Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], позовні вимоги якого пізніше уточнив в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 3283,56 доларів США в гривневому еквіваленті та судові витрати в розмірі 514, 87 грн. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.04.2009року між сторонами було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу вказані кошти до 16.01.2012 року, що стверджується розпискою написаною відповідачем. Позивач вказує, що у визначений розпискою строк відповідач суму позики не повернув та на даний час не бажає добровільно повертати позику. У звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду з позовом, та просить його задоволити. Позивач [PERSON]М, в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. . Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 15 квітня 2009 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США зі строком їх повернення до 16 січня 2012 року. За вказаних вище обставин, суд вважає, що факт наявності боргового зобовязання, відповідача [PERSON], перед позивачем [PERSON] підтверджується розпискою написаною [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у визначений розпискою строк та на момент ухвалення судом рішення по справі, не повернув позивачеві [PERSON], суму боргу в розмірі 3000 (три тисячі) Доларів США, тобто, зобовязання взяте на себе належним чином не виконав. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором по поверненню грошових коштів, відповідно до представленого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості становить 3000 дол. США основний борг та 283,56 дол. США три проценти річних від простроченої суми. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні, а тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved