Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою (уточненою від 18.01.2018 року) до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди від 16.09.2016 року орендної сплати з 15.06.2017 року по 16.09.2017 року у сумі 3900 грн., заборгованість щодо сплати за споживчу електроенергію складає 1274,54 грн., шкоду у розмірі 2000 грн. за відсутність 30 банок консервації, пошкодження комоду, та 55000,00 грн. нарахованої пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов договору оренди щодо повної та своєчасної плати орендної плати, сплати за споживчу електроенергію та пошкодження та знищення майна. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], у строк указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання передання ? частки житлового будинку по [ADDRESS], який містить підписи обох сторін. Відповідно до пункту 1.3 вищезазначеного договору передбачено, що орендодавець також передає орендареві в оренду майно, що знаходиться у квартирі, що орендується, згідно з додатком № 1 до цього договору. Відповідно до пункту 4.1. строк орендного користування складає 6 місяців з моменту прийняття ? частки житлового будинку, що орендується, за актом приймання-передання. Пунктом 4.2 закінчення договору встановлений 16.03.2017 року. Відповідно до пункту 4.3. якщо жодна сторона в строк 10 ( десять) днів до закінчення дії цього договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично продовжується на строк узгоджений сторонами додатковою угодою. Відповідно до пункту 5.1 розмір орендної плати встановлений 1300,00 грн, що на момент укладання договору еквівалентно 50 дол. США Спожита електроенергія на момент підписання договору дорівнює 005203 відповідно до показників лічильника. Відповідно до додатку № 1 прийому-передачі ? частки житлового будинку по [ADDRESS] орендавець передав, а орендар прийняв: -? частки житлового дому у задовільному стані, -Льох у задовільному стані, -Диван ( зламана спинка) у задовільному стані, -Трельяж у задовільному стані, -Стіл у задовільному стані, -Комод у задовільному стані. Вищезазначений додаток № 1 до договору підписаний обома сторонами. Відповідно до додатку № 2 до вищезазначеного договору, сторони дійшли згоди стосовно продовження дії цього договору оренди до 16.09.2017 року. Орендаря попереджено, що з 01.03.2017 року, згідно Постанови НКРЕК від 26.02.2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію , що відпускається населенню» ціна на електроенергію змінилася, і становить: -До 100 кВт/год на місяць, тариф збільшився на 26,1% і складає - 90 коп. за 1 кВт/год; -Понад 100 кВт/год на місяць, тариф збільшився на 30,2% і складає 168 коп. за 1кВт/год. -Орендар зобов'язався, не більш як за тиждень, усунути виниклу за час оренди заборгованість за використану електроенергію, яка станом на 06.05.2017 року складала 582,05 грн. Відповідно до акту № 3, який підписаний обома сторонами, показники лічильника електромережі від 16.09.2016 року становлять - 005203. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належить [ADDRESS]. 19.09.2017 року позивачем на адресу відповідача надіслана вимога щодо сплати заборгованості орендної сплати з 15.06.2017 року по 16.09.2017 року у сумі 3900 грн., заборгованість щодо сплати за споживчу електроенергію у сумі 1274,54 грн., яка залишена без відповіді та задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача по сплаті орендної сплати з 15.06.2017 року по 16.09.2017 року складає 3900 грн., заборгованість щодо сплати за споживчу електроенергію складає 1274,54 грн. Враховуючи те, що вищезазначена заборгованість відповідача підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про стягнення орендної сплати з 15.06.2017 року по 16.09.2017 року складає 3900 грн., заборгованість щодо сплати за споживчу електроенергію складає 1274,54 грн. Частиною1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (чч.1,2 ст.551 ЦК). Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до п. 5.4 встановлено, якщо порушено строк оплати більш ніж на 30 діб, орендар погоджується сплатити пеню у розмірі 100% від місячної плати за кожну добу прострочення. Відповідно до розрахунку позивача нарахування пені за 61 добу складає 79300,00 грн. Враховуючи самостійне зменшення пені позивачем до суми 55000,00 гнр., суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення пені у сумі 55000,00 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, позивачем не доведено та в матеріалах справи не міститься належних доказів щодо відсутність 30 банок консервації, пошкодження комоду, та розміру шкоди у сумі 2000,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення шкоди у сумі 2000,00 грн.

Outcome: partial