Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просив: змінити (зменшити) розмір аліментів, визначений за рішенням суду та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов мотивував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано 03.12.2009. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 23.04.2010 року, він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 23 грудня 2011 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] і від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Він починаючи з 29.03.2010 року регулярно сплачує аліменти на сина [PERSON] дбаючи про його належне матеріальне забезпечення, однак перебуває в іншому шлюбі від якого має двох малолітніх дітей, які також потребують матеріального забезпечення. Подальша сплата ним аліментів у вже визначеному розмірі є неможливою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Пояснила, що виховує дитину одна, працює вчителем в школі і отримує невелику заробітну плату, іншого доходу не має. Вважає, що позивач має додатковий заробіток, оскільки винаймає квартиру в м. Києві, має автомобіль. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 29.03.2010 року з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , 2007 року народження в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до повноліття дитини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27 жовтня 2016 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київській області, та свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 18 липня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києв, позивач має ще двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [INFO] . Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 23.04.2010 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.12). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни способу стягнення аліментів не може заперечуватися, адже, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів і, у свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Надані позивачем докази свідчать про суттєву зміну його сімейного стану, а саме перебування на утриманні ще двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим виникли обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 23.04.2010 року на користь відповідача [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а тому суд погоджується з доводами позивача, вважає, що маються підстави для зменшення розміру стягнутих з останнього аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аналіз положень ст.191 і ст.192 СК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що «присудження аліментів» і «зміна способу стягнення аліментів» - це є різні поняття, якщо у першому випадку йдеться про вирішення вперше спору про стягнення аліментів, то у другому випадку про зміну порядку, розміру вже стягуваних аліментів. Отже, для вирішення вперше спору про стягнення аліментів з метою захисту інтересів дитини спеціальною нормою закону (ч.1 ст.191 СК України) передбачено стягнення аліментів за рішенням суду з дня пред`явлення позову. А для судових рішень у спорах про зміну розміру аліментів законом передбачений загальний порядок, тобто змінений розмір аліментів стягується з дня набрання судовим рішенням законної сили. Саме з цих підстав у абзаці 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved