Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1321. У шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає і надалі буде проживати з відповідачем. Спільне подружнє життя сторін не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 02 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1321, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 02 липня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). У шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Спільне подружнє життя сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільне господарство. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Судові витрати за проханням позивача залишити за останнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved