Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом другої черги право власності на земельну ділянку, площею 3,38 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкоємці не згодні із розподілом часток у спадщині. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 3,38 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р 1 № 464767, виданого 08.12.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-732. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2005 року, виданого відділом ЗАГС адміністрації Орджонікідзевського району м. Єкатеринбурга, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,38 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37673045 від 19.06.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцями за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.1984 року, виданим Каланчацькою сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області; - брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.1980 року, виданим Василівською сільською радою Болградського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 542 від 09.07.2014 року, наданою виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Між спадкоємцями було досягнути згоди щодо розподілу спадкового майна. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1421/02-14 від 19.06.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкоємці не згодні із розподілом часток у спадщині. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved