Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.03.2001 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народився син - [PERSON] . З 07.03.2003 позивач відбував покарання у місцях позбавлення волі, і з того часу ніяких стосунків з [PERSON] він не підтримував. Коли він звільнився з місць позбавлення волі - 29.05.2006, то проживав разом з батьками та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28.03.2007 він офіційно розірвав шлюб з [PERSON] , про що є відмітка у його паспорті. [PERSON] , батьком якого він записаний у свідоцтві про народження, народився [INFO] , це через 9 місяців після розірвання шлюбу, присутнім при реєстрації він не був і ніяких заяв до відділу РАЦС не писав. Між ним та [PERSON] , [INFO] , немає кровного споріднення, так як з 2003 року по теперішній час він з матір`ю дитини - [PERSON] не підтримує ніяких стосунків. У зв`язку з вищенаведеним просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого 09 січня 2008 року за №14 відділом РАЦС по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин. Відзиву не надала. Від начальника Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) С.Мельник до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника . У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] та копії заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2001 до 28.03.2007. Згідно з довідкою форми Б серії 288330 від 29.05.2006 , виданою начальником відділу здійснення контролю за виконанням судових рішень СІЗО м.Дніпропетровська , [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі з 07.03.2003 по 29.05.2006. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [INFO] у м. Синельникове народився [PERSON] , про що 09.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було складено відповідний актовий запис №14. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони знають позивача більше двадцяти років. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з березня 2001 року. Проживали вони разом до березня 2003, тобто до тих пір, поки позивача не засудили та направили до місць позбавлення волі. Після цього відповідач [PERSON] припинила всі стосунки з позивачем та його батьками. Вона не їздила до нього на побачення та взагалі ні з ким не спілкувалася, а згодом виїхала з міста Синельникове . Коли позивач повернувся додому, він розлучився з [PERSON] . Потім стало відомо, що відповідач народила дитину, але оскільки це було до спливу 10 місяців після розлучення, позивача було записано батьком дитини. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України . Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 2 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу 10 місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до, зокрема статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини . За приписами частини п`ятої статті 136СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Згідно роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007 р. у цивільній справі № 2-346/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з березня 2003 року. Позивач був засуджений до позбавлення волі та відбував покарання в місцях позбавлення волі в період з 07.03.2003 по 29.05.2006. Відповідно до ч.4 ст.182 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд вважає встановленими обставини , які свідчать про те, що тривалий час, а саме більше 4 років до народження дитини [PERSON] , [INFO] , подружжя не підтримувало жодних стосунків, що виключає у даному випадку кровне споріднення з дитиною та дає суду підстави дійти висновку, що позивач не є біологічним батьком дитини. Це також підтверджено письмовими доказами, які були досліджені судом, а також показами свідків. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Згідно з п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved