Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради\~ про встановлення фатку належності правовстановлюючого документа та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що 16 лютого 2003 року померла його мати [PERSON]. За життя його мати при розпаюванні земель с/с «Промінь» с. Івки Старосинявського району отримала право на земельну частку (пай), але в списках громадян-членів КСП, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) с/с «Промінь» та в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь» зазначена помилково як [PERSON]. Однак, вона завжди була Феодосіївна, що підтверджується довідкою з місця проживання. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0177547, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь», розміром 3,23 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті матері спадщину прийняв позивач у встановленому законом порядку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) не може, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадщину. Тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром\~ 3,23 умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0177547, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь». У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, проте представник [PERSON] подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у їх відсутності, позов підтримують про визнання права на земельну частку (пай) повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2003 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть І-БВ № 196498, видане 18 лютого 2003 року Івківською сільською радою, актовий запис № 3 від 18 лютого 2003 року. При розпаюванні земель с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району [PERSON] отримала право на земельну частку, однак під час складання списку громадян членів с/с «Промінь» по-батькові її помилково було записано «Федорівна» замість «Феодосіївна». В результаті допущеної описки було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0177547 на ім»я [PERSON], який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року. Довідкою [PERSON] селищної ради №234 від 16 вересня 2016 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Мати позивача працюючи в колгоспі «Радянська Україна» рахувалася як [PERSON], що підтверджується записами книги обліку праці і розрахунків з членами колгоспу «Радянська Україна» за 1970 рік, наданих трудовим архівом [PERSON] селищної ради за №86 від 14 лютого 2017 року. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 26 грудня 2016 року №97-28-99.6-746/0/9-16 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0177547, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь». Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала сертифікат ХМ №0177547 на право земельну частку (пай) розміром 3,23 в умовно кадастрових гектарах с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району, який зареєстрований в даній книзі за № 547 від 28 вересня 1996 року, про що свідчить її підпис. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON]І, як спадкоємець за законом, який фактично вступив в управління спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради Старосинявського району №4915 від 09 серпня 2016 року. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, про що свідчать витяги зі Спадкового реєстру від 20 вересня 2016 року №45142001 та №45141991. 10 грудня 2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] №1842/01-16 від 10 грудня 2016 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ №0177547 на право земельну частку (пай) розміром 3,23 в умовно кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району Хмельницької області, зареєстрований в\~ книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 547 від 28 вересня 1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON].

Outcome: approved