Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.06.1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №790. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що в шлюбі за період спільного проживання з відповідачем, народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що причиною розпаду сімї є відсутність розуміння між ним і відповідачем, на грунті чого в сім»ї виникали сварки, в нього з дружиною різні погляди на вирішення сімейних проблем, і все це призвело до втрати почуттів поваги один до одного та припинення подружніх стосунків, внаслідок чого між ним і відповідачем припинилося і ведення спільного господарства, сімейного бюджету; вважає, що збереження сімї є неможливим, а тому, заперечуючи надання судом строку на примирення, просить, шлюб між ним і відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просив заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши і розглянувши матеріали справи,\~ обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 06.06.1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №790 (а.с.8). Судом також встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружні стосунки не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Будь яких заперечень з боку відповідача проти заявлених вимог в суд не поступало. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований 06.06.1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №790, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved