Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача - Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» в якому просив: зобов'язати відповідача вичинити дії щодо скасування нарахувань заборгованості за послуги водопостачання та заборонити останньому в подальшому нараховувати плату за послуги водопостачання (а.с. 1-3). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач нараховує на його ім'я заборгованість за послуги водопостачання за його адресою: [ADDRESS], у той час як між ними відсутні договірні відносини. У зв'язку з чим він звертався до відповідача, але останній відмовив у скасуванні нарахованої заборгованості та продовжує її нараховувати. В судовому засіданні позивач поданий позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому, доповнивши їх тим, що він є наймачам житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яким користується на підставі ордеру, копію якого суду на надав, оскільки, як вказав у судовому засіданні, віддав його до паспортної служби при реєстрації свого місця проживання за вказаною адресою, про що надав суду копії сторінок свого паспорту з відміткою про реєстрації у зазначеному будинку (а.с. 9). Окрім цього, позивач пояснив суду, що в подвір'ї його будинку дійсно є колодязь з комунікаціями трубопроводу централізованого постачання холодної води, але він не користується водою, трубопровід закритий на вентиль, а сам його будинок не приєднаний до мережі централізованого водопостачання. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на обставини викладені у наданих суду письмових запереченнях (а.с. 12-15). Вказувала, що на подвір'ї житлового будинку, в якому зареєстрований позивач, знаходиться колодязь з комунікаціями трубопроводу централізованого постачання холодної води, а тому позивач є споживачем послуг з водопостачання, проте відповідного договору з відповідачем не уклав, пропри те, що це є його обов'язок. Вказувала, що у зв'язку з цим за особовим рахунком позивача, починаючи з дати його реєстрації в цьому будинку відбувалося нарахування заборгованості за послуги з водопостачання за існуючими тарифами, виходячи з фактичного водокористування без укладення договору. В судовому засіданні поясненнями позивача та представника відповідача, при дослідженні наявних у матеріалах справи письмових доказів судом було встановлено наступні обставини спірних правовідносин, що склалися між сторонами у справі. Позивач є користувачем та проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстроване його місце проживання (а.с. 9). Що визнав у судовому засіданні сам позивач. Між позивачем та відповідачем ЛКСП «Лисичанськводоканал» договір на надання послуг з постачання холодної води та водовідведення не укладався, що підтвердили у судовому засіданні позивач та представник відповідача. За вказаною адресою відповідачем було відкрито особовий рахунок [NUMBER], за яким починаючи з липня 2009 року по березень 2014 року проводилося нарахування заборгованості, загальний розмір якої станом на березень 2014 року становив - 1626 грн. 76 коп. (а.с. 18). Працівниками відповідача складалися акти від 04 квітня 2014 року та від 11 березня 2014 року, в яких зазначено: що на території подвір'я житлового будинку за адресою: [ADDRESS], знаходиться колодязь з трубопроводом холодної води, на якому міститься вентиль, проте відсутній відвідний гусак, сам житловий будинок не має комунікацій труб холодної води (а.с. 16-17). З наданої позивачем до матеріалів позову копії акту обстеження відомчого житлового будинку за вказаною адресою від 13 травня 2008 року, складеного працівниками ВАТ «Червоне Привілля», вбачається, що в ході обстеження було встановлено, що в будинку відсутні водогін, ванна, унітаз та раковина (а.с. 6). В судовому засіданні також встановлено, що позивач не звертався до відповідача з питання щодо опломбування вентиля труби холодної води, розміщеної в колодязі на території подвір'я будинку позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг поряд з іншим віднесено, зокрема: комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Згідно із п.п. 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно із п.п. 1 п. 29 цих Правил споживач має право на зменшення розміру плати: 1) у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; 2) тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Окрім цього, відповідно до п.п. 3 п. 29 цих Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Доказів того, що позивач вчинив вищевказані дії, які надавали можливість йому не сплачувати за послуги з водопостачання, та того, що з відповідною заявою він звертався до відповідача, позивач суду не надав, а тому відповідач мав всі підстави нараховувати заборгованість за послугами водопостачання за адресою житлового будинку, в якому зареєстроване місце проживання позивача. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вказане встановлює абсолютне право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначені норми визначають об'єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права та інтересу є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно із вимогами ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому суд може захистити цивільне право або інтерес обраним особою способом, якщо це не суперечить закону. Виходячи із наведеного та загальних засад цивільного судочинства порушене право особи чи її інтерес підлягає захисту судом в найбільш ефективний спосіб відповідно до характеру порушення та змісту порушеного права та законного інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлено ч. 2 ст. 16 ЦК України, зазначений у якій перелік не є вичерпним і може встановлюватися іншим законом або договором. Серед, зазначених у цій статті способів захисту, зокрема є: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення права; зміна чи припинення правовідношення; примусове виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків та моральної шкоди тощо. Однак, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач просить захистити його право як споживача послуг, саме шляхом скасування нарахованої йому заборгованості за послуги з водопостачання холодної води та заборонити її нарахування у майбутньому. Утім, посилаючись на відсутність в нього обов'язку оплачувати вказані послуги, просить у вище вказаний спосіб захистити його порушене право, не навівши при цьому, яке саме його право було порушене нарахуванням йому заборгованості. До цього ж, нарахування заборгованості саме по собі не може вважатися порушенням, оскільки є лише формою висловлення відповідачем претензії до позивача, тобто вимоги про наявність боргу, що є його правом. При цьому наявність підстав чи їх відсутність для нарахування відповідної заборгованості саме по собі не може позбавляти відповідача у здійсненні такого права, а тільки може бути підставою для задоволення або відмови у задоволенні його вимог до позивача. Тому доводи позивача та вимоги його позову суд знаходить безпідставними, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed