Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 03.07.2020 року з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кілійського районного суду від 26.02.2018 року по справі № 502/1679/17, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів щомісячно на утримання доньки - [PERSON] щомісяця у розмірі 1500 грн. Рішенням Кілійського районного суду від 12.02.2020 року, визначено місце проживання [PERSON] з батьком - тобто боржником за виконавчим листом від 02.04.2018 року, звільнено [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, яка утворилась за період з липня 2018 року до 12.02.2020 року. У зв`язку з запровадженням на території України карантину, позивач лише 29.05.2020 року, надав державному виконавцю рішення суду від 12.02.2020 року, яким була списана заборгованість на суму 28500 (двадцять вісім тисяч п`ятсот) гривень та лишилась заборгованість 12400 (дванадцять тисяч чотириста) гривень. До того ж у зв`язку з невчасним поданням рішення суду Державному виконавцю за аліментними зобов`язаннями в позивача утворилась заборгованість за лютий - травень у сумі 6000 (шість тисяч) гривень. Втім, з огляду на те, що донька фактично і за рішенням суду проживає з ним, позивач не в змозі виконувати аліментні зобов`язання перед [PERSON] та вважає за доцільне просити суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, що стягуються на підставі Виконавчого листа № 502/1679/17 від 02.04.2018 року та припинити їх стягнення. На підставі вищезазначеного позивач просить суд: -звільнити [PERSON] , [INFO] , від сплати заборгованості по аліментах, що стягуються на підставі Виконавчого листа від 02.04.2018 року №502/1679/17 на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітньої дитини [PERSON] ; -припинити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі Виконавчого листа від 02.04.2018 року №502/1679/17 на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 12.02.2020 року; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала. На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, а також наданий відповідачем відзив, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого 03.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 196 від 07.11.2006 року, /а. с. 7/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.02.2020 року по справі № 502/1179/19, позов [PERSON] до [PERSON] , орган опіки та піклування: Кілійська міська рада про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів - задоволено частково, визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; звільнено [PERSON] , [INFO] від сплати заборгованості по аліментах, що стягуються на підставі виконавчого листа від 02.04.2018 р. у справі № 502/1679/17 на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - яка утворилась за період з липня 2018 р. до дати ухвалення рішення суду у даній справі, тобто до 12.02.2020 р. В задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дитини - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ,- 768,40 гривень судового збору, /а. с. 10-12/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.06.2020 року наданого державним виконавцем Кілійського РВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) за виконавчим листом № 502/1679/17 від 02.04.2018 року, виданим Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , встановлено, що в період з грудня 2017 року по червень (включно) сукупний розмір заборгованості складає - 12 400, 00 гривень. Також вказано, що боржник звільнений від сплати заборгованості по аліментам з липня 2018 року по 12.02.2020 року, згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області № 502/1179/19 від 12.02.2020 року. В період з лютого 2020 року по травень 2020 року (включно) заборгованість [PERSON] складає - 17 780, 00 гривень, /а. с. 9/. Відповідно до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно положень частини 2 статі 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що дитина на даний час проживає разом з батьком, при цьому ним сплачуються аліменти на її утримання, приходить до висновку, що вимога, щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам та вимога щодо припинення стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання дитини, підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500, 00 гривень, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки з досліджених доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, з урахуванням обов`язку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме в розмірі 1500,00 гривень, оскільки присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за вимоги щодо звільнення від сплати судового збору та припинення стягнення аліментів, при цьому позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягує судовий збір за вимогу щодо стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, а також на користь позивача фактично понесені судові витрати. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved