Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що 20.12.2018 року [PERSON] посвідчив в Кривошиїнській сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, яким заповів [PERSON] - все своє майно. [INFO] [PERSON] помер про, що свідчить Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 15.01.2019 року, актовий запис № 22. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з: Земельної ділянки загальною площею 3,2043 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 146 615 виданий Сквирською райдержадміністрацією 01.11.2004 року, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 3200:03:017:0006; земельної ділянки площею 1,7856 га, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом Серія ЯЖ № 692 094, виданий Сквирською райдержадміністрацією 04.11.2010 року, кадастровий номер 322 408 3200:03:013:0017. Позивач вказує, що постійно проживав зі спадкодавцем, та прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується Довідкою № 598 виданою 26.06.2019 року Виконавчим комітетом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд: Встановити факт, що він [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Визнати за ним [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3,2043 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №146615 виданий Сквирською райдержадміністрацією 01.11.2004 року, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224083200:03:017:0006 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за ним [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,7856 га, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена державним актом Серія ЯЖ №692094, виданий Сквирською райдержадміністрацією 04.11.2010 року, кадастровий номер 3224083200:03:013:0017 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.19). Представник відповідача Кривошиїнська сільської ради у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника сільської ради та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнає (а.с.18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. 200,206,211 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20.12.2018 року [PERSON] посвідчив в Кривошиїнській сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, яким заповів [PERSON] - все своє майно (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер про, що свідчить копія Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 15.01.2019 року, актовий запис № 22 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з: Земельної ділянки загальною площею 3,2043 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 146 615 виданий Сквирською райдержадміністрацією 01.11.2004 року, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 3200:03:017:0006 (а.с.9); земельної ділянки площею 1,7856 га, розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом Серія ЯЖ № 692 094, виданий Сквирською райдержадміністрацією 04.11.2010 року, кадастровий номер 322 408 3200:03:013:0017 (а.с.10). Позивач постійно проживав зі спадкодавцем, та прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією Довідки №598 виданою 26.06.2019 року Виконавчим комітетом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області (а.с.8). Оформити спадщину у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Іншим шляхом, ніж у судовому порядку, вирішити питання щодо набуття права власності на спадкове майно позивач не може. Позивач є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання, цей юридичний факт суд встановлює на підстави вимог ст. 315 ч. 2 ЦПК України, а саме суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно позивач не може переоформити, оскільки в спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючого документу, тому нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved