Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] Про стягнення суми заборгованості за договором позики». В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що восени 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до позивача із проханням позичити їй грошові кошти, які їй необхідні для розвитку бізнесу. 13 вересня 2016 року позивачем було передано грошові кошти [PERSON] у розмірі 2000 доларів США зі строком повернення до 13.03.2017 року та сплатою винагороди за їх користування у розмірі 9000 грн. Про що [PERSON] особисто було складено розписку. У січні 2017 року, [PERSON] знову звернулась до позивача і з проханням ще позичити їй грошові кошти у розмірі 55 000 грн.. оскільки їй потрібні були додаткові кошти на розвиток бізнесу. 26.01.2017 року позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 55 000 грн. зі строком повернення до 26 липня 2017 року, про що відповідачем було складено розписку. Крім того, відповідач зобовязалась сплачувати позивачу грошові кошти у розмірі 1000 грн. за кожен місяць користування коштами, які передавати позивачу не пізніше 20 числа кожного місяця, про що також було зазначено у розписці. Однак, у встановлений у розписках строк, відповідач [PERSON] грошові кошти не повернула, на неодноразові звернення позивача з проханням гроші повернути та виконати узяті на себе зобовязання по виплаті винагороди за користування коштами, відповідач не реагує. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає: 51 800 грн. (борг за розпискою від 13.09.2016 року) за курсом НБУ з перекладом на гривні . 9000 грн. (проценти за користування коштами за розпискою від 13.09.2016 року) 55 000 грн. (борг за розпискою від 26.01.2017 року) 6000 грн. (проценти за розпискою від 26.01.2017 року). Загальна сума боргу складає 121 800 грн. Тому змушений в такому випадку звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність , на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність не заперечував проти задоволення позвоних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що13 вересня 2016 року позивачем було передано грошові кошти [PERSON] у розмірі 2000 доларів США зі строком повернення до 13.03.2017 року та сплатою винагороди за їх користування у розмірі 9000 грн. Про що [PERSON] особисто було складено розписку, складену від 13.09.2016року . У січні 2017 року, [PERSON] знову звернулась до позивача і з проханням ще позичити їй грошові кошти у розмірі 55 000 грн.. оскільки їй потрібні були додаткові кошти на розвиток бізнесу. 26.01.2017 року позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 55 000 грн. зі строком повернення до 26 липня 2017 року, про що відповідачем було складено розписку. Крім того, відповідач зобовязалась сплачувати позивачу грошові кошти у розмірі 1000 грн. за кожен місяць користування коштами, які передавати позивачу не пізніше 20 числа кожного місяця, про що також було зазначено у розписці. Однак, у встановлений у розписках строк, відповідач [PERSON] грошові кошти не повернула, на неодноразові звернення позивача з проханням гроші повернути та виконати узяті на себе зобовязання по виплаті винагороди за користування коштами, відповідач не реагує. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає: 51 800 грн. (борг за розпискою від 13.09.2016 року) , що еквівалентно 2000 долларів США за курсом НБУ на час подачі позову. 9000 грн. (проценти за користування коштами за розпискою від 13.09.2016 року) 55 000 грн. (борг за розпискою від 26.01.2017 року) 6000 грн. (проценти за розпискою від 26.01.2017 року). Загальна сума боргу складає 121 800 грн. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України ..на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності з неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином , беручи до уваги вищевказане , той факт що відповідач до цього часу не повернула суму боргу за розписками , а також , що відповідач не заперечує проти задоволення позову , таким чином він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved