Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 14 травня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у Виконавчому комітеті Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №17. Вказує, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою у них народився двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. Спір про місце проживання сина між ними відсутній. Зазначає, що подружнє життя з відповідачкою у них не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, що призвело до частих непорозумінь та сварок. Пояснює, що примирення між ними вважає неможливим. Питання про розподіл спільного майна не ставить, оскільки таке ними вирішено в добровільному порядку. Відтак, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У судове засіданні позивач не зявився, водночас у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності у звязку із зайнятістю по роботі та частими виїздами за кордон. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак, подала через канцелярію суду заяву , в якій просить розглянути справу без її участі, зазначає в заяві, що позов визнає в повному обсязі та просить задовільнити позов. Враховуючи вказану заяву учасників судового процесу справа розглянута в порядку ст. ст. 158, 169 ЦПК України за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Так, як встановлено з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14.05.1994 року у Виконавчому комітеті Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 травня 1994 року складено відповідний актовий запис №17, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 018173, виданого 06 червня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області (прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON]). У позивача з відповідачкою є двоє спільних дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №056115, виданого 01.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви та визнання відповідачем позову. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх сина, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved