Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить постановити рішення, яким стягнути з Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» в його користь, 55251 гривню 05 копійок інфляційних втрат, а також стягнути 7764 гривні 99 копійок трьох процентів річних за прострочення грошового зобов»язання та судові витрати по справі покликаючись на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2006 року, ДП НДГХП «Сірка» зобов»язано надати йому житлове приміщення в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області. У зв»язку з відсутністю житлового фонду на балансі ДП НДГХП «Сірка», було змінено спосіб виконання названого судового рішення і згідно, виданого виконавчого листа від 04 травня 2007 року, присуджено стягнути з відповідача в його користь середньо-ринкову вартість житлової площі, а саме: 134534 гривні 40 копійок, на той час. Видано відповідний виконавчий лист Яворівського районного суду Львівської області за №6-24 від 04 травня 2007 року, який виконується відділом ДВС Яворівського районного управління юстиції, однак сума боргу на даний час повністю не погашена, боржником самостійно кошти мені не сплачуються. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми Закону, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного Суду України від 15 листопада 2010 року у справі № 3-11гс10). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення, (Постанова Верховного Суду України від 04 липня 2011 року за №13/210/10 та від 12 вересня 2011 року за №6/433-42/183 і постанова Вищого господарського суду України від 16 березня 2011 року №11/109). Відповідно строк позовної давності до таких вимог встановлюється в три роки, саме за три останніх роки ним і нараховані відповідні інфляційні втрати і три проценти річних. Згідно довідки ВДВС Яворівського РУЮ Львівської області від 10 грудня 2015 року, станом на 25 листопада 2015 року існував борг в сумі 89210 гривень 85 копійок за судовим рішенням. При цьому він зазначає, що йому було зараховано: 1) 22 червня 2012 року 45323гривні 55 копійок, 25 листопада 2015 року 20640 гривень, а за три останні роки існувала наступна сума боргу: -сума боргу за виконавчим листом, станом на 04 травня 2007 року нараховувала 134534 гривні 40 копійок, проте було сплачено 45323 гривні 55 копійок та було погашено майном ще 20640 гривень, а тому залищилося ще 89210 гривень 85 копійок. Однак, за листопад 2015 року, індекс інфляції зараховується з суми 89210 гривень 85 копійок, оскільки погашення боргу відбулося після 15 числа поточного місяця (Лист Верховного суду України №62-1997 року від 03 квітня 1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді інфляції при розгляді судових справ). Отже, він має право нараховувати за три останні роки за період: 1)01 березня 2013 року по 31 грудня 2013 року, сума боргу 89210 гривень 85 копійок, 2)01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, сума боргу була 89210 гривень 85 копійок, 3)01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, сума боргу була 89210 гривень 85 копійок. Сума інфляційних втрат визначається як добуток заборгованої суми на відсоток приросту, який в 2013 році становив 0,5%, 2014 році - 24,9%, та за 11 місяців 2015 року - 42,3%, а саме: 1.за 2013рік - 89210 гривень 85 копійок х на 0,5%=446 гривень 05 копійок, 2.за 2014 рік - 89210 гривень 85копійок х на 24,9%=22213 гривень 50 копійок, 3.за 11 місяців 2015 року 89210 гривень 85 копійок х на 42,3%/, 12 х 11=34591 гривня 05 копійок, а всього інфляційних втрат на суму 55251 гривню 05 копійок. Відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних за ті ж періоди: 2013 рік 89210 гривень 85 копійок х на 3%=2676 гривень 32 копійки, 2014 рік 89210 гривень 85 копійок х на 3%=2676 гривень 32 копійки, 11 місяців 2015 року 89210 гривень 85 копійок х на 3%, 365х на 329=2412 гривень 35 копійок, а всього 7764 гривні 99 копійок. До суду позивач [PERSON] подав письмову заяву в якій підтримав свої позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача ДП «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство Сірка в судове засідання не з»явився, але у телефонному режимі просить справу слухати без їхньої участі і не заперечує про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2006 року, ДП НДГХП «Сірка» позивачу [PERSON] зобов»язано надати його сім»ї житлового приміщення в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області. Як вбачається з копії виконавчого листа Яворівського районного суду Львівської області від 26 квітня 2007 року, за поданням державного виконавця ВДВС у Яворівському районі Львівської області, було змінено спосіб виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2006 року. в частині надання сім»ї [PERSON] житлового приміщення в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, яке б відповідало вимогам, передбаченим ст.ст.48,50 ЖК України. Було вирішено стягнути з Новояворівського ДГХП «Сірка» в користь [PERSON] середньоринкову вартість 27,3 кв.м. житлової площі в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, а саме: стягнути 134534 гривні 40 копійок. З довідки виданої Відділом державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області від 10 грудня 2015 року вбачається, що станом на 25 листопада 2015 року, залишок заборгованості [PERSON], по виконавчому листу Яворівського районного суду Львівської області №6-24 від 04 травня 2007 року про стягнення 134534 гривень 40 копійок з Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка», становить 89210 гривень 85 копійок. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], відповідно до діючого законодавства України, має право на стягнення з Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» в свою користь, 55251 гривню 05 копійок інфляційних втрат та має право на стягнення 7764 гривень 99 копійок трьох процентів річних за прострочення грошового зобов»язання та судових витрат по справі, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved