Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим , що від спільного життя з відповідачем мають доньку Анастасію, [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких відповідачка записана матір»ю . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою , але з серпня 2015 року по квітень 2015 року донька проживала з ним і навчалася за місцем його проживання. На даний час відповідачка повторно одружилась і веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, протягом 2016 року двічі намагалась покінчити життя самогубством, була засуджена за крадіжку, чим подає негативний приклад своїм дітям . Між ними укладена угода щодо місця проживання дітей. На даний час син проживає з ним в м. Бровари. Відповідачка працездатна , офіційно ніде не працює, але їздить на заробітки до Ізраїлю і отримує дохід, однак , коштів на утримання сина не надає , хоча має таку можливість , тому він вимушений звернутися з позовом до суду про примусове стягнення аліментів на утримання сина , який проживає з ним. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі . ( а.с.43) Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Надала письмові пояснення , з яких вбачається, що вона не має матеріальної можливості сплачувати таку суму, так як офіційно не працює і перебуває на утриманні свого чоловіка. Позивач зобовязаний сплачувати аліменти на доньку Анастасію , але починаючи з 2010 року аліменти не сплачував. Внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 10 000 грн . Доводи позивача про те,що вона веде аморальний спосіб життя не заслуговують на увагу , так як він сам був засуджений до 7 років позбавлення волі за згвалтування . Їх син проживає з батьком за своїм бажанням і за її згодою. Вона, хоча і проживає в Ізраїлі , кожного дня спілкується з донькою, яка мешкає в своїй квартирі, а не з матірю позивача, як стверджує останній . Позивач ображає її , принижує в очах доньки і сина, негативно впливає на їх виховання. Крім того, він свідомо не надає згоди на виїзд дітей до Ізраїлю на канікули . Також, позивач зобовязаний сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 933 грн., тобто, на одну дитину близько 475 грн, тому згодна виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 24 січня 2001 року уклав шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.2) В свідоцтві про народження сина [PERSON] , [INFO] , зазначено , що позивач є батьком , а відповідач матір»ю (а.с. 19 ) . Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з батьком [PERSON] за адресою : м. Бровари , вул. Будівельників , 28 . Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року , припинено право [PERSON] на отримання від [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягнуті на її користь за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2008 року .( а.с.5,6). Вирішуючи питання розміру аліментів суд виходить з наступного . У статті 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На переконання суду позивач не довів спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць, оскільки не надав жодного доказу на підтвердження такої можливості. Суду не надано доказів щодо існування у відповідача будь-яких об»єктивних перешкод для її можливості заробляти собі на життя та на утримання сина і про її обмеження у праві на працевлаштування та достойний заробіток . Відповідач є молодою працездатною особою, яка офіційно не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, і не позбавлена можливості працевлаштування, будь які інші платежі не здійснює, а отже, спроможна сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд , враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. ст. 180 , 184 Сімейного Кодексу України про обов»язок обох батьків утримувати свою дитину, а також, що матеріальне становище відповідача, яка офіційно не працює і має нерегулярний, мінливий дохід, з урахуванням принципів виваженості, розумності, справедливості, дійшов висновку про визначення розміру аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 620 гривень, і ці кошти слід стягувати з неї на користь позивача, з яким проживає їх спільна дитина, на утримання цієї дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця до досягнення повноліття або до зміни матеріального становища відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial