Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є батьком малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. Відповідачка [PERSON] є її матір'ю. На протязі 2012-2013 років він проживав однією сім'єю з відповідачкою. Проживали вони разом в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності його батькові [PERSON] та йому на підставі свідоцтва про право власності. Шлюб між нами не реєструвався. Позивач зазначає, що на теперішній час сімейні відносини між ним та відповідачкою припинилися, вона добровільно залишила їх спільне місце проживання і виїхала, навіть не сповістивши його куди саме. При цьому дитина була покинута нею під піклування його та його батьків [PERSON] та [PERSON]. З того самого часу відповідачка жодним чином не приймає участь в догляді за дитиною, її вихованні та утриманні. За допомогою його батьків [PERSON] та [PERSON] він дбає за дитиною, забезпечує її харчуванням та одягом, займається вихованням та лікуванням в разі потреби. Дитина перебуває на обліку в дитячій поліклініці за місцем його проживання. В порушення статті 150 Сімейного кодексу відповідачка ніколи не навідувала дитину за місцем її проживання, не турбується про стан здоров'я дитини та спосіб її життя, не виявляє навіть бажання приймати участь у вихованні дочки. Позивач зазначає, що бездіяльність відповідачки по відношенню до дитини та неповідомлення нею про своє місце перебування він розцінює як ухилення від виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою зареєстровано і дочку. При навідуванні ним місця реєстрації відповідачки в с.Мирове виявилося, що за адресою, зазначеною як місце реєстрації позивачки, знаходиться належний їй на праві власності житловий будинок, який фактично повністю зруйнований і взагалі не є придатним для житла. Таким чином, дитина, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично не має житла. В той же час без згоди матері він не має можливості зняти дочку з реєстрації та зареєструвати за місцем його проживання, оскільки, відповідно до п. 2.3, 3.5 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, на вчинення цих дій потрібна згода другого з батьків: 2-4... «При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. 3.5 .. .Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.» За таких обставин він не має можливості надати суду довідку про реєстрацію дитини разом з ним. Але факт проживання дитини з ним підтверджується актом від 12.08.2015 року, складеним комісією Центру обслуговування абонентів № 11 МКП «Основаніє». Факт проживання дитини з ним та не проживання разом з ними відповідачки [PERSON] встановлено рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2015 року по справі № 195/914/15-ц пр.№ 2/195/903/15 за його позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка є матір'ю позивача та представляє його інтереси за довіреністю 50АА6708870, виданої 31.03.2015 року , посвідченої нотаріусом нотаріального округу м.Корольов Московської області РФ, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а також додала, що мати малолітньої дитини, з моменту її зникнення жодного разу не з'явилася до дитини та навіть не зателефонувала, тобто зовсім не бере участі у розвитку та вихованні дитини, повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Представник позивача, яка є бабою дитині, разом зі своїм чоловіком дідом дитини доглядають та виховують малолітню [PERSON]. Але вони не мають змоги оформити будь які документи та реєстрацію стосовно дитини, оскільки скрізь потрібно документи матері дитини, вони не можуть навіть оформити дитину в дитячий садок. Прокурор не заперечує проти позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки вона як мати не виконує своїх батьківських обов'язків, що підтверджується відповідними доказами, доданими до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - шляхом публікації про виклик останньої в судове засідання в газеті «Вісті придніпров'я» № 94 (1689) від 26.11.2015 р., оскільки судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача: [ADDRESS], за якою вона не проживає, про що свідчить поштовий конверт, повернутий поштовим вузлом зв'язку як не вручений. Про причини неявки суду відповідач не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Томаківської райдержадміністрації Матюхіна М.Л. проти даного позову не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та представника позивача у даній справі. Їй відомо, що після народження дитини відповідачка [PERSON] була з дитиною лише один місяць, не бере участь в утриманні та вихованні дитини, дитину утримують та виховують дід з бабою, при цьому додала, що батько малолітньої - позивач у даній справі, заробляє та присилає кошти на утримання дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матір'ю малолітньої [PERSON]. Їй відомо, що дитину виховують баба з дідом після того як [PERSON] - відповідач у справі, народила цю дитину, а через місяць [PERSON] зникла і її ніде не можуть знайти. Вона добре спілкується з батьками позивача, з позивачем та з дитиною. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи думку прокурора, та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі проживали разом однією сім'єю, але шлюб не реєстрували. Сторони у справі мають спільну дитину [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 15.09.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Томаківського РУЮ у Дніпропетровській області, де батьками дійсно зазначені сторони у справі: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Факт проживання дитини з позивачем та не проживання відповідачки разом з ними підтверджується копією рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2015 року, ухваленого по справі № 195/914/15-ц (провад.№ 2/195/903/15) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Вказане рішення набрало законної сили 25.08.2015 року. Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено, що «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». Факт проживання дитини [PERSON] з народження разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом від 12.08.2015 року, складеним комісією Центру обслуговування абонентів № 11 МКП «Основаніє». Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивач і звернувся до суду з даним позовом. Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивач є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їхньої дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить про те, що мати [PERSON] дійсно самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері дитини, свідоме нехтування нею своїх обов'язків. Враховуючи вищевказане, суд з'ясував, що відповідач ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки [PERSON], дитина проживає з батьком, який є позивачем у даній справі, та перебуває повністю на утриманні батька та на утриманні його батьків. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України « за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі». Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст.88 ЦПК України cтороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто на користь позивача необхідно стягнути судовий зір в сумі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved