Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві позивач вказує, що в грудні 2014 року до нього звернувся [PERSON] з проханням надати йому грошові кошти в сумі 15000 грн. Так, як вони були знайомі, він мав довіру до нього, тому 10 грудня 2014 року надав йому в борг грошові кошти в сумі 15\~000 грн. Даний договір позики вони уклали письмово у формі розписки, в якій відповідач зобовязався повністю повернути борг до 01.03.2015, проте до цього часу борг не повернув. Він декілька разів звертався до [PERSON] з проханням повернути кошти в добровільному порядку, той запевняв його, що найближчим часом розрахується, але пройшов час і відповідач взагалі став уникати його та не відповідає на дзвінки, у звязку з чим він направляв на його адресу письмову претензією щодо повернення боргу, проте він ніяким чином не відреагував на неї, тому позивач вирішив звернутись до суду з позовом про стягнення боргу в сумі 15000 грн та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає 900 грн (розрахунок 1500 х 3% х 2 роки). У судове засідання позивач [PERSON] не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення повістки про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно розписки від 10.12.2014, наданої позивачем, значиться, що відповідач [PERSON] зобовязався повернути отримані від [PERSON] кошти в сумі 15\~000 грн до 01 березня 2015 року, про що свідчить підпис у ній. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з позичальника. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу дії ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що за період з 01.03.2015 по 27.02.2017, 3 % річних від суми основного боргу складає 900 (девятсот) грн. Таким чином загальна сума боргу [PERSON] перед [PERSON] становить 15900 (пятнадцять тисяч девятсот) грн.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.\~\~

Outcome: approved