Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український Фінансовий Світ», Приватне акціонерне товариство «ТАНАИС», про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності, припинення обтяження, посилаючись на наступне. 08 травня 2008 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір про грошову позику. Згідно даного договору, [PERSON] отримала від позивача позику в розмірі 22 000 000,00 грн. із зобов'язанням повернути таку ж суму грошових коштів до 31 грудня 2010 року. В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] передала позивачу у заставу належні їй прості іменні акції ЗАТ «ТАНАИС» в кількості цінних паперів 49 штук, номінальною вартістю одного цінного папера 188,00 грн., код випуску цінних паперів UA0508881002, сертифікат серії А №6 виданий 19.10.2007 року ЗАТ «ТАНАИС». Договір застави укладений 08 травня 2008 року і посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за № 4600. В строк до 31 грудня 2010 року [PERSON] суму позики позивачу не повернула. 16.04.2014 року відповідачка повернула позивачу частину боргу у сумі 100 000,00 грн. Вони також домовились, що грошові кошти відповідачка поверне до 22.04.2014 року, а залишок позики - до 01.06.2014 року. Проте, ані до 22.04.2014 року, ані станом на 25.04.2014 року [PERSON] домовленості про повернення 500 000,00 грн. не виконала. Таким чином, борг [PERSON] перед позивачем складає 21 900 000,00 грн. Згідно п. 2.9. Договору застави у випадку невиконання Заставодавцем зобов'язань по договору позики, Заставодержатель, на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлені акції, реалізує своє право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Проте, у такій спосіб звернути стягнення на предмет застави неможливо, у зв'язку з тим, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 44016528 від 16.04.2014 р. 15.08.2012 року на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження № 33864800 від 15.08.2012 року державного виконавця ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстрований арешт всього рухомого майна, належного [PERSON] Договір застави акцій ЗАТ «ТАНАИС» , відповідно до п.4.1. договору набув чинності 08.05.2008 року і є чинним на сьогодні. Втім, обтяження на підставі договору застави від 08.05.2008 року не було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В той же час, публічне обтяження ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку, яке зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.08.2012 року, немає вищого пріоритету над забезпечувальним обтяженням, яке встановлено Договором застави від 08.05.2008 року, укладеним між позивачем і [PERSON], оскільки воно (публічне обтяження) не відповідає вимогам закону щодо обов'язкового опису предмета обтяження. Таким чином, на сьогодні не існує будь-яких пріоритетів на задоволення вимог за рахунок акцій ЗАТ «ТАНАИС». В той же час, наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про арешт всього майна [PERSON] перешкоджає позивачу задовольнити його вимоги до [PERSON] за рахунок предмета застави. Позивач просив звернути стягнення на належні [PERSON] іменні прості акції ПрАТ «ТАНАИС» у кількості 49 штук у бездокументарній формі, код UA4000174312, номінальною вартістю одної акції 188,00 грн., загальною номінальною вартістю 9 212,00 грн., шляхом передачі позивачу у власність іменних простих акцій товариства ПрАТ «ТАНАИС» у кількості 49 штук у бездокументарній формі, код UA4000174312, номінальною вартістю одної акції 188,00 грн., загальною номінальною вартістю 9 212,00 грн., в рахунок виконання зобов'язання [PERSON] щодо повернення суми позики у розмірі 21900000,00 грн.; визнати за позивачем право власності на іменні прості акції ПрАТ «ТАНАИС» у кількості 49 штук у бездокументарній формі, код UA4000174312, номінальною вартістю одної акції 188,00 грн., загальною номінальною вартістю 9 212,00 грн.; припинити публічне обтяження - арешт рухомого майна [PERSON], код [NUMBER], зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.08.2012 року за № 12872428, щодо іменних простих акцій ПрАТ «ТАНАИС» у кількості 49 штук у бездокументарній формі, код UA4000174312, номінальною вартістю одної акції 188,00 грн., загальною номінальною вартістю 9 212,00 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь витрати зі сплати судового збору у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі боргу у розмірі 13 312 000, гривень. Просив визнати право власності за позивачем на тридцять належних відповідачці акцій ПрАТ «ТАНАИС». У задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представники третіх осіб ПАТ «Універсал Банк», ПАТ «Український комунальний банк» проти позовних вимог заперечували. У задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі. Представник третьої особиа ПАТ «Український Фінансовий Світ» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Інші особи в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та мсіец розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 08 травня 2008 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір про грошову позику (оригінал - а.с. 83). Згідно договору [PERSON] отримала від позивача позику в розмірі 22 000 000,00 грн. із зобов'язанням повернути таку ж суму грошових коштів до 31 грудня 2010 року. В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] передала позивачу у заставу належні їй прості іменні акції ЗАТ «ТАНАИС» в кількості цінних паперів 49 штук, номінальною вартістю одного цінного папера 188,00 грн., код випуску цінних паперів UA0508881002, сертифікат серії А №6 виданий 19.10.2007 року ЗАТ «ТАНАИС». Договір застави укладений 08 травня 2008 року і посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за № 4600 (оригінал - а.с. 84). На сьогоднішній день назва ЗАТ «ТАНАИС» змінено на ПрАТ «ТАНАИС», акції переведено у бездокументарну форму. Також, згідно довідки Ворошиловського районного відділу у м. Донецьку Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 04.12.2012 р. прізвище «Пісьміченко» виправлено на «Пісьміченко» (а.с. 13). Згідно виписки про стан рахунку в цінних паперах на 23.04.2014р., [PERSON] належать іменні прості акції у бездокументарній формі, код UA4000174312, емітент ПрАТ «ТАНАИС», номінальна вартість одної акції 188,00 грн., кількість 49 штук, загальна номінальна вартість 9 212,00 грн. (а.с. 12). В строк до 31 грудня 2010 року [PERSON] суму позики позивачу не повернула. З позовної заяви вбачається, що 16.04.2014 року відповідачка повернула позивачу частину боргу у сумі 100 000,00 грн. Таким чином, борг [PERSON] перед позивачем складає 21 900 000,00 грн. Згідно п. 2.9. Договору застави у випадку невиконання Заставодавцем зобов'язань по договору позики Заставодержатель, на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлені акції, реалізує своє право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Проте, у такій спосіб звернути стягнення на предмет застави неможливо, у зв'язку з тим, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 44016528 від 16.04.2014 р. 15.08.2012 року на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження № 33864800 від 15.08.2012 року державного виконавця ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстрований арешт всього рухомого майна, належного [PERSON] У Витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 44016528 від 16.04.2014 року міститься запис №2, у якому зазначено: вид обтяження: публічне обтяження; тип обтяження: арешт рухомого майна; зареєстровано: 15.08.2012р.; підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження, 33864800, 15.08.2012, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку Гаюн А.М.; об'єкт обтяження: на все нерухоме майно в межах суми стягнення 80642,51 грн.; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку; боржник: [PERSON], код: [NUMBER]. Згідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Так, договір застави акцій ЗАТ «ТАНАИС» , відповідно до п.4.1. договору набув чинності 08.05.2008 року і є чинним на сьогодні. Втім, обтяження на підставі договору застави від 08.05.2008 року не було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у правочині, на підставі якого або у зв'язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним. Якщо предметом обтяження є окремий об'єкт, його опис надається за індивідуальними ознаками. Якщо предметом обтяження є сукупність об'єктів рухомого майна, його опис також може надаватися за родовими ознаками. В обох випадках опис предмета обтяження повинен дозволяти ідентифікувати рухоме майно як предмет обтяження. Вимога щодо обов'язковості опису рухомого майна, що є предметом обтяження, достатнього для його ідентифікації, міститься також у п.3 ч.1 ст.43 Закону. Таким чином, публічне обтяження ВДВС Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку, яке зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.08.2012 року, немає вищого пріоритету над забезпечувальним обтяженням, яке встановлено Договором застави від 08.05.2008 року, укладеним між позивачем і [PERSON], оскільки воно (публічне обтяження) не відповідає вимогам закону щодо обов'язкового опису предмета обтяження. Отже, на сьогодні не існує будь-яких пріоритетів на задоволення вимог за рахунок акцій ЗАТ «ТАНАИС». В той же час, наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про арешт всього майна [PERSON] перешкоджає позивачу задовольнити його вимоги до відповідачки за рахунок предмета застави. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Згідно ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] про припинення публічного обтяження та припинити публічне обтяження - арешт рухомого майна [PERSON], ІН [NUMBER], зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15 серпня 2012 року за №12872428 щодо іменних простих акцій ПрАТ «ТАНАИС» (ЄДРПОУ 24818053) у кількості 49 (сорок дев'ять) штук у бездокументарній формі, код UA 4000174312, номінальною вартістю однієї акції - 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, загальною номінальною вартістю 9 212 (дев'ять тисяч двісті дванадцять) гривень 00 копійок. Згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та звернути стягнення на предмет застави - іменні прості акції ПрАТ «ТАНАИС», що належать [PERSON], у кількості 49 (сорок дев'ять) штук у бездокументарній формі, код UA 4000174312, номінальною вартістю однієї акції - 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, загальною номінальною вартістю 9 212 (дев'ять тисяч двісті дванадцять) гривень 00 копійок, шляхом передачі позивачу у власність іменних простих акцій ПрАТ «ТАНАИС» (ЄДРПОУ 24818053) у кількості 49 (сорок дев'ять) штук у бездокументарній формі, код UA 4000174312, номінальною вартістю однієї акції - 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, загальною номінальною вартістю 9 212 (дев'ять тисяч двісті дванадцять) гривень 00 копійок, в рахунок виконання зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] за позикою у розмірі 21 900 000 (двадцять один мільйон дев'ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме, шляхом передачі [PERSON] у власність, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання права власності та визнати за позивачем право власності на іменні прості акції ПрАТ «ТАНАИС» у кількості 49 (сорок дев'ять) штук у бездокументарній формі, код UA 4000174312, номінальною вартістю однієї акції - 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 00 копійок, загальною номінальною вартістю 9 212 (дев'ять тисяч двісті дванадцять) гривень 00 копійок. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Відділу державної виконавчої служи Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український Фінансовий Світ», Приватне акціонерне товариство «ТАНАИС», про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності, припинення обтяження, є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1 827,00 гривень, та судовий збір з відповідача Відділу державної виконавчої служи Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, що підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 1 827,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: approved