Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Він та члени його сім'ї є співвласниками квартири [ADDRESS] де зареєстровані та проживають. У жовтня 2016 року власники квартири №6-а, яка розташована поверхом вище, тобто над його помешканням, залили його квартиру. Стверджує, що такі дії відбулися внаслідок засмічення каналізації між першим та другим поверхом. Даний факт встановлено Актом ЛКП «Княже місто». Вважає, що діями відповідачів йому спричинена не лише матеріальна шкода, а й моральна, яка полягає у переживаннях та незручностях, пов'язаний із залиттям та пошкодженням квартири, порушення звичного ритму життя, та необхідністю звертатися до суду. Просить суд стягнути з відповідачів на його користь майнову шкоду у сумі, що буде встановлена будівельно-технічною експертизою, моральну шкоду в сумі 3000 гривень та витрат пов'язаних із розглядом справи: судовий збір, витрат за залучення експерта, витрат на правову допомогу. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22 грудня 2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21 березня 2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Справа з експертної установи повернулася до суду 06 грудня 2017 року. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08 грудня 2017 року відновлено провадження у справі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не з'явився у судове засідання без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та членам його сім'ї на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] (а.с.8). Поряд з тим, відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 17 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Г.І., зареєстрований в реєстрі за номером 2229 (а.с.64). Актом обстеження ЛКП «Княже місто» від 10 листопада 20167 року (а.с.9) встановлено, що причиною залиття стелі кухні квартири [ADDRESS] є забита каналізаційна мережа між другим і першим поверхом, а також встановлений зворотній клапан у квартирі №6а, що вище поверхом в одній проекції із квартирою №3. У судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення про те, що відповідачі є громадянами Італії і не проживають у квартирі [ADDRESS] Вони доручили йому право на користування своєю власністю. Вказує на те, що він здає в оренду квартиру №6-а, і саме діями орендарів спричинено залиття помешкання позивача. Висновком №1825 судової будівельно-технічної експертизи від 29 листопада 2017 року (а.с.39-42) встановлено, що вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття квартир [ADDRESS], а також розмір майнової шкоди, завданої власнику даної квартири, в цінах станом на проведення дослідження, становить 5320 гривень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні позивачем доведено факт залиття його квартири мешканцями квартири [ADDRESS], а також суму матеріальної шкоди зумовлену їх діями в розмірі 5320 гривень. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У п.3 Постанови №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а відповідачі це не спростували і не довели відсутність своєї вини. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Частиною четвертою цієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, зважаючи на вимоги ч.1 ст.12 ЦПК України, суд приходить до переконання, що позовну вимогу позивача про стягнення з відповідачів 3000 грн. моральної шкоди слід також задовольнити. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрати, суд виходить із наступного. Статтею 133 ЦК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, серед іншого витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Матеріалами справи встановлено, що вартість витрат за залучення експерта, яку поніс позивач становить 3466 гривень 40 копійок. Сума сплаченого ним судового збору - 551 гривня 20 копійок; витрати на правову допомогу, зокрема за складення позовної заяви становлять 400 гривень, що підтверджується квитанцією №005748 від 28.11.2016 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, рішенням суду позов задоволено, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати по оплаті судового збору, витрат за залучення експерта та витрат на правову допомогу.

Outcome: approved