Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», треті особи - ПП «Житло - Комфорт», Реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, про визнання права власності на майно - стоянку для автомобіля №16, що знаходиться у житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобіля №16, що знаходиться у житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м., вартістю на момент підписання договору 183 300 грн., які позивачем повністю сплачені. Відповідно до вказаного договору планове закінчення будівництва та здача об'єкта в експлуатацію передбачалась у 2009 році. На даний час будівництво об'єкту - багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] в місті Тернополі закінчено, будинок завершений будівництвом. Про готовність даного будинку до експлуатації свідчить акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта, який 26 грудня 2008року зареєстрований інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Тернопільській області №1491-18/08. Відповідно до вказаного Акту будинок [ADDRESS] в м.Тернополі є закінченим будівництвом та готовим до експлуатації, однак для реєстрації права власності потрібні довідки та інші документи від ПП «ТФ «Будівельник», однак відповідач протиправно не надає зазначених документів. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Представник відповідача ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» в судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи ПП «Житло-Комфорт» в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Жодних письмових заяв чи клопотань від третьої особи не надходило. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. 20 серпня 2008 року між ПП «ТФ «Будівельник» та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого ПП «ТФ «Будівельник» приймає [PERSON] у пайове будівництво на криту стоянку для автомобіля №16, що знаходиться у житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м., попередньою вартістю 183 300 грн. Позивачем було сплачено відповідачу попередню вартість критої стоянки в сумі 183 300грн., що підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордера від 20.08.2008р., 12.08.2009р., 31.10.2008р., оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, а копія долучена до матеріалів справи. Згідно п.1.1. договору, планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію - 2009 року. Таким чином, суд прийшов до переконання, що зі сторони позивача договір від 20.08.2008року на будівництво критої стоянки виконаний повністю. Про готовність даного будинку до експлуатації свідчить акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта, який 26 грудня 2008року зареєстрований інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Тернопільській області №1491-18/08. Відповідно до вказаного Акту будинок [ADDRESS] в м.Тернополі прийнято в експлуатацію. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-II категорії складності проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до п.11 даного Порядку датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації. Одночасно п.13 цього ж Порядку передбачено, що зареєстрована декларація є підставою для оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна. Однак, незважаючи на повне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором пайової участі у будівництві, завершення будівництва та видачу акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта , відповідач ПП ТФ «Будівельник» не надає відповідні документи для оформлення права власності за пайовиками даного будівництва. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За нормами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» не виконало своїх зобов'язань по договорах пайової участі та не передало у власність позивачу криту стоянку. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на криту стоянку для автомобіля №16, що знаходиться у житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме 1883 грн. судового збору. .

Outcome: approved