Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона на підставі договору дарування від 28.07.2017 року є власницею житлового будинку по [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] . На теперішній час вона має намір у встановленому порядку зареєструвати місце проживання за вищевказаною адресою та проживати в будинку з можливістю його подальшого продажу. Відповідач продовжує всупереч волі позивача проживає в даному будинку і посилається на факт реєстрації в будинку як на підставу для подальшого проживання. Такий факт реєстрації відповідача в житловому будинку, що належить позивачу, порушує її право власності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності, тому вона вимушена урегулювати дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, не повідомивши суд про причини неявки, про час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом поштового повідомлення. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~копії договору\~дарування житлового\~будинку серії\~НМІ №082046\~від 28.07.2017\~року,\~копії технічного\~паспорту на\~садибний (індивідуальний)\~житловий будинок\~№282532165221\~від 23.08.2017\~року,\~ [PERSON] є власницею житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.07.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26.07.2000 року. У житловому будинку за адресою по [ADDRESS] , окрім позивача, зареєстрований та фактично проживає [PERSON] , що підтверджується, копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.08.2018 року, а також, довідкою, виданою в.о. начальником відділу ведення реєстру територіальної громади міста від 03.12.2018 року, чим порушує право власності позивача, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності Ст.\~41 Конституцією України\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями ч. 1 ст.\~317\~та ч. 1 ст.\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Глава 28\~ЦК України\~визначає житло об`єктом права приватної власності. Відповідно до положень ст.\~391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383 ЦК України\~та ст.\~150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач не був та не є членом сім`ї власника - позивача у справі, тому правовідносини між ними не регулюються\~ст. 156 ЖК України. Суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності будинком, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині усунення перешкод в здійсненні права власності підлягає задоволенню. В частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому що в цьому немає потреби, оскільки перешкода усувається шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved