Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великогаївської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішення Великогаївської сільської ради «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» №434 від 03 червня 2015 року, рішення Великогаївської сільської ради «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» №460 від 07 серпня 2015 року, рішення Великогаївської сільської ради «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» №474 від 22 жовтня 2915 року у відмові [PERSON] у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки загальною площею 1,52 га., зобовязання Великогаївської сільської ради вчинити дії, а саме надати дозвіл [PERSON] на приватизацію земельних ділянок загальною площею 0,4516 га, з них: 0,2250 га, 0,1866 га, 0,04 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля). В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради народних депутатів №21 від 14.04.1991 року, йому було виділено 2,0 га землі під городи. 01.07.2008 року він звернувся до Великогаївської сільської ради з заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, якою він користується з 1991 року. Рішенням Великогаївської сільської ради № 381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» йому було передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,05 га, з них: 0,82 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення та 0,23 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Реально в його користуванні є земельні ділянки загальною площею 1,5016 га (з них: 0,2300 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови та 0,2250 га, 0,1866 га, 0,8600 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), тобто він користується земельною ділянкою в розмірі, що не перевищують меж визначених законом для приватизації громадянами України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.09.2010 року, (яка набрала законної сили) визнано незаконним та скасовано Рішення від 11.02.2010 року №412 32 сесії 5 скликання Великогаївської сільської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок» в частині відмови у передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 1,52 га, із них 0,23 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 1,29 га. - для ведення особистого селянського господарства. З 17.04.2015 року та в подальшому він звертався із заявами до Великогаївської сільської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки в розмірі 1,52 га., яка є реально в його користуванні, однак з письмової відповіді за № 461 від 16.11.2015 р. та приєднані до відповіді копії трьох Рішень №434 від 03 червня 2015 року, №460 від 07 серпня 2015 року, №474 від 22 жовтня 2915 року зміст яких є однаковий, він дізнався, що йому було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки загальною площею 1,52 га у зв'язку із тим, що рішенням Великогаївської сільської ради № 381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» йому було передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,05 га, з них: 0,82 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення та 0,23 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а відповідно до ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян провадиться один раз по кожному виду використання. Однак вважає рішення та дії відповідача незаконними, оскільки по даний час ним жодного разу земельної ділянки не приватизовано по причині порушення його права відповідачем, щодо приватизації земельної ділянки такого розміру на яке він має право, а саме 1,5016 га. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві з врахування поданих уточнень, та просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та подав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивачем суду не представлено належних доказів передачі з земель запасу Великогаївської сільської ради в 1991 році 2 га. землі, також не доведено факт користування земельними ділянками, загальною площею 0,4516 га, з них: 0,2250 га, 0,1866 га, 0,04 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля). Подані на розгляд суду кадастрові плани земельних ділянок не є належним доказом користування даними земельними ділянками. Графічних матеріалів, зокрема, кадастрових планів, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2250 га та 0.04 га, позивачем не надано ні суду, ні Великогаївській сільській раді. Належними доказами користування земельними ділянками є документи про сплату земельного податку та орендної плати, а також записи земельно-кадастрових книг сільських рад. Однак гр. [PERSON] ніколи не сплачував земельного податку за земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2716 га, а згідно витягів із земельно-кадастрових книг, за гр. [PERSON] рахувалися земельні ділянки загальною площею 0,95 га, з них: 0,23 га для обслуговування жилого будинку, господарських, будівель і споруд, решта - для ведення особистого селянського господарства. До земельної ділянки для обслуговування житлового будинку прилягає необгороджена територія (заїзд) приблизною площею 0,027 га, на якій відсутні межові знаки зі сторони гр. [PERSON] і зі сторони вулиці [PERSON], яка зі слів позивача має належати до ділянки для обслуговування житлового будинку. Вказана територія нанесена на кадастровий план у складі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, поданий на розгляд суду позивачем. Однак дана територія (заїзд) приблизною площею 0,027 га не перебуває та ніколи не перебувала у користуванні [PERSON] та розташована за межами огорожі його будинковолодіння, через що немає підстав для надання її у власність позивача. Таким чином, вважає, що у користуванні позивача ніколи не перебувала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,29 га чи то 2,0 га, а загальна площа земельних ділянок ніколи не становила 1.52 га чи 2,0 га. Крім того зазначає, що Рішенням №382 29 сесії 5 го скликання Великогаївської сільської ради від 17.11.2009 року позивачу було надано у власність земельну ділянку площею 1.05 га. Дане рішення сільської ради станом на сьогоднішній день є чинним, позивачем не оспорювалося та не оспорюється. 21 липня 2015 року було утворену об'єднану територіальну громаду з центром в селі [PERSON], а 22 грудня 2015 року було сформовано органи місцевого самоврядування об'єднаної територіальної громади. Таким чином, у період з 21.07.2015 р. по 22.12.2015 року статтею 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» Великогаївській сільській раді заборонялося, в тому числі, проводити відчуження об'єктів комунальної власності. Дана заборона стосувалася і виділення земельних ділянок комунальної власності, надання їх у власність, надання дозволів на складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Тож рішеннями Великогаївської сільської ради №460 від 07.08.2015 р. «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою», №474 від 22.10.2015 р. «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою», які були прийняті у період з 21.07.2015 р. по 22.12.2015 року, правомірно було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію (надання у власність земельних ділянок). Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та щодо поновлення строків позовної давності, відповідного клопотання до позовної заяви позивач не додає. Враховуючи зазначене просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: В силу ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~\~\~ Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із положеннями ст.12 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За умовами ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Підстави набуття права на землю передбачені статтею 116 ЗК України,\~\~відповідно до якої (в редакції станом на 2010 рік) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 118 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Як вбачається з Архівного витягу з рішення виконавчого комітету Великогаївської сільської ради народних депутатів №21 від 14.04.1991 року, даним рішення [PERSON] було виділено 2,0 га землі під городи. 01.07.2008 року [PERSON]І звернувся до Великогаївської сільської ради з заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, якою він користується з 1991 року. Рішенням Великогаївської сільської ради №381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» внесено зміни в дію рішення №424 21-ї сесії 4-го скликання від 02.02.2006 р. і передано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1,05 га, з них: 0,82 - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) та 0,23 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (за рахунок земель житлової та громадської забудови). Вказане рішення сільської ради №381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» станом на сьогоднішній день є чинним, позивачем не оспорювалося та не оспорюється. Із змісту витягу з рішення №382 29 сесії 5 го скликання Великогаївської сільської ради від 17.11.2009 року, вбачається, що сесією сільської ради було визнано факт користування [PERSON] земельною ділянкою, площею 1,05 га із них 0,23 га. - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, 0,82 га. - для ведення особистого селянського господарства на території Великогаївської сільської ради станом на 01.01.2002 року. Рішенням від 11.02.2010 року №412 32 сесії 5 скликання Великогаївської сільської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок», [PERSON] було відмовлено у передачі у власність земельної ділянки площею 1,52 га, із них 0,23 га. - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 1,29 га. - для ведення особистого селянського господарства, в зв'язку з тим, що рішенням №382 29 сесії 5-го скликання Великогаївської сільської ради від 17.11.2009 року йому було надано у власність земельну ділянку площею 1,05 га (згідно записів земельно кадастрової книги та акту обстеження земельної комісії від 16.11.2009 року). Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2010 року у справі № 2а-2432/10 було задоволено частково позов [PERSON] та визнано незаконним та скасовано рішення Великогаївської сільради від 11.02.2010 року № 412 «Про надання і вилучення земельних ділянок» у частині відмови у передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 1,52 га, із них 0,23 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 1,29 га - для ведення особистого селянського господарства. Дана постанова суду залишена без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2012 року та Ухвалою Колегії Вищого адміністративного суду України від 16.10.2014 року. В силу п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 28.03.2015 року та 21.04.2015 року [PERSON]І звертався до Великогаївської сільської ради з заявами про надання йому у власність земельної ділянки площею 1,52 га, якою він користується з 1991 року. Рішеннями Великогаївської сільської ради №434 від 03.06.2015 р. «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою», №460 від 07.08.2015 р. «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою», №474 від 22.10.2015 р. «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» відмовлено гр. [PERSON] у наданні дозволу на приватизацію (надання у власність) земельної ділянки загальною площею 1,52 га у зв'язку із тим, що рішенням Великогаївської сільської ради №381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» гр. [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,05 га, з них: 0,82 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) та 0,23 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (за рахунок земель житлової та громадської забудови), а відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Згідно витягу з земельної шнурової книги до 1995 року за гр. [PERSON] всього рахувалося 0,15 га земель. Згідно витягу з земельно-кадастрової книги підприємств, установи, організації (Великогаївської сільської ради) за 1995 2000 роки за гр. [PERSON] рахувалося 0,95 га земель, в тому числі 0,40 га для ведення особистого селянського господарства в тимчасовому користуванні. Відповідно до даних витягу з земельно-кадастрової книги підприємства, установи, організації (Великогаївської сільської ради) за 2000 - 2005 рр. за гр. [PERSON] рахувалося 0,23 га - присадиби (для обслуговування жилого будинку), 0,32 га - для ведення особистого селянського господарства, 0,40 га - для ведення особистого селянського господарства в тимчасовому користуванні, всього 0,95 га. Згідно генплану забудови земельної ділянки від 20.11.1984 р. ширина присадибної земельної ділянки [PERSON] становить з одного боку 26,9 м. та 20.9 м. з іншого, довжина 42,00 м. Як вбачається з Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства №006887 складеного 25.02.2008 року Управлінням конторою за використанням та охороною земель у Тернопільській області, комісією встановлено самовільне зайняття [PERSON] земельної ділянки загальною площею біля 0,0025 га з земель загального користування Великогаївської сільської ради по вул. Б. Хмельницького в с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до Акта складеного 25.10.2016 року комісією Великогаївської сільської ради в складі начальника відділу ЖКГ, голови земельної комісії сільської ради, начальника відділу земельних відносин та інших спеціалістів, у присутності [PERSON], [PERSON], комісії не вдалося обрахувати площу, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться у користуванні [PERSON] у звязку з складною геометричною формою земельної ділянки. Крім того до земельної ділянки, якою користується [PERSON] прилягає необгороджена територія (заїзд) приблизною площею 0,027 га, на якій відсутні межові знаки та яка зі слів позивача має належати до його ділянки земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та прибудинкової території. Згідно Кадастрових планів складених у 2016 році ФОП [PERSON] ( Ліцензія Держкомзему від 28.10.2011 року №230) у користуванні [PERSON] є земельні ділянки загальною площею 1,5016 га ( з них: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови та 0,2250 га, 0,1866 га, 0,8600 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля). Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста ФОП [PERSON], суду пояснив, що при складанні ним кадастрових планів розташування земельних ділянок, що є у користуванні гр. [PERSON], не виявлено накладок на сусідні земельні ділянки, які вже передані у власність та на які виготовлені державні акти. Обміри проводилися з привязкою до Державної системи координат. При проведенні обмірів комісією сільської ради не було враховано площу доріг, які на розмір земельної ділянки не впливають. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідами позивача по городу, та в 1991 році сільською радою надавалися земельні ділянки в більших розмірах, [PERSON] дали більше землі оскільки останній допомагав при монастирі. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що Архівний витяг з не підписаного та незавіреного печаткою рішення виконавчого комітету Великогаївської сільської ради народних депутатів №21 від 14.04.1991 року, яким [PERSON] було виділено 2,0 га землі під городи не є належним доказом передачі у користування позивачу земельної ділянки, оскільки дане рішення передане до архіву на відповідальне зберігання саме Великогаївською сільською радою органом яким було прийняте дане рішення. Як встановлено судом позивачем [PERSON] не оформлено державний акт на право приватної власності на землю та земельної ділянки приватизовано не було, тому суд не бере до уваги твердження відповідача, що рішенням Великогаївської сільської ради №381 від 17 листопада 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність та зміни до рішень, виявлені в ході обмірів земельних ділянок» реалізовано право гр. [PERSON] на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства та надано у власність земельні ділянки даного цільового призначення. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. (ч.1 ст.317 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, зокрема згідно Кадастрових планів складених в 2016 році ФОП [PERSON], у користуванні [PERSON] є земельні ділянки загальною площею 1,5016 га ( з них: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови та 0,2250 га, 0,1866 га, 0,8600 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), що відповідає рішенню Великогаївської сільської ради народних депутатів №21 від 14.04.1991 року, про виділення у користування [PERSON] - 2,0 га землі. Таким чином системний аналіз доказів дозволяє суду зробити висновок, що позивач [PERSON] користується земельними ділянками (по кожному виду використання) у межах норм, визначених Земельним кодексом України та має право на її приватизацію (виділення у власність). В ході судового розгляду відповідачем не доведено, що виділення у власність позивачу земельних ділянок, загальною площею 0,4516 га, а саме: площею 0,2250 га, 0,1866 га та 0,04 га (із площі земельної ділянки, якою користується [PERSON] 0,86 га), які згідно кадастрових планів є земельні ділянки - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) призведуть до порушення прав відповідача чи третіх осіб. Суд не бере до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності оскільки позивачем оскаржуються рішення відповідача за 2015 рік, а тому відповідно строк позовної давності позивачем не пропущений. Інші доводи відповідача не мають істотного значення для вирішення спору по суті. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved