Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рокитнівського районного суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рокитнівська селищна рада Рівненської області про відшкодування шкоди, в якій просить зобов'язати відповідача [PERSON] відшкодувати шкоду шляхом відновлення частини житлового будинку [ADDRESS], в якій розташована належна позивачеві квартира [ADDRESS], до стану що існував до часу порушення права власності позивача та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернулася до Рокитнівського районного суду Рівненської області із зустрічним позовом до відповідача [PERSON], третя особа - Рокитнівська селищна рада Рівненської області про відшкодування шкоди, в якому просить зобов'язати відповідача за зустрічним позовом [PERSON] відшкодувати шкоду шляхом відновлення частини житлового будинку [ADDRESS], до стану що існував до часу порушення права власності [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 20000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та пояснив, що житловий будинок [ADDRESS] складається з трьох квартир. Квартири [ADDRESS] належали на праві приватної власності відповідачеві [PERSON], а квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності позивачеві [PERSON] відповідно до договору дарування від 11 лютого 2009 року, що зареєстрований КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 24 березня 2009 року. З часу набуття [PERSON] права власності на квартиру [PERSON] у будь-який спосіб бажала позбавити позивача [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та заволодіти нею. Однак, законної підстави для позбавлення [PERSON] права приватної власності у [PERSON] не було. В зв'язку з чим після 12 червня 2010 року [PERSON], як власниця квартири [ADDRESS], не вирішивши питання спільного використання будинку [ADDRESS] з власником квартири [ADDRESS] - [PERSON], самовільно без відповідних дозволів та погоджень розібрала будинок [ADDRESS]. Вчинення [PERSON] дій щодо розбирання будинку [ADDRESS] без узгодження та без дозволу [PERSON] призвело до порушення права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та право спільної сумісної власності на приміщення загального користування будинку [ADDRESS]. Окрім майнової шкоди, завданої руйнуванням та знищенням нерухомого майна [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS], позивач [PERSON] вимушений був тривалий час звертатися до різних інстанцій з метою захисту порушеного права, що в свою чергу призводило до моральних переживань у зв'язку з порушенням права власності, позбавленням житла, неможливістю здійснити дії щодо вільного користування, володіння та розпорядження на власний розсуд об'єктом приватної власності, яким є квартира [ADDRESS]. Відновлення порушеного права потребує значного часу та значних моральних переживань, а тому завдану моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в сумі 10000 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] просить зобов'язати відповідача [PERSON] відновити частину житлового будинку [ADDRESS], в якій розташована квартира [ADDRESS] до стану, який існував до часу порушення права власності на житло [PERSON] станом на 12 червня 2010 року; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати покласти на відповідача [PERSON] Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову відповідача [PERSON] не визнав та пояснив, що [PERSON] сама розібрала будинок [ADDRESS], в якій розташовані були належні [PERSON] квартири [ADDRESS]. В зв'язку з цим, вважає безпідставними вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав та пояснив, що на даний час будинок [ADDRESS], відсутній, оскільки був зруйнований. Згідно рішення № 153 від 9 серпня 2004 року Рокитнівської селищної ради Рівненської області даний будинок був переведений із житлового в нежитловий фонд, оскільки не відповідав санітарним, будівельним нормам. [PERSON] мала намір провести реконструкцію належних їй квартир [ADDRESS] в будинку [ADDRESS], однак за відсутності згоди позивача [PERSON], [PERSON] Рокитнівською селищною радою Рівненської області було відмовлено у наданні дозволу на реконструкцію належних [PERSON] квартир. Згідно технічного звіту, виготовленого ТОВ «Рейтингбудпроект», були надані висновки про неможливість подальшого використання майна та рекомендації із демонтажу аварійного майна. Актом комісії в складі заступника селищного голови смт. Рокитне [PERSON], начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рокитнівської районної державної адміністрації [PERSON], начальника міліції [PERSON], начальника пожежної частини [PERSON] від 12 червня 2010 року було встановлено, що вказаний будинок зруйнований та не підлягає експлуатації. В зв'язку з тим, що [PERSON], будучи власником квартири [ADDRESS] в багатоквартирному будинку [ADDRESS], умисно своєю бездіяльністю та небажанням підтримувати в належному стані своє майно створив аварійну ситуацію у будинку та не дозволив [PERSON] вчасно провести реконструкцію майна, 12 червня 2010 року відбулося самообрушення стропильної системи покрівлі, що створило загрозу життю та здоров'ю громадян, які можуть знаходитись біля аварійної будівлі, [PERSON] змушена була демонтувати належні їй квартири. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] вважає позовні вимоги позивача [PERSON] безпідставними, оскільки руйнування належної позивачеві [PERSON] квартири відбулося через небажання [PERSON] вжити заходів, необхідних для проведення реконструкції будинку [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] пояснив, що через бездіяльність [PERSON] та невжиття ним заходів спрямованих на реконструкцію будинку [ADDRESS], було зруйновано належні [PERSON] квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим просить зустрічний позов [PERSON] задовольнити, зобов'язати [PERSON] відновити багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS], до стану, який існував до часу порушення прав [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник третьої особи Рокитнівської селищної ради Рівненської області - [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала пояснила, що позовні вимоги позивача [PERSON] вважає безпідставними, оскільки багатоквартирний будинок [ADDRESS], був переведений із житлового в нежитловий фонд. Обставини руйнування будинку [ADDRESS] їй не відомі. Зустрічний позов [PERSON] визнала частково. 12 червня 2010 року відбулося самообрушення будинку [ADDRESS]. [PERSON] зверталася до Рокитнівської селищної ради Рівненської області із заявами про надання дозволу на реконструкцію будинку [ADDRESS]. Вважає, що в деякій мірі вбачається бездіяльність [PERSON] щодо ненадання згоди на реконструкцію будинку [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON], виходячи з наступного. Суд вирішує спір в межах позовних вимог. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні даного спору про відшкодування шкоди за вказаною нормою права (ст. 1166 ЦК України) доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Згідно рішення Рокитнівської селищної ради Рівненської області № 153 від 9 серпня 2004 року житловий будинок [ADDRESS], був переведений із житлового в нежитловий фонд (а.с. 69), оскільки не відповідає санітарним, державним будівельним нормам та непридатний для проживання (а.с. 68). Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченим 11 лютого 2009 року державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], за р. № 341 (а.с. 5, 6). Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24 березня 2009 року (а.с. 7). Згідно акта від 12 червня 2010 року комісії в складі: заступника селищного голови смт. Рокитне [PERSON], начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рокитнівської районної державної адміністрації [PERSON], начальника міліції [PERSON], начальника пожежної частини [PERSON], підприємця [PERSON] 12 червня 2010 року в смт. Рокитне по вул. Партизанська, 12 у зв'язку з непридатним для використання технічним станом будинку, відбулося самообрушення стропильної системи покрівлі, яка разом з фронтоном упала на перекриття та підлогу будинку (а.с. 46). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] підтвердив те, що розбирання належної [PERSON] квартири та вивезення матеріалів було проведено відповідачем [PERSON], дозволу на демонтаж вказаної квартири [PERSON] не отримувала. Вказане підтверджується матеріалами справи, показаннями свідка [PERSON] дослідженими матеріалами кримінального провадження № 12013190190000178, дослідженим відеозаписом, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 12013190190000178. В силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 3 травня 2013 року (а.с. 18-20), матеріалів кримінального провадження № 12013190190000178, в ході проведення перевірки встановлено, що в діях [PERSON] формально вбачаються ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, однак злочин передбачений ч. 1 ст. 194 КК України є матеріальним, тобто обов'язковою умовою є наявність матеріальної шкоди у великих розмірах. Однак, вартість квартири відповідно до договору дарування становить 10479 грн. Кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-10) вказана квартира складається з 1 кімнати житловою площею 15,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната 15,2 кв.м., кухні площею 8,3 кв.м. Загальна площа квартири 23,5 кв.м., висота приміщень 3,30 м, зовнішні ціни цегляні, матеріал перекриття - дерево. Згідно договору дарування квартири від 11 лютого 2009 року (а.с. 5, 6) квартира [ADDRESS] оцінена сторонами в 10479 грн. Не погоджуючись із грошовою компенсацією вартості зруйнованого майна позивач [PERSON] просить зобов'язати відповідача [PERSON] відновити квартиру [ADDRESS] до стану, який існував до часу порушення права позивача [PERSON] - розбирання вказаної квартири відповідачем [PERSON], а саме шляхом відновлення стін квартири. Посилаючись на те, що актом комісії від 12 червня 2010 року встановлено самообрушення стропильної системи покрівлі, яка разом з фронтоном упала на перекриття та підлогу будинку, в судовому засіданні представники позивача вимог про відновлення даху квартири не заявляють. В судовому засіданні встановлено, що дії відповідача [PERSON] по розбиранню квартири позивача [PERSON] перебувають у причинному зв'язку із завданою позивачеві [PERSON] шкодою. При цьому, невжиття заходів для повідомлення позивача [PERSON] про самообрушення стропильної системи покрівлі будинку [ADDRESS], намагання відповідача [PERSON] припинити право власності позивача [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та провести реконструкцію вказаного будинку для зайняття підприємницькою діяльністю вказують на протиправність дій відповідача [PERSON] Посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на те, що відповідач [PERSON] здійснила розбирання квартири [ADDRESS] з метою усунення загрози для третіх осіб (перехожих тощо), суд оцінює критично, оскільки доказів можливої загрози для сторонніх осіб надано до суду не було. З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] в частині відшкодування в натурі шкоди, завданої майну позивача [PERSON], а саме відновлення зруйнованого майна. При цьому, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача [PERSON] відновити частину квартири [ADDRESS] за технічними характеристиками вказаної квартири, зазначеними згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] від 24 грудня 2008 року. Оскільки в судовому засіданні, згідно пояснень представників сторін встановлено, що фундамент квартири [ADDRESS], зруйнований не був, відновлення квартири слід провести на існуючому фундаменті. При вирішенні позовних вимог позивача [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини… В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] протягом тривалого часу (з червня 2010 року) вимушений був, з метою захисту порушеного права власника, звертатися до різних інстанцій для відновлення та захисту порушеного права; був позбавлений можливості на власний розсуд розпорядитися об'єктом приватної власності, що викликало моральні переживання та потребувало додаткових зусиль для відновлення порушеного права. Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 7000 грн., що буде достатнім для відшкодування моральної шкоди та не буде завищеним в нинішніх умовах життя та з урахуванням майнового стану відповідача. У відповідності до вимог ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При вирішенні зустрічного позову, судом встановлено, що згідно повідомлення КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 1105 від 26 грудня 2012 року (а.с. 72) право власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] закрито про що внесені відповідні зміни до інвентаризаційної справи та реєстрових книг. В судовому засіданні встановлено, згідно пояснень представників сторін, представника третьої особи, матеріалів кримінального провадження № 12013190190000178 (а.с. ) [PERSON] було розібрано будинок [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON] про зобов'язання [PERSON] відновити будинок [ADDRESS], до стану, що існував на час порушення прав [PERSON] Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не доведено факту порушення її права. Дослідженими доказами встановлено, що право власності на належні [PERSON] квартири [ADDRESS] в будинку [ADDRESS], закрито за заявою [PERSON], відповідачем [PERSON] було розібрано будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] (її представником [PERSON]) не доведено заподіяння позивачем [PERSON] моральної шкоди. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] Суд, не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на ту обставину, що позивач [PERSON] своєю бездіяльністю перешкоджав [PERSON] провести реконструкцію належних їй квартир, які розташовані в будинку [ADDRESS], оскільки відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів, які вказували б про те, що [PERSON] зверталася до [PERSON] з проханням (вимогою) надати таку згоду на проведення реконструкції вказаного будинку. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради Рівненської області № 37 від 24 лютого 2009 року (а.с. 76) [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на реконструкцію приміщення за адресою: [ADDRESS] як через відсутність згоди власника квартири [ADDRESS], так і через відсутність дозволу на реконструкцію відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації та не зазначенням мети реконструкції приміщення. Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача [PERSON] в зустрічному позові, та її представника [PERSON] в судовому засіданні на бездіяльність [PERSON], а саме: на те, що [PERSON] з 2004 року в будинку [ADDRESS], не проживає, не вживав заходів, необхідних для реконструкції належної йому квартири, оскільки дослідженими доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] лише у 2009 році на підставі договору дарування від 11 лютого 2009 року (а.с. 5-7). Посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на ту обставину, що [PERSON] вживала всіх можливих заходів для збереження належного їй майна, в тому числі і в судовому порядку, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається із рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2010 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності (а.с. 11, 12) вимоги [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності пов'язані з бажанням [PERSON] займатися підприємницькою діяльністю за адресою: [ADDRESS] а не збереженням існуючого за вказаною адресою майна - багатоквартирного будинку [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 344,10 грн. судового збору (пропорційно до задоволених позовних вимог), 2000 грн. витрат за надання правової допомоги, 544 грн. витрат за проїзд представника позивача в судові засідання, оскільки понесення таких витрат підтверджено документально та такі витрати пов'язані з судовим розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial