Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.05.2002. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 310. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: Владислава, [INFO] та Григорій, [INFO] Вказує на те, що з грудня 2014 року шлюбні відносини припинено, спільного побуту не ведуть. Зазначає, що спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Через втрату почуттів любові та взаємоповаги один до одного виникали постійні сварки, що в результаті призвели до припинення шлюбних відносин. На даний час шлюб існує формально. Спору щодо визначення місця проживання дітей немає. А тому просить шлюб, укладений з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Заперечував щодо надання строку на примирення, проси шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується особистим підписом відповідача в розписці, яка наявна в матеріалах справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 050473 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 травня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 310 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: Владислава, [INFO] та Григорій, [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Ухвалою суду від 27.09.2017 за клопотанням відповідача [PERSON] судом вжито заходи щодо збереження сімї та надано сторонам строк на примирення терміном на 1 місяць. Однак, з поданої позивачем заяви від 31.10.2017 судом встановлено, що вжиті заходи щодо примирення позитивного результату не дали, позивач настоює на розірванні шлюбу. Статтею 24 СК України Установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Позивач втратив почуття любові та поваги, між сторонами відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. Заперечення відповідача та її доводи про можливість примирення і збереження шлюбу, висловлені в судовому засіданні 27.09.2017 не є переконливими, оскільки встановлені судом обставини життя сторін свідчать про формальність вжиття такого заходу. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved