Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення часток в спільному майні - квартири [ADDRESS]. В позові вказав, що 08.05.1996 року він разом з членами своєї сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], яка була передана їм у спільну власність без визначення часток. Згідно нотаріально посвідченого договору-дарування від 07.06.2000 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/4 частину вказаної квартири. На даний час у позивача виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі в зв'язку з реєстрацією свого права власності на неї. В зв'язку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло органом приватизації виконкому м.Лубни не визначені розміри часток квартири, що належить кожному із співвласників даної квартири позивач вимушений звернутися до суду для вирішення даного питання. Позивач [PERSON] прохає суд визначити, що йому належить 1/2 частина, [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча судом вживались всі необхідні заходи для повідомлення їх про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.74 ЦПК України судові повістки на ім'я відповідачів надсилались судом за адресами їх реєстрації, які також зазначені в позовній заяві, однак повернулись до суду без вручення. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання або місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши позивача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.05.1996 року позивач разом з членами своєї сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] яка була передана їм у спільну власність без визначення часток на право власності кожному. /а.с.4/ Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За таких обставин, слід вважати, що кожному з співвласників належало по 1/4 частини вищевказаної квартири. Згідно договору-дарування від 07.06.2000 року, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. 07.06.2000 р., [PERSON] подарувала [PERSON] 1/4 частину вказаної квартири. /а.с.5/ На теперішній час у позивача виникла необхідність у визначенні часток у даній спільній квартирі в зв'язку з реєстрацією свого права власності на неї. Зважаючи на положення ч.1 ст.357 ЦК України, суд вважає, що розмір частки [PERSON] з урахуванням 1/4 частки квартири подарованої [PERSON], у спільній власності на квартиру [ADDRESS] складає 1/2 частину, а [PERSON] .Ю.Ю. та [PERSON] належить по 1/4 частині квартири. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved