Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що ним у приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] 12 грудня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], відповідно до якого він став власником даного нерухомого майна. Один із продавців - [PERSON] - не знявся з реєстрації за даною адресою, хоча після укладання договору купівлі-продажу за даною адресою не мешкає. Позивач сплачує за дану квартиру комунальні послуги та має бажання її продати, однак у даній квартирі зареєстрований відповідач, що унеможливлює продаж квартири. Відповідач з 2012 року не проживає в даній квартирі та не користується нею, він не є співвласником даної квартири та родичем позивача. Прохання позивача знятися з реєстрації за вказаною адресою він ігнорує. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою, розташованою за адресою: м. Селидове, вул.. Артема ( Верхня)[ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, але за участю представника. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівськго міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] Відповідно до акту про непроживання від 01 грудня 2016 року , складеного за результатами передвіки житлових умов власника квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за даною адресою зареєстрований відповідач, проте фактично він не мешкає за вказаною адресою з 2012 року. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні з 2012 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved