Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Тернопільської області про визнання незаконною відмови в погодженні меж земельної ділянки, зобов»язання [PERSON] міську раду Тернопільської області погодити акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжного землекористувача. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та обґрунтовуючи їх, пояснили, що відповідно до рішення [PERSON] міської ради Тернопільської області від 4 листопада 2016 року № 1064 «Про внесення змін до рішення [PERSON] міської ради № 1009 від 30 серпня 2012 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 0.4203 га за адресою: с.Боричівка, вул.Я.Борковського,21, Теребовлянського району. Для виготовлення вказаної технічної документації позивач звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON], який склав кадастровий план земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2433 га, зазначивши у ньому опис меж земельних ділянок суміжних власників(землекористувачів), в тому числі і меж земельної ділянки [PERSON] (межа від Г до А). Оскільки [PERSON] не погоджувала [PERSON] межі земельної ділянки, він звернувся до [PERSON] міської ради Тернопільської області, яка, обстеживши земельну ділянку [PERSON] та склавши відповідний акт, 5 липня 2016 року прийняла рішення № 637 «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки та уповноваження депутата міської ради права підпису в акті встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» . Згідно із вказаним рішенням [PERSON] міська рада Тернопільської області уповноважила депутата вказаної ради [PERSON] правом підпису в акті встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі, закріплення їх межовими знаками та переданими на зберігання. Однак, депутат міської ради [PERSON] відмовилась підписати зазначений акт. Просять суд визнати незаконною відмову відповідачів у погодженні меж земельної ділянки за адресою: с.Боричівка, вул.Я.Борковського,21, Теребовлянського району, вважати погодженим акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжними землекористувачами із обов»язковим затвердженням його [PERSON] міською радою Тернопільської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала, вказавши, що між нею та [PERSON] існує спір з приводу земельної ділянки, яка відповідно до рішення [PERSON] міської ради Тернопільської області може перейти йому у власність. Крім того, вказала, що особисто до неї [PERSON] не звертався із проханням підписати акт погодження меж земельної ділянки. У задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] міська рада Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення, з яких вбачається, що позову не визнає із підстав, викладених у запереченнях, вважає, що міською радою права позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки не порушені. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землекористувачами, речове право на земельні ділянки ними не оформлено. Рішенням [PERSON] міської ради від 4 листопада 2016 року № 1064 «Про внесення змін до рішення [PERSON] міської ради № 1009 від 30 серпня 2012 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 0.4203 га за адресою: с.Боричівка, вул.Я.Борковського,21, Теребовлянського району, з яких 0.1770 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0.2433 га для ведення особистого селянського господарства. Виконуючи зазначене рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність, яким разом із іншими документами складено кадастровий план земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2433 га . У вказаному кадастровому плані земельної ділянки позивача зазначено опис її меж, в тому числі меж від Г до А (землі [PERSON]Ф.). Підпис [PERSON] в описі меж земельної ділянки відсутній. Згідно із актом обстеження земельних ділянок, розташованих в с.Боричівка, вул.І.Франка,18, Теребовлянського району від 10 червня 2016 року, до обстежуваної присадибної земельної ділянки [PERSON] по вул.І.Франка,18 в с.Боричівка Теребовлянського району, примикає земельна ділянка останньої для ведення особистого селянського господарства, яка межує із земельною ділянкою [PERSON] Спільна межа між землекористувачами не встановлена, будь-яких підтверджуючих документів щодо користування земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства у сторін відсутні. За таких обставин комісія рекомендувала депутату міської ради [PERSON] за взаємною згодою [PERSON] та [PERSON] погодити межу суміжних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Рішенням [PERSON] міської ради Тернопільської області від 5 липня 2016 року № 637 «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки та уповноваження депутата міської ради права підпису в акті встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» затверджено акт обстеження земельної ділянки в с.Боричівка Теребовлянського району між землекористувачами [PERSON] та [PERSON] , уповноважено депутата міської ради [PERSON] права підпису в акті встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі, закріплення їх межовими знаками та переданими на зберігання. Зі змісту письмових заперечень відповідача [PERSON] міської ради Тернопільської області вбачається, що міська рада уповноважила депатата [PERSON] правом підпису в акті встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі… після взаємного погодження [PERSON] та [PERSON] межі суміжних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні встановлено, що ні [PERSON], ні [PERSON] не погодили межі суміжних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч.2 ст.198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, виготовлення кадастрового плану. Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено поняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її складові. Так, вказана документація включає кадастровий план земельної ділянки, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Додатком № 2 до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 встановлено форму та зміст акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому зазначається, чи має власник/користувач суміжних земельних ділянок претензії до існуючих меж. Діючим законодавством України не передбачено форми та змісту акту погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами та порядку його складання, він не є складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розумінні ст.55 Закону України «Про землеустрій». Відповідачем [PERSON] міською радою Тернопільської області позивачу [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 0.4203 га. Позивачем та його представником суду подано лише кадастровий план земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0.2433 га, який виготовлений фізичною особою-підприємцем [PERSON] та в якому зазначено опис меж земельної ділянки із суміжними власниками чи землекористувачами, в тому числі із [PERSON] Акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками [PERSON] суду не подано. За таких обставин суд немає можливості зробити правильний висновок про те, чи заявляла відповідач [PERSON], як суміжний землекористувач, претензії до існуючих меж земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0.2433 га по вул.Я. Борковського,21 в с.Боричівка Теребовлянського району. Крім того, з урахуванням вказаних правових норм суд вважає, що [PERSON], як суміжний землекористувач із земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства [PERSON], не має своїм обов»язком погоджувати межі вказаної земельної ділянки, а має лише право заявити претензії до її існуючих меж, вказавши про це в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Також суд вважає, що немає підстав для того, щоб визнати погодженим акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (який суду не подано) без підпису [PERSON] з обов»язковим затвердженням його [PERSON] міською радою Тернопільської області, оскільки такий акт погодженню із [PERSON] не підлягає, він є складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і окремо, на відміну від технічної документації із землеустрою, затвердженню міською радою не підлягає (п.14 ст.186 Земельного кодексу України). Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] міською радою Тернопільської області права позивача [PERSON] на безоплатну приватизацію земельної ділянки не порушено, а тому у задоволенні його позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed