Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду 21.11.2016 року з позовною заявою до відповідача - [PERSON], в якому зазначає наступне: Між ним та відповідачем 13 липня 2007 року було укладено шлюб, 09 вересня 2008 року шлюб було розірвано. 19 грудня 2008 року відповідач народила доньку [PERSON] Дар`ю Юріївну, про що 07 березня 2009 року в книзі реєстрації народжень Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний запис № 130. Позивач зазначає, що на той час він був впевнений, що це його дитина, однак в період окремого проживання у нього виникли сумніви щодо свого батьківства щодо дитини. Посилаючись на законодавство просить суд: Виключити відомості з актового запису про народження № 130 зробленого 07 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації народжень відомостей про його, [PERSON], батьківство відносно [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмові пояснення в яких вимоги підтримав зазначивши про ухиляння відповідача від участі у проведенні судової медичної молекулярної генетичної експертизи, просить суд вимоги задовольнити (а.с.72-73). В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] (а.с.30) не зявився, надіслав до суду, електронною поштою, заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.71) Відповідачка в судове засідання не зявилась повторно, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмові пояснення в яких зазначаючи на те, що із-за скрутного фінансового становища, у звязку з відсутністю допомоги по утриманню дитини зі сторони позивача по справі, хвороби дитини (а.с.48), не мала можливості виїзду для участі у проведенні генетичної експертизи, в якій вона не проти участі якщо [PERSON] візьме на себе витрати (а.с.48). Із змісту заяви відповідача вбачається невизнання позову відповідачем. Представник третьої особи, яка була залучена до справи ухвалою суду від 29 листопада 2016 року (а.с.11), в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява в якій представник просить розглянути справу у свою відсутність та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.62). Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 вересня 2008 року, пор що видано відповідне свідоцтво (а.с.6); Згідно свідоцтва про народження 07 березня 2009 року дитини [PERSON], записано як батько: [PERSON] (позивач по справі), як мати: [PERSON] (відповідач по справі). Так, за змістом ст.ст.7,\~18 СК України,\~кожний учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на судовий захист шляхом безпосереднього звернення до суду за захистом свого прав або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч.3 ст122 СК України, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Нормами ст.ст.1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За змістом положень п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Згідно зі ст.\~136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Як роз'яснено у п.п.11,12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. За змістом норм ст.7 Законом України «Про судову експертизу», п.1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 січня 1995 року №6, з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства. Відповідно до ч.2\~ст.59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення можливо лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною (ч.2\~ст.136 СК України), що не було встановлено у звязку з неявкою [PERSON] на відбір зразків (а.с.50), при цьому, суд розцінює як обєктивну причини посилання відповідача на неявку на відбір зразків для проведення експертного дослідження та критично відноситься до посилань позивача на ч.1 ст.146 ЦПК України про ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів для проведення експертизи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б доводили зазначене, оскільки, в даному випадку, суд не розцінює відсутність грошових коштів та стан здоровя дитини як ухилення від проходження експертизи, доказів, що відповідачем приймалися заходи направлені на надання допомоги відповідачу у участі в експертизи в матеріалах справи відсутні. Крім того, згідно змісту ч.1 ст.146 ЦПК України вбачається, що суд може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч. 4\~ст. 60 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed