Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, звільнення від сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою з 29.06.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу він з відповідачкою став мешкати окремо, діти мешкали з відповідачкою. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 грудня 2012 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.12.2012 року і до досягнення дітьми повноліття, відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.Аліменти він сплачував щомісяця коли був офіційно працевлаштований у ПАТ «Азовзагальмаш», після звільнення у грудні 2014 року, у зв'язку з банкрутством підприємства він тимчасово не працював, за цей час утворився борг по сплаті аліментів. Наприкінці грудня 2016 року син переїхав до нього і залишився мешкати, в подальшому [PERSON] було зареєстровано за місцем мешкання. Досі син мешкає з ним, знаходиться на його утримання, однак в рамках виконавчого провадження з нього продовжується стягнення аліментів на утримання сина.За час з 01.01.2017 року по 30.04.2018 року що син мешкає знимвін повинен сплатити на утримання сина на користь відповідачки суму боргу 10458,99 грн. Тому, враховуючи, що син мешкає з ним постійно з 26 грудня 2016 року і по сьогоднішній день він його виховує і утримує, та вищевказані обставини мають істотне значення, на підставі ст. ст. 197, 273 Сімейного кодексу України, просить звільнити його від сплати суми боргу по аліментам та звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки, стягнути з відповідачки на його користь суму сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві,позов просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], позов не визнали, у задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі, з підстав, викладених у письмовому відзиві, відповідачка зауважила, що вона подала позов про стягнення аліментів з позивача у грудні 2012 року, іноді [PERSON] сам надавав гроші. Чоловік настроїв дітей проти неї, внаслідок чого їх син з 20 грудня 2016 року мешкає з позивачем. Вона платила репетиторам і син поступив на бюджет до технікуму. Крім репетиторів та курсів вона купує одяг [PERSON] та допомагає грошима. Син прописаний з батьком, домовленості по сплаті комунальних платежів не має. Проти стягнення з неї судового збору також заперечувала, оскільки його сплата не підтверджена. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Так, згідно з ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.8,9\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2012 року [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.12.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5). Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26листопада 2013 року місце мешкання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначено з матірю [PERSON] (а.с. 9). Згідно з постановою державного виконавця Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ від 23.04.2015р. відкрито виконавче провадження № 47339558 з примусового виконання виконавчого листа № 0541/7137, виданого 28.12.2012 р., про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.12.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1439-562758-2017 від 27.06.2017р., місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано з 04.05.2017р. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з довідкою про склад сімї № 008-118/18 від 25.04.2018р., виданою ОСББ «Фортуна-118»,за адресою: [ADDRESS], також зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який мешкає за вказаною адресою з 26.12.2016р. (а.с. 13). Відповідачкавизнала той факт, що її син,[PERSON] з грудня 2016 року мешкає разом з батьком, позивачем по справі. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до листа № 25.6-22227-25.6.1 від 02.08.2018р. управління «Служба у справах дітей» Служба у справах дітей по Приморському району, за усним зверненням [PERSON] 26.03.2018р. проведена профілактична бесіда з батьком [PERSON] [PERSON] з питання виховання та утримання неповнолітнього сина. Відповідачкою на підтвердження додаткових витрат, які вона несе по утриманню сина суду надані: товарні чеки від 19.05.2018р., 29.07.2018р., 10.08.2018р. про придбання речей та одягу, квитанції від 23.02.2018р., 26.03.2018р., 10.04.2018р. про сплату у загальній сумі 1800,00грн. [PERSON] платежів за підготовчі курси. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам АСВП № 47339558, наданим державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, заборгованість [PERSON], за виконавчим листом Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/7137 від 28.12.2012р., станом на 01.02.2018р. складає 62921,56грн. (а.с. 14). Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбачених ст.197 СК\~умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22). З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у звязку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов'язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.\~181, ст.\~183 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі\~за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Тому проживання дітей разом з батьком, з якого стягнуто аліменти, утримання батьком своєїдитини і несплату аліментів внаслідок утримання сина, суд вважає суттєвою обставиною, яка є підставою для звільнення від заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки [PERSON] дійсно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідачка проживає окремо та несе інші додаткові витрати на утримання дитини, стягнення заборгованості з аліментів на користь відповідачки не сприятиме забезпеченню інтересів дитини, навпаки, погіршить його забезпечення необхідними для життя та розвитку речами. Звільнення позивача від заборгованості за аліментами, навпаки, відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведеного позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] на користь відповідачки за період з 01.01.2017 року по 30.04.2018 року становить 10458,99грн., і позивач підлягає звільненню від її сплати. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився,\~суд\~може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267\~-\~271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181\~СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з грудня 2016 року син [PERSON] перестав проживати з матірю, а став проживати з батьком [PERSON], що є обставиною, яка має істотне значення, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина. Таким чином,позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, так як доведені та обґрунтовані. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору\~\~в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved