Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки, з тих підстав, що його матері [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0,931 га (ділянка № 1 площею 0,2416 га, ділянка № 2 площею 0,3451 га, ділянка № 3 площею 0,3443 га), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. 20.05.1996 року мати [PERSON] померла. Позивач вступив в управління спадковим майном та бажає оформити право власності на вищевказані земельні ділянки на своє імя. В нотаріальному порядку йому було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,2416 га, площею 0,3451 га та площею 0,3443 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, та належать йому в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] 06.07.2017 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив уточнити відповідача по справі, змінивши Пужниківську сільську раду Тлумацького району Івано-Франківської області на його правонаступника Тлумацьку міську раду обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IФ № 109134 від 15.12.2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 493, [PERSON], на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 744 від 15.10.2003 року, належало право власності на земельну ділянку, площею 0,931 га, яка розташована на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та до складу якої входять земельні ділянки: площею 0,2416 га (кадастровий номер: 2625688001:07:002:0203), площею 0,3451 га (кадастровий номер: 2625688000:03:007:0092) та площею 0,3443 га (кадастровий номер: 2625688000:03:003:0080) (а.с. 8-8 зворот). Згідно копії свідоцтва про народження позивача його матірю була [PERSON] (а.с. 5). 20.05.1996 року [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мати), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вступив в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживав разом з нею, вели з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 116 від 10.03.2016 року (а.с. 4). Згідно копії спадкової справи № 112/2016 від 18.03.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківсьої області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 22-33), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за законом. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки загальною площею 0,931 га, які розташовані на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельні ділянки у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, який належить померлій [PERSON], (мати), був виданий після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 212/02-31 від 22.03.2017 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового зюору, в якому просив звільнити його від сплати судового збору при подачі позову про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Вказав, що він є непрацюючим пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, в нього поганий стан здоровя і він змушений постійно придбавати ліки, таким чином він не має змоги сплатити судовий збір. На підтвердження вищевказаного додає копію довідки Тлумацького обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області № 412/03 від 30.03.207 року, згідно якої розмір його пенсії за період з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року становить 8683,92 грн. (а.с. 3). Вимогами ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 постанови від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. [PERSON] не надано суду доказів того, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а наведені у клопотанні позивачем обставини не є підставою для звільнення його від сплати судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 640 грн. 00 коп., суд важає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в зазначеному розмірі на користь держави. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved