Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, а саме: земельні ділянки (пай) згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №032978, площею 2,06 гектари, що розташовані на території Берестечківської міської ради (колишня Мервинської сільська рада). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла [PERSON] , земельну ділянку площею 2,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №032978. Позивач вказує, що він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус йому повідомив, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що йому не відомий порядок оформлення спадкових прав. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Берестечківської міської ради Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 2019 року виконавчим комітетом мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. (а.с.6). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 2,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ВЛ №032978 заповіла своєму племіннику [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено 04 листопада 2019 року секретарем Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №321. (а.с.7). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно з інформацією, яка зазначена в довідці виданої виконавчим комітетом Берестечківської міської ради Волинської області від 23 липня 2021 року №538, що згідно запису в погосподарській книзі за №0316 значиться житловий будинок з господарськими та побутовими та спорудами, які розміщені на земельній ділянці площею 0,25 га (рішення сесії сільської ради від 15 жовтня 1993 року №16/1), що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] , 1941 року народження, разом з нею проживала [PERSON] , 1933 року народження, яка померла [INFO] . Спадкодавець [PERSON] , 1933 року народження до дня смерті проживала в селі Диковини, Волинської області і нікуди на проживання не виїжджала. Одружена не була, дітей не мала. Заповіт [PERSON] в Мервинській сільській раді посвідчувався по реєстру №321 від 04 листопада 2019 року, не змінений і не скасований. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , 1933 року народження по заповіту залишився племінник - [PERSON] , 1966 року народження, житель села Старики, Волинської області. (а.с.5). З дослідженої в судовому засіданні роз`яснення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Галини Степанівни від 28 липня 2021 року №295/02-17, вбачається, що позивач, пропустив строк для прийняття спадщини. (а.с.8). Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру №65863230, №65863158, від 03 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Горохівського районного округу Голодевич Галиною Степанівною, спадкова справа після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі інформація відсутня, однак наявний заповіт. Суд встановив, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] . Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк віна не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] оскільки йому не було відомо порядку прийняття спадщини, оскільки, вважав, що він і так прийняв спадщину, так як, є заповіт в якому зазначене майно заповіли йому, та наявні усі правовстановлюючі документи на майно, яке зазначене у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав поважну причину у не своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 3, 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved