Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування посилаючись на те, що остання будучи дружиною спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], хворів на важку хворобу та потребував постійного догляду за час його життя ухилялась від обов'язку по його утриманню. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрована за іншою адресою та проживала окремо від чоловіка у с. Олешин Хмельницького району, рідко його відвідувала. На протязі останніх років життя [PERSON] часто хворів, регулярно перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, потребував матеріальної допомоги у зв'язку з витратами на лікування та придбання ліків проте, [PERSON] не надавала матеріальної допомоги а також, не проводила похорони чоловіка. До суду 06 квітня 2016 року з зустрічним позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування останньої посилаючись на те, що укладаючи шлюб з [PERSON] знала про те, що він є інвалідом першої групи внаслідок нещасного випадку отримав важку травму спини, яка призвела до паралічу нижніх кінцівок тобто був прикутий до інвалідного візка. Вказала, що за життя спадкодавець самостійно себе забезпечував, фінансово підтримував матір [PERSON] яка уникала обов'язку по його утриманню під час важкої хвороби та по його догляду. Ухвалою суду 06 квітня 2016 року об'єднано в одному провадженні зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Представники позивача в судове засідання з'явилися, підтримали позовні вимоги первісного позову, заперечили проти зустрічних вимог та надали суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання зявилися, заперечили проти вимог первісного позову, підтримали вимоги зустрічного позову, надали суду пояснення, що відповідають змісту зустрічних вимог. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, вимоги зустрічного позову не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом у рівних частках які прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] [INFO] є матір'ю спадкодавця та інвалідом другої групи загального захворювання. [PERSON] зареєструвала шлюб 07.03.2012 року з [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Олешинської сільської ради. Спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрованим до 18.11.2015 року за адресою [ADDRESS]. За цією адресою також зареєстровані колишня дружина [PERSON] та [PERSON], що вбачається з довідки товариства співвласників багатоквартирного будинку «Поділля» від 24.11.2015 року, що знаходиться у матеріалах спадкової справи. Спадкодавець був інвалідом першої групи, довідка №13280, «Д» 2011 року. З даних медичної карти вбачається, що 20.03.1993 року отримав травму хребта. Згідно даних висновку комісійної судово - медичної експертизи №110 від 24.11.2016 року підтверджується, що після отриманої травми хребта, ушкодження спинного мозку, [PERSON], перебуваючи у лежачому стані потребував сторонньої допомоги, повністю у безпорадному стані не перебував оскільки у нього залишилась здатність рухати верхніми кінцівками та була збережена функція органів зору,органів чуття. Дане захворювання у вигляді стійких залишкових явищ травми хребта у вигляді порушення функції тазових органів та нижнього пара парезу (паралічу нижніх кінцівок), яке обмежувало функцію руху, можна вважати тяжким. За правилами ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Як бачається з роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що [PERSON] не піклувалася про чоловіка, не відвідувала його й не надавала йому допомоги, якої той потребував у силу стану здоров'я та неналежного матеріального забезпечення, а тому, на думку суду, перебував у безпорадному стані. Зазначені обставини підтверджуються показанням свідка [PERSON] та сукупністю доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Суд рахує, що [PERSON] та її представником не представлено жодних доказів, які б вказували на правові підстави для усунення матері спадкодавця [PERSON] від спадкування, а саме не доведено факту ухилення останньої від обов'язку щодо утримання сина [PERSON] Не доведено тих обставин, на які посилалися, як на підставу своїх вимог, не надали докази в обгрунтування своїх вимог, не спростували тих обставин на які посилалися представники позивача за первісним позовом в обгрунтування своїх вимог про усунення від спадвання, що є їх обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. Крім цього, [PERSON], мати спадкодавця, через похилий вік та другу групу інвалідності не мала можливості піклуватися про сина, не відвідувала його, не надавала йому допомоги, якої той потребував у силу стану здоров'я та неналежного матеріального забезпечення тобто не ухилалась від надання допомоги своєму сину. Зважаючи на викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення первісного позову [PERSON] та необґрунтованість та недоведеність вимог зустрічного позову [PERSON], оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судові витрати за первісним позовом становлять 702,93 грн., та підлягають стягненню з відповідача [PERSON], відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову. Судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає до стягнення з [PERSON] на користь держави так, як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved