Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2000 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис за №58. Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, на розірвання шлюбу згідна та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.06.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 58. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя у сторін, відсутність між ними взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя між ними неможливе. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved