Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він 19.02.2019 та повторно 02.04.2019 звернувся до відповідача з завою, в якій просив надати належним чином завірені документів, а саме: довідку про спосіб отримання 07.05.2017 коштів за договором споживчого кредиту на картку № [NUMBER] ; довідку про суму споживчого кредиту, отриманого 07.05.2017 на картку № [NUMBER] ; розрахунок суми заборгованості за споживчим кредитом, отриманого 07.05.2017 на картку № [NUMBER] ; договір споживчого кредиту укладеного ПАТ КБ «Приватбанк» із фізичною особою [PERSON] . Однак, відповідачем не було надано запитуваних документів. За таких обставин, позивач просить суд визнати, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язати банк надати запитувані документи. Ухвалою суду від 10.06.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач вказав, що відповіді на звернення позивача були направлені клієнту, а саме, № 20.1.0.0.0/7 - 190226/1127 від 20.03.2019 та № 20.1.0.0.0/7 - 190409/1575 від 24.04.2019, в яких було надано відповідні роз`яснення. Позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що позивач не отримав вказаної відповідачем повторної відповіді, оскільки була направлена на заблоковану електронну адресу позивача, а отже, відповідач намагається ввести суд в оману, оскільки ним не надано належних доказів щодо розгляду в порядку передбаченому чинним законодавством його заяв. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян України» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян України» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). На підставі наявних матеріалів судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про надання завірених належним чином копії документів від 19.02.2019, а саме, просив надати: довідку про спосіб отримання 07.05.2017 коштів за договором споживчого кредиту на картку № 4149629392041414; довідку про суму споживчого кредиту, отриманого 07.05.2017 на картку № [NUMBER] ; розрахунок суми заборгованості за споживчим кредитом, отриманого 07.05.2017 на картку № [NUMBER] ; договір споживчого кредиту укладеного ПАТ КБ «Приватбанк» із фізичною особою [PERSON] . Відповіддю відповідач АТ КБ «Приватбанк» від 20.03.2019 №20.1.0.0.0/7 надав роз`яснення, відповідно до яких повідомив позивача, що між ним та банком укладено Договір про надання банківських послуг №б/н від 29.12.2015, примірник якого було надано йому під підпис. Вказав, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку банку надавати копії договорів клієнтам. Так, одним із пунктів відповіді відповідач надає роз`яснення про порядок оформлення договору відповідно до якого позивач заповнює анкету, в ній перебуває пункт про те, що підписавши анкету, позивач погоджується з усіма умовами з якими може ознайомитися на офіційному сайті ПриватБанку privatbank.ua. Крім того, зазначив, що з розрахунком заборгованості позивач має змогу ознайомитись в Приват 24. Позивач повторно звернувся до відповідача із заявою від 02.04.2019 про отримання копій документів. На звернення позивача від 09.04.2019 відповідачем було надіслано відповідь № 20.1.0.0.0/7 - 190409/1575 від 24.04.2019. Разом із відповіддю на звернення позивача було надано копію анкети [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Так, відповідно до заяв позивача, ним було вказано електрону адресу advokatlesechko@gmail.com. Разом з тим, згідно доводів позивача, друга відповідь відповідача, яка додана до відзиву на позовну заяву була направлена на заблокований електронний ресурс (рішеннями РНБО України, які були введені в дію Указами Президента України № 133/2017 та 126/2018 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», електронний ресурс mail.ru - заблоковано), який використовувався позивачем до 2018 року. За змістом ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян України» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. З листа відповідача № 20.1.0.0.0/7 - 190409/1575 від 24.04.2019, вбачається, що його було направлено позивачу на адресу [ADDRESS] вказану в заявах позивача. Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження відправки листа на вказану адресу. Як вбачається із відповідей відповідача № 20.1.0.0.0/7 - 190409/1575 від 24.04.2019 та №20.1.0.0.0/7 від 20.03.2019 вони є аналогічні за змістом. Таким чином, відповідачем не було допущено порушень норм ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме надано відповідь позивачу, що спростовує твердження позивача про порушення його прав. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed