Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 4 300 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в липні 2014 року він продав відповідачу свій автомобіль на запчастини. За домовленістю між ними 31.07.2014 року [PERSON] складено розписку про те, що він зобов'язується повернути йому борг в сумі 6 000 грн. протягом двох місяців, тобто до 31.09.2014 року. Зі сплином часу він почав вимагати від відповідача повернення грошових коштів. [PERSON] спочатку борг визнавав та обіцяв повернути кошти, як тільки у нього буде можливість. Однак згодом, почав ухилятися від зустрічей з ним. Вказані обставини вимусили його звернутися до правоохоронних органів. Під час однієї з перевірок відповідач повернув йому 1 700 грн. та обіцяв в найкоротший термін повернути 4 300 грн. Але на даний час, взятих зобов'язань відповідач не виконує, грошей не повернув, від зустрічей ухиляється. Також просить стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечує та пояснив, що дійсно він написав боргову розписку на 6 000 грн., але він віддав [PERSON] 4 700 грн. і зараз має намір віддати 1 300 грн. Тому він нічого позивачу не винен. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За приписом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із оригіналу розписки вбачається, що 31.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого останній повинен віддати позивачу 6 000 грн. протягом двох місцяів, взявши на себе зобов'язання по поверненню коштів (а.с.26). В судовому засіданні відповідач [PERSON] віддав [PERSON] 1 300 грн. в рахунок повернення суми боргу. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 3 000 грн. (6 000 грн. - 1 700 грн. - 1 300 грн.). Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що він віддав позивачу 4 700 грн., оскільки [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано іншого розрахунку його заборгованості (відсутності такої заборгованості) перед позивачем, а також не надано належних, допустимих та достовірних письмових доказів того, що ним було сплачено [PERSON] за договором позики суму більшу, ніж 1 700 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача до державного бюджету 243 грн. 60 коп. судового збору, та відповідно до ст. 84 ЦПК України на користь позивача 800 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Outcome: approved