Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, шляхом: зняття арешту з транспортного засобу ВАЗ 21093, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER], який на праві власності належить йому, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 10 червня 2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 24449623. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 19 червня 2001 року. Від шлюбу у подружжя є син - [PERSON],[INFO]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2002 року з нього стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2002 року і до повноліття дитини. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-1195 від 07 березня 2002 року. 10 червня 2011 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. від 10 червня 2011 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21093, 2006 року випуску, колір чорний, д.н.з. [NUMBER], [NUMBER], який на праві власності належить йому. Далі виконавче провадження було передано до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. 28 серпня 2015 року до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача - [PERSON] про повернення виконавчого документа стягувачу. 22 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». В даній постанові державним виконавцем крім іншого зазначено, що станом на 01 вересня 2015 року заборгованості по аліментам не має. Але державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не було вирішено питання про зняття арешту з автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], [NUMBER], який належить йому. У зв'язку з чим ін. звернувся до ВДВС Дарницького районного управління юстиції та ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з проханням зняти арешт з його автомобіля, оскільки заборгованість по аліментах була погашена та й сама стягувач подала заяву про повернення їй виконавчого документа, тобто підстав для арешту авто не має. Листом від 20 листопада 2015 року ВДВС Дарницького районного управління юстиції повідомив, що зняти арешт не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження знищено. ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повідомив, що про накладений арешт їм не відомо. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подала до суду заяву, з проханням розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Уповноважені представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини не явки не повідомили. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представників відповідачів та третьої особи. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить автомобіль ВАЗ 21093, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], [NUMBER], № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER] (а.с.14). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2002 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 лютого 2002 року і до його повноліття, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину. На підставі вказаної постанови судом 07 березня 2002 року було видано виконавчий лист № 2-1195 та пред'явлено стягувачем до виконання у ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. В межах виконання вказаної постанови суду, 10 червня 2011 року старшим державним виконавцем Білан Ю.С. органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою було накладено арешт на транспортний засіб: ВАЗ 21093, 2006 року випуску, колір чорний, [NUMBER], [NUMBER], що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення: 21137,61 гривень (а.с.9). В подальшому, вказаний виконавчий лист № 2-1195, виданий 07 березня 2002 року Дарницьким районним судом м. Києва, було передано на виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. 28 серпня 2015 року стягувач [PERSON] звернулася до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із заявою, в якій просила повернути без виконання вказаний виконавчий лист (а.с.11). 22 жовтня 2015 року головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1195, виданий 07 березня 2002 року Дарницьким районним судом м. Києва у зв'язку з поданням стягувачем заяви про повернення без виконання виконавчого листа. Крім того, державним виконавцем зазначено, що станом на 01 вересня 2015 року заборгованість по аліментах відсутня (а.с.10). В подальшому, позивач звернувся до ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві та ВДВС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві із заявою про зняття арешту з майна. Відповідно до відповіді Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві від 20 листопада 2015 року, позивачу було повідомлено, що 17 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист направлено до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Також, відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить три роки, у зв'язку з чим винести постанову про звільнення майна боржника з арешту не можливо, оскільки виконавче провадження за перше півріччя 2012 року знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.12). Як вбачається з листа-відповіді Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 02 грудня 2015 року, позивачу було повідомлено, що 22 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено стороні виконавчого провадження, у відповідності до вимог ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для звільнення майна боржника з-під арешту відсутні (а.с. 13). Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи фактичне виконання рішення суду в частині погашення заборгованості по аліментам, а також враховуючи, те, що виконавче провадження, що перебувало на виконанні ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знищене за закінченням терміну зберігання, а ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві закінчено на підставі заяви стягувача, позовні вимоги в частині зняття арешту з автомобіля є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зняття арешту з автомобіля та майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved