Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №30, визнати за [PERSON] [INFO] в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] що належали спадкодавцю [PERSON], померлій [INFO] року про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №30. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №30. На час відкриття спадщини [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок із господарчими [ADDRESS] За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 17.05.2001 року приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу згідно до якого розпорядилась на випадок смерті передати на користь [PERSON] все її майно, яке буде їй належним на день смерті, в тому числі і житловий будинок за адресою: [ADDRESS] 20.08.2018 року він звернувся за оформлення спадщини після смерті [PERSON], а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS], але нотаріус йому відмовив у його видачі мотивуючи пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на такий об'єкт нерухомого майна. У нього відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомого майна, що є об'єктом спадщини. Щодо пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, то тут він може погодитись із постановою нотаріуса, а саме з пропозицією щодо звернення до суду з позовом про надання на його користь додаткового строку для прийняття спадщини, адже на час смерті [PERSON] він постійно проживав разом зі спадкодавцем в одному домоволодінні, а отже є таким, що прийняв спадщину. Але через відсутність у нього реєстрації за місцем проживання в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем такий факт повинен бути встановлений в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилась, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. (а.с.7) Відповідно до довідки КП павлоградського міжміського бюро технічної інвентарізації встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.16) Відповідно до довідки виданої Петропавліввською селищною радою від 29.11.2017 року № 8384 встановлено, що [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом депутата Петропавлівської селищної ради від 29.11.2017 року. (а.с.14,20). Відповідно до заповіту встановлено, що [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті все своє майно, яке на день її смерті виявиться належне їй, в тому числі на житловий будинок за адресою [ADDRESS], заповіла [PERSON]. (а.с.8) Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що замовником технічної інвентаризації або уповноважена ним особа є [PERSON]. (а.с.21-22). Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.36). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день він не може оформити на себе право власності на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а також в зв'язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за ним, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: адресою [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved