Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про встановлення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини. В обґрунтування позову вказав, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . В грудні 2018 року рішенням суду шлюб був розірваний та стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дочки. До розірвання шлюбу відповідач з дочкою переїхали до квартири за адресою: [ADDRESS] , де і продовжували проживати. Вказує, що добросовісно сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованості немає. Після переїзду відповідача на інше місце проживання він неодноразово намагався досягти з відповідачем згоди щодо його участі у спілкуванні та вихованні дочки, однак сторони не змогли самостійно вирішити питання та досягти згоди щодо порядку зустрічей позивача з малолітньою дитиною. Користуючись тим, що відповідач працює у дітячому садку, який відвідує [PERSON] , відповідач забирає дочку з її групи до себе в іншу групу та таким чином унеможливлює його зустрічі з дитиною. Своїми діями відповідач позбавила позивача можливості бачити свою дочку. Зазначає, що має житло, роботу та постійний заробіток, може забезпечити нормальні умови для зустрічей з дочкою та її виховання, як в робочі так і у вихідні дні. За таких обставин просив визначити такий порядок його участі у спілкуванні та вихованні дочки на період до досягнення дочкою 14 років: - побачення з дочкою 1 та 3 суботи кожного місяця в період з 09.00 год. до 18.00 год.; - побачення з дочкою 2 та 4 суботи кожного місяця, з ночівлею за місцем проживання батька в період з 12.00 год. суботи до 17.00 год. неділі; - побачення з дочкою в день народження дочки в період з 11.00 год. до 18.00 год. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 25.11.2019 року за вх. № 28560 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема вказала, що ніколи жодним чином не забороняла позивачу приймати участь у вихованні дитини та не перешкоджала зустрічам позивача з дочкою. Проте вважає, що порядок спілкування з дитиною, який просить встановити позивач буде порушувати права дитини, передбачені Декларацією прав людини. 29.01.2020 року за вх. № 2454 до суду від позивача подана відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на викладене в позові. 12.03.2020 року за вх. № 6398 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, де позивач просив встановити такий порядок його участі у спілкуванні з дочкою: кожної суботи з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері, відповідно висновку органу опіки та піклування від 21.12.2019 року. Ухвалою суду від 01.06.2020 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач подав заяву від 31.08.2020 року, з якої вбачається, що останній позов підтримує, просить його задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с. 127), причини неявки суду не повідомила. Представник Органу опіки та піклування Міської ради м. Кропивницького у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала висновок органу опіки та піклування від 21.12.2019 року в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 13.08.2015 року (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом зі своєю матір`ю, відповідачем по справі [PERSON] . Судом також встановлено, що позивач характеризується виключно позитивно (а.с.9), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.15,16), регулярно сплачує аліменти на утримання дочки (а.с.11), працює, отримує заробітну плату (а.с. 10). Відповідно до довідки Квартального комітету № 22 Подільської районної у місті Кропивницькому ради № 507 від 20.08.2019 року [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). У квартирі за вказаною адресою [PERSON] створені всі необхідні умови для належного проживання та розвитку малолітньої дитини, що підтверджується актом перевірки умов проживання дитини від 21.08.2019 року, складеного комісією Квартального комітету № 22 Подільської районної у місті Кропивницькому ради (а.с. 8). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Міської ради м. Кропивницький від 21.12.2019 року № 6358/49-0524 визначений порядок участі у вихованні та спілкуванні гр. [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: щосуботи з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері. (а.с.76). Відповідно до положень ч.1 ст. 3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дочкою. Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання дочки. Позивач характеризується з позитивної сторони, будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні дочки може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що порядок спілкування з дитиною, який просить встановити позивач буде порушувати права дитини, але про те, що вона перешкоджає позивачу у спілкуванні з дочкою, заперечила. Суд критично відноситься до доводів відповідача, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дочкою. Дана обставина спростовується зверненням позивача до органу опіки та суду. Таким чином, суд вважає, що позивач позбавлений можливості безперешкодно спілкуватися з дочкою і тому він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Враховуючи задоволення інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своєю дитиною та право на її виховання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, у зв`язку з чим слід встановити порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою визначивши час: - кожної суботи з 09.00 год. до 17.00 год. без присутності матері. У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду.

Outcome: approved