Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 10 вересня 2013 року, у місті Вінниця, між ним та [PERSON] було укладено договір про передачу завдатку на виконання домовленості про купівлю-продаж будинку.10 вересня 2013 року, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень (1 тис. доларів). Однак, у подальшому між сторонами договір купівлі-продажу будинку між сторонами укладено не було.Оскільки договір купівлі-продажу будинку в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані відповідачу кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) дол. США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.На момент пред'явлення позову, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, 1 (один) дол. США становить 21,69 (двадцять одна грн., шістдесят дев'ять коп.) гривень. Отже, 1000 (одна тисяча) дол. США становить 21 690,00 (двадцять одна тисяча шістсот дев'яносто грн., нуль коп.) гривень Тому, з огляду на вищезазначене позивач звернувся з даним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у сумі 21 690,00 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, вказав на те, що він передав відповідачу згідно розписки саме 8 тис. грн., а не 1 000 доларів США, а в той час 8\~000 грн. було еквівалентно 1 000 доларів США. Згідно домовленості про купівлю-продаж будинку він після передачі 8\~000 грн. відповідачу переселився з сім'єю в будинок відповідача, а останній мав оформити необхідні документи для вчинення між ними купівлі-продажу будинку. Коли поселився в будинок, то він в ньому провів каналізацію, привіз щебінь, пісок, але будинок у відповідача не купив, так як він не оформив документів на будинок. Відповідач надав заперечення на позовну заяву (а.с.34), відповідно до яких проти доводів позивача заперечує, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, а позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.Так, дійсно 10.09.2013 року згідно розписки позивачем в забезпечення укладення в майбутньому між ними договору купівлі-продажу будинку за адресою: Вінницька область, смт. Вороновиця, вул. Вишнева, 2, після завершення оформлення ним документів на нього, а саме спадщини, було надано йому в якості завдатку 8000 грн., а не 1 000 однак того ж дня ним в забезпечення укладання зобов'язання щодо продажу в майбутньому будинку, було надано позивачу зазначений будинок для проживання.На підставі досягнутих між ними домовленостей, позивач того ж дня переїхав у даний будинок і проживав там. На момент домовленості з позивачем щодо подальшого укладання між ними договору купівлі-продажу будинку, погоджено, що відповідний договір буде укладений після завершення ним процесу оформлення документів по прийняттю спадщини, після смерті дружини, сума продажу будинку погоджена у розмірі 144 000 грн, що на момент досягнення домовленостей було еквівалентно 18 тис. дол.Наданий позивачем завдаток був сплачений в рахунок належного з позивача платежу при укладанні договору купівлі-продажу. Таким чином, вважає, наявність зобов'язання що виникло між ним та позивачем, підтверджується не лише розпискою про отримання ним завдатку але й того факту, що він одразу ж переїхав до зазначеного будинку та проживав там весь цей час. Заперечив щодо розрахунку позивача, а саме заявленої суми у еквіваленті 1000 дол. США на момент звернення до суду в розмірі 21690,00 грн., так як на час досягнення домовленостей щодо подальшого укладення договору купівлі-продажу після оформлення документів відповідачем, завдаток позивачем надавався саме у гривнях в розмірі 8 000 грн. Тобто відповідач згоден позивачу виплатити 8 тис. грн., які він від нього отримав, проти стягнення з нього 1000 дол. США заперечив, як він брав гривні. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем та відповідачем було підписано відповідну розписку, з даної розписки від 10.09.2013 року вбачається, що [PERSON] отримав в загальній сумі 8 тис грн. ( 1 тис. доларів) готівкою в якості застави на будинок, який він продає (вул. Вишнева, 2, смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області) відповідно до попередньої домовленості від [PERSON] У разі відмови покупця від домовленості покупки сума завдатку не повертається. У разі відмови продавця від домовленості продажу будинку сума завдатку повертається у подвійні розмірі. Також з пояснень позивача і відповідача беззаперечно встановлено, що згідно розписки [PERSON] передав [PERSON] А.Д.8 000 грн., а не 1\~000 доларів США. Відповідно до\~п.1 ч.1\~ст. 15 ЦПК України,\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з ч.\~1, 2\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 570 ЦК України,\~завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Положення\~ст. 571 ЦК України \~про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. А в частині 2 цієї ж норми права зазначено про те, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто, частина\~2\~ст. 570 ЦК України,\~визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також піддягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення. Вказане повністю узгоджується з положеннями\~ст. 1212 ЦК України,\~згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином\~\~передані позивачем кошти є авансом;\~\~сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу будинку за формою, передбаченою\~ст. 657 ЦК України; одна сторона відмовилися від майбутнього укладення договору, однак особа, що отримала аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманого, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати та підлягає поверненню. Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд повинен виходити з того, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може бути лише у випадку наявності зобов'язання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до ст.ст.\~629,\~638 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Оскільки, договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору кошти позивачем в розмірі 8 000 гривень, згідно розписки від 10.09.2013 року є авансом і повинні бути повернуті позивачу в тому розмірі, в якому вони передавалися, а саме 8000 грн., а не 1000 доларів США, що еквівалентно 21\~690 грн., як це зазначає в своєму позові позивач, тому позов підлягає до часткового задоволення. Невиконання зобов'язання позивача щодо купівлі будинку відповідно до\~ч. 2\~ст. 570 ЦК України\~не тягнуть за собою таких правових наслідків як завдаток щодо залишення його у кредитора відповідно до\~ст. 571 ЦК України, а тому у зв'язку з неукладенням договору купівлі-продажу будинку аванс підлягає поверненню особі, що його передала та у сумі коштів, що були передані 8\~000 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial