Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на самочинно добудоване приміщення до громадського будинку [ADDRESS], з тих підстав, що 13 вересня 2005 року у підприємства «Позитив» згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованому в реєстрі за № 2475 приватним нотаріусом Вациком В.М., він придбав 27/100 (двадцять сім сотих) часток приміщення фотоательє загальною площею 20,4 кв. м., яке знаходиться в будинку [ADDRESS]. Свою частину приміщення фотоательє він переобладнав під магазин промтоварів, а також до стіни власного приміщення магазину додатково самовільно добудував приміщення площею 12,7 кв. м., яке розміщене на землі Тлумацької міської ради. Добудова не порушує житловий квартал вулиці. Під'їзд до будинку та прохід між будинками збережено. Межі земельної ділянки для обслуговування самовільно збудованого додаткового приміщення магазину закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Жителі будинку [ADDRESS] претензій з приводу добудови приміщення не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності та щодо підтримання позову. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача та щодо визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечила щодо його задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 13 вересня 2005 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2475 приватним нотаріусом Вациком В.М., [PERSON] у підприємства «Позитив», придбав 27/100 (двадцять сім сотих) часток приміщення №1 - приймальні, площею 20,4 кв. м., яке знаходиться в будинку [ADDRESS] (а.с.5). Іншим співвласником (27/100 часток) приміщення фотоательє є [PERSON] (а.с.57, 58). Позивач [PERSON] свою частину приміщення фотоательє переобладнав під магазин промтоварів, а також до стіни власного приміщення магазину додатково самовільно добудував приміщення площею 12,7 кв. м., яке розміщене на землі Тлумацької міської ради. Рішенням Тлумацької міської ради від 20.06.2012 року йому надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування самовільно збудованого приміщення по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно Висновку на проект землеустрою про обмежень обтяжень містобудівного характеру від 17 жовтня 2013 року відділ містобудування та архітектури Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області не заперечує щодо відведення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,0023 га в оренду для обслуговування самовільно збудованого додаткового приміщення магазину промтоварів (а.с.10). Добудова не порушує житловий квартал вулиці. Під'їзд до будинку та прохід між будинками збережено. Межі земельної ділянки для обслуговування самовільно збудованого додаткового приміщення магазину закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками (а.с.11). Жителі будинку [ADDRESS] претензій з приводу добудови приміщення [PERSON] не мають (а.с.12). За самовільну добудову до існуючого приміщення будинку [ADDRESS], 06.09.2007 р. Івано-Франківською обласною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю складено протокол про самовільне будівництво і було накладено штраф в сумі 85,00 грн. (а.с.13, 14). 14.08.2014 року відділ Держземагентства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області відмовив позивачу в наданні висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування самовільно збудованого додаткового приміщення магазину на підставі відсутніх правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна (добудованого приміщення магазину) (а.с.37). Згідно звіту № 06/15 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта ТОВ «Аьянс-консалтинг ІФ» від 12.02.2015 року прибудова до громадського будинку по [ADDRESS] площею 12,70 м. кв. відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливостям його безпечної експлуатації, а також вказаний об'єкт є об'єктом нерухомості, визначено категорію технічного стану як І. Будівництво проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва, і не порушує прав і законних інтересів третіх осіб (а.с.15-22). Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки приватного оцінювача Щерби Л.М. ринкова вартість прибудови площею 12,70 м. кв. по [ADDRESS] становить 10422 грн. 00 коп. (а.с.36). Відповідно до вимог статті 376 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Вказані правовідносини узагальнені Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», а саме пунктом 16 постанови роз'яснено, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Пунктом 14 вказаної постанови визначено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або Законом. В силу дії статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. При цьому, стаття 375 ЦК України передбачає, що право власника на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. У відповідності із ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, таке становище має місце по даній справі, а тому суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. Отже, враховуючи те, що відповідач, який є власником земельної ділянки не заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно побудоване нежитлове приміщення, таке будівництво не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, відповідає архітектурно-будівельним нормам і правилам, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного, у відповідності до ст.376 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)»,

Outcome: approved