Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться а адресою[ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO]. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою[ADDRESS]. 20 березня 2014 року він (позивач) отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], на підставі чого став власником зазначеної частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Іншим співвласником 1/2 частини зазначеного будинку був [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] був чоловіком [PERSON], яка, в свою чергу, була матір'ю [PERSON], а, остання, як зазначено вище, була його (позивача) матір'ю. Позивач також зазначив, що 11 березня 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті [PERSON], на що постановою приватного нотаріуса від 11 березня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що [PERSON] був його нерідним дідом, і, він, в розумінні з Цивільним Кодексом УРСР 1963 року, який був чинним на момент смерті [PERSON], не має права на чергове спадкування згідно з Законом після смерті [PERSON] 09 листопада 1982 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (матір'ю [PERSON].) було розірвано, разом з тим, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжили і надалі проживати однією сім'єю у власному будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету №13 від 11.02.2014 року та записами в будинковій книзі. Позивач також зазначив, що відповідно до рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], був поділений в натурі між [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині відповідно, разом з тим, відповідно до технічного паспорту, виготовленого ОКП «КООБТІ» від 09 січня 2014 року зазначений житловий будинок має прохідні кімнати та інші приміщення, не має фактичного поділу в натурі на дві частини та має один вхід. Після смерті [PERSON] його (позивача) мати [PERSON], яка була не рідною донькою [PERSON], почала відкрито володіти та доглядати за належною [PERSON] 1/2 частиною зазначеного житлового будинку по день своєї смерті [INFO]. Спадкоємців, які б оформили спадщину чи прийняли спадщину після смерті [PERSON] не було і не має на теперішній час. Позивач також зазначив, що після смерті [PERSON] та [PERSON] він почав жити та доглядати за житловим будинком, тим самим, починаючи з [INFO], тобто з моменту смерті [PERSON] його мати [PERSON] безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за 1/2 частиною житлового будинку, а після її смерті він продовжував володіти, користуватися та доглядати за ? частиною житлового будинку та продовжує це робити і на теперішній час, тобто, спочатку його мати [PERSON], а потім і він, добросовісно заволоділи чужим майном і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років. З огляду на викладене вище, та з посиланням на ст.344 ЦК України, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року), позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться а адресою [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача, будучи присутнім в судових засіданнях 17.06.2014 року, 28.07.2014 року та 25.09.2014 року позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просив позов задовольнити, в подальшому в порядку ч.2 ст.158 ЦК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, від третьої особи надійшла заяви про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи пояснення представника позивача, які були надані під час судового розгляду справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому, відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права та інтересу, - є визнання права. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], про що в книзі записів про народження 15.12.1972 року зроблено запис за №38, місце народження: Латвійська республіка, смт.Дунагський, Талсінський район. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис за №606, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка (спадщина) належала останній на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є її син - [PERSON], який 12 березня 2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (спадкова справа №10/2011, зареєстровано в реєстрі за №190). В подальшому, в порядку ст.1299 ЦК України [PERSON] зареєстрував право на зазначену спадщину, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2014 року, номер запису про право власності: 4941279, державний реєстратор: приватний нотаріус [PERSON], Кіровоградський міський нотаріальний округ, Кіровоградська область. Судом також встановлено, що постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 11 березня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілий житловий будинок [ADDRESS], а лише на 1/2 частину зазначеного будинку, відповідно до ст.ст.1235, 1266, ч.3 ст.1268 ЦК України ( в редакції 2004 року), яка належала [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця [PERSON] Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER], актовий запис за №407, зазначені батько [PERSON] та мати [PERSON], шлюб між якими було розірвано 03 грудня 1973 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис за №986. В подальшому мати [PERSON] - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано 09 листопада 1982 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис за №1185. В свою чергу [PERSON] 31 грудня 1971 року уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис за №2620), змінивши прізвище після укладення шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». Батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис за №2596). Крім того, встановлено, що рішенням народного суду Ленінського району м.Кіровограда від 25 жовтня 1984 року житловий будинок [ADDRESS], який належав на праві власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] було поділено в натурі, виділено кожному із співвласників жилі кімнати в будинку, зобов'язано сторони здійснити переобладнання в будинку, двір та в'їзд залишено у спільному користуванні. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленому станом на 09 січня 2014 року, зазначений житловий будинок має прохідні кімнати, не має фактичного поділу в натурі на дві частини відповідно до зазначеного вище рішення суду, та має один вхід в будинок. Судом також встановлено, що [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] та відповідно бабусею позивача [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис за №405. Спадкоємцем її майна, а саме: 1/2 частини будинку [ADDRESS] була [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України. [PERSON], якому належала інша 1/2 частина зазначеного житлового будинку, помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис за №1222. Відповідно до інформації Кіровоградської міської нотаріальної контори №1 від 29.05.2014 року за №843/01-16 за даними спадкового реєстру (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за №37499380 від 29 травня 2014 року) після смерті [PERSON], померлого [INFO] заведена спадкова справа №718/1998 від 04 листопада 1998 року. За даними спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], 04 листопада 1998 року (вх.№1136, с/с №718) звернувся брат [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації Державного нотаріального архіву в Кіровоградській обл. від 09 липня 2014 року 3684/01-21с після смерті [PERSON], який помер [INFO] Кіровоградською державною нотаріальною конторою №1 заведена спадкова справа за №718 від 04 листопада 1998 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Судом також встановлено, що [PERSON], який після смерті [INFO] [PERSON] 04 листопада 1998 року подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, - помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис за №114. Місце смерті смт.Нова Прага, Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до інформації Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року за №401 у Новопразькій селищній раді відсутня інформація щодо наявності спадкової справи [PERSON], померлого [INFO], а також відсутня інформація щодо кола його спадкоємців, окрім того, селищна рада не має можливості надати інформацію щодо фактичного проживання [PERSON] та про склад його сім'їз тих причин, що будинок за адресою [ADDRESS], в якому проживав [PERSON], на сьогоднішній день зруйнований, домова книга відсутня. В свою чергу, Олександрійська районна державна нотаріальна контора в інформації від 15 жовтня 2014 року за вих.№1295/01-16 повідомила про відсутність спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] ( Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 жовтня 2014 року №38633013). Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Крім того, відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку [ADDRESS], та в період з 09 листопада 1982 року по день смерті [PERSON] 1998 року вели спільне господарство, [PERSON], починаючи з травня 1998 року і по день своєї смерті [INFO] проживала за вказаною вище адресою, при цьому володіла та доглядала за ? частиною житлового будинку, яка належала [PERSON], який помер [INFO], та є відповідно спадкоємцем на іншу 1/2 частину зазначеного житлового будинку після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері [PERSON] [INFO], [PERSON] проживає, користується та доглядає за житловим будинком [ADDRESS], що підтверджується довідками квартального комітету №13 Ленінського району м.Кіровограда №76 від 11.02.2014 року, №№121, 122 від 15 березня 2014 року, випискою з будинкової книги по [ADDRESS], актами від 15 лютого 2014 року, складеними [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчено головою квартального комітету №13 Ленінського району м.Кіровограда Пустовіт Н.О., за якими (актами) зазначено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 1982 року та по 1998 рік проживали в будинку [ADDRESS], як подружжя, вели спільне господарство. Тобто, [PERSON], починаючи з [INFO], тобто з моменту смерті [PERSON] безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за 1/2 частиною житлового будинку [ADDRESS], та після її смерті позивач [PERSON] продовжує володіти, користуватися та доглядати за 1/2 частиною житлового будинку, з чого вбачається, що, спочатку, мати позивача [PERSON], а в подальшому і позивач [PERSON] добросовісно заволоділи чужим майном і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно з п.13 зазначеної Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З огляду на викладене вище, приймаючи також до уваги, відсутність на момент розгляду справи права інших осіб на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], яка належала [PERSON], встановлені під час судового розгляду справи фактичні обставини, які ніким не оспорюються, свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем в порядку ст.344 ЦК України права власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належали [PERSON], який помер [INFO], на підставі чого позов підлягає задоволенню. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 344, 382, 392 ЦК України,

Outcome: approved