Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2016 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить земельна ділянка площею 1, 08 га, що знаходиться на території Горошівської сільської ради, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 024989. Поряд з тим зазначив, що померла за життя зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла йому, а тому на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом. З приводу оформлення спадщини, [PERSON] від його імені звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на ім'я позивача було відмовлено, у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 024989, власником земельної ділянки зазначено [PERSON], тоді як спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON]. А тому, просив суд визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1, 08 га, що знаходиться на території Горошівської сільської ради Борщівського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 024989. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши що її інтереси представлятиме адвокат [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] до суду подав заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився. Від селищного голови [PERSON] до суду надійшла письмова заява, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, крім цього зазначив що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 20 січня 2016 року в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області померла баба позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №202909, виданого 21 січня 2016 року [PERSON] [PERSON] селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Факт їх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження батька позивача серії ІІ-ЯР № 765860 та свідоцтвом про народження позивача серії І-ИД № 466086. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 08 серпня 2008 року, посвідченого секретарем Горошівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 654. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач прийняв, оскільки проживав разом з нею на день смерті, крім того 29 січня 2016 року подав до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. На підставі даної заяви до майна померлої було відкрито спадкову справу за №24/2016. 31 липня 2018 року [PERSON] від імені позивача звернувся до нотаріуса щодо видачі на імя останнього свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме у державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 024989, власником земельної ділянки зазначено [PERSON], тоді як спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON]. Тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності даного майна померлій та встановлення права власності за ним, як за спадкоємцем за заповітом. Наведене вбачається з довідки [PERSON] [PERSON] селищної ради №278 від 06 лютого 2019 року, листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №460/02-14 від 31 серпня 2018 року, та матеріалів спадкової справи №24/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. Судом встановлено, що померлій [PERSON] на підставі рішення Горошівської сільської ради від 31 січня 2001 року №4, 26 березня 2001 року Горошівською сільською радою було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія IV-ТР № 024989, площею 1, 08 га, яка розташована на території Горошівської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зокрема вбачається з копії вказаного державного акту. Однак у такому при написанні прізвища власника земельної ділянки допущено помилку, і замість [PERSON], зазначено [PERSON], що не відповідає дійсності. Так як вбачається з довідки [PERSON] [PERSON] селищної ради №278 від 06 лютого 2019 року, у [PERSON] був Державний акт серії IV-ТР № 024989. Те що прізвище у спадкодавця було саме [PERSON], підтверджується і свідоцтвом про її шлюб із [PERSON], серія І-ИД №107987, свідоцтвами про їх смерть та свідоцтвом про смерть батька позивача [PERSON]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідальними особами при заповненні Державного акту допустили помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки. У відповідності до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із змінами від 16 березня 2009 року, усі записи у Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на 25 січня 2019 року становить 6983, 04 грн. Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №460/02-14 від 31 серпня 2018 року, та матеріалів спадкової справи №24/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved