Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на те, що Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2014 року, у кримінальному провадженні №607/12428/13-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, що полягають у відритому викраденні зокрема у [PERSON], майна (музичного інструмента - кларнета «Luxus Amati Kraaslice»), вартістю 5 000 грн., чим завдано позивачу значної матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] добровільно дані кошти не відшкодував. Просить стягнути із [PERSON] в його користь 5 000 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності. позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 22 серпня 2011 року, [PERSON] разом з іншими невстановленими особами, на бульварі Д. Галицького у м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті елементарні правила поведінки, вчинили стосовно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] хуліганські дії. Під час хуліганських дій [PERSON], безпричинно наніс потерпілому [PERSON] удар ногою в спину, від якого останній впав, після чого невстановлені особи почали наносити йому удари ногами по всіх частинах тіла. Продовжуючи злочинну діяльність, [PERSON] та невстановлені особи почали наносити потерпілому [PERSON] удари ногами по різних частинах тіла. [PERSON], стосовно якого кримінальна справа розглядалась судом в окремому провадженні та якого засуджено вироком від 23 грудня 2015 року, безпричинно та умисно наніс [PERSON] удар кулаком в обличчя, а невстановлені особи наносили мені удари руками в обличчя та по різних частинах тіла.. Крім цього, під час зазначених хуліганських дій, [PERSON] відкрито викрав у [PERSON] сумку, в якій знаходився належний йому музичний інструмент - кларнет «Luxus Amati Kraaslice», вартістю 5 000 гривень. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопольської області від 15 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст.296 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 червня 2015 року, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопольської області від 15 жовтня 2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із інформації про вартість аналогічної марки викраденого відповідачем кларнету «Luxus Amati Kraaslice» складає 350 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України на даний час складає приблизно 9100 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] не відшкодував позивачу завданої матеріальної шкоди на суму 5 000 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача, як потерпілого від кримінального правопорушення, щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди на суму 5 000 грн., підставні та підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь держави суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved