Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить: - визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані у [ADDRESS], а саме: житловий будинок, - літ. «А-1», загальна площа житлового будинку складає 56,6 кв.м., в тому числі жила площа 30,8 кв.м; прибудова, літ. «а-1»; тамбур, літ. «а1 -1»; ганок, літ. «ак»; літня кухня, літ. «В-1»; веранда до літньої кухні, літ. «в-1»; ганок, літ. «вк»; літня кухня, літ. «Е-1»; ганок, літ «ек»; гараж, літ. «Г-1»; душ, літ «Ж-1»; сарай, літ.«3-1»; сарай, літ.«И-1»; погріб, літ. «n-1»; вбиральня, літ. «У-1»; вигрібна яма, літ «Л»; колодязь, літ «К»; огородження, літ. «№ 1»; ворота, літ «№2»; - визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га., яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 1423355300:01:002:0011, призначення якої є будівництво і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд; - визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0099 га., яка розташована у [ADDRESS], кадастровий номер 1423355300:01:002:0012. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 16 грудня 2013 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнуто згоди про продаж житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами та земельних ділянок, які знаходяться в [ADDRESS]. Вищевказане майно належить [PERSON] на праві приватної власності згідно рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 29 листопада 2013 року. Між сторонами досягнуто згоди щодо вартості вищевказаного житлового будинку та земельних ділянок, яка становить 18 000,00 грн. На підтвердження свого наміру придбати майно, позивачем було передано [PERSON] грошову суму у розмірі 18 000,00 грн., відповідач в свою чергу склав відповідну розписку про отримання ним цих грошових коштів. Крім того, відповідач зобов'язувався в строк до 31 грудня 2013 року виготовити відповідні документи, які є необхідними для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та земельних ділянок. В січні 2014 року, [PERSON] запропонував відповідачу з'явитися до нотаріальної контори для посвідчення угоди нерухомого майна та земельних ділянок, однак [PERSON] в добровільному порядку відмовляється нотаріально посвідчити угоду. Вищевказаним житловим будинком та земельними ділянками [PERSON] користується та розпоряджається з 16 грудня 2013 року по теперішній час, однак зареєструватись не має можливості. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, натомість спрямував на адресу суду письмове клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність. З позовними вимогами [PERSON], відповідач згоден в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок та відбулось повне виконання договору. На підставі ст.ст.15, 16, 219, 220 ч.2, 316, 328, 334, 392, 655, 656 ЦК України,

Outcome: approved