Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 55600 грн. неповернутої позики. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 08.11.2011 р. [PERSON] позичив [PERSON] 80000 грн., про що була складена розписка. Вказану суму відповідач зобов'язувався повернути до 21 грудня 2011 року, однак до вказаного терміну грошу не були повернуті у повному обсязі. Крім того [PERSON] систематично обіцяв повернути борг та надав ще одну розписку про додаткові гарантії повернення від 04.06.2012 року, але повернув лише 24,400 грн. На теперішній час відповідач не повернув вищевказані кошти позивачу та не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши покази сторін, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 08.11.2011 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 80000 грн., що підтверджується розпискою, написаною [PERSON] та 04.06.2012 р. надав ще одну розписку про додаткові гарантії повернення від 04.06.2012 року, але повернув лише 24,400 грн. На теперішній час відповідач не повернув вищевказані кошти позивачу та не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належного з боржника платежів є завдаток, вона вважається авансом. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач у добровільному порядку не погасив борг, що виник перед позивачем у зв'язку наданням останнім грошових коштів, тим самим повернути його відмовляється, а тому за вказаних вище обставин та встановлених фактів, сума боргу підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Також, стягненню з відповідача в користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають документально підтверджені судові витрати, які позивач сплатив при подачі позовної заяви, а саме судовий збір.

Outcome: approved