Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. На даний час в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] 18.05.2018 року ОССБ «Днпрова, 60» було складено довідку - підтвердження про не проживання, відповідно до якого встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за даною адресою з 2011 року по теперішній час. А тому є всі підстави визнати відповідача, такими, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, в матеріалах справи мається заява, відповідно до якої остання просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі в судовому засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява, відповідно до якого останній просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає у повному обсязі. Третя особа до суду свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 19.05.2014 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21788917 від 19.05.2014 року. Згідно довідки ОССБ «Дніпрова, 60» № 1561 від 18.05.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки підтвердження № 1555 від 18.05.2018 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 13.06.2011 року по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідачі, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу, понад 7 років, суд вважає, що відповідача слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним приміщенням.

Outcome: approved