Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.01.2017 р. просить стягнути інфляційні втрати з суми основного боргу за період з 01.06.2015 р. по 31.12.2016 р. в розмірі 21 132, 32 грн., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.07.2015 р. по 30.01.2017 р. за Договором позики від 12.09.2014 р. в розмірі 6 890, 39 грн., а всього 28 022, 71 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.09.2014 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 145 040 грн., що еквівалентно 11 200 доларів США. Вказане підтверджується договором позики від 12.09.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І. Відповідач зобов'язався повернути кошти до 17 вересня 2014 року та у випадку невиконання зобов'язань сплатити суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Оскільки у встановлений строк відповідач кошти не повернув, приватним нотаріусом 20.09.2014 р. вчинено виконавчий напис № 875 про стягнення заборгованості у безспірному порядку, а саме: 145 040 грн. - сума позики, 1 700 грн. - витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису. Даний виконавчий напис пред'явлено до виконання у Сихівський ВДВС ЛМУЮ. Рішенням Сихівського районного суду м.Льовова від 02.11.2015 р. вирішено стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції з суми основного боргу за період з 01.03.2015 р. по 31.05.2015 р. в розмірі 42 193 грн. 39 коп., три проценти річних за користування коштами за договором позики за період прострочення зобов'язань з 02.04.2015 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 1084 грн. 82 коп., а всього 43 278 грн. 21 коп. Проте, відповідач і надалі ухиляється від виконання виконавчого напису, тому просить стягнути з відповідача індекс інфляції з суми основного боргу за час прострочення та 3 % річних за користування коштами на загальну суму 28 022, 71 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 12 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 866. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав від позивача кошти у національній валюті України 145 040 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 11 200 доларів США та взяв на себе зобов'язання повернути позивачу отримані кошти до 17 вересня 2014 року (а.с.4). У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення коштів за вищевказаним договором позики, 20 вересня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І. вчинено виконавчий напис про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, а саме: 145 040 грн. - сума позики, строк повернення якої настав 17 вересня 2014 року, 1700 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису (а.с.5). Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним згідно із ст.526 Цивільного кодексу України є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення. Відповідно до умов договору, а саме п.5, якщо позичальник прострочить виконання зобов'язання, тобто не поверне суму позики у встановлений п.2 цього Договору термін, він зобов'язаний сплатити суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02.11.2015 р. вирішено стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції з суми основного боргу за період з 01.03.2015 р. по 31.05.2015 р. в розмірі 42 193 грн. 39 коп., три проценти річних за користування коштами за договором позики за період прострочення зобов'язань з 02.04.2015 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 1084 грн. 82 коп., а всього 43 278 грн. 21 коп. (а.с.6-7). Згідно наданого представником позивача розрахунку, загальна сума інфляційних втрат з суми основного боргу за період з 01.06.2015 р. по 31.12.2016 р. становить 21 132, 32 грн., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.07.2015 р. по 30.01.2017 р. за Договором позики від 12.09.2014 р. становить 6 890, 39 грн. Оскільки відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання, на час звернення до суду з позовом основний борг позивачу не повернуто, наданий позивачем розрахунок не спростовано, тому відповідач повинен нести відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підставний, а відтак з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] суму заборгованості - 28 022, 71 грн., яка складається з інфляційних втрат з суми основного боргу за період з 01.06.2015 р. по 31.12.2016 р. в розмірі 21 132, 32 грн. та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.07.2015 р. по 30.01.2017 р. за договором позики від 12.09.2014 р. в розмірі 6 890, 39 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved