Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 29 жовтня 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський, Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 323, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей , син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. На даний час він перебуває на військовій службі, за період його перебування у відрядженні в зоні АТО в Луганській і Донецькій областях відповідачка створила собі іншу сім'ю. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам. Примирення між ним та відповідачем і подальше сімейне життя є неможливим, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просить суд слухати справу у її відсутність. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський, Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 323 . Дана обставина стверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей , син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та судового розгляду, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому відповідач також наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved