуском строку вимоги, а тому виконавчий напис, вчинений нотаріусом з пропуском цього строку, є таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 31.07.2018 року, укладений між адвокатом Майнард Н.О. та [PERSON] (а.с. 17). Як вбачається із вказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову (юридичну) допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором., а саме представництво інтересів клієнта в Ленінському районному суді м. Кіровограда із питання про скасування виконавчого напису № 23152 від 01.12.2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. Згідно акту виконаних робіт завершального від 15.04.2019 року за договором адвокатських послуг (правової допомоги) від 31.07.2018 року засвідчили надання наступних послуг та виплату гонорару в повному обсязі загальною сумою 8000 грн., а саме: - вивчення постанови про відкриття виконавчого провадження № 56738736 від 09.07.2018 року та постанови про арешт майна від 10.07.2018 року із супровідними листами, надання консультацій, оцінка правової можливості визнання виконавчого напису № 613279 від 01.12.2017 року таким, що не підлягає виконанню - 500 грн.; - складання письмових документів: позовної заяви - 2000 грн., клопотання про витребування доказів у порядку ч. 1 ст. 84 ЦПК України - 500 грн., відповіді на відзив - 1000 грн., клопотання про залучення третьої особи та витребування доказів та заяви про зупинення виконавчого провадження - 1000 грн. - особисте представництво в суді - 3000 грн. Відповідно до розрахункової квитанції серії ВААВ № 004533 від 15.04.2019 року проведено розрахунок за послуги у сфері права згідно Договору про надання правничої допомоги від 31.07.2018 року в сумі 8000 грн. (а.с. 189). При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений нею час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 8000,00 грн. не є співмірним, у зв`язку з чим заява про стягнення з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача [PERSON] витрат понесених ним на оплату юридичних послуг підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 3000 грн., з яких: вивчення постанови про відкриття виконавчого провадження № 56738736 від 09.07.2018 року та постанови про арешт майна від 10.07.2018 року із супровідними листами, надання консультацій, оцінка правової можливості визнання виконавчого напису № 613279 від 01.12.2017 року таким, що не підлягає виконанню - 250 грн.; складання письмових документів: позовної заяви - 1000 грн., клопотання про витребування доказів у порядку ч. 1 ст. 84 ЦПК України - 250 грн., відповіді на відзив - 500 грн., клопотання про залучення третьої особи та витребування доказів та заяви про зупинення виконавчого провадження - 500 грн.; особисте представництво в суді - 500 грн. З урахуванням категорії справи, затраченого часу, обсягу наданих послуг, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. є співмірними і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved