Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, посилаючись на наступне. Позивач на підставі договору дарування від 23.05.1983 року є власником 1/5 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельній ділянці площею 800 кв.м. 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою КП «БТІ м. Донецька» від 24.12.2012 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], а [PERSON] у 1929 році пропав без вісті. Позивач є рідним племінником зазначених осіб. Інших спадкоємців у [PERSON] та [PERSON] немає, ніхто, крім позивача, не проживав з 1983 року у їх 2/5 частинах домоволодіння, будь-яких позовів або заяв від будь-яких осіб з приводу прийняття у спадщину або визнання права власності на зазначені 2/5 частини домоволодіння не було. Починаючи з 1983 року і по день подання позовної заяви до суду, позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується частиною у розмірі 2/5 домоволодіння, що залишилась після смерті його родичів - [PERSON] та [PERSON], постійно проживає в частині домоволодіння, яка їм належала; здійснює оплату комунальних платежів; підтримує домоволодіння у належному стані та фактично зареєстрований за адресою домоволодіння. Отже, виходячи із змісту ст. 344 ЦК України, приймаючи до уваги, що позивач добросовісно заволодів, відкрито, безперервно, безтитульно володіє, починаючи з 1983 року 2/5 частинами домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] та [PERSON] та те, що на дату подання позову на цю частину домоволодіння не претендують інші особи, позивач вважає, що ним набуто право власності на 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за набувальною давністю. Співвласниками іншої частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], якому належить 1/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2006 року, виданого державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Дубінським І.І.(реєстраційний номер 4-731), та [PERSON], яка є власником 1/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 24.03.1982 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Ляшенко О.І. (реєстраційний номер 3-270). На даний час відповідачі намагаються виділити в натурі свої частки житлового будинку, оскільки бажають проживати у відокремленому житловому приміщенні без втручання з боку інших співвласників, тобто позивача. Із декількох останніх переговорів між позивачем та відповідачами стосовно розподілу та користування зазначеним житловим будинком позивачеві стало зрозуміло, що відповідачі будуть намагатись зареєструвати за собою всупереч інтересам позивача право власності на 2/5 частини житлового будинку, якими він користується з 1983 року та які належали його рідним. З приводу цього між позивачем та відповідачами на даний час виник спір, а позивач, як фактичний користувач не переоформленими своєчасно 2/5 частинами житлового будинку, має намір захистити свої порушені права у відповідності до чинного законодавства України. Просив суд визнати за ним право власності на на 2/5 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], які належали [PERSON] та [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність задовільнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Відповідності до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зі справи вбачається, що позивачу [PERSON] праві власності належить 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11-12). 2/5 частини цього домоволодіння належить [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» від 24.12.2012 року №243977 (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується посвідкою про смерть [NUMBER] від 07.07.1947 року (а.с. 14). Однак з матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 40). Відповідно до експертного дослідження №13/57, виконаного ПФ «НАУЧТЕХПРОЕКТ» 26.06.2013 року можливо здійснити розділ домоволодіння [ADDRESS], з виділенням [PERSON] 3/5 частин домоволодіння, що складаються із: житловий будинок літ А-1; жила прибудова літ. А1-1; жила прибудова літ А2-1; помешкання: квартира [NUMBER] - 2-1, 2-2 (1-кухня 9,8 кв.м., 2 - житлова 15,2 кв.м. Всього кв.[NUMBER] - 25 кв.м.); квартира [NUMBER] - 3-1, 3-2, 3-3 (1-тамбур 3,4 кв.м., 2-коридор 7,3 кв.м., 3-житлова 21,3 кв.м. Всього квартира [NUMBER]-32 кв.м.); квартира [NUMBER] - 4-1, 4-2, 4-3 (1-коридор 5,5 кв.м., 2-кухня 13,1 кв.м., 3-житлова 10,2 кв.м. Всього квартира [NUMBER] - 38,8 кв.м.); квартира [NUMBER] - 5-1, 5-2 (1-коридор 3,8 кв.м., 2-житлова 13,3 кв.м. Всього квартира [NUMBER]-17,1 кв.м.); квартира [NUMBER] - 6-1, 6-2, 6-3 (1-коридор 2,1 кв.м., 2-кухня 13,9 кв.м, 3-житлова 14,6 кв.м. Всього квартира [NUMBER] - 30,6 кв.м.); квартира [NUMBER] - 7-1, 7-2 (1-тамбур 0,6 кв.м., 2-житлова 13,8 кв.м. Всього квартира [NUMBER] - 14,4 кв.м.); квартира [NUMBER] - 8-1, 8-2, 8-3 (1-коридор 3,2 кв.м., 2-житлова 9,9 кв.м., 3-кухня 15,4 кв.м. Всього квартира [NUMBER] - 28,5 кв.м.). Всього по літ. А-1, А1-1, А2-1 - 176,4 кв.м.; сараї літ. Д, Ж, З, Е; гараж літ. В. Той факт, що позивач з 1983 року відкрито, добросовісно та безперервно користується 2/5 частинами доволодіння, що належали [PERSON] та [PERSON], підтверджується наданими ним доказами, письмовими поясненнями свідка [PERSON] (а.с. 39). Отже, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законність об'єкту володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність. 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS], на які претендує позивач, є узаконеним об'єктом володіння, на підставі свідоцтва про право власності, реєстровий № 33 від 13.07.1957 року що належать [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який у 1929 році зник безвісті. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд вважає, що добросовісність та відкритість володіння вищевказаною частиною будинку доведена позивачем наданими суду документами. Будь-яких доказів на спростування такого висновку до суду надано не було. Зі справи також вбачається, що позивач володіє вказаною частиною домоволодіння безперервно з 1983 року, у тому числі, з 01.01.2001 року, як це передбачено п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Справу розглянуто у межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі ст. 344 ЦК України та

Outcome: approved