Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання права власності на частку у нерухомому майні. В позові посилається на те, 16.03.2006 р. між Приватним підприємцем [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність з метою ефективного використання в процесі діяльності кафе-бару за адресою м. Чернівці, вул. О.Гузар, 2 на орендованій земельній ділянці. Наприкінці 2013 року [PERSON] вирішила передати йому свої права на половину літнього кафе. Вони із [PERSON] домовились, що вона буде оформляти правовстановлюючі документи на літнє кафе, де б його власниками стали він та [PERSON] у рівних частках, а він передає гроші їй під розписку. Того ж дня [PERSON], після того як отримала кошти за 1/2 даного майна, окрім розписки, надала йому генеральну довіреність. Між ним та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність на таких же умовах, як і між його попередніми сторонами. Однак на сьогоднішній день правовстановлюючі документи на літніє кафе на нього та [PERSON] не оформлені до кінця, оскільки як йому нещодавно стало відомо, [PERSON] померла в 2014 р. Таким чином, гроші він сплатив, що підтверджується розпискою, на даний час мета договору про співробітництво досягнута, однак не має можливості оформити на себе право власності на 1/2 частку у кафе, оскільки земельна ділянка надана в оренду за померлою тепер особою, та оскільки [PERSON] не оформила право себе, ні в подальшому на нього та відповідачку. Після смерті [PERSON] [PERSON] зверталась до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин з заявою з проханням замінити сторону договору оренди земельної ділянки відповідно до договору про спільну діяльність у звязку зі смертю [PERSON], але нам було відмовлено із відсутністю право установчих документів на даний обєкт. На підставі наведеного, просить визнати за ним право власності на 1/2 частку будівлі громадського будинку кафе літ.К загальною площею 120,0 кв.м., за адресою м. Чернівці вул. Ольги Гузар, 2-Г. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку будівлі громадського будинку кафе літ.К загальною площею 120,0 кв.м. за адресою м. Чернівці вул. Ольги Гузар, 2-Г. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міської ради №245/8 від 06.04.1999 року згідно [PERSON] №48 державної приймальної комісії [PERSON] міської ради від 10.05.2000р здала в експлуатацію літнє кафе за адресою м.Чернівці, вул.О.Гузар, 2. 02.06.2004р. між [PERSON] міською радою та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 0,0174 га за адресою м. Чернівці, вул. О.Гузар, 2 для обслуговування літнього кафе. 16.03.2006р. між Приватним підприємцем [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність з метою ефективного використання в процесі діяльності вказаного вище кафе-бару за адресою м.Чернівці, вул.О.Гузар, 2 на орендованій земельній ділянці. Згідно вказаного договору сторони домовились,що їхні внески у спільну діяльність кафе будуть складати по 50% з кожної, а також що прибутки кожної сторони від діяльності кафе також будуть складати по 50% для кожної. Як вбачається з матеріалів справи, наприкінці 2013 року [PERSON] вирішила передати позивачу свої права на половину літнього кафе. Позивач спільно з [PERSON] домовились, що вона буде оформляти правовстановлюючі документи на літнє кафе, де б його власниками стали позивач та [PERSON] у рівних частках, а позивач передає гроші їй під розписку. Того ж дня [PERSON], після того як отримала кошти за 1/2 даного майна,окрім розписки, надала позивачу генеральну довіреність. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність на таких же умовах, як і між його попередніми сторонами. Однак на сьогоднішній день правовстановлюючі документи на літніє кафе на позивача та [PERSON] не оформлені до кінця, оскільки [PERSON] померла в 2014 р.(а.с.14). Таким чином, гроші позивач сплатив, що підтверджується розпискою, на даний час мета договору про співробітництво досягнута, однак не має можливості оформити на себе право власності на 1/2 частку у кафе, оскільки земельна ділянка надана в оренду за померлою тепер особою, та оскільки [PERSON] не оформила право власності на літнє кафе ні на себе, ні на нього та відповідача [PERSON] Після смерті [PERSON], відповідач [PERSON] зверталась до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин з заявою з проханням замінити сторону договору оренди земельної ділянки відповідно до договору про спільну діяльність у звязку зі смертю [PERSON], але їй відмовлено із відсутністю право установчих документів на даний обєкт. Як вбачається з [PERSON] №48 державної приймальної комісії [PERSON] міської ради літній майданчик було прийнято до експлуатації 10.05.2000р.на підставі рішення МВК про дозвіл на будівництво №245/8 від 06.04.1999р. і «цей акт може служити основою для реєстрування у відповідних органах обєкта як колективної або приватної власності юридичних або фізичних осіб». Те, що літнє кафе є капітальною спорудою громадського призначення, на яке може бути оформлено право власності підтверджується висновком інженера-експерта [PERSON] в Звіті [PERSON] філіалу інституту «НДІпроектреконструкція» про результати проведення технічного обстеження споруди кафе . Згідно техпаспорту та довідки МКБТІ вбачається, що споруда - Громадський будинок кафе літ.К побудовано у 2000 році загальною площею 120,0 кв.м., і що з метою впорядкування поштових адрес цій будівлі можливо надати поштову адресу вул. Ольги Гузар, 2-Г м.Чернівці. Інвентаризаційна вартість будівлі кафе становить 79940 грн. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Спірна будівля була збудована з дозволу міської ради, прийнята до експлуатації на земельній ділянці, що була передана для цієї мети, тому не є самочинним будівництвом. Відповідно до ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючі всі обставини, які були встановлені в судовому засіданні, прийнявши до уваги всі докази в їх сукупності, також те, що проведене будівництво кафе відповідає встановленим будівельно-технічним, санітарним та пожежним нормам, не порушує нічиїх інших прав, зроблено на підставі дозвільних документів, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі зазначеного вище,

Outcome: approved