Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43. Мотивує свої вимоги тим, що він володіє правом приватної власності на вищевказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області 31 травня 2000 року за реєстровим № 504. 17 серпня 2004 року в цьому будинку була зареєстрована [PERSON], проте вже тривалий час, десь біля 10 років відповідач не проживає у даному будинку, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у його утриманні. Позивач, як власник згаданого будинку, хоче розпоряджатися будинком, який належить йому, на свій розсуд. Однак для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб. Відповідачка не проживає в зазначеному будинку тривалий час та не допомагає Позивачу вести господарство, а її реєстрація в будинку не дозволяє Позивачу розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, мотивувавши обставинами, вказаними у позовній заяві. Крім того пояснив, що відповідач [PERSON] вона взагалі не мешкала в цьому будинку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить оголошення у газеті «Сумщина» (20242) №30 від 19.08.2015 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Конституція України\~у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень (згідно ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.) та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,\~ст. 405 ЦК України). Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно здавати в оренду та вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації його права, як власника, й у членів сім'ї виникає право на користування чужим майном. Згідно\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії Договору купівлі-продажу житлового будинку /а.с. 5/ житловий будинок за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43., належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Згідно довідки, наданої на запит суду Ямпільським районним сектором Управління Державної міграційної служби в Сумській області /а.с.14/ гр. [PERSON], 05.07.1983 р/н зареєстрована за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43. Крім того, суд, приймаючи рішення, бере до уваги й факт не проживання тривалий час відповідача [PERSON] за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43. З актів від 20 липня 2015 року /а.с. 8-10/, від 12 лютого 2015 року та від 15 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] на час складання акту депутатом Дружбівської міської ради по виборчому округу №14 [PERSON]. відсутня за місцем реєстрації за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43., за даною адресою не проживає з 2005 року, особистих речей її в наявності в будинку немає /а.с. 23,24/. Відсутність особи, що дає підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житлом власника, має бути безперервною, та бути понад один рік. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м. Дружба, вул.. Комінтерна, 43 підлягають задоволенню.

Outcome: approved