Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв.м., житловою 47,6 кв.м., 1/2 частина якого належала померлій [INFO] [PERSON] та 1/2 частина якого належала померлому [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті, [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS]. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подавши суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача Козівської сільської ради в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позов визнали. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України,особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступне. [INFO] в с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області померла [PERSON], мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], виданим Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №25 від 21 червня 1991 року та інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 10 грудня 2013 року №587, відповідно до якої за нею рахується 1/2 частина вказаного будинковолодіння. Спадщину прийняв чоловік померлої - батько позивача [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки №416, виданої 11.12.2014року Козівською сільською радою, [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала та була зареєстрована за адресою в [ADDRESS], на день її смерті та шість місяців після її смерті за цією адресою був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON]. [INFO] в м.Тернополі помер [PERSON], батько позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], виданим Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS], що стверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 06 грудня 2013 року №584, відповідно до якої за ним рахується 1/2 частина вказаного будинковолодіння. [PERSON] за життя, 13.03.2007року, склав заповіт зареєстрований в реєстрі за № 187, посвідчений секретарем виконавчого комітету Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зеленим І.М., яким заповів [PERSON] все належне йому на день смерті майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2014р. за №2737/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] та матері - [PERSON], померлої [INFO] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Із постанови вбачається, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №537/2014р. після смерті [PERSON], за заявою сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом за №1383 від 24.10.2013року. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались. 17 вересня 2014року за реєстровими №1240,1242,1245,1247 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20.06.2014року №37682674 спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Згідно інформаційної довідки зв Спадкового реєстру від 20.06.2014року №37682698 заповіти/спадкові договори від імені [PERSON] відсутні. Як вбачається із довідки №134, виданої 26.03.2015року Козівською сільською радою, станом на 01.07.1990року членами колгоспного двору, що в [ADDRESS] були: [PERSON] - голова колгоспного двору та [PERSON]. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], належав колгоспному двору, що складається із двох членів, тому суд приходить до висновку, що члени колгоспного двору є власниками по 1/2 частині вище зазначеного житлового будинку. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв.м., житловою 47,6 кв.м., в порядку спадкування, 1/2 частина якого належала померлій [INFO] [PERSON] та 1/2 частина якого належала померлому [INFO] [PERSON].

Outcome: approved