Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що його батькові [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076831 від 29.05.2020 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.05.2020 року за № 221, належало право на земельну частку (пай) у розмірі 13,40 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, виділений на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року.[INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на все його майно, і він є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Він вступив в управління та володіння спадковим майном, так як з батьком проживали разом, вели спільне господарство, проводив похорон останнього. 07.07.2020 року його представник [PERSON] звернувся до Тлумацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у розмірі 13,40 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, на підставі заведеної спадкової справи № 120/2008 року, і залишилася після смерті [PERSON] . Однак нотаріус йому відмовив в оформленні спадщини на вищевказану земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076831 виданий 29.05.2020 року та зареєстрований 29.05.2020 року, тобто після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 13,40 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076831 від 29.05.2020 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 04.08.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076831 від 29.05.2020 року, зареєстрованого 29.05.2020 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 221, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 13,40 в умовних кадастрових гектарах (а.с.3). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті батька [PERSON] позивач прийняв спадщину за законом, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном та проводив похорон померлого батька, до дня його смерті проживали разом, вели спільне господарство, був зареєреєстрований разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 252 від 09.07.2020 року (а.с. 2), а також позивач частково оформив спадщину за законом на своє ім`я, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2008 року (а.с. 25 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 120/2008 від 02.02.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 24-37), з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 13,40 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ІФ № 0076831 від 29.05.2020 року, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної конто Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 335/02-31 від 07.07.2020 року (а.с. 5). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved