Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В даний час у зазначеній квартирі зареєстровані і фактично проживають позивач і його дружина [PERSON], а з грудня 2011 року на прохання онука [PERSON], також був зареєстрований і він. Проживши в квартирі до листопада 2014 року відповідач, забравши свої особисті речі перейшов на постійне місце проживання за іншою адресою, оскільки створив свою сім'ю. На його прохання знятися з обліку реєстрації з його місця проживання відповідач не реагує. Вони з дружиною пенсіонери і змушені оплачувати комунальні витрати за онука, який понад рік в квартирі не проживає. Житлову площу відповідач покинув за власним бажанням, без примусу і заходів для вселення не робив. Ніяких зв'язків з ними не підтримує. Актом комітету самоорганізації населення підтверджується факт непроживання [PERSON] на спірній житловій площі. Крім того, у власності відповідача є однокімнатна квартира [ADDRESS]. Будь-яких угод між ним і онуком про користування житловим приміщенням не складалося, речей відповідача в квартирі немає, коштів на оплату комунальних витрат не надає. Просить визнати [PERSON], втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1, ч. 2 ст.64 ЖК України члени сімї наймача, що мешкають разом з ним, користуються рівними з наймачем правами і несуть всі обовязки, що витікають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно договору про міну квартир, посвідченого 25.07.1996 року державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4-2201 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] провели обмін належних їм на праві власності квартир, а саме квартира [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON], а квартира [ADDRESS], а [PERSON] купила квартиру №96, розташовану в будинку 36 по пр. Будівельників в м.Маріуполі перейшла у власність [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Згідно реєстраційного свідоцтва Маріупольського БТІ, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору міни від 25.07.1996, р-р 4-2201, записано в реєстрову книгу №98П, за реєстраційним номером 35703 від 26.07.1996 (а.с.5). Згідно особового рахунку №3662, квартиронаймачем квартири №13, розташованої в будинку 24 по вул. Новоросійській в м.Маріуполі є [PERSON]. Зареєстровані за вказаною адресою: з 09.08.1996 року [PERSON], [INFO] - власник, з 17.01.2000 року [PERSON], [INFO] - дружина, з 23.12.2011 [PERSON], [INFO] - онук (а.с.6). Згідно акту № 313 від 25.11.2015 року КСН «Черьомушки» [PERSON] фактично не проживає за адресою: [INFO], про що свідчать сусіди [PERSON], яка проживає [INFO] та [PERSON], який проживає [INFO] (а.с.7). Згідно договору дарування посвідченого 06.10.2004 року державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за номером 1-1850, [PERSON], діюча від імені малолітнього [PERSON], [INFO], на підставі довіреності прийняла у дар від [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.8). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим в [INFO], не проживає в квартирі понад один рік, не використовує дану квартиру за її прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тим самим він втратив право користування квартирою 13 будинку № 24 по вулиці Новоросійській в місті Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved