Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Ульяновської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2009 року. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які в свою чергу є рідним дідом та батьком позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки загальною площею 4.25 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лозуватської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, згідно державного акту про право приватної власності на землю, серії Р1 №315261. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом та подали відповідні заяви до Ульяновської районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу за №76/2009 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 15.12.2009 року державним нотаріусом Ульяновської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] отримав спадкове майно на 1/2 частину права на земельну ділянку на належну [PERSON] [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину права на земельну ділянку, після смерті дружини [PERSON] не отримував, оскільки помер [INFO] , про що було видано свідоцтво про смерть. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який відмовився від спадщини на користь [PERSON] ( який є його сином та онуком спадкодавця) подавши 27.02.2012 року відповідну заяву. Інших спадкоємців по закону у [PERSON] немає. Також за своє життя [PERSON] заповіту не складав. Позивач, як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 3.97 га , розташованої на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області а також успадкована ним після смерті [PERSON] 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 4.25 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. На підставі зазначеного 24.09.2013 року державним нотаріусом Ульяновської районної ДНК Кіровоградської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , який помер [INFO] , що складається із земельної ділянки загальною площею 3.97 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. У січні 2019 року позивач знову звернувся до Благовіщенської районної ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4.25 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області після смерті [PERSON] , яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] . Однак, 21.01.2019 року в.о. державного нотаріуса Благовіщенської районної ДНК позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з невідповідністю даних, щодо правоустановчого документу на земельну ділянку, оскільки відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку ( пай) а позивач [PERSON] виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину на підставі державного акту на земельну ділянку. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з позовом, яким просить визнати свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнати за ним право власності Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 23.08.2019 року судом винесено ухвалу про відкриття провадження. 20.09.2019 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності на 1\\2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, визнає зустрічні позовні вимоги заявлені відповідачем та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, якою визнає позовні вимоги заявлені позивачем за первісним позовом, та просить задовольнити вимоги за поданим ним зустрічним позовом. Крім того, просить розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Ульяновської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надіслав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , про що видано Лозуватською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( а.с.15). Згідно державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 №315261 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4.25 га, розташована на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с. 21). Крім того на зазначену земельну ділянку, був також виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай) на ім`я [PERSON] ( а.с.20). Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після [PERSON] були її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с. 16) та син [PERSON] ( а.с.18). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину як спадкоємці за законом та подали відповідні заяви до Ульяновської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області на підставі чого було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] 15.12.2009 року державним нотаріусом Ульяновської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, належній [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №0090942 ( а.с.19) а [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на земельну частку ( пай), після смерті дружини [PERSON] не отримав, оскільки помер. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який відмовився від спадщини на користь позивача [PERSON] , подавши відповідну заяву до Ульяновської районної державної нотаріальної контори ( а.с. 26). Позивач [PERSON] прийняв всю спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , яка складається з земельної загальною площею 3.97 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області належній [PERSON] та успадкованої ним 1\\2 частини земельної ділянки, належній [PERSON] . На підставі чого, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , на належну йому земельну ділянку площею 3.97 га ( а.с. 26). Однак, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4.25 га [PERSON] не отримав, оскільки 21.01.2019 року при зверненні до Благовіщенської районної державної нотаріальної контори отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної, в зв`язку з невідповідністю даних, щодо правоустановчих документів на земельну ділянку ( а.с.29) Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається із роз`яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1301ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на те, що позивач позбавлена можливості належним чином прийняти спадщину і підтвердити своє право власності на спадкове майно, то її право є порушеним і підлягає захисту. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved