Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання відповідача знести зведене нею незаконне будівництво за адресою: м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська (біля зупинки міського транспорту), кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:50:417:0064. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 травня 2015 року між ним ([PERSON]О.) та Кіровоградською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки №71, за умовами якого, на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 06 листопада 2008 року № 1381 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Нижній Пятихатській (біля зупинку міського транспорту)» він прийняв у строкове платне користування земельну ділянку (код КВЦПЗ 03.07.), загальною площею 0,0191 га для розміщення добудови до магазину-кафе. Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9755311. Позивач також зазначив, що, прибувши за місцем розташування орендованої земельної ділянки, він ([PERSON]О.) виявив, що відповідач самовільно захопила частину орендованої ним земельної ділянки та вчинила на ній незаконне будівництво, звівши двоповерхове цегляне приміщення, при цьому, на його (позивача) неодноразові усні звернення щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення незаконної будівлі відповідач не реагує, чим порушено його права. Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача під час судового розгляду справи заперечував щодо предявленого до позивача [PERSON] позову, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність, а так само недоведеність позивачем позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, в письмових запереченнях на позов, які також підтримані представником, зазначено, що у 2000 році [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] вирішили побудувати нежитлову будівлю для використання її в якості магазину-складу, при цьому, на підставі договору оренди землі від 22 травня 2001 року № 96 позивачу була надана земельна ділянка площею 90,00 кв.м., з місцем розташування по вул. Нижній Пятихатській (на зупинці транспорту «Хімчистка»), строком на пять років, земельна ділянка була сформована та зареєстрована у відповідному Державному реєстрі земель з присвоєнням їй кадастрового номеру 3510100000:50:417:0013. У 2003 році спільними з чоловіком [PERSON] зусиллями було розпочато будівництво, але у звязку з тим, що позивач в серпні 2003 року пішов із сімї, добудувала вказану будівлю та ввела у експлуатацію у 2005 році [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 746 від 01.06.2005 року було видано свідоцтво про право власності на комплекс будівель першої черги № 567 від 04.07.2005 року та присвоєно поштову адресу: м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська, 3-а. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2014 року у справі № 405/7395/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що зазначена будівля належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Враховуючи викладене, [PERSON] має право на оренду 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 90 кв.м., розташованій по вул. Нижня Пятихатська, 3-а, з кадастровим номером 3510100000:50:417:0013. Однак, на сьогодні, [PERSON] не може реалізувати своє право оренди, в звязку з тим, що відповідно до відомостей з публічної кадастрової карти такої земельної ділянки не існує, замість неї зареєстрована інша земельна ділянка, площею 191 кв.м., з кадастровим номером 3510100000:50:417:0064. Підставою для формування та реєстрації нової земельної ділянки стали незаконні по суті рішення Кіровоградської міської ради, а саме пункт 109 рішення Кіровоградської міської ради № 1596 від 08.12.2005 року та рішення Кіровоградської міської ради № 1381 від 06.11.2008 року. Також, відповідачу стало відомо, що її колишній чоловік, позивач по справі, змінив прізвище з «Сьогін» на «Сегін» та уклав, на підставі вказаних рішень, договір оренди земельної ділянки від 15 травня 2015 року № 71. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 10.06.2014 року, встановлено факт припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з серпня 2003 року. В задоволенні позовної вимоги про визнання комплексу будівель, розташованих за адресою Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська, 3а, особистою приватною власністю [PERSON] відмовлено. Крім того, зазначеним судовим рішенням встановлено, що 21.08.1982 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2013 року, при цьому, вже з серпня 2003 року сторони подружні відносини між собою припинили. На момент припинення сторонами подружніх відносин ними було розпочато будівництво і побудовано приміщення торгівельного павільйону в м. Кіровограді, с. Гірничому, по вул. Нижній Пятихатській (на зупинці транспорту «Хімчистка»). Вказане приміщення є обєктом, державна реєстрація права власності на який позивача [PERSON] відбулась згідно витягу про реєстрацію права на нерухоме майно №7750104 12.07.2005 року. Зазначене також підтверджується свідоцтвом про право власності від 04 липня 2005 року №567, яке видано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 01 червня 2005 року №746 на першу чергу комплексу будівель, який розташований у м.Кіровограді по вул.Нижній Пятихатській, 3-а. Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що торговельний павільйон за адресою м.Кіровоград, вул.Нижня Пятихатська, 3а, був збудований сторонами до фактичного припинення ними подружніх відносин у серпні, 2003 року, у звязку з чим вказане майно слід вважати таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Крім того, в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З пояснень сторін в судовому засіданні, судом також встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда знаходиться цивільна справа №405/8367/15-ц, провадження 2/405/2097/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, обєктом поділу виступає комплекс будівель, розташованих за адресою м.Кіровоград, вул.Нижня Пятихатська, будинок №3-а. Судом також встановлено, що 15 травня 2015 року між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 71, за умовами якого Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 06 листопада 2008 року № 1381 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Нижній Пятихатській (біля зупинки міського транспорту) надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (код КВЦПЗ 03.07), загальною площею 0,0191 га для розміщення добудови до магазину-кафе за рахунок земель житлової та громадської забудови, розташовану по вул. Нижній Пятихатській (біля зупинки міського транспорту) в м. Кіровограді. Земельна ділянка є сформованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0191га, землі комерційного призначення, для розміщення добудови до магазину-кафе, місце розташування земельної ділянки: м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська (біля зупинки міського транспорту). Кадастровий номер земельної ділянки - 3510100000:50:417:0064. В пункті 2.2 Договору також зазначено, що на земельній ділянці не розташовано обєктів нерухомого майна. Земельна ділянка, яка надається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням. Інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні. Межі земельної ділянки встановлені в натурі ( на місцевості) у встановленому законодавством порядку. (п.п.2.4, 2.5 Договору). Зазначений договір підписано без зауважень сторонами: Орендодавцем та Орендарем), та в подальшому зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія особи субєкта цивільних відносин, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Окрім того, судом встановлено, що відповідно до акту встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) встановлення та погодження меж земельної ділянки було здійснено в присутності ФОП [PERSON], при цьому, межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та збігаються з лінійними об'єктами (огорожею) та межують з існуючими землекористуванням, тому на бажання землевласника межовими знаками не закріплюються. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 2015 року Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради №1381 від 06 листопада 2008 року надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0, 0191 га для розміщення добудови до магазину-кафе, розташовану по вул.Нижній П'ятихатській (біля зупинки міського транспорту) у м.Кіровограді. Кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:50:417:0064. На земельній ділянці не розташовано об'єктів нерухомого майна. Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право вибору способу судового захисту належить позивачеві і такі способи захисту визначені законом, при цьому способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.1 ст.16 ЦК України. За приписами ст.4 ЦПК України при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом. Окрім того, умовою звернення до суду повинно бути дійсне або добросовісно передбачуване порушення субєктивного права позивача, будь-яке інше звернення до суду є зловживання правом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, враховуючи норми ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його субєктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають власне не норми матеріального права, які просить застосувати позивач, а зазначення фактичних обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] предметом позову визначив усунення йому перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання відповідача [PERSON] знести зведене нею незаконне будівництво за адресою м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська (біля зупинки міського транспорту), кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:50:417:0064. Як на підстави позовних вимог позивач посилався на наявність укладеного ним з Кіровоградською міською радою договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0191 га, для розміщення добудови до магазину-кафе, місце розташування земельної ділянки: м. Кіровоград, вул. Нижня Пятихатська (біля зупинки міського транспорту). Кадастровий номер земельної ділянки - 3510100000:50:417:0064, а також те, що відповідач самовільно захопила частину орендованої ним земельної ділянки та вчинила на ній незаконне будівництво. Додатково на обґрунтування позовних вимог стороною позивача під час судового розгляду справи зазначено, що з відповіді управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області від 16.03.2016 року № 1011-1.20/2/1.12/478 вбачається, що управлінням в межах повноважень було розглянуто звернення [PERSON] від 26.02.2016 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності по вул. Н.Пятихатській, 3-А (біля зупинки міського транспорту) в м. Кіровограді та під час перевірки встановлено, що за вищевказаною адресою розташований магазин, який введений в експлуатацію актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта до експлуатації від 09.03.2005 № 318 та отримано свідоцтво про право власності від 04.07.2005 року № 567. Також встановлено, що за даною адресою розташований двоповерховий житловий будинок, який збудований без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, відповідно до акту ОКП «КООБТІ» від 03 грудня 2015 року №1-3556 Кіровоградським ООБТІ 30.11.2015 року було проведено обстеження комплексу будівель за адресою м.Кіровоград, вул.Нижня Пятихатська, 3а., за яким було проведено зовнішній обмір самочинної прибудови літ.А1 розмірами (10,0Х10,3) та сарая літ.Е розмірами (4,4Х5,6). Представник відповідача, заперечуючи щодо заявленого позову та підстав позову, зазначав, що позивачем не доведено позовних вимог, не надано належних доказів на їх обґрунтування, крім того, позивачем не доведено, що саме на земельній ділянці, яка передана йому в оренду взагалі знаходяться будь-які обєкти нерухомого майна, так як і в договорі оренди, і в акті передачі, який підписано позивачем, зазначено, що на земельній ділянці, яка передається в оренду, не розташовано обєктів нерухомого майна. Крім того, є безпідставним посилання на відповіді УДАБІ у Кіровоградській області та ОКП «КООБТІ», оскільки, в них зазначається про комплекс будівель за адресою по вул.Нижня Пятихатська, 3-а у м.Кіровограді , і не зазначається про розмір земельної ділянки, та на якій саме земельній ділянці вони розміщені. Із аналізу змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України випливає, що право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача, при цьому суд захищає лише порушені права позивача, обставини дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач, при цьому, відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту субєктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. З огляду на викладене вище, судом також відзначається, що за принципом змагальності, визначеним в ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; за принципом диспозитивності, визначеним в ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, на позивача [PERSON] поряд із обовязком довести факт порушення свого субєктивного права відповідачем, також покладено обовязок довести підставу позову, а саме: обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон повязує настання певних правових наслідків, тобто, із цих положень випливає необхідність доведення таких фактів: наявність обставин, з якими закон повязує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення відповідачем субєктивного права позивача, в свою чергу, позивач [PERSON], інтереси якого під час судового розгляду справи представляв представник, не довели суду, шляхом подання належних та допустимих доказів, зазначених фактів, як не надали і будь-яких переконливих та безспірних належних доказів на підтвердження обставин, з якими, як з юридичним фактом, повязувались матеріально-правові вимоги позивача, при цьому, обставини, на які посилався представник позивача в інтересах останнього, на переконання суду, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для задоволення позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:50:417:0064, шляхом зобовязання [PERSON] знести зведене нею незаконне будівництво за адресою м.Кіровоград, вул.Нижня Пятихатська (біля зупинки міського транспорту) за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed