Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем. Свої вимоги мотивує, що з 17 вересня 1999 року і по 27 лютого 2019 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою весь час проживав та були зареєстровані за одною адресою. Відповідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що прізвища кожного з них після одруження - « [PERSON] ». Але дружина [PERSON] за життя так і не змінила свого прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] », залишившись на своєму дошлюбному прізвищі - « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] , померла, що підтерджується свідоцтвом про її смерть, видане 28.02.2019 року, актовий запис № 158 . За час нашого шлюбу він з [PERSON] придбали рухоме і нерухоме майно яке на його думку є їх спільною сумісною власністю подружжя постільки було набуте нами за час шлюбу. Позивач зазначає, що спадщину прийняв так як постійно проживав з дружиною на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка з місця мого проживання. Крім цього, 16 липня 2019 року він подав заяву про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори. З такими ж заявами звернулись 08 червня 2019 року та 23 липня 2019 року діти [PERSON] , відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] і нотаріусом була відкрита спадкова справа № 314 / 2019. Постановою від 01.10.2019 року державним нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що він не надав документів, які б підтверджували його з померлою [INFO] [PERSON] шлюбні відносини постільки вона після одруження не змінила свого прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] », як це зазначено у свідоцтві про реєстрацію між нами шлюбу, яка відбулась між ними 17 вересня 1999 року. За таких обставин він змушений звертатися до суду з даною позовною заявою, адже факт мого перебування в зареєстрованому шлюбу з померлою [PERSON] породжує у його виникнення права на частку у спільному майні подружжя, яке вони набули за час шлюбу та на спадкування майна, як одного із подружжя, що пережив іншого. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шумейко В.І. підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити . Перший відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що позивач [PERSON] дійсно перебував в шлюбі з його та другого відповідача мамою [PERSON] з 17 вересня 1999 року по день іі смерті , проживали разом. Не заперечував проти задоволення вимог позивача, так як вважає ,що [PERSON] також має право на спадкування разом із відповідачами. Представник другого відповідача [PERSON] адвокат Петренко О.В. в судовому засідання позов не визнав та пояснив суду, що позивач обрав не правильний спосіб захисту своїх прав так як при наявності документів які підтверджують фактичне перебування позивача і [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, встановлення судом факту перебування в зареєстрованому шлюбі є неможливим і не понесе для позивача ніяких юридичних наслідків. На їхню думку позивач повинен був звернутися з позовом про встановлення факту родинних відносин або факту укладення шлюбу. З цих підстав просив відмовити в позові повністю. Враховуючи , що в даному випадку виник спір про справо між сторонами, даний спір розглядається в межах позовного провадження. Дослідивши наявні по справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам представника, а також враховуючи позицію відповідача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 1999 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , місце народження якої с. Надточаївка, Шполянського району Черкаської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 336, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого нам 17 вересня 1999 року. Відповідно до свідоцтва прізвища кожного з них після одруження - « [PERSON] ». Але за життя дружина позивача так і не змінила свого прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] », залишившись на своєму дошлюбному прізвищі - « [PERSON] ». Шлюб між ними не був розірваний , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та не заперечується учасниками справи. Також судом встановлено, що моменту реєстрації шлюбу позивач з [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою : спочатку по місцю її проживання в [ADDRESS] , а після придбання 16 листопада 2001 року по договору купівлі - продажу спільного з нею будинку [ADDRESS] , починаючи з 19.11. 2002 року - за даною адресою, про що свідчать: відповідні записи в паспортах; запис в будинковій книзі; довідка з місця нашого постійного проживання від 12.10.2019 року № 121915, видана КК № 10 Смілянської міської ради, а також довідка про реєстрацію місця проживання на ім`я дружини [PERSON] . За час шлюбу позивачем з [PERSON] було придбано певне рухоме та нерухоме майно. [INFO] [PERSON] , померла, що підтерджується свідоцтвом про її смерть, видане 28.02.2019 року, актовий запис № 158 , із змісту якого вбачається, що вона народилась [INFO] в селі Надточаївка, Шполянського району, Черкаської області, що відповідає актовому запису про реєстр-рацію між нами 17 вересня 1999 року шлюбу. Позивач я подав заяву про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] . Крім того з заявами про прийнята спадщини також звернулись діти [PERSON] , відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] і нотаріусом була відкрита спадкова справа № 314 / 2019. Відповідно до п. 4. 9, п 4.21 ( глави 10 ) та п.1.1 ( глави 11) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво на частку у спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом видаються на підставі письмової заяви другого з подружжя. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщини, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Постановою від 01.10.2019 року державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що він не надав документів, які б підтверджували його з померлою [INFO] [PERSON] шлюбні відносини постільки вона після одруження не змінила свого прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] », як це зазначено у свідоцтві про реєстрацію між нами шлюб. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті судом встановлений факт, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . Доводи представника 2 го відповідача про те, що позивач обрав не вірний спосіб захисту своїх прав спростовується матеріалами справи , а саме постановою про відмову у вчинені нотаріальної діі від 01.10.2019 р , виданою державним нотаріусом Смілянського державного нотаріального округу, в якій нотаріус чітко зазначив,що за відсутності саме факту шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] , неможливо видати свідоцтва про право на спадщину. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі між позивачем та [PERSON] має юридичне значення, тому що від даного факту залежить право позивача на отримання спадщини, даний факт доведений представником позивача під час розгляду справи, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved