Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить шлюб між ним та відповідачем, що зареєстрований [INFO] Бережницькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, актовий запис за №15 від 20.10.1974 року - розірвати. Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося. В останні роки їхнього сумісного життя відносини між ними істотно погіршилися. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач ігнорувала почуття любові, дружби, поваги, взаємодопомоги; нехтувала сімейними цінностями. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, які зруйнувалися, що і призвело до фактичного розпаду їхньої сім'ї. Понад 18 років вони проживають окремо один від одного в різних населених пунктах. З відповідачем жодних відносин він не підтримує і відновлювати їх не бажає.Їхній шлюб носить суто формальний характер. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Як вбачається з відміток працівника зв'язку на конвертах із судовим викликом, які направлялися за адресою: Київська область, Броварський район, смт.Калинівка, провул.Травневий,4/27, дані конверти поверталися за закінченням терміну зберігання. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України - Дубровицького РС УДМС України в Рівненській області наданих суду 07.04.2016 року, місце реєстрації [PERSON] с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області. За правилами ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування чи постійного його заняття. Оскільки таким останнім відомим місцем реєстрації відповідача є с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області, тому у суду є всі правові підстави для розгляду справи. Крім того, з довідки секретаря судових засідань вбачається, що в телефонній розмові з відповідачем [PERSON], остання відмовилася надати точну адресу проживання, однак просила про результати розгляду справи повідомити за адресою реєстрації. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 20 жовтня 1974 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №15, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 285672 (а.с.3). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved