Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області про зняття обтяження. В позові вказав, що згідно витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження він дізнався, що на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Лубни, вул. Кошового, 10 на підставі постанови виданої 01.02.2001 року Державною виконавчою службою м. Лубен було накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна. При його зверненні до ВДВС Лубенського МРУЮ він отримав довідку в якій зазначається, що виконавчі провадження де він є боржником у відділі відсутні. Постанова від 01.02.2001 року про арешт нерухомого майна за строком давності в архіві не збереглась. Виконавчі листи №2-18 від 05.01.2001 року про стягнення з нього державного мита на користь держави та про стягнення з нього на користь [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації були повернуті до Лубенського міськрайонного суду в звязку з їх виконанням. Таким чином, не даний час ніяка заборгованість по виконавчим листам за ним не значиться. Враховуючи викладене, прохає суд зняти обтяження на все майно накладене постановою без номеру від 01.02.2001 року, виданою ВДВС Лубенського МРУЮ про накладення арешту на його нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Представник відповідача - ВДВС Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує. Представник залученої до участі в справі в якості співвідповідача реєстраційної служби Лубенського МРУЮ в судове засідання з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Притягнута до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно. Притягнутий до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] проти позову не заперечує, пояснивши, що позивач [PERSON] повністю відшкодував йому та його матері матеріальну та моральну шкоду, розмір якої визначено рішенням суду від 05.01.2001 року, про що також подав письмову заяву (а.с.41). З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження на все майно позивача [PERSON] накладено арешт на підставі постанови без номера виданої 01.02.2001 року Державною виконавчою службою м. Лубни (а.с.7-8). Судом також встановлено, що Лубенським міським судом 05.01.2001 року видавалися виконавчі листи №2-18 про стягнення з позивача на користь [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації в сумі 260 грн., 658 грн. 82 коп. та 4947 грн. 21 коп., а також на користь держави державного мита в сумі 68 грн. Однак відповідно до листів Лубенської державної комунальної стоматологічної поліклініки, куди були направлені ці листи на виконання, вони були повернуті до суду у звязку з виконанням (а.с.9-13). Разом з тим, відповідно до довідки канцелярії суду виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 658 грн. 82 коп. та на користь [PERSON] грошової компенсацій в сумі 4947 грн. 21 коп. до суду не надходили (а.с.31). Відповідно до довідки ВДВС Лубенського МРУЮ від 05.05.2015 року встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом на 05.05.2015 року виконавчі провадження де боржником є позивач [PERSON] у відділі відсутні (а.с.14). 01.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про зняття обтяження накладене ВДВС Лубенського МРУЮ постановою б/н за виконавчим листом №2-18 від 05.01.2001 року на все його майно (а.с.42). Однак, отримав відповідь від 02.07.2015 року, згідно якої його було повідомлено, що станом на 02.07.2015 року виконавчі провадження, де він був би якості стягувача або боржника, на виконанні у відділі не перебувають, та для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с.43). Таким чином, судом встановлено, що необхідність у накладенні арешту на майно боржника відпала, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved