Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником будинку з надвірними спорудами, розташовано го у [ADDRESS], на земельній ділянці площею 1323,2 кв.м. Його будинок межує з будинком [ADDRESS], розташованим на цій же вулиці, який належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] У 2011 році ним за власні кошти на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] було побудовано металевий паркан з метою візуалізації межі між земельними ділянка ми та захисту свого права власності. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, [PERSON] було зобов'язано демотувати ого рожу між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS], рішення суду набрало законної сили та звернено до виконання. Оскільки вказаною обставиною порушуються його права як власника майна (парка ну) та землекористувача ділянки [ADDRESS], він змушений звертатись за захистом своїх прав до суду. Зазначив, що на даний час площа земельної ділянки [ADDRESS] не змінилась, та дорівнює саме 831,3 кв. м. Вказане доводить, що межі земельної ділян ки, зокрема, межа між [ADDRESS] та [ADDRESS] не порушені, а збудований ним паркан знаходиться саме на межі, не заступаючи та не зменшуючи площі сусідньої земельної ділянки. Просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди, що чиняться йому у користуванні земельною ділянкою, на якій розташований будинок з надвірними спорудами, який належить йому на праві приватної власності, шляхом припинення дій по демонтажу побудованого ним паркану, розташованого на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що у 2011 році [PERSON] побудував паркан на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS]. Будівництво паркану здійснено за її згоди та жодних незручностей їй не завдає. Вважає, що позов [PERSON] повинен бути задоволений. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що металевий паркан у технічній документації домоволодіння [ADDRESS] по вул. Херсонській у м.Кіровограді відсутній. Земельна ділянка зазначеного домоволодіння не приватизована, а тому власником паркану є [PERSON], що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 грудня 2012 року, де позивач [PERSON] приймав участь у справі у якості третьої особи. Спірний паркан знаходиться на земельній ділянці загального користування співвласників [PERSON] та [PERSON] Просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 19 травня 1977 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Бруліною Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3463, [PERSON] є власником будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Згідно технічного паспорту від 12 травня 2010 року [PERSON] належить 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по [ADDRESS]. Іншим співвласником будинку по [ADDRESS] є [PERSON], якій належить 23/50 частини житлового будинку (а.с. 36-38). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач по справі є його двоюрідним братом, а відповідач [PERSON] є йому племінницею. У 2012 році [PERSON] попрохав його допомогти поставити металевий паркан на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS]. Будівництво паркану було за рахунок коштів позивача. Паркан будувався лицевою стороною до домоволодіння [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні домоволодінням і земельною ділянкою, позов [PERSON] було задоволено, визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні домоволодінням шляхом демонтажу між дворової огорожі, що розташована між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 11-13). Дане рішення суду набрало законної сили та звернено до виконання. Відповідно до зазначеного рішення суду від 27 грудня 2012 року, судом було встановлено, що розмір між зовнішньою стіною житлового будинку квартири № 1 - власника [PERSON] та лівою бічною межею - сусідньою огорожею складає - 2,80 м, шо унеможливлює технічно виконати заїзд на земельні ділянки спввласників домоволодіння по [ADDRESS] та з урахуванням входу в квартиру № 1 (ганок шир. 1,01 м.), тобто чиста ширина складає - 1,79 м. Враховуючи те, що ширина пішохідних доріжок в межах однієї ділянки не регламентовано, пропонується обов'язково пішохідну доріжку до житлового будинку та надвірних споруд шириною не менше 1.5 м. (за аналогією влаштування пішохідних доріжок з рухом в двох напрямках 2х0.75м.), тобто вхід до квартири № 2 виконується із фасадного входу шириною 2.80 - 1.79 м. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2012 року спірний паркан між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] вже був предметом розгляду іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні домоволодінням і земельною ділянкою, а тому обставини щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою стосовно між дворової огорожі (паркану), що розташована між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] не підлягають доказуванню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 108 ЗК України власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, по ки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди. Доказів того, що саме відповідачі [PERSON] та [PERSON] здійснюють дії по демонтажу огорожі і в зв'язку з цим чинять позивачу перешкоди в користуванні його земельною ділянкою позивачем суду не надано. Видаткова накладна на будівельні матеріали від 20.09.2010 року, на яку посилається позивач, не свідчить про те, що саме позивачу [PERSON] належить паркан, що розташований на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів протиправних дій відповідачів, в результаті яких чиняться перешкоди позивачу у реалізації ним повноважень користування або розпорядження його майном. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає вимоги позивача такими, що не знайшли свого підтвердження та відповідного обґрунтування, в зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed