Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу. У позовній заяві посилався на те, що «24» березня 2017 року [PERSON] надав в борг [PERSON], позику (грошові кошти) в розмірі 80\~000.00 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач зобов'язувався повернути грошові кошти до «31» березня 2017р., але в зазначений термін, борг не було повернуто. З посиланням на норми матеріального та процесуального права, просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за борговою розпискою: загальна сума позики 80000.00 грн. (вісімдесят тисяч грн. 00 коп.) - 821, 92 грн. - 3% річних (вісімсот двадцять одна грн. 92 коп.) = 80821, 92 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот двадцять одна грн. 21 коп.). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві. Крім того підтвердив суду, що у розписці, яка видана [PERSON] відсутній підпис. Про те вказав, що дана розписка була власноручно написана відповідачем, що свідчить про її дійсність. Представники відповідача заперечували проти задоволення позову. З підстав які викладені в письмових запереченнях. Відповідно до яких, розписка, яка долучена до справи не відповідає письмовій формі правочину, оскільки не підписана, а тому докази, які додані позивачем не підтверджують наявність заборгованості. Так представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперчував сам факт вчинення оспорюваного правочину, за відсутністю належних доказів. Крім того вказував, що у відповідача наявні документи, а саме: надрукована Розписка від 24 березня 2017 року від імені [PERSON] та надрукований текст договору позики між [PERSON] та [PERSON], дані документи не підписані, а тому на думку представника неможливо говорити про наявність якихось боргових зобовязань між позивачем та відповідачем. Представник відповідача [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що є батьком відповідача. Він також пояснив, що про наявність якихось боргових відносин між позивачем та відповідачем він дізнався від [PERSON], який повідомив йому про борги його сина перед позивачем. На що ним було передано [PERSON] двічі по пять тисяч гривень, що підтверджено наданими ним розписками від 18.09.2017 року та від 16.10.2017 року. Яку саме суму його син був винен позивачу і чи взагалі ще щось винен він не знає. Просив в позові відмовити. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Як установлено судом позивач як на підставу своїх доводів обґрунтованості позовних вимог надав суду розписку від «24» березня 2017 року, з тексту якої вбачається, що [PERSON] надав в борг [PERSON], позику (грошові кошти)в розмірі 80\~000. 00 грн., а [PERSON] зобов'язувався повернути грошові кошти до «31» березня 2017р.(а.с.5) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, обовязковим реквізитом боргового документа є власноручний підпис боржника. Як установлено судом, розписку від «24» березня 2017 року містить лише писаний текст, відповідно до якого, [PERSON], надав в борг [PERSON], позику (грошові кошти)в розмірі 80\~000. 00 грн., а [PERSON] зобов'язувався повернути грошові кошти до «31» березня 2017р.. Дату «24» березня 2017 року та прописом виконане прізвище «[PERSON]О.» При цьому, як видно з наданої [PERSON] нотаріально завіреної довіреності, в ній міститься крім прописного виконання прізвища «Карітнюк Сергій Олександрович» міститься підпис даної особи.(а.с.24) Крім того, як вбачається з досліджених доказів по справі, які надані представниками відповідача, а саме надрукованої Розписки від 24 березня 2017 року від імені [PERSON] та надрукованого тексту договору позики між [PERSON] та [PERSON], дані документи також не підписані(а.с.39) Враховуючи те що під час укладення договору позики не було дотримано письмової форми договору, внаслідок чого суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ надану позивачем розписку від «24» березня 2017 року, яка б підтверджувала наявність боргових зобовязань між [PERSON] та [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed