Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що з 25 вересня 2010 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, Україна, актовий запис № 2. Позивач в своїй заяві зазначив, про те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між ними та частими сварками. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні з червня 2018 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, строк для примирення сторони просили не надавати (а.с.15, 17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER] від 25 вересня 2010 року, між позивачем та відповідачем, Виконавчим комітетом Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, Україна, зареєстровано шлюб, актовий запис № 2 (а.с.16). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між сторонами не склалося в зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між позивачем та відповідачем, а також частими сварками між ними. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні з червня 2018 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved