Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування позову вказавши наступне. 05.11.2016 року між [PERSON] в якості Позикодавця, з однієї сторони та [PERSON], в якості Позичальника, з іншої сторони, було укладено договір Позики. відповідно до умов якого Відповідач отримала від Позивача грошові кошти у розмірі 2 560 гривень зі строком виплати боргу до 19.11.2016 року. Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі їй суми позики. 28.02.2017 року між [PERSON] в якості Позикодавця, з однієї сторони та [PERSON], в якості Позичальника, з іншої сторони, було укладено договір Позики. відповідно до умов якого Відповідач отримала від Позивача грошові кошти у розмірі 2420 гривень зі строком виплати боргу до 14.03.2017 року. Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі їй суми позики. 28.02.2017 року [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 2000 грн., сторони оформили позику підписанням боргової розписки в присутності двох свідків. Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі їй суми позики. На теперішній час Відповідачем грошові кошти за договорами позики та борговою розпискою Позивачу не повернуто. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та суму неустойки передбачену умовами договорів, всього суму у розмірі 43\~855,20 гривень. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.11.2016 року між [PERSON] в якості Позикодавця, з однієї сторони та [PERSON] [INFO], в якості Позичальника, з іншої сторони, було укладено договір Позики. відповідно до умов якого Відповідач отримала від Позивача грошові кошти у розмірі 2 560 гривень зі строком виплати боргу до 19.11.2016 року. 28.02.2017 року між [PERSON] в якості Позикодавця, з однієї сторони та [PERSON] [INFO], в якості Позичальника, з іншої сторони, було укладено договір Позики. відповідно до умов якого Відповідач отримала від Позивача грошові кошти у розмірі 2420 гривень зі строком виплати боргу до 14.03.2017 року. 28.02.2017 року [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 2000 грн. сторони оформили позику підписанням боргової розписки в присутності двох свідків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Умови Договорів позики та боргової розписки Позикодавцем були виконані у повному обсязі шляхом надання грошових коштів Позичальнику на загальну суму 6980 гривень, що підтверджується підписом [PERSON] та підписами двох свідків в договорах позики та борговій розписці. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 4 Договорів Позики передбачено, що при неповерненні суми позики своєчасно або порушенні Позичальником термінів несплати щомісячних платежів Позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати чотирьох відсотків неустойки від простроченої суми за кожний день прострочки. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримала грошові кошти за договорами позики та борговою розпискою у користування, однак нею неналежним чином виконані грошові зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 18.07.2017 року складає 43\~855, 20 гривень, що складається із: за договором позики від 05.11.2016 року - суми основного боргу у розмірі 2 560 гривень; неустойки у розмірі 24\~678, 40 гривень; за договором позики від 28.02.2017 року - суми основного боргу у розмірі 2 420 гривень; неустойки у розмірі 12\~196,80 гривень; за борговою розпискою від 28.02.2017 року у розмірі 2000 гривень. Беручи до уваги, що умови договору Позики Позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. Враховуючи, що матеріали справи не містять підтвердження щодо повернення грошових коштів за договорами позики та борговою розпискою у строк, визначений сторонами, та на час розгляду справи сума заборгованості позичальником не сплачена, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 43\~855,20 гривень. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості Позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved