Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення річних, інфляційних та процентів за договором позики, посилаючись на те, що 09.01.2015 року між ним та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується розпискою. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав позику відповідачу в сумі 50\~000,00 грн., (пятдесят тисяч гривень, 00 копійок), а останній зобовязався повернути вказані кошти до 20.01.2015 року. Від даної суми необхідно відняти суму яка була стягнута рішенням Черкаського районного суду від 12.05.2015 року. Різниця становить 9\~202,93 грн., (девять тисяч двісті дві гривні, 93 гривні), яка складається з інфляційних 1\~055,00 грн, трьох відсотків річних 406,85 грн., процентів 7\~741,08 грн. Крім того, витрати на правову допомогу, що складають 600,00 грн., та сплачений ним судовий збір позивач також просив стягнути з відповідача. У порушення визначених між сторонами та вказаних в розписці зобов'язань, відповідач вказані кошти не повернув, на неодноразові звернення позивача не відреагував. Оскільки відповідачем було порушено умови взятих зобов'язань, позивач змушений стягнути вказану заборгованість в судовому порядку. В судове засідання позивач та його представник не зявились, проте на адресу суду надійшла письмова заява, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON], не зявився, хоча про час дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове відправлення з його особистим підписом про отримання. Жодних клопотань або заяв про поважність причин пропуску або відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили. За встановлених обставин суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали даної справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 09.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджується розпискою. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав позику відповідачу в сумі 50\~000,00 грн., (пятдесят тисяч гривень, 00 копійок), а останній зобовязався повернути вказані кошти до 20.01.2015 року. Від даної суми необхідно відняти суму яка була стягнута рішенням Черкаського районного суду від 12.05.2015 року. Різниця становить 9\~202,93 грн., (девять тисяч двісті дві гривні, 93 гривні), яка складається з інфляційних 1\~055,00 грн, трьох відсотків річних 406,85 грн., процентів 7\~741,08 грн. Крім того, витрати на правову допомогу, що складають 600,00 грн., та сплачений ним судовий збір позивач також просив стягнути з відповідача. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України\~ правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. Відповідно ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно з статтею 1046 ЦК України\~, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України\~ на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, у такій же кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. В порушення своїх договірних зобовязань відповідач у встановлений договором строк позику не повернув. На прохання позивача сплатити заборгованість в добровільному порядку відповідач ніяким чином не відреагував. Тому суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість , - на загальну суму 9\~202,93 грн., (девять тисяч двісті дві гривні, 93 гривні), яка складається з інфляційних 1\~055,00 грн, трьох відсотків річних 406,85 грн., процентів 7\~741,08 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано квитанції про сплату судового збору в сумі 243,60 грн., та витрат на правову допомогу в сумі 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved