Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Обухівського районного суду йому було присуджено сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частики з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 27 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду ним виконується сумлінно в добровільному порядку, оскільки його матеріальне становище з моменту призначення судом аліментів на утримання малолітньої донки не змінилось, власного житла він не має і не набув, він, [PERSON] та його малолітня донька [PERSON] проживають у квартирі, яка належить його матері, обов`язки по утриманню квартири повністю лежать на ньому. Матеріальної допомоги від своїх батьків він не отримує, батько помер, а мати сама потребує допомоги за своїм віком та станом здоров`я, вона неодноразово перебувала на стаціонарному лікування, витрати на лікування, оперативні втручання та реабілітацію також лежить на ньому. Крім того на його утриманні також перебуває його друга дитина - донька [PERSON] , на яку він також сплачує аліменти на підстав рішення суду, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 30.09.2021 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення по справі підготовчого судового засідання. 03.11.2021 року відповідачка подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила розгляд справи проводити у її відсутність. 24.11.2021 року представник позивача подав до суду заяву розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 23 серпня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між позивачем та громадянкою [PERSON] , післяшлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина позивача [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради від 27 жовтня 2016 року за №1193. [INFO] у позивача у шлюбі з [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка також була взята на облік внутрішньо переміщеної особи, Згідно з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі №372/53/19 позивачу присуджено сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду позивачем виконується сумлінно в добровільному порядку. Матеріальне становище позивача з моменту призначення судом стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , в бік покращення не змінилось. Власного житла позивач не набув, а разом з [PERSON] та донькою [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] київської області, що належить його матері [PERSON] . Обов`язки по утриманню квартири та сплаті за житлово-комунальні послуги повністю лежать позивачеві. Матеріальну допомогу від своїх батьків позивач не отримує, так як батько [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] сама потребує допомоги за своїм віком та станом здоров`я. У період з 09 липня 2018 року по 20 липня 2018 року мати позивача [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Госпіталі МВС з приводу захворювання: стеноз каналу хребта, люмбалгічний синдром. Перенесла оперативне втручання, після якого стан погіршився. Й дотепер мати ще проходить лікування та реабілітація, які будуть тривати ще досить довгий час, що потребує значних коштів. Водночас, у період з 12 по 13 грудня 2020 року, мати позивача [PERSON] у зв`язку з отриманням травми повторно перенесла оперативне втручання. Витрати по повторному оперативному втручанню, лікуванню та реабілітації матері, як і попереднього разу, лягли на позивача. Даний факт підтверджується відповідними фінансовими документами. Крім того, на утримані позивача перебуває також друга дитина позивача - [PERSON] . Так, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2017 року стягнуто з позивача на утримання [PERSON] 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В 2020 році [PERSON] , матір`ю [PERSON] , до суду подано позовну заяву про зміну розміру та способу стягуваних аліментів. Рішенням Обухівського районного суду від 04 березня 2021 року, змінено спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду від 22 грудня 2017 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1100 грн., та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття Постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року рішення Обухівського районного суду від 04 березня 2021 року в частині розміру аліментів змінено, зменшено розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовної заяви про зміною розміру та способу стягуваних аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] з 1100 гривень щомісячно до 1/6 частини доходу щомісячно, змінився мій матеріальний стан у бік погіршення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (абзац 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено, під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи на даний час батько дитини позивач [PERSON] , утримує спільну дочку з відповідачем, турбується про майбутнє дитини, сплачує аліменти на її утриманні у розмірі визначеному рішенням суду. Крім того судом також встановлено, що у позивача не утриманні перебуває ще одна дитина, на утримання якої позивач також сплачує аліменти. Також на утриманні позивача перебуває його матір, яка за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду, оскільки перенесла двічі оперативне втручання, після якого також потребує тривалої реабілітації. Власного житла позивач не має, натомість проживає в квартирі матері, за яку сплачує житлово-комунальні послуги та утримує її. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що позивач бере участь в утриманні дитини та сплачує аліменти на її утримання. Крім того позивач сплачує аліменти на утримання іншої доньки, несе витрати по утриманню квартири, та утримує матір, яка потребує стороннього догляду, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає можливим зменшити розмір аліментів визначений рішенням Обухівського району Київської області від 23 квітня 2019 року у цивільній справі № 372/53/19, а саме стягувати з [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Обухів Київської області, адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з дня набрання рішенням чинності до досягнення дитиною повноліття. Так як відповідач позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку частини третьої статті 200 ЦПК України. Визнання позову відповідачем приймається судом як належне. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: approved