overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19 жовтня 2014 року та зареєстрований Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що під час перебування в шлюбі, сімейне життя між ними не склалося. Вони не розуміють одне одного і непорозуміння призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Таким чином, шлюб між ними існує лише формально. Примирення не можливе, на розірванні шлюбу наполягає. Оскільки дітей у шлюбі вони не мають, пропонував відповідачу розірвати шлюб шляхом подачі заяви у відділ РАЦСу. Відповідач двічі відмовилася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить розірвати шлюб та пояснив, що з відповідачем не підтримує подружніх стосунків з 19 грудня 2014 року. До того часу в них виникали суперечки з приводу місця їх проживання. Відповідач не бажає жити в селі, а він не може залишити хвору матір та постійне місце роботи. До злагоди не дійшли, а тому відповідач залишила його. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 19 жовтня 2013 року, актовий запис №7, здійснений Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 114704). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними часто виникали суперечки, обоє не бажали розуміти один одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач примирення не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорувала виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 20 липня 1991 року та зареєстрований Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №13, посилаючись на те, що причиною розпаду їх сім'ї є зрада відповідачки йому у подружній вірності. По їх взаємній згоді відповідачка поїхала на роботу в Москву, а він залишився вдома з донькою шкільного віку. Через деякий час йому стало достовірно відомо, що відповідач проживає в Москві з іншим чоловіком. Спільне проживання вони припинили п'ять років тому. Жодного примирення з відповідачем він не бажає, оскільки як чоловік, батько двох дітей, він впродовж спільного подружнього життя працював для добробуту і достатку сім'ї і йому боляче і образливо сприймати таку поведінку відповідача. Сторони в судове засідання не прибули, подали заяви про вслухання справи у їх відсутності. Позивач [PERSON] у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнає. Враховуючи зміст письмових заяв сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 20 липня 1991 року, актовий запис №13, зареєстрований Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося, впродовж останніх п'яти років спільно не проживають. Відповідач проживає в іншій сім»ї за межами України. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 21 вересня 2013 року та зареєстрований Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені, дружина мешкає з дитиною в господарстві своєї матері в с. Бережанка Борщівського району. Вони не спілкуються. За цей час у нього склалися стосунки із іншою жінкою, з якою він планує створити сімю. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить позов задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, а також пояснив, що з 26 квітня 2014 року він не підтримує жодних стосунків із дружиною. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні після надання судом часу для примирення позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 21 вересня 2013 року, актовий запис №04, здійснений Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб І-ИД № 096914). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №199593). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони припинили подружні стосунки і з квітня 2014 року спільно не проживають. За час наданий судом сторони не примирилися. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 23 березня 2010 року та зареєстрований Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вказує, що у зв»язку з тим, що дружина знайшла іншого чоловіка для подальшого створення сімї, з цих підстав між ними виникали сварки та скандали. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть з травня 2012 року. Також зазначає, що спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, а тому вважає, що надання строку для примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 23 березня 2010 року, актовий запис №1, здійснений Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 121423). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Відсутність взаєморозуміння породжувала постійні сварки та скандали. Сторони припинили подружні стосунки в травні 2012 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 24 грудня 1991 року та зареєстрований Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №104. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Їх сімя фактично розпалася та існує лише формально. Подружні відносини між ними припинені в 2001 році і в подальшому їх відновити немає можливості. Розірвати шлюб в органах РАЦС за спільною заявою про розірвання шлюбу відповідач відмовилась, тому він змушений звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, причини неявки суду не повідомила. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №490570, виданого 24 грудня 1991 року Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, сторони уклали шлюб 24 грудня 1991 року, актовий запис № 104. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружжя спільно не проживають та не ведуть спільного господарства протягом шістнадцяти років. Шлюб існує лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, маючи намір укласти шлюб з іншою жінкою, з якою спільно проживає протягом двох років. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3\~ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 березня 2011 року та зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, вказуючи, що сімейне життя між ними не склалося. З самого початку спільного проживання між ними виникали сварки через будь-які побутові проблеми, ніхто не хотів поступитись один одному. Оскільки будинок, в якому вони проживали сім»єю, належить на праві власності дружині, остання часто в результаті суперечок між ними, виганяла його з дому, попрікаючи, що це її будинок. Бувало, що вони не проживали разом по кілька тижнів, 2-3 місяці, навіть 9 місяців підряд. Всього із п'яти років шлюбу вони прожили спільно близько двох років. 18 грудня 2015 року відповідачка в черговий раз вигнала його з дому і саме з цього часу вони, як подружжя, не проживають та не підтримують жодних подружніх стосунків, за винятком того, що він спілкується із своєю донькою. За цей період ніхто з них не вжив жодних кроків для того, щоб поновити між ними подружні стосунки та жити разом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить шлюб з відповідачем розірвати та пояснив, що підстав для примирення не має. Їхнє спільне рішення розійтися є обдуманим і категоричним. Він бажає влаштувати своє особисте життя з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просить задовольнити, а також пояснила, що підстав для примирення між ними не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 березня 2011 року, актовий запис №1, здійснений Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки та скандали. Сторони припинили спільне подружнє життя. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 лютого 1979 року та зареєстрований Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №05, посилаючись на те, що відповідач без його відому в 2008 році виїхала за кордон і з того часу вони не підтримують будь-яких стосунків. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 лютого 1979 року, актовий запис №05, здійснений Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Відповідач за словами позивача та даними листа Скала-Подільської селищної ради від 22 квітня 2016 року № 391/2-14, в 2008 році виїхала за кордон і з того часу по місцю проживання не поверталася. Позивач стверджує, що будь-яких стосунків із відповідачем не підтримує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 травня 2005 року та зареєстрований Солоненською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вони виявилися різними людьми із різними поглядами на життя та сім'ю, через що в сім'ї часто виникали сварки та скандали. Немаловажним фактом в руйнуванні їхньої сім'ї стало те, що відповідач відбувала покарання в місцях позбавлення волі, що стало рушійним важелем для припинення шлюбних стосунків з відповідачем. На сьогоднішній день він проживає окремо та не бажає примирення, оскільки втратив почуття поваги та любові до відповідача. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше примирення, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи двічі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 травня 2005 року, актовий запис №7, здійснений Солоненською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач примирення не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорувала обидва виклики до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 серпня 2006 року та зареєстрований Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що через три роки після реєстрації шлюбу подружні відносини між ними погіршилися. З будь-якої побутової дрібниці між ними виникали сварки, а з часом подружні відносини ставали дедалі складнішими, навіть нестерпними. З метою збереження сім'ї він неодноразово з власної ініціативи залишав відповідачку і переходив проживати до своїх батьків. Однак при кожному поверненні розумів те, що їх подружні відносини не змінилися в кращу сторону. Спільне подружнє життя вони припинили у травні 2013 року. За цей річний відрізок часу відповідачка не зробила жодного кроку для їхнього примирення, що свідчить про небажання останньої зберегти сім'ю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, також просить позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 серпня 2006 року, актовий запис №7, здійснений Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Часті суперечки з приводу сімейних обов»язків, матеріального забезпечення сім»ї призвели до припинення подружніх стосунків. Сторони впродовж останнього року не підтримують стосунків, не ведуть спільного господарства. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved