Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на рухоме майно, мотивуючи свої вимоги наступним: 20 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого позивач отримав у власність автомобіль: модель 212140, марка ВАЗ, 2013 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову ХТА21214002126577, тип легковий/універсал в, чорного кольору, попередні НЗ (здані) АА 2479 ОА, який належав відповідачу на підставі довідки рахунку серії ВІА № 513436 від 16.02.2015 року. Також, як зазначив позивач у позові, факт повного розрахунку з відповідачем за придбання вищевказаного автомобіля підтверджується п. 2.2 договору купівлі продажу. Оформлення правочину у відповідних органах було відкладено позивачем у звязку з сімейними обставинами, а в подальшому через хворобу позивача. Крім того, позивач вказує, що транспортний засіб був переданий йому разом з документами одночасно з укладенням договору купівлі продажу автомобіля 20 лютого 2015 року, а тому позивач вважав, що автомобіль є його власністю, поліпшив його та відремонтував. На теперішній час відповідач відмовляється належним чином оформити договір купівлі продажу цього автомобіля. Тому, оскільки договір купівлі продажу був фактично виконаний, але відповідач ухиляється від належного оформлення переходу права власності на автомобіль від відповідача до позивача, просив суд визнати за ним право власності на автомобіль: модель 212140, марка ВАЗ, 2013 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову ХТА21214002126577, тип легковий/універсал в, чорного кольору, попередні НЗ (здані) АА 2479 ОА. До судового засідання позивач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. До судового засідання відповідач не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи від нього до суду не надходило, тому враховуючи, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1\~ст.202 ЦК України передбачено - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з положеннями ст. 208 ЦК України\~ правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян повинні вчинятися у письмові формі. Згідно ст.ст.638,\~639 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є зокрема умови щодо предмет договору, ціни тощо. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі продажу автомобіля, відповідно умов якого [PERSON] зобовязався передати автомобіль у власність [PERSON] транспортний засіб автомобіль: модель 212140, марка ВАЗ, 2013 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову ХТА21214002126577, тип легковий/універсал в, чорного кольору, попередні НЗ (здані) АА 2479 ОА, а [PERSON] зобовязався прийняти та сплатити за автомобіль обумовлену грошову суму. Пунктом 2.1 вказаного договору купівлі продажу визначені ціна договору, а саме сторони домовилися, що продаж автомобіля здійснюється за 89\~793,00 грн., які [PERSON] отримав від [PERSON] до підписання цього договору. У відповідності до п. 2.2. вказаного договору купівлі продажу, сторони підтвердили своїми підписами факт повного розрахунку за проданий автомобіль. Згідно з п. 3.1 договору [PERSON] зобовязався протягом семи днів, з моменту укладення цього Договору у встановленому законом порядку виписати довідку рахунок на імя [PERSON] (а.с. 4-6) У відповідності до наданої суду копії довідки рахунку серії ВІА № 531436 від 16.02.2015 року [PERSON] придбав автомобіль модель 212140, марка ВАЗ, 2013 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову ХТА21214002126577, тип легковий/універсал в, чорного кольору, попередні НЗ (здані) АА 2479 ОА. (а.с. 7) Як вбачається з наданого суду Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 47639967 від 13.08.2015 року транспортний засіб автомобіль модель 212140, марка ВАЗ, 2013 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузову ХТА21214002126577, тип легковий/універсал в, чорного кольору, попередні НЗ (здані) АА 2479 ОА на теперішній час у розшуку не перебуває, обтяження шляхом заборони відчуження вилучено 16.02.2015 року на підставі договору фінансового лізингу 1207/05-13-Н від 21.05.2013 року ТОВ «Український лізинговий фонд», звернення стягнення не зареєстровано. (а.с. 12) Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, з урахуванням того, що у судовому засіданні було встановлено факт виконання сторонами [PERSON] та [PERSON] умов договору купівлі продажу автомобіля від 20.02.2015 року, а саме встановлено факт передання [PERSON] [PERSON] автомобіля та документів на нього та, відповідно, факт передачі [PERSON] [PERSON] грошових коштів за придбаний автомобіль, а також враховуючи той факт, що відповідач на теперішній час ухиляється від оформлення договору купівлі - продажу спірного автомобіля в порушення умов п. 3.1 вказаного договору купівлі продажу, позивач на теперішній час здійснює необмежене користування та повне утримання автомобіля, як його власник. Крім того, набуття права власності на транспортний засіб на підставі договору купівлі продажу, укладеного у письмовій формі, не суперечить вимогам діючого законодавства України, не здійснення позивачем державної реєстрації автомобіля на своє ім'я не впливає на його право власності, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобіль підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору при звернення до суду з вказаною позовною заявою у розмірі 897,99 грн. (а.с. 2,11) На підставі викладеного,

Outcome: approved