Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що 19 травня 2005 року його бабусею, [PERSON] , на випадок смерті зроблено заповітне розпорядження: належний [PERSON] на праві особистої власності житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в селі Ступки Тернопільського району, Тернопільської області і все належне [PERSON] майно, яке та матиме по закону на день смерті, заповіла [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом після смерті [PERSON] , однак 05 серпня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л. Г. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказане спадкове майно за спадкодавцем. Відтак, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, а тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. З огляду на зазначене, [PERSON] просить визнати за ним право власності на нерухоме майно - домоволодіння, що складається із: житлового будинку, літ. «А», загальною площею 43,6 кв.м., житлова площа - 34,6 кв.м., рік забудови - до 1939 року; господарської будівлі, літ. «Б», площа основи (забудови) - 56,7 кв.м.; огорожі «1», площа основи (забудови) - 27,0 кв.м.; ворота з хвірткою «2», площа основи (забудови) - 7,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Представник позивача адвокат Кметик В. Я. в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити їх. Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання з огляду на відмітку про вручення поштового відправлення 09 жовтня 2020 року, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно із Договором дарування, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 12 лютого 1959 року Пасічник Л.П. , нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори за реєстром №940, 12.02.1959 року [PERSON] набула у дар нерухоме майно: житловий глиняний будинок, критий бляхою (2 кімнати), один глиняний хлів, критий соломою, що знаходиться в с. Ступки, Великоборківського району Тернопільської області і зареєстроване по сільськогосподарських книгах за №159 (на даний час - с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області). Як свідчить довідка № 16, видана виконкомом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 26 січня 2015 року, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] рахується за гр. [PERSON] , станом на 01 липня 1990 року вважалося двором колгоспників. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований та проживає внук [PERSON] . Згідно даних технічного паспорта домоволодіння складається із: житлового будинку, літ. «А», загальною площею 43,6 кв.м., житлова площа - 34,6 кв.м., рік забудови - до 1939 року; господарської будівлі, літ. «Б», площа основи (забудови) - 56,7 кв.м.; огорожі «1», площа основи (забудови) - 27,0 кв.м.; ворота з хвірткою «2», площа основи (забудови) - 7,0 кв.м. 19 травня 2005 року [PERSON] на випадок смерті зроблено заповітне розпорядження: належний [PERSON] на праві особистої власності житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в селі Ступки Тернопільського району, Тернопільської області і все належне [PERSON] майно, яке та матиме по закону на день смерті, вона заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39081006 від 04 грудня 2014 року в Спадковому реєстрі здійснена реєстрація спадкової справи № 572/2014. Як свідчить інформаційна довідка вих. № 867 від 16 липня 2020 року, видана Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 01 березня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок на адресою [ADDRESS] . за [PERSON] не проведена. Постановою нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №1201/02-31 від 05 серпня 2020 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Згідно висновку про вартість майна від 31 серпня 2020 року вартість житлового будинку (загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . становить 43 600 грн. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , станом на 01 липня 1990 року вважалося двором колгоспників та рахується за померлою [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] , однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на вищевказаний будинок, [PERSON] позбавлений можливості оформити свої права на спадкове майно. Тобто, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем [PERSON] не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому спадкоємець звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що складається із: житлового будинку, літ. «А», загальною площею 43,6 кв.м., житлова площа - 34,6 кв.м., рік забудови - до 1939 року; господарської будівлі, літ. «Б», площа основи (забудови) - 56,7 кв.м.; огорожі «1», площа основи (забудови) - 27,0 кв.м.; ворота з хвірткою «2», площа основи (забудови) - 7,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved