Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір підряду від 21.08.2019 року №190821-К. Предметом договору є зобов`язання підрядника виготовити, передати у власність та змонтувати у зумовлені строки замовнику ковані вироби, а замовник зобов`язується прийняти такі вироби і сплатити за них визначену договором грошову суму. Загальна кількість виробів, номенклатура, якісні та кількісні характеристики, асортимент, роботи, ціни та строки виготовлення й монтажу визначаються у Кошторисі та затверджуються сторонами (пункт 1.3 Договору). Пунктом 3.2 договору встановлений порядок розрахунків за договором та визначено зобов`язання замовника по сплаті: -авансу у сумі 2700 доларів США - в момент підписання договору; -залишку у сумі 1000 доларів США - після підписання акту прийому-передачі. Відповідно до пункту 5.1. партія виробів має бути поставлена та змонтована у строк, який вказано у кошторисі впродовж 2,5 місяці з моменту оплати авансу та за умови виконання замовником обов`язків, визначених у п. п. 1.3, 3.2., 4.5. договору. Однак, відповідачем, який є підрядником за договором, не вчинено будь-яких дій щодо виконання предмету договору, в обумовлений строк він замовлення не виготовив, у власність замовнику не передав і не змонтував ковані вироби, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Невиконання відповідачем зобов`язання впродовж строку, встановленого сторонами у договорі та ігнорування контактів з позивачем свідчить про пряме порушення визначених договором умов та приписів чинного законодавства, що встановлює відповідність сплаченої суми авансу як боргу, утвореного за договором та є підставою звернення позивача до суду з позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2020 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлявся судом по відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані Цивільним кодексом України. Між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір підряду від 21.08.2019 року №190821-К. Предметом договору є зобов`язання підрядника виготовити, передати у власність та змонтувати у зумовлені строки замовнику ковані вироби, а замовник зобов`язується прийняти такі вироби і сплатити за них визначену договором грошову суму. Загальна кількість виробів, номенклатура, якісні та кількісні характеристики, асортимент, роботи, ціни та строки виготовлення й монтажу визначаються у Кошторисі та затверджуються сторонами (пункт 1.3. Договору). Пунктом 3.2. договору встановлений порядок розрахунків за договором та визначено зобов`язання замовника по сплаті: -авансу у сумі 2700 доларів США - в момент підписання договору; -залишку у сумі 1000 доларів США - після підписання акту прийому-передачі. Відповідно до пункту 5.1. партія виробів має бути поставлена та змонтована у строк, який вказано у кошторисі впродовж 2,5 місяці з моменту оплати авансу та за умови виконання замовником обов`язків, визначених у п. п. 1.3., 3.2., 4.5. договору. Однак, відповідачем, який є підрядником за договором, не вчинено будь-яких дій щодо виконання предмету договору, в обумовлений строк він замовлення не виготовив, у власність замовнику не передав і не змонтував ковані вироби, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Між сторонами укладено договір підряду від 21 серпня 2019 року № 190821-К, відтак, правовідносини, які виникли у зв`язку з їх виконанням регулюються положеннями Глави 61 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Згідно із статтею 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно з частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Тобто, законодавець покладає на підрядника обов`язок виконати роботу, а замовник зобов`язаний її прийняти і оплатити. Як передбачено статтею 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. При цьому, необхідно враховувати, що договір підряду підпадає під правове регулювання норм статей 837 - 864 ЦК України, якими не врегульовано особливостей виконання зобов`язань з попередньої оплати (передоплати) підрядних робіт та правового механізму її повернення. Так, на виконання зобов`язань, визначених у пункті 3.2. договору, в день укладення договору позивачем фактично сплачено готівкою відповідачу визначену суму авансу в розмірі 2 700 доларів США, про що відповідачем здійснено на примірнику договору позивача напис: «21.08.19. Отримав аванс 2700 США дві тисячі сімсот доларів США [PERSON] » та поставлено особистий підпис. Враховуючи зобов`язання, визначені пунктом 5.1. договору, партія виробів має бути поставлена та змонтована впродовж 2,5 місяця з моменту оплати авансу та за умови виконання замовником обов`язків, визначених у п. п. 1.3., 3.2., 4.5. договору, тобто до 05.11.2019 року включно. В свою чергу, позивачем було дотримано вимоги пунктів 1.3., 3.2., 4.5., а саме: -було погоджено загальну кількість виробів, номенклатуру, якісні та кількісні характеристики, асортимент, роботи, ціни та строки виготовлення й монтажу, які визначені у кошторисі, що є невід`ємним додатком до договору; -сплачено аванс у розмірі 2 700 доларів США; -надано підряднику усі необхідні умови для проведення всіх замірів у місці, де будуть проведені монтажні роботи виробів, всю інформацію, яка потрібна для належного виконання зобов`язання за договором. З метою перевірки ходу та якості роботи, під час встановленого строку (2,5 місяця) виконання умов договору, а також після його закінчення позивачем постійно здійснювались спроби контактування з відповідачем, які виявились безрезультатними. Після отримання відповідачем грошових коштів у виді авансу, встановленого за договором, підрядник став ігнорувати зв`язки із позивачем. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за РНОКПП [NUMBER] щодо ФОП [PERSON] , 26.12.2019 було внесено запис № 21740060008040768 про припинення суб`єкта підприємницької діяльності. У пункті 10.1. договору визначено, що цей договір вступає в дію з дати підписання його сторонами та діє до повного і належного виконання сторонами його зобов`язань. Положеннями пункту 10.3. договору встановлено, що сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати письмову пропозицію про це другій стороні за договором протягом 10 календарних днів. Відповідно до пункту 10.5. договору у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. В свою чергу, внесення 26.12.2019 запису № 21740060008040768 про припинення суб`єкта підприємницької діяльності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за РНОКПП [NUMBER] щодо ФОП [PERSON] , унеможливлює припинення дії договору в двосторонньому порядку за згодою сторін, у зв`язку з ліквідацію однієї з його сторін без встановлення правонаступництва третій особі прав та обов`язків підрядника по виконанню предмету договору. У зв`язку з тим, що договір продовжує свою дію на даний час, предмет договору відповідачем у встановлений строк та після його завершення не виконано, контактні зв`язки з ним виявились безрезультатними, а також враховуючи обставину припинення господарської діяльності такого підрядника, визначається необхідність у розірванні договору у судовому порядку. У висновках, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2018 по справі №320/9471/15-ц зазначено, що у разі припинення статусу фізичної особи-підприємця, фізична особа не позбавляється своїх боргів, які виникли під час господарської діяльності, а продовжує за них відповідати всім своїм майном. А тому, враховуючи наявні обставини, [PERSON] повинен відповідати своїм майном за боргами, які виникли у нього в процесі здійснення господарської діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України). Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з вищезазначеним, станом на 05 березня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі сплаченого авансу за договором, що становить 2 700 доларів США та еквівалентно 67 203,00 грн. за даними курсу валют Національного Банку України, визначеного на 05 березня 2020 року (USD 1 Долар США - 24,89 грн). Відповідно до пункту 9.2. договору у випадку порушення підрядником за власною провиною строку виготовлення виробів, зазначеного в кошторисі, від виплачує замовнику за його вимогою пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не виготовлених в строк виробів за кожний день прострочення. Сума штрафу за прострочення не може перевищувати 3 (трьох) відсотків від вартості не виготовлених в строк виробів. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Статтею 343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Враховуючи граничність суми пені, що підлягає до стягнення (пункт 9.2. договору) та відсутність здійснення будь-яких робіт відповідачем, відповідно до предмету договору та розрахунків, обумовлених у кошторисі до нього, сума пені, що нарахована по договору за період з 06.11.2019 р. по 05.03.2020 р. становить 328,22 доларів США, а сума пені, що підлягає до стягнення - 111 доларів США (3% від 3700 США), яка еквівалента 2 762,79 грн. за даними курсу валют Національного Банку України, визначеного на 05 березня 2020 року (USD 1 долар США - 24,89 грн.). З огляду на викладене та наявність у відповідача заборгованості, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved