Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, 25 лютого 2014 року померла [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: Львівська обл.. м. Дрогобич, вул. Т.Г.Шевченка, буд. 4. кв. 8., після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входить нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Подавши 22.08.2014 року заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], він дізнався про факт подачі [PERSON] аналогічної заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця - [PERSON], на підставі якої 06.06.2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу. В подальшому звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON], позивач отримав відмову в оформленні спадщини, оскільки у нього відсутні належним чином оформлені документи, які підтверджують факт родинних стосунків зі спадкодавцем, а саме той факт, що спадкодавець являється рідною сестрою позивача. Тому для захисту своїх прав звернувся до суду , де просить встановити факт, що [PERSON],яка померла 25.02.2014року, є його рідною сестрою -[PERSON], [INFO] та визнати за ним -[PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме - квартиру №8(вісім), яка знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Т.Г.Шевченка, будинок №4 (чотири). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовні заяві, просить їх задоволити. Суду пояснив, що є рідним братом спадкодавця - [PERSON] по лінії спільного батька, що підтверджується як Свідоцтвом про його народження так і свідоцтвом про народження спадкодавця . Відмінність у записах прізвищ [PERSON] та [PERSON], які фактично стосуються однієї і тієї ж особи його батька та спадкодавця. Мати його народила не будучи у шлюбі з батьком, тільки у 1976 році рішенням Народного суду міста Дрогобича було встановлено батьківство. Батько жив з ним по вул. Коцюбинського у м. Дрогобич. У 1993 році батько помер. До [PERSON] він приходив рідко, а про її смерть дізнався від сусідки так як його не було і він перебував за межами України. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги заперечили та суду пояснили, що спадкодавець [PERSON] була її тіткою рідною сестрою її батька. Їх у сім»ї було троє . Вони проживали у м. Бориславі, а [PERSON] у м. Дрогобичі. Однак вони підтримували відносини, вона постійно приїджала до неї , а [PERSON] приїджала до них. Усі свята вони святкували разом. Про смерть [PERSON] сусідка повідомила саме її, і саме вона займалася похоронами. Про позивача [PERSON] їй не було відомо. [PERSON] ніколи про нього не розповідала. Вона ніколи його не бачила у [PERSON]. Вважають, що позивач не довів, що він є братом покійної [PERSON], а тому просять в задоволенні позову відмовити. Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, свідків суд приходить до наступних міркувань. Спірні правовідносини регулює ст. 256 п.1 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, тобто юридичного факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту родинних відносин позивачу [PERSON] необхідно було для того, щоб оформити спадкові права на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 25.02.2014 року , що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 341000 від 25.02.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1218 ЦК України визначається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України визначається, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія Я-Ш №09865 від 02.06.1950р., батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія 1V-СГ №461786 від 22.03.1980р., батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення народного суду м. Дрогобича від 31.05.1976 року вбачається, що суд встановив, що саме [PERSON], 1924 року є батько [PERSON], [INFO], та відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України є обставиною яка не підлягає доказуванню. У відповідності до положень ч. 3\~ст. 258 ЦПК України\~до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинні бути додані докази, що підтверджують викладені у заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Факт родинних відносин заявників з кровно спорідненими особами повинен бути посвідчений якимось документами, які втрачені, або в них допущено помилки. Такими документами та доказами, які підтверджують наявність факту родинних відносин, можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, виписки з будинкових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб, довідки органів РАЦС про неможливість відновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Однак, будь- яких документів, якими доводилась би кровна спорідненість позивача [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] суду надано не було. А навпаки в судовому засіданні як поясненнями свідків : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] так і письмовими доказами встановлено факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] саме із відповідачкою [PERSON], яка опікувалася [PERSON], здійснювала за нею догляд. Між ними протягом усіх цих років були теплі та довірливі стосунки. Похорони та поміни тітки та усі повязані з цим витрати також оплатила вона. На руках у неї усі правовстановлюючі документи на спадкове майно. \~\~\~ \~ Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~передбачено,що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника,тощо. Суду не представлено жодного доказу про звернення позивача [PERSON] до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт родинних відносин і що йому в цьому було відмовлено. Згідно із\~ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно роз'яснень, що містяться в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається позивач [PERSON] у позовній заяві не знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у позовній заяві підлягають відмові.

Outcome: dismissed