Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 09 від 15 жовтня 2007 року, зареєстрованого Єлизаветівською сільською радою Приморського району Запорізької області, про народження [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2000 році він познайомився та почав зустрічатися з [PERSON] 28.11.2001 він був засуджений за скоєння злочину до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Будучи у місцях позбавлення волі, він з відповідачем, 22 травня 2002 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільнянського РУЮ Запорізької області. Ще під час його перебування у місцях позбавлення волі, вони фактично припинили з [PERSON] шлюбні відносини. З того часу та до сьогодні він не підтримував з відповідачем жодних відносин та нічого не знав про її життя. Після звільнення, 17 вересня 2004 року, він одразу почав проживати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , які тривали 10 років. Однак, офіційний шлюбу з [PERSON] було розірвано 08 червня 2015 року рішенням Приморського районного суду Запорізької області. У вересні 2020 року з Приморського районного суду Запорізької області він отримав повідомлення, що до нього подано позов про позбавлення батьківських прав. З позову йому стало відомо, що [PERSON] має сина - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого він вказаний батьком. Неповнолітній [PERSON] , не є його сином, оскільки з 2004 року він жодного разу не бачився з його матір`ю - [PERSON] , не спілкувався з нею та не перебував у жодних, в тому числі інтимних відносинах. Крім того, при особистій телефонній бесіді з [PERSON] , остання повідомила його, що дійсно він не є батьком неповнолітнього [PERSON] , а відомості про батька у його свідоцтво про народження були внесені, оскільки на той момент вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Враховуючи, категорію правовідносин, заходи досудового врегулювання спору ним не вживалися. В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі: представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.32); відповідач проти обставин викладених в позовній заяві не заперечую, проти задоволення позову не заперечує (а.с.33); представник третьої особи не заперечує проти позову (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін та третьої особи, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі з 28.11.2001 по 17.09.2004, що підтверджується довідкою виданої 17.09.2004 Вільнянською ВК-20 (а.с.14). Під час відбування покарання 22 травня 2002 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12). [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 08.06.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 22.05.2002 відділом РАГС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 40. Прізвище позивачки змінено на дошлюбне - [PERSON] (а.с.13). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 07.10.2020 позбавлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (одна чверть) частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття з кожного (а.с.16-17). Відповідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Частиною 1 статті 126 СК встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. За приписами вказаної статті, для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив, що він дізнався, що його записано батьком дитини у вересні 2020 року, коли отримав з Приморського районного суду Запорізької області позов про позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене та той факт, що відповідач будь-яких доказів на предмет спростування вказаних у позовній заяві обставин не надала, навпаки, в направленій на адресу суду заяві зазначила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі ґрунтуються на вимогах закону. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пунктів 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача та виключення з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про [PERSON] , як батька дитини. Вимог про стягнення судового збору позивач не висуває, тому це питання суд не розглядає. На підставі ст.ст. 121, 126, 136 СК України,

Outcome: approved