Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1994 року йому належить частина квартира [ADDRESS]. Власниками цього житла є також [PERSON] та [PERSON] У 26.08.1994 році до квартири [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON], який у листопаді 2011 року забрав свої документи та особисті речі та виїхав з квартири у невідомому напрямку. На даний момент [PERSON] вже більше двох років без поважних причин не проживає за вище вказаною адресою, не цікавиться квартирою та не бере участі в її оплаті, в оплаті комунальних послуг, тобто припинив виконувати обов'язки члена сім'ї. Зараз всі обов'язки щодо утримання та сплати комунальних послуг, виконую він, тому вимушений звертатися до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і надав пояснення як викладено вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації як через засоби масової інформації так і повісткою. Представник Фрунзенського РВ ум. Харкова ГУ ДМС України в Харківської області в судове засіданні не з'явилися, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, не явка третіх осіб не перешкоджає слуханню справи по суті. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляду. Вислухавши позивача, свідків та перевіривши матеріали в справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1994 року, реєстр. номер 8-94-17108, виданого Харківським центром приватизації державного житлового фонду власниками спірної квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі 26.08.1994р., що підтверджується довідкою з місця проживання. Цивільним Кодексом України з 2004 року передбачена спеціальна норма для визнання членів сім'ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч.2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, треба встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності. В судовому засіданні було встановлено, позивач [PERSON] є власником спірного житла, відповідач [PERSON] фактично не проживає в спірної квартирі з листопаду 2011року, він виїхав, забрав свої речі. Починаючи з вказаного часу [PERSON] в квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, витрати по сплаті комунальних послуг не несе. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що часто бувають в [ADDRESS] у [PERSON], якій мешкає в квартирі один. [PERSON] ніколи не бачили і із розмов з позивачем зрозуміли, що він не знає де тій мешкає і питань про вселення [PERSON] не ставив. Факт не проживання підтверджуються відповіддю КЗОЗ « Харківська міська поліклініка № 3» від 07.07.14р., згідно якій відповідач [PERSON] не звертався за період з липня 2011р. за медичною допомогою за місцем реєстрації. У відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.ст. 11, 12, 15, 16 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Той факт, що за адресою позивача зареєстрована особа, які фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрації відповідача перешкоджає позивачу в повної мере розпоряджатися своїм майном, укладати будь які угоди стосовно спірної квартири. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обов'язків. У зв'язку з вказаними обставинами суд вважає, що позивачем був доказаний факт не проживання відповідача тривалий час за місцем його реєстрації, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити в части визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved