Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] згідно наказу № 41-к від 10.07.15 та трудового договору №60 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 14.07.2015 року працював водієм автотранспортного засобу у позивача фізичної-особи підприємця [PERSON] та відповідно до наказу № 21-К від 06.05.2019 року, останній був звільнений з посади за власним бажанням. 02.07.2016 року близько 14-00 год. в м. Лубни по проспекту Володимирському сталась ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Санг Йонг Корандо»» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до вироку Лубенського міськрайонного суду від 27.04.18 року по справі №539/613/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від призначеного судом покарання звільнено. [PERSON] є власником транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. [NUMBER] , а відповідач [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з позивачем. Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 08.01.19 року та постанови Полтавського Апеляційного суду від 08.04.19 року у справі № 539/3475/18, які набрали законної сили, з позивача\~ [PERSON] , як роботодавця відповідача [PERSON] , стягнуто на користь [PERSON] 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок цієї ДТП, 320 грн. витрат за надання юридичної допомоги. Стягнуто 48 грн. судового збору на користь Держави. Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 18.01.19 року у справі №539/3480/18, яке набрало законної сили, з позивача\~ [PERSON] , як роботодавця відповідача [PERSON] , стягнуто на користь [PERSON] 121 185,27 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок цієї ДТП, 1 000 грн. витрат за проведення оцінки майна, 5 733,25 грн. за надання правничої допомоги, стягнуто 1 218,9 грн. судового збору на користь Держави. 05.06.19 року та 10.06.19 року позивачем\~ [PERSON] було перераховано на користь вказаних осіб кошти в сумі 149 505,42 грн. та 15 670,73 грн. виконавчого збору, а всього 165 176,15 грн. що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. 11.07.2019 року представником позивача відповідачу було направлено регресну вимогу про відшкодування завданих збитків, однак, остання залишена без задоволення, збитки відшкодовані відповідачем в добровільному порядку не були. Прохав суд стягнути із [PERSON] на його користь кошти на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 165 176, 15 грн., а також судовий збір в розмірі 1651,76 грн. В судовому засіданні представник позивача\~ [PERSON] .А. позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі середньомісячного заробітку. Представник відповідача Кузьменко [PERSON] .О [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вважає, що позивачем ст.130 КЗпП України трактується невірно і відповідач [PERSON] повинен відповідати за завдану шкоду лише в межах його середньомісячного заробітку. [PERSON] не завдано підприємству прямої матеріальної шкоди. Крім того, зазначив, що цивільна відповідальність була застрахована у СТ «Іллічівське», тобто страхова компанія повинна була відшкодувати завдану шкоду. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 41-к від 10.07.15 та укладеного трудового договору №60 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 14.07.15 працював водієм автотранспортного засобу у позивача фізичної-особи підприємця [PERSON] (а.с.9) та відповідно до наказу № 21-К від 06.05.2019 року, відповідач [PERSON] був звільнений з посади за власним бажанням(а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2016 року близько 14-00 год. в м. Лубни по проспекту Володимирському сталась ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Санг Йонг Корандо»» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Вироком Лубенського міськрайонного суду від 27.04.18 року по справі №539/613/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від призначеного судом покарання звільнено (а.с.14-17). Власником транспортного засобу «РУТА 23 СПГ» д.н.з. [NUMBER] є позивач\~ [PERSON] , а відповідач [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з позивачем. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 08.01.19 року та постанови Полтавського Апеляційного суду від 08.04.19 року у справі № 539/3475/18, які набрали законної сили, з позивача\~ [PERSON] , як власника транспортного засобу та роботодавця відповідача [PERSON] , стягнуто на користь [PERSON] 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок цієї ДТП, 320 грн. витрат за надання юридичної допомоги. Стягнуто 48 грн. судового збору на користь Держави (а.с.18-24). Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 18.01.19 року у справі №539/3480/18, яке набрало законної сили, з позивача\~ [PERSON] , як власника транспортного засобу та роботодавця відповідача [PERSON] , стягнуто на користь [PERSON] 121 185,27 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок цієї ДТП, 1 000 грн. витрат за проведення оцінки майна, 5 733,25 грн. за надання правничої допомоги, стягнуто 1 218,9 грн. судового збору на користь Держави( а.с.25-27). З матеріалів справи вбачається, що позивачем\~ [PERSON] 05.06.19 року та 10.06.19 року було перераховано на користь вказаних осіб кошти в сумі 149 505,42 грн. та 15 670,73 грн. виконавчого збору, а всього 165 176,15 грн. що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.29, 30). З метою врегулювання спору, 11.07.2019 року представником позивача відповідачу було направлено регресну вимогу про відшкодування завданих збитків, однак, остання залишена без задоволення, збитки відповідачем в добровільному порядку відшкодовані не були ( а.с.28). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної\~ з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. До позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями, які мають ознаки кримінально-караних діянь, додаються докази, які підтверджують вчинення\~ працівником таких діянь у порядку кримінального судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~ особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має\~ право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових(службових) обов`язків на підставі трудового договору(контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги(регресу) до такого працівника фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналіз цієї норми права\~ дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується\~ після припинення зобов`язання\~ з відшкодування шкоди. Право регресної вимоги до працівника\~ виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі. Отже, у даному випадку, згідно з ч.2 ст.132, ч.3 ст.134 КЗпП України, на відповідача покладається матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству, установі, організації, яка виразилась у сумах, сплачених позивачем в якості задоволення цивільного позову про відшкодування шкоди. Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2013 року по справі №6-18178св13,\~ від 05.11.2014 року по справі №6-27112св14, від 11.09.2011 року по справі №6-5901св11, в ухвалах Верховного Суду України\~ від 19.12.2007 року по справі №6-9223св07, від 05.10.2011 року по справі №6-3857св10. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1651 грн. 76 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved