Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути із [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (рнокпп: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (рнокпп: [NUMBER] ) борг за договором позики в розмірі 4882 грн., 1000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 840,80 грн. Мотивував заяву тим, що 15 жовтня 2019 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики від 15.10.2019 року на підставі якого надав відповідачу кошти у розмірі 4882,00 грн., які зобов`язалась повернути на першу вимогу. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] 15 жовтня 2019 року написала розписку про отримання в борг від [PERSON] 4882,00 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг на першу вимогу позивача. 05 лютого 2020 року на адресу проживання [PERSON] було направлено письмову вимогу про повернення нею боргу у термін до 29 лютого 2020 року. Станом на момент подачі справи до суду 04.03.2020 року [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконала, кошти не повернула та ухиляється від спілкування. В судове засідання позивач - [PERSON] не з`явився. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання і не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та не подала відзив і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а тому ухвалено провести заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦК України, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що 15 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір позики від 15.10.2019 року на підставі якого позивач надав відповідачу кошти у розмірі 4882,00 грн.. Відповідач - [PERSON] зобов`язалась повернути позивачу вказані кошти на першу вимогу. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] 15 жовтня 2019 року написала розписку про отримання в борг від [PERSON] 4882,00 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути борг на першу вимогу позивача. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти, а позивальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 05 лютого 2020 року на адресу проживання [PERSON] , позивачем було направлено письмову вимогу про повернення боргу у термін до 29 лютого 2020 року. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на момент подачі справи до суду 04.03.2020 року [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконала, кошти не повернула. А тому враховуючи вищевказане, слід стягнути із [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (рнокпп: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (рнокпп: [NUMBER] ) борг за договором позики в розмірі 4882 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині позову про стягнення 1000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, так як позивач не надав доказів.

Outcome: dismissed