Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики, а саме: 152943,30 грн., з яких: 139003 грн. - основна сума позики, 10486,95 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами, 2075,71 грн. - 3% річних, 1377,64 грн. - інфляційних збитків. Також, просить стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 1108,18 дол. США, з яких: 1000 дол. США - основна сума позики, 90,60 дол. США - відсотки за користування чужими грошовими коштами, 17,58 дол. США - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що уперіод з червня по вересень 2019 року відповідно до власноручно написаних розписок [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти на загальну суму 139003,00 грн. та 1000,00 (одна тисяча) доларів США. Дані грошові кошти відповідач отримав 5 частинами про що власноручно написав та передав позивачу 5 розписок. На час подання позову до суду, [PERSON] умови розписок не виконав, борг не повернув, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти заочного вирішення справи не заперечив. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Судом встановлено, що відповідач отримав п`ятьма частинами грошові кошти від позивача про що власноруч написав та передав [PERSON] п`ять розписок, а саме: розписку про отримання грошей від 13 червня 2019 року, за якою відповідач отримав кошти від позивача в сумі 1000,00 доларів США та зобов`язався повернути їх до 04 липня 2019року; розписку від 11 липня 2019 року, за якою відповідач отримав кошти від позивача в сумі 58000,00 грн. та зобов`язався повернути до 21 липня 2019 року; розписку від 26 липня 2019 року, за якою відповідач отримав кошти від позивача в сумі 52000,00 грн. та зобов`язався повернути до 01 серпня 2019 року; розписку від 15 серпня 2019року, за якою відповідач отримав кошти від позивача в сумі 14803,00 грн. та зобов`язався повернути до 31 серпня 2019 року; розписку від 13 вересня 2019 року, за якою відповідач отримав кошти від позивача в сумі 14200,00 грн. та зобов`язався повернути до 25 вересня 2019 року. Відповідач [PERSON] , в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув позивачу [PERSON] позичені грошові кошти у встановлений строк. Згідно з приписами ч. 4\~ст.203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог ч.1\~ст.218 ЦК України\~недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За нормами ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що борг позивачу в сумі 139003,00 грн. та 1000,00 доларів САШ не повернуто, таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу. Крім того, позивач заявив окремі вимоги до відповідача про стягнення в порядку ч.2\~ст. 625 ЦК України, трьох процентів річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, подавши відповідний розрахунок. У постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. У даному випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Такі правові висновки, узгоджуються також із позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі\~\~№ 14-10цс18. Згідно із\~статтею 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша\~стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга\~статті 533\~ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Судом встановлено, що згідно інформації НБУ від 04 лютого 2020 року офіційний курс гривні щодо 1 дол. США становить 25,0836 грн. Таким чином, 1000 доларів США еквівалентно 25083,60 грн. (1000*25,0836=25083,60). В силу вимог\~ст. 625 ЦК України\~розмір 3 процентів від суми позики позивач розраховує наступним чином: 1)з 22\~липня 2019\~року по\~03\~лютого 2020\~року від\~суми позики\~58000,00 грн.*3%/100%/365*197 днів = 938,68 грн. 2)з 02\~серпня 2019\~року по\~03\~лютого 2020\~року від\~суми позики\~52000,00 грн.*3%/100%/365*186 днів = 794,56 грн. 3)з 01\~вересня 2019\~року по\~03\~лютого 2020\~року від\~суми позики\~14803,00 грн.*3%/100%/365*156 днів = 189,69 грн. 4)з 26\~вересня 2019\~року по\~03\~лютого 2020\~року від\~суми позики\~14200,00 грн.*3%/100%/365*131 день = 152,78 грн. 5)з 05\~липня 2019\~року по\~03\~лютого 2020\~року від\~суми позики\~1000,00 доларів США*3%/100%/365*214 днів = 17,58 доларів США. Інфляційні збитки: 1)з 22 липня 2019 року по 03 лютого 2020 року від суми позики 58000,00 грн.*101/100%-58000,00 грн. = 580,00 грн. 2)з 02 серпня 2019 року по 03 лютого 2020 року від суми позики 52000,00 грн.*101/100%-52000,00 грн. = 520,00 грн. 3)з 01 вересня 2019 року по 03 лютого 2020 року від суми позики 14803,00 грн.* 101,30/100%-14803,00 грн. = 192,44 грн. 4)з 26 вересня 2019 року по 03 лютого 2020 року від суми позики 14200,00 грн.* 100,60/100%-14200,00 грн. = 85,20 грн. Відтак,\~вимоги позивача\~ [PERSON] \~\~про стягнення\~з відповідача\~на його\~користь трьох\~процентів річних\~та вимоги\~про стягнення\~інфляційнихвтрат, суд вважає такими, що підлягають до задоволення. Поряд з тим, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно долучених до матеріалів справи розписок від 13.06.2019 року, 11.07.2019 року, 26.07.2019 року, 15.08.2019 року, 13.09.2019 року, розмір і порядок одержання процентів не встановлений. Позивачем в обґрунтування заявленої вимоги долучено до позовної заяви розрахунок процентів на рівні облікової ставки НБУ за період: 1)з 22 липня 2019 року по 05 вересня 2019 року, а саме: 58000,00 грн.*17%/100%/365 днів*46 днів = 1242,63 грн.; з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, а саме: 58000,00 грн.*16,5%/100%/365 днів*49 днів = 1284,74 грн.; з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року, а саме: 58000,00 грн.*15,5%/100%/365 днів*49 днів = 1206,87 грн.; з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року, а саме: 58000,00 грн.*13,5%/100%/365 днів*49 днів = 1051,15 грн. 2)з 02 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року, а саме: 52000,00 грн.*17%/100%/365 днів*35 днів = 847,67 грн.; з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, а саме: 52000,00 грн.*16,5%/100%/365 днів*49 днів = 1151,83 грн.; з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року, а саме: 52000,00 грн.*15,5%/100%/365 днів*49 днів = 1082,02 грн.; з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року, а саме: 52000,00 грн.*13,5%/100%/365 днів*49 днів = 942,41 грн. 3)з 01 вересня 2019 року по 05 вересня 2019 року, а саме: 14803,00 грн.*17%/100%/365 днів*5 днів = 34,47 грн.; з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, а саме: 14803,00 грн.*16,5%/100%/365 днів*49 днів = 327,89 грн.; з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року, а саме: 14803,00 грн.*15,5%/100%/365 днів*49 днів = 308,02 грн.; з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року, а саме: 14803,00 грн.*13,5%/100%/365 днів*49 днів = 268,28 грн. 4)з 26 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, а саме: 14200,00 грн.*16,5%/100%/365 днів*29 днів = 186,15 грн.; з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року, а саме: 14200,00 грн.*15,5%/100%/365 днів*49 днів = 295,47 грн.; з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року, а саме: 14200,00 грн.*13,5%/100%/365 днів*49 днів = 257,35 грн. 5)з 05 липня 2019 року по 18 липня 2019 року від суми позики 1000,00 дол. США* 17,5/100%/365*14 днів = 6,71 дол. США, з 19 липня 2019 року по 05 вересня 2019 року від суми позики 1000,00 дол. США* 17/100%/365*49 днів = 22,82 дол. США, з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року від суми позики 1000,00 дол. США* 16,5/100%/365*49 днів = 22,15 доларів США, з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року від суми позики 1000,00 дол. США* 15,5/100%/365*49 днів = 20,80 дол. США, з 13 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року від суми позики 1000,00 дол. США* 13,5/100%/365*49 днів = 18,12 дол. США. \~ \~ \~ \~Проте, суд звертає увагу, що період розрахунку процентів на рівні облікової ставки НБУ слід обчислювати у межах погодженого сторонами строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 зробила висновок, згідно з яким припис абзацу 2 частини першої\~ст.1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевказаний висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, щодо порядку обчислення строку нарахування процентів, суд приходить до переконання, що позивачем невірно обчислено період нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позикислід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договорами позики від 11 липня 2019 року, 26 липня 2019 року, 15 серпня 2019 року, 13 вересня 2019 року в розмірі 142456грн. 35 коп., з яких: 139003,00 грн. сума позики; 1377,64 грн. інфляційні; 2075,71 грн. 3 % річних від простроченої суми заборгованості та за договором позики від 13 червня 2019 року в розмірі 1017дол. США 58 центів, з яких: 1000,00 дол. США сума позики; 17 дол. США 58 центів 3 % річних від простроченої суми заборгованості, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1679,81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial