Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зняття арешту з майна, мотивуючи тим, що 06.07.2018 року за рішенням суду з нього на користь [PERSON] стягнуто кошти в сумі 200000 гривень та 2000 гривень судового збору. На підставі вказаного рішення, державним виконавцем відкрито виконавче провадження і винесена постанова №57075725 про арешт всього рухомого та нерухомого майна. 30.04.2020 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду попереднє рішення від 06.07.2018 року про стягнення з нього на користь [PERSON] коштів скасовано і провадження у справі закрито. На даний час відповідач [PERSON] до нього немає ніяких майнових претензій, у зв`язку з чим, він звернувся до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо скасування арешту з майна, однак, йому в цьому було відмовлено. Позивач просив суд скасувати постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна №57075725 та звільнити з-під арешту належне йому майно і рахунки. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач [PERSON] позов визнав, а відповідач Лубенський МРВДВС покладається на розсуд суду (а.с.20-26, 29). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Частиною першої статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до п.6 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Встановлено, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.07.2018 року по цивільній справі №539/1316/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг по договору позики в сумі 200000 гривень та судові витрати в розмірі 2000 гривень (а.с.3). Згідно повідомлення начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), 03.10.2018 року постановою про арешт майна №57075725 державного виконавця в ході виконавчого провадження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] , відповідно до ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.4). 30.04.2020 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.07.2018 року скасовано за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч.4,ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як вбачається з вищевказаної ухвали про скасування рішення за нововиявленими обставинами, борг по договору позики сплачений, тобто на момент стягнення коштів фактично був відсутній предмет позову. Разом з тим, виконавче провадження було відкрито саме на виконання рішення суду від 06.07.2018 року, яке скасовано. Згідно відповіді начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №17.16/18427 від 18.08.2020 року (а.с.7), у відділі перебувало виконавче провадження №57510908, відкрите на примусове виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 06.07.2018 року по справі №539/1316/18, яке було закрите і виконавчий документ повернуто стягувачеві і законні підстави для відновлення виконавчого провадження відсутні, відповідно, вчинити будь які дії поза межами виконавчого провадження немає можливості. Таким чином, судом встановлено, що арешт рухомого та нерухомого майна, належного [PERSON] до цього часу не скасовано, підстави для продовження існування арешту в межах виконавчого провадження ВП №57510908 відсутні, а тому позов [PERSON] про зняття арешту з майна підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved