Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Мутинській сільській раді Кролевецького району Сумської області. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей, які на даний час повнолітні. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені в 2014 році. На даний час вони проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, а їх шлюб носить формальний характер. Вони втратили почуття любові та повагу одне до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними часто відбуваються безпідставні сварки, існують розбіжності у всьому, через що склались неприязні відносини. Спроби примирення не дали позитивних результатів. Несумісніть поглядів на життя, а також несумісність характерів, відсутність планів на майбутнє створюють неможливість проживання однією сім'єю. Відповідачка добровільно не дає згоду на розірвання шлюбу через оргади ДРАЦС. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, на примирення не згодний. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за ним (а.с.19). Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає (а.с.18). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, суд вирішив можливим розглянути справу справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб з 19 лютого 1994 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Мутинською сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис №4. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Неповнолітніх дітей подружжя не має. З 2014 року сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу, як зазначає позивач, є втрата почуття почуття любові та поваги одне до одного, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, несумісність характерів, відсутність планів на майбутнє та часті безпідставні сварки, через що склались неприязні відносини. Від відповідачки не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, на розірвання шлюбу вона згодна, про що зазначила у своїй заяві (а.с.18). Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно зі ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки від відповідачки не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved