Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить : визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову вказав, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2006 року, посвідченому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрованого у її реєстрі за № 7180, йому - позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказане житло зареєстровано 04.07.2006 р. у якості належного йому на права приватної власності об'єкта нерухомості у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». В квартирі зареєстровані, але не проживають його колишня співмешканка [PERSON], та її син [PERSON], що підтверджується довідкою №313 від 27.10.2015 року виданою директором КП «ЖЕО №35». Відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] в березні 2015 року переїхали мешкати за іншою адресою, і у вказаній квартирі перестали мешкати, що підтверджується актом ТОВ «Житлосервіс-КР». Той факт, що в квартирі зареєстровані відповідачі перешкоджає йому розпоряджатися, користуватися квартирою на свій розсуд. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. При цьому пояснив, що дав згоду відповідачам на проживання у квартирі у 2007 році, відповідачі виїхали з квартири добровільно. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: договір купівлі - продажу (а.с.6), витяг (а.с.7), технічний паспорт (а.с.8), довідка (а.с.9), акт (а.с.10). Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. У судовому засіданні встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], з якою спів мешкав позивач, та [PERSON], який є сином відповідачки [PERSON] З березня 2015 року відповідачі у вказаній квартирі не проживають, залишили квартиру добровільно. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, договором купівлі - продажу (а.с.6), витягом (а.с.7), технічним паспортом (а.с.8), довідкою (а.с.9), актом (а.с.10). Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], відсутні в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання його такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved