Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи : Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області , [PERSON] , [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання самовільно побудованих житлових і нежитлових будівель такими, що не відповідають будівельним нормам та державним стандартам , відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] і є сусідом позивача. Протягом останніх років відповідач звів декілька житлових і нежитлових будівель, знищуючи і псуючи його майно, у зв'язку з чим позивач зазнав матеріальних збитків та моральної шкоди. Окрім того, діями відповідача заподіяно шкоду здоров'ю [PERSON], оскільки на зауваження позивача щодо незаконності зведення житлових і нежитлових будівель та невідповідності їх технічним нормам, [PERSON] реагував неадекватно. Внаслідок постійних сварок, погроз, виказування на адресу позивача з боку відповідача нецензурної лайки, у [PERSON] суттєво погіршилося самопочуття, що призвело до поміщення позивача на стаціонарне лікування до Комунального закладу охорони здоров'я Спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення. Самовільне будівництво [PERSON] споруд, без урахування державних стандартів та будівельних норм частково перекрило відтік води, що призвело до затоплення майна позивача та пошкодження господарських приміщень [PERSON], часткового порушення цілісності даху, що призвело, в свою чергу, до знищення бджіл, які перебували в цьому приміщенні. При самовільному збільшенні житлової площі , а саме під час будівництва даху [PERSON] відрізав позивачу енергопостачання, порушив систему водовідведення, що призвело до затоплення квартири [PERSON] Для проведення робіт з підключення квартири позивача до мережі енергопостачання [PERSON] був змушений викликати спеціалізовану бригаду. Вказаними діями відповідача було знищено чотири вулика із бджолами ,зіпсовані шпалери , відрізані 29 метрів дроту ,знищено продукти харчування, також виникла необхідність незапланованої оплати поїздок на таксі в лікарню та оплати лікування: 800 грн. МРТ , 150 грн. - УЗД, окрім того, внаслідок довгострокового лікування у різних лікарнях м. Харкова позивач отримав ІІ групу інвалідності. [PERSON] просить суд визнати самовільно побудовані житлові і нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS] такими, що не відповідають будівельним нормам та державним стандартам, стягнути з [PERSON], на користь позивача 7950 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали [PERSON] пояснив, що внаслідок незаконних дій відповідача звертався до міліції, однак працівники РВ не встановили в діях [PERSON] злочину. [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі ,посилаючись на рішення Жовтневого районного суду від 17.10.2013 року про визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ,яке вступило в законну силу, вважали позов необґрунтованим та безпідставним. Належним чином повідомлений представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась подала до суду заяву, в якій проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити, розглядати справу за її відсутності. Третя особа [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечувала, посилаючись на його безпідставність Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року ,яке набрало законної сили, позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задоволено, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] ( а.с.54-56). Вказаним вище рішенням встановлено, що згідно Технічного висновку ВАТ «Харківреконструкція», складеного у липні 2013 року, загальна площа двокімнатної квартири до реконструкції складала 30,3 кв.м. На теперішній час позивачами зі сторони головного фасаду та з його торця збудована одноповерхова прибудова. Під час будівництва прибудови в квартирі було виконано перепланування приміщень. В результаті будівництва утворилася чотирьох кімнатна ізольована квартира, загальна площа якої становить 83,5 кв.м., а житлова - 45,6 кв.м. Даним висновком встановлено, що основні конструкції в межах квартири [ADDRESS] знаходяться в задовільному технічному стані. Будівельні конструкції прибудови відповідають умовам міцності, надійності та стійкості. Виконане перепланування [ADDRESS] не вплинуло негативно на технічний стан основних будівельних конструкцій житлового будинку. Перепланування спірної квартири не суперечить діючим будівельним, пожежним та санітарним нормам. Збереження самочинно виконаного перепланування квартири [ADDRESS] можливо узаконити у встановленому законом порядку. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає безпідставними посилання позивача , як на належний доказ, листи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області № 7/20-1846 від 19.03.2013 р. № 7/20-2877 від 15.05.2013 р., № 7/20-7555 від 25.11.2013 р., відповідно до яких забудовник [PERSON] не звертався до інспекції з дозволом на будівництво житлових і нежитлових приміщень, оскільки зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року , встановлено, що самочинне будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам, та будівництво не порушує права інших осіб. У судовому засіданні 22.08.2014 року представник позивача [PERSON] пояснила суду, що позивачеві відомо про ухвалення вказаного судового рішення та він не заперечує проти визнання права власності на вказане нерухоме майно за відповідачем по даній справі [PERSON] Враховуючи викладене вище, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання самовільно побудованих житлових і нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] такими, що не відповідають будівельним нормам та державним стандартам. Суд не вбачає підстав для задоволення і позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7950 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. ,виходячи з наступного. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі . Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких , суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивачем та його представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння [PERSON] діями відповідача матеріальної шкоди у розмірі 7950 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Аналізуючи наведені вище обставини та досліджені у судовому засіданні докази , суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення необґрунтованого позову [PERSON]

Outcome: dismissed