Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], товарної біржі «Профи-Т», [PERSON], треті особи: [PERSON] про визнання незаконними та про скасування договорів купівлі-продажу, залогу. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] оформив договір застави (реєстраційний номер № 41) від 17.02.2016 р., на заставне майно надане заставодавцем позивача [PERSON] Згідно п. 3 договору, предметом договору застави є рухоме майно, яке належить заставодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованих договорів купівлі-продажу оформлених та укладених на товарній біржі «Профі-Т» 15 лютого 2016г., № 53 - 61. Вартість придбаного покупцем [PERSON] майна склала 1 245 407, 38 гривень. Сторонами угоди на товарній біржі виступали - продавець [PERSON], а покупцем - [PERSON]. Третьою стороною по операціях купівлі-продажу 15 лютого 2016г., виступала товарна біржа «Профі-Т», яка зареєстрована за адресою [ADDRESS]. [PERSON] виступала як представник власника майна фізичної-особи підприємця [PERSON], діючи на підставі довіреності, виданої [PERSON] (реєстр нотаріальних дій: 1258 від 11.11.2014 р.) і встановлених договорів. Виходячи зі змісту договорів купівлі-продажу №№ 53-61 від 15.02.2016р., укладених між [PERSON] і [PERSON] (договора однотипні), а саме п. 1.3 договорів: «майно є власністю продавця на підставі коносамента від 07.03.2011 р.». [PERSON] здійснюючи операції з купівлі-продажу від 15 лютого 2016г., навмисно замовчувала обставини які мають істотне значення, які могли перешкоджати здійсненню угод. Даними обставинами є те, що відчужуване нею 15.02.2016 р., майно [PERSON] їй не належить і не належало на підставі коносаментів від 07.03.2011 р., а належить іншій особі [PERSON], а майно, яке є предметом продажу придбано в різних місцях [PERSON] після 07.03.2011р., наприклад: - холодильники, стереосистеми, телевізори, принтери, кондиціонери, обігрівачі, сауни, котел електричний, дзеркала і т. п. Більш того, виступаючи продавцем 15.02.2016р., у договорах не вказується, що [PERSON] діє в інтересах власника майна на підставі виданої їй довіреності від 11.11.2014 р. Крім того, [PERSON] приховала від учасників угод купівлі-продажу від 15.02.2016 р., факт того, що довіреність видана їй [PERSON] від 11.11.2014 р., скасовано у встановленому законом порядку 29.01.2016 р. Товарна біржа «Профі-Т» не перевіривши надані [PERSON] документи, які підтверджують її право власності на реалізоване нею рухоме майно, незаконно зареєструвала угоди купівлі-продажу від 15.02.2016 р., не спромігшись перевірити повноваження [PERSON] та її законність. Позивач вказує про те, [PERSON] та товарною біржею «Профі-Т» грубо порушені права та інтереси як власника майна, так і покупця - [PERSON] По суті [PERSON] спільно з товарною біржею ввела в оману покупця, в тому числі порушивши його права, передбачені законом України «Про захист прав споживачів». Незаконні дії [PERSON] та товарної біржі «Профі-Т» підлягають оскарженню та скасуванню у судовому порядку. Сума збитків покупцеві [PERSON] при угодах купівлі-продажу від 15.02.2016р., дорівнює сумі витрат при придбанні майна за договорами купівлі - продажу (1 245 407, 38 гривень х 2) = 2 490 814,76 гривень. У зв'язку з вищевказаним позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд визнати недійсними: договір купівлі-продажу майна № 53 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 53 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 54 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 54 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 55 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 55 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 56 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 56 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 57 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 57 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 58 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 58 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 59 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 59 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 60 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 60 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 61 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 61 від 15.02.2016 р.; стягнути солідарно з [PERSON], товарної біржі ПРОФІ-Т» на користь [PERSON] 2 490 814,76 гривень завданих збитків; встановити спосіб виконання рішення, встановивши, що воно є підставою для скасування договору застави, який укладений 17.02.2016 р., між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представники ТБ «Профі-Т», [PERSON] в судовому засіданні не визнали позовні вимоги, просили суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №53, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №1 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.44-48 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №54, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №2 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.49-53 т.1 ); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №55, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №3 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.54-58 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №56, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №4 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.59-63 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №57, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №5 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.64-68 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №58, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №6 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.69-73 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №59, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №1 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.74-79 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №60, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №8 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.80-84 т.1); 15.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №53, який посвідчений товарною Біржею «Профі-Т». Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] майно, визначене лот №9 в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору. Майно є власністю продавця на підставі коносаменту від 07.03.2011 року (а.с.85-89 т.1); Відповідно до договору застави від 17.02.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Вовк Н.В., реєстровий №46, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є рухоме майно, яке належить [PERSON] відповідно до договір купівлі-продажу майна № 53 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 53 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 54 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 54 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 55 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 55 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 56 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 56 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 57 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 57 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 58 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 58 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 59 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 59 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 60 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 60 від 15.02.2016 р.; договір купівлі-продажу майна № 61 від 15.02.2016 р., який укладений на товарній біржі «Профі-Т», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових договорів за № 61 від 15.02.2016 р. (а.с.35-43 т.1); Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За умовами ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст..15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладення договору міни, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для вчинення правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, ст. 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а конкретні підстави для визнання договорів недійсними визначені ст.ст. 215, 218-235 ЦК України, і такі підстави повинні мати місце саме на час укладення такого договору. Суд критично ставиться до пояснень позивача про те, що відповідачка [PERSON] виступала як представник власника майна фізичної особи підприємця [PERSON], діючи на підставі довіреності, виданої [PERSON]. Однак, ні в одному з договорів №№53-61 від 15.02.2016 року не вказано жодної іншої особи, та не зазначається, що [PERSON] діяла від імені будь-яких осіб за дорученням. З матеріалів справи вбачається про те, що позивачем [PERSON] в обґрунтування позовних вимог надано довіреність від 11.11.2014 року, яка видана [PERSON] на ім'я [PERSON](а.с.91 т.1). Суд не приймає до уваги, вищевказане доручення, оскільки вищевказане доручення надано до суду не в повному обсязі, а саме на одному аркуші, без належного завірення посадовою особою. Разом з тим, клопотань про витребування доказів з цього приводу суду не надходило. В договорах купівлі-продажу майна від 15 лютого 2016 року зазначається, що [PERSON] є фізичною особою, яка є продавцем майна, яке є її власністю на підставі коносаменту. Товарна біржа «ПРОФІ-Т» продавала товар стороні «Покупця» від сторони «Продавець» за ціною майна, зазначеною в оцінці № 02/05 від 15.02.2016 року складеною СПД «[PERSON]». При цьому в пункті 2 зазначено, що кошти від Покупця Продавець отримав до підписання договору. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, про те, що позивач [PERSON] не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed