Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить: · Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,2036 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311200000:27:031:0015, що розташована за адресою: [ADDRESS]. · Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6311200000:27:031:0014, що розташована за адресою: [ADDRESS]. · Визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2036 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311200000:27:031:0015, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON], померлого [INFO], відповідно до моєї частки в житловому будинку. · Визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки,площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6311200000:27:031:0014, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON], померлого [INFO], відповідно до його частки в житловому будинку. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що обидві земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], належать на праві спільної сумісної власності [PERSON], його діду, та [PERSON] і [PERSON] [INFO] його дід, [PERSON], який заповідав все своє майно на його користь. Він, позивач, після смерті діда прийняв спадщину у встановленому порядку, але не має змоги отримати свідоцтво про право власності на спадщину у виді частини кожної з земельних ділянок через відсутність у державних актах про право власності на землю, виданих на ім'я [PERSON], визначення розміру належної діду частки. Відсутність визначення часток співвласників земельних ділянок не дозволяє позивачу провести поділ земельних ділянок. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує свої позовні вимоги, та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до суду не з'явилися, але надіслали до суду спільну заяву, в якій визнали позовні вимоги [PERSON] та викладені ним у пощові обставини, а також просили розглянути справу за їх відсутності, . В судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Згідно з довідкою Люботинського БТІ від 21 березня 2014 року за адресою: [ADDRESS], розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав на праві власності [PERSON] - в 1/2 частині, [PERSON] - в 1/4 частині, та [PERSON] - в 1/4 частині. 24 червня 2005 року на ім'я співвласників житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт серії ЯА № 452883 на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,2036 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311200000:27:031:0015, на підставі рішення Люботинської міської ради Харківської області № 89/ХХV від 28 квітня 2005 року. Також 24 червня 2005 року на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт серії ЯА № 452880 на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6311200000:27:031:0014, на підставі рішення Люботинської міської ради Харківської області № 89/ХХV від 28 квітня 2005 року. Ст. 120 ЗК України встановлює, що право на земельну ділянку визначається пропорційно частки у праві власності на будівлю або споруду. Таким чином, можна зробити висновок про те, що обидві земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі, мають перебувати у власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] саме в тих частках, які дорівнюють їх часткам у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 25 травня 2013 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Спадщиною, яка відкрилась після смерті [PERSON], є 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,1000 га та 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,2036 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 19 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], згідно з яким він все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідав [PERSON], [INFO], тобто позивачу у даній справі. Цим же нотаріусом 19 жовтня 2012 року внесені записи до Спадкового реєстру щодо реєстрації заповіту [PERSON] Вчинення позивачем [PERSON] належних дій по прийняттю в цілому спадщини після смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірним будівлями по [ADDRESS]. Своє право власності на частину житлового будинку [PERSON] зареєстрував 06 травня 2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Але у видачі позивачеві свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у вигляді частини спірних земельних ділянок Другою Державної нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було відмовлено з причини відсутності договору, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про поділ земельних ділянок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач [PERSON] прийняв у встановленому порядку спадщину за заповітом у виді частини земельних ділянок, але позбавлений можливості реалізувати свої права у встановленому порядку, суд задовольняє позов і визнає за позивачем право власності на 1/2 частину кожної з земельних ділянок. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи визнання за позивачем права власності на певну частку кожної з земельних ділянок, та визначення часток інших співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві власності на земельні ділянки, то право спільної сумісної власності на обидві земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], яке існує на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 24 червня 2005 року, слід припинити. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved