Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до [PERSON] сільської ради в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку загальною площею 48,2 кв. м, житловою площею 19,6 кв. м, з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Свій позов аргументував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до моменту смерті проживала за вищевказаною адресою, з якою проживав позивач та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Він являється єдиним спадкоємцем. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої матері із-за відсутні правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок. 25.03.2014 позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність. Представник позивача [PERSON] сільської ради Жмеринського району - сільський голова Козик А.П., в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву, згідно якої справу просив розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи Жмеринської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляду справи його відсутність, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя хто його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як зазначено у абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.7), яка померла [INFO] (а.с.6); яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], де на час відкриття спадщини разом з нею проживав син [PERSON] (а.с.8). Замовником технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] значиться [PERSON], а користувачем [PERSON] (а.с.13); відповідно до технічного звіту будинок відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель (а.с.38-43). Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та витребуваної спадкоємцю справи після смерті [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері (а.с.10-11, 30-36). При зверненні позивача до Жмеринської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини на нерухоме майно, що складається з вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутні правовстановлюючих документів (а.с.9). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі ст.ст. 25, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, абз. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2,

Outcome: approved