Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розділ спадкового майна. Під час розгляду справи в суді [PERSON] збільшив позовні вимоги, які обґрунтував тим, що відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.12.2013 року визнано право власності на спадкове майно після смерті матері позивача, спадкодавця [PERSON] в розмірі Ѕ частини спадкового майна. За відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по ј частині спадкового майна. Після смерті [PERSON] позивач отримав належну йому частку в спадковому майні та збільшив свою частку до ѕ частки спадкового майна. Частка відповідача [PERSON] складає ј частку від спадкового майна, в зв`язку із збільшенням вимог просив суд виділити йому - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , вартістю 363 560,00 грн., припинивши право власності на ј частку вказаного об`єкту [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на Ѕ частку вказаної квартири; нежитлове приміщення [ADDRESS] , вартістю 294 494,00 грн., на ј частку вказаного об`єкту [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на Ѕ частку нежитлового приміщення; однокімнатну квартиру [ADDRESS] , вартістю 191 800,00 грн., припинивши право власності на цей об`єкт за [PERSON] на % частину цього об`єкту і визнати за [PERSON] право власності на квартиру. 13.04.2018 року до суду надано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна» про розділ спадкового майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.12.2013 року частково задоволено його позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна», визнано недійсним заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] від 24.11.2011 року та договори дарування, укладені між [PERSON] та [PERSON] . Також задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , визнано право власності за [PERSON] право власності на Ѕ частку в спадковому майні, за [PERSON] та [PERSON] по ј частині в спадковому майні, яке складалось з кв. [ADDRESS] , кв [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] кв [ADDRESS] [ADDRESS] , кв. [ADDRESS] . Вказане рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.06.2014 року. Вважає, що до поділу включено не все спадкове майно, тому що після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на нерухоме майно в вигляді б. [ADDRESS] вартість якого складає 780000 грн. та Ѕ частка земельної ділянки під гаражем елінгом №183 та Ѕ частка гаражу в обслуговуючому кооперативі човнової станції «Волна» вартістю 390000 грн., які розташовані по [ADDRESS] . Просив на підстави викладеного виділити йому в натурі кв. [ADDRESS] , стягнути на його користь компенсацію долі в спільному майні в сумі 305500 грн. 00 коп. Ухвалою від 09.02.2017 року відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою суду зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з основною позовною заявою. Представник позивача за первісним позовом, [PERSON] , уточнені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Доля в спадковому майні [PERSON] склала Ѕ частку, [PERSON] та [PERSON] по ј частці. Після смерті спадкодавця [PERSON] він згідно його заповіту успадкував належну йому частку в спадковому майні, після чого належна йому доля збільшилась до ѕ часток в спадковому майні. Зазначив, що будинок [ADDRESS] та Ѕ частка земельної ділянки під гаражем елінгом №183 та Ѕ частка гаражу в обслуговуючому кооперативі човнової станції «Волна» вартістю 390000 грн., які розташовані по [ADDRESS] не підлягають включенню до спадкового майна, оскільки на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи, тому не можливо встановити, що вказане майно належало спадкодавцю, тому воно не підлягає поділу між спадкоємцями. Вважає, що варіант розподілу спадкового майна вважає таким, що відповідає часткам в спадковому майні. Просив задовольнити позовні вимоги за первісним позовом, зустрічний позов не визнав повністю. Представник відповідача за первісним позовом, [PERSON] , в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав. Суду пояснив, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.06.2014 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, тому запропонований варіант розподілу не враховує реальну кількість та вартість спадкового майна. Зазначив, що до складу спадкового майна позивачем по первісному позову умисно не включено будинок [ADDRESS] та Ѕ частка земельної ділянки під гаражем елінгом №183 та Ѕ частка гаражу в обслуговуючому кооперативі човнової станції «Волна» вартістю 390000 грн., які розташовані по [ADDRESS] , тому загальна вартість майна занижена, що також впливає на вартість часток спадкового майна. Просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач за первісним позовом [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано 30.10.1982 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (т.1, а. с. 7) 17.10.1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (т. 1, а. с. 8) [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 15.01.2010 року, який зареєстровано Жотвневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (т.1, а. с. 9) Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (т. 1, а. с. 10) [PERSON] народився в родині [PERSON] та [PERSON] 05.10.1984 року (т. 1, а. с. 18) Після смерті спадкодавця [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини, в якій зазначив, що крім нього спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а. с. 19) Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.12.2013 року частково задоволено його позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна», визнано недійсним заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] від 24.11.2011 року та договори дарування, укладені між [PERSON] та [PERSON] . Також задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , визнано право власності за [PERSON] право власності на Ѕ частку в спадковому майні, за [PERSON] та [PERSON] по ј частині в спадковому майні, яке складалось з кв. [ADDRESS] , кв [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] кв. [ADDRESS] , кв. [ADDRESS] (т. 1, а. с. 21-25) Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.06.2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.12.2013 року було скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна в натурі, в частині задоволення позовних вимог [PERSON] рішення залишено без змін (т. 1, а. с. 26-29) Ухвалою ВССУ від 12.11.2014 року відмовлено в задоволенні касаційної скарги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відсторонення від права спадкування після смерті [PERSON] (т. 1, а. с. 30 35) Вказаною ухвалою встановлено, що суди першої та другої інстанцій дійшли правильного висновку, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про відсторонення [PERSON] та [PERSON] від права спадкування. Встановлено, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] суд першої інстанції вірно виходив з того, що позовні вимоги заявлені передчасно. Також судом встановлено, що на спірне майно б. [ADDRESS] вартість якого складає 780000 грн. та Ѕ частка земельної ділянки під гаражем елінгом №183 та Ѕ частка гаражу в обслуговуючому кооперативі човнової станції «Волна» вартістю 390000 грн., які розташовані по [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи, тому вказане майно не може входити до складу спадщини. За життя [PERSON] належала кв. [ADDRESS] ) (т. [ADDRESS] , а. с. 34-35, 36-38) Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В. від 31.10.2016 року відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] (т. 1, а. с. 39) З висновку №7-с судової оціночно будівельної експертизи встановлено, що дійсна вартість нежитлового приміщення №50 в б. 124 пр. Нахімова складає 294494 гривень 00 коп. (т. 1, а. с. 61-80) З свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2017 року встановлено, що [PERSON] належить Ѕ частина спадкового майна після смерті [PERSON] за умови відмови від своєї частки в спадщини спадкоємця [PERSON] , по ј частці належить спадкоємцям [PERSON] , батьку спадкодавця та [PERSON] , сину спадкодавця (т. 1, а. с. 114) Згідно звіту про оцінку вартості нерухомого майна від 14.09.2017 року вартість квартири [ADDRESS] 363 560,00 гривень (т. 1, а. с. 107-125) Згідно звіту про оцінку вартості нерухомого майна від 14.09.2017 року вартість квартири [ADDRESS] 191 800,00 гривень (т. 1, а. с. 126-148) Згідно звіту про оцінку вартості нерухомого майна від 14.09.2017 року вартість квартири [ADDRESS] 273 840,00 гривень (т. 1, а. с. 149-168) Згідно звіту про оцінку вартості нерухомого майна від 14.09.2017 року вартість квартири [ADDRESS] 257980,00 гривень (т. 1, а. с. 149-168) Вказане спадкове майно належало на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] (т. 1, а. с. 192-238) Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (т. 2, а. с. 35) За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому майно він заповів [PERSON] (т. 2, а. с. 36-37) З матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] все належне йому майно успадкував [PERSON] , отже його доля в спадковому майні збільшилась на належну [PERSON] долю, яка складала ј частину спадкового майна та становить ѕ частини спадкового майна (т. 2, а. с. 45-69) З договору купівлі продажу кв. [ADDRESS] від 30.01.2006 року встановлено, що вказане майно придбано [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] (т. 2, а. с. 98-99, 100-101) Правовстановлюючі документи на б. [ADDRESS] відсутні (т.2, а. с. 103, 104) Позивачем по первісному позову [PERSON] на депозитний рахунок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області згідно платіжного доручення №22310359 від 21.08.2019 року внесено 87\~438 гривень 50 коп. до порівняння сум часток в спадковому майні (т. 2, а. с. 111) \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до норм ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Водночас нормами ст. 1267 ЦК України визначено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадкового майна необхідно застосовувати норми, які регулюють відповідні відносини спільної часткової власності. Згідно статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим;4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Припинення у співвласника права на частку у спільній власності можливе при наявності однієї з умов, передбачених ч.1 ст.365 ЦК. З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у цивільній справі №6-2925цс15. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішеннями судів в цивільній справі №0519/6927/2012 встановлено, що на спірне майно б. [ADDRESS] вартість якого складає 780000 грн. та Ѕ частка земельної ділянки під гаражем елінгом №183 та Ѕ частка гаражу в обслуговуючому кооперативі човнової станції «Волна» вартістю 390000 грн., які розташовані по [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи, тому вказане майно не може входити до складу спадщини. Після смерті [PERSON] , який мав частку, яка дорівнювала ј частці в спадковому майні, [PERSON] , яка спадкоємець за заповітом отримав частку [PERSON] , його власна частка зросла з Ѕ частки спадкового майна до ѕ частки спадкового майна, що становить переважну частку. Вартість квартири, яка підлягає виділенню в натурі [PERSON] , з урахуванням принципу співмірності та врахуванням часток майна, двокімнатна квартира [ADDRESS] , вартістю 257 980,00 грн., частка власності в якій [PERSON] становить ѕ частки, загалом вартість спадкового майна складає 1381674 грн. 00 коп., вартість ѕ частки якого становить 1036255,50 грн., вартість ј частки 345418, 50 грн., до порівняння часток якої з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 345418,50 257980, 00 = 87438,50 грн., які внесено на депозит Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Таким чином, суд задовольняє в повному обсязі первісний позов та частково задовольняє зустрічний позов. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 10243 (десять тисяч двісті сорок три) гривні 00 коп., сплату яких доведено наявними в матеріалах справи квитанціями. Також суд відмовляє [PERSON] в стягненні витрат на проведення експертних оцінок нерухомого майна, оскільки вказані витрати не доведено відповідними платіжними документами. Задовольняючи частково зустрічний позов, суд стягує на користь [PERSON] з [PERSON] витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 352 гривень 40 копійок. Зважаючи на те, що при поданні зустрічного позову [PERSON] не сплатив судовий збір в повному обсязі в зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд стягує різницю на користь держави в сумі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) гривень 10 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial