Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 24 767 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати в розмірі 3468,40 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він є власником нежитлового приміщення першого поверху № 23-29, 25 а в житловому будинку літ. «А-5», розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.09.2017 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Скибою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2192. Поверхом вище розташована квартира № 182 , власником якої є чотири особи в рівних частках (по ј частки), а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 150961374. 06.09.2018 року приміщення позивача було затоплено, а тому він був вимушений викликати представників обслуговуючої організації для фіксування вказаної події та встановлення причини затоплення. Комісією було складено акт 09/18 згідно якого було встановлено, що в приміщенні виявлені багаточисленні сліди залиття: стелі - з численним обрушенням обробки стелі (підвісна стеля), затоплено утеплювач стелі; стіни - з численним обрушенням обробки стелі (підвісна стеля), затоплено утеплювач стелі; стіни - численні мокрі сліди протікання. Висновок комісії - ймовірно залиття відбувалося з вище розташованої квартири № 182 . Власники вказаної квартири відмовилися приїжджати для встановлення факту залиття та підписання акту. Крім того, 07.09.2018 року комісією було повторно для встановлення причини залиття приміщення позивача та було складено акт № 09/18, згідно якого було встановлено, що трубопроводи стояків гарячого та холодного водозабезпечення та каналізації, що обслуговуються комунальним підприємством знаходяться в технічно-справному стані, протікань не виявлено. Висновок вищевказаної комісії - залиття відбулося 06.09.2018 року з квартири № 182 , причину залиття встановити не можливо, так як мешканці даної квартири не надали доступ до квартири. Внаслідок залиття приміщення, позивачу завдано шкоду, нежитлове приміщення потребує термінового поточного ремонту, оскільки використовувати його за цільовим призначенням не є можливим. Також зазначив, що згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 21568 від 29.10.2018 року складеним експертом Мацак Н.А. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. М.С. Бокаріуса, вартість ремонтно-будівельних робіт у результаті залиття приміщень позивача складає 18761 грн., та вартість вказаної експертизи 6006 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] був вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 28.02.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та, посилаючись на обставини викладені у позові, просив їх задовольнити. Також пояснив, що нежитлове приміщення площею 302,06 кв.м. було придбано позивачем у 2017 році, та заходилося в стані ремонту. 06 вересня позивачем було виявлено факт залиття його приміщення та відповідно 06 вересня та 07 вересня співробітниками ЖЕКу було здійснено обхід для з`ясування можливих причин залиття, при цьому слідів залиття в місцях загального користування виявлено не було. Мешканці квартири № 182 дверей не відчинили. За результатами обходу були складені акти, та при складені актів був присутній позивач. На момент залиття вказаного приміщення були пошкоджені шпаклівка на стінах та підвісна стеля. Також пояснив, що після 07 вересня якихось великих слідів залиття не було. Позивач спілкувався з мешканцями квартири № 182 , та просив надати доступ для огляду, а пізніше просив добровільно відшкодувати завдану ними шкоду, однак вони відповіли відмовою. До судового засідання відповідачі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В наданому до суду відзиві на позов відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували в повному обсязі та пояснили, що позивачем не зазначено коли саме в нежитловому приміщенні, придбаному 27.09.2017 року проводився ремонт, яке цільове використання вказаного приміщення і з яких причин не можна його використовувати. Доказами вини, на думку позивача, власників квартири № 182 в залитті нежитлового приміщення розташованого на першому поверсі будинку [ADDRESS] є два акти складені представниками дільниці КП «Жилкомсервіс» № 22 і висновками експертного будівельно-технічного дослідження № 21568. Однак, акти обстеження квартири не можуть бути доказами, оскільки їх не можна вважати достовірними і достатніми, оскільки комісія в складі працівників дільниці № 22 КП «Жилкомсервіс» проводила обстеження без участі відповідачів, їх квартиру не обстежувала, та у вищевказаному висновку невстановлена причини залиття, розміри і конкретне місце залиття. Також пояснили, що в липні 2018 року до них в квартиру прийшов майстер дільниці № 22 [PERSON] та слюсар [PERSON] , які повідомили, що з їх квартири або квартири № 183 протікає вода. Після того, як майстри оглянули квартиру, вони запропонували пробити стіну, щоб визначити джерело протікання. Пізніше слюсари відкрили доступ до стояку, де була виявлено протікання води, та встановили хомут. Відповідачі зазначили, що висновком експертного дослідження підтверджується, що експертом було надано відповідь тільки щодо вартості ремонтно-будівельних робіт. Для дослідження було надано акт комісії від 06.09.2018 року та фотофіксацію пошкоджень в результаті залиття. При цьому незрозуміло коли були зроблені фотографії, надані на дослідження експерту, та як експерт мав змогу визначити на момент огляду після проведеного ремонту обсяг відновлювальних робіт. Також кошторис на відновлювальні роботи складений із розрахунку 100 кв.м. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, та пояснила, що відповідача є власниками № 182 , та їм відомо, що нежитлове приміщення було в занедбаному стані. Позивач в липні 2018 року почав ремонт в своєму приміщенні, в результаті чого на стояку, що знаходиться в туалеті, було порушено водопостачання. В цей же час було здійснено ремонт стояку, доступ до якого надали відповідачі. Після вказаних обставин позивач почав проводити ремонтні роботи, та в подальшому звернувся до відповідачів з вимогою про відшкодування шкоди. Також зазначила, що за технічний стан труб стояка відповідає КП «Жилкомсервіс». Вина відповідачів у залитті приміщенні відсутня. Окрім того, пояснила, що 06 вересня та 07 вересня до квартири Бородкіних представники комісії, які складали акт про залиття нежитлового приміщення не приходили. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення 1-го поверху № 23-39, 25а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 302,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.09.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 2192, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області (а.с. 6-7). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 150961374 від 24.12.2018 року квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з акту № 09/18 від 06.09.2018 року комісія у складі начальника дільниці № 22 Слобідського району КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , інженера дільниці № 22 [PERSON] , та майстра дільниці № 22 [PERSON] при обстеженні першого поверху житлового будинку [ADDRESS] встановила, що на першому поверсі вказаного будинку розташовано нежитлове приміщення, власником якого є [PERSON] , в торговому залі вказаного приміщення маються сліди залиття: стеля - багаточисельні обрушення обробки стелі (стеля підвісна), залитий утеплювач стелі, стіни мають багаточисельні вологі сліди, потьоки. Висновки комісії: імовірно залиття відбулось з вище розташованої квартири № 182 (а.с. 9). Відповідно до акту № 09/18 від 07.09.2018 року комісія у складі начальника дільниці № 22 Слобідського району КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , інженера дільниці № 22 [PERSON] , та майстра дільниці № 22 [PERSON] при обстеженні першого поверху житлового будинку [ADDRESS] встановила, що на першому поверсі вказаного будинку розташовано нежитлове приміщення, власником якого є [PERSON] , в торговому залі вказаного приміщення маються сліди залиття: стеля - багаточисельні обрушення обробки стелі (стеля підвісна), залитий утеплювач стелі, стіни мають багаточисельні вологі сліди, потьоки, трубопроводи стояків гарячого та холодного водопостачання і каналізації, які обслуговуються комунальними підприємствами знаходяться в технічно справному стані, течії немає. Висновки комісії: залиття сталося 06.09.2018 року з вище розташованої квартири № 182 . Причину залиття встановити не вдалося, оскільки мешканці квартири № 182 не надали доступ до приміщення квартири (а.с. 10). Крім того, відповідно до висновку експертно-будівельного дослідження № 21568 від 29.10.2018 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт у результаті залиття нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , 173 складає 18761 грн., та вартість проведеного дослідження складає 6006 грн. (а.с. 11-18). Залиття нежитлового приміщення 1-го поверху № 23-39, 25а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 302,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке на праві власності належить позивачу [PERSON] сталося з квартири [ADDRESS] , що на праві власності належить відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є майстром дільниці № 22 КП «Жилкомсервіс», вказала, що в кінці серпня на початку вересня 2018 року до дільниці звернувся власник нежитлового приміщення [PERSON] з проханням встановити факт залиття його приміщення. Було здійснено вихід за адресою знаходження приміщення в день звернення [PERSON] . В ході огляду було встановлено сліди залиття на стелі, підлозі, також частина стелі відокремилась та впала на підлогу, крім того, були виявлені мокрі сліди в під`їзді на фасадній стіні будинку, та частина стіни, на якій знаходяться почтові скриньки. Вказані сліди були безпосередньо під квартирою № 182 , тобто було зрозуміло, що залиття відбулось з цієї квартири. В день виходу для огляду комісія не мала змоги потрапити до квартир, що знаходились на другому та третьому поверсі вказаного будинку. Також зазначила, що для з`ясування обставин залиття був здійснений вихід на наступний день, однак до квартири № 182 на другому поверсі потрапити не вдалося, а в квартирі на третьому поверсі слідів залиття не було встановлено. Під час огляду вищевказаних приміщень комісією не було встановлено конкретну причину залиття, а лише зроблено висновок, що залиття сталося з квартири № 182 . Окрім того, свідок пояснила, що до вказаних подій вже відбувалось залиття, а саме була пошкоджена каналізаційна труба на з`єднанні від стояку до санвузла, вказане пошкодження було усунуто за декілька місяців до події. Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень свідка, у зв`язку з тим, що вказана особа ніяким чином не зацікавлена в наслідках розгляду цієї справи і її пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що дослідження для встановлення вартості відновлювальних робіт та встановлення розміру залиття проводилися на підставі акту комісії КП «Жилкомсервіс» про залиття, фототаблиці, та технічного паспорту на приміщення. Також пояснила, що у випадку залиття стелі та утеплювача, вони стають непридатними до подальшої експлуатації, та відповідно до технології підлягають повній заміні. Площа пошкоджень в нежитловому приміщенні була встановлена на підставі акту та фотофіксації. На момент огляду приміщення відновлювальні роботи в приміщенні вже були виконані. Під час проведення дослідження нею не досліджувалась причина залиття, у зв`язку з тим, що таке питання при зверненні їй постановлено не було. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Суд зауважує, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. У даному випадку факт залиття нежитлового приміщення позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачами в ході розгляду справи. Останніми не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям приміщення позивача, заподіяна не з їх вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять. Згідно з п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Суд не може прийняти до уваги посилання сторони відповідачів [PERSON] та [PERSON] на те, що сладені комісією співробітників КП «Жилкомсервіс» акти від 06.09.2018 року та 07.09.2018 року не є достовірними і достатніми, оскільки вказані акти були складені уповноваженими особами КП «Жилкомсервіс» у складі відповідної комісії. В акті зафіксовано дату залиття, відображені виявлені і зафіксовані обставини (факт та обсяг залиття приміщення позивача, що також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фотографій), які мають значення для предмету доказування у цій справі. Щодо причини залиття нежитлового приміщення, зазначено, що її не можливо встановити, оскільки мешканці квартири № 182 не надали доступ до приміщення квартири, що само пособі не спростовує факту залиття приміщення позивача. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачами та представником відповідача [PERSON] - [PERSON] жодним доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України не доведено того, що залиття сталося не з вини відповідачів. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. У даному випадку суд дійшов висновку про наявність вини відповідачів, як власників квартири з якої сталося протікання води, у завданні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття належного позивачу нежитлового приміщення з квартири відповідачів, а тому з відповідачів підлягають стягненню солідарно витрати на ремонт нежитлового приміщення в розмірі 18761 грн., оплата послуг експерта за проведене дослідження в розмірі 6006 грн., а всього в розмірі 24767 грн. Стосовно стягнення з відповідачів завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають стягненню солідарно відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 24 767 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. В частині вимог про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої (правової) допомоги № 9 від 06.09.2018 року, акти приймання-передачі №№ 1,2,3, виконання робіт по наданню допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 9 від 06.09.2018 року, 12.09.2018 року, 27.02.2019 року на загальну суму 2700 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2700 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 583,98 грн.

Outcome: partial