Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб укладений між ними від 31.10.2009 року відділом РАЦС Великобагачанського РУЮ Полтавської області, за актовим записом № 62, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, часті сварки та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело до припинення шлюбних відносин з 2017 року. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачкою. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 лютого 2018 року (а.с .19-20). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 15.02.2018 року, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с 37). Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, про що надала письмову заяву (а.с. 41). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі ордеру та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.02.2018 року у підготовчому засіданні заяву позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-41), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. 31 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Великобагачанського РУЮ Полтавської області, за актовим записом № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 062018 виданим 31.10.2009 року (а.с. 38). Від цього шлюбу, сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 14.01.2017 року, що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин , у них виникають постійні непорозуміння та сварки, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та їх неповнолітніх дітей. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved