Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 березня 2012 року він з відповідачем уклав шлюб. У нього з відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, у зв`язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач поїхала з міста і місце знаходження йому її не відоме. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем. Позивач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність у наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв чи клопотань не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України,суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 24 березня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є спільна донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18 січня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 99. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сім`я розпалася, існує формально, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, проживання дитини у сторін не має. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved