Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 березня 2012 року в с.Болотня Іванківського району Київської області померла його мати [PERSON], [INFO] На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкував він, шляхом вчасної подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала домоволодіння, розташоване за адресою с.Болотня Іванківського району, вул.Б.Хмельницького,5, інвентаризаційною вартістю 386,510 грн.; цей будинок будували разом його рідні батьки , і після смерті батька позивача єдиним власником вказаного будинку залишилась його мати, [PERSON], але в належному порядку вона не провела державної реєстрації свого особистого права власності на вказане майно. Окрім вказаного домоволодіння, на праві особистої приватної власності іншого майна, яке б підлягало успадкуванню в судовому порядку, спадкодавця не мала. В даний час державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори не може встановити особисте право власності позивача на спадкове домоволодіння у зв»язку з тим, що [PERSON] не зареєструвала свого права власності на останнє в належному порядку, через державні реєстраційні органи, тому він не має можливості встановити своє право власності на спадкове майно в не судовому порядку. Будь-яких осіб, які б мали намір або право на успадкування майна, що залишилось після смерті [PERSON], окрім нього, немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою с.Болотня Іванківського району Київської області, вул.Б.Хмельницького,5, що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась [PERSON]. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі ; позов підтримує . Відповідач, Іванківська селищна рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову [PERSON] не мають; позов визнають. Просять розглядати справу без участі представника селищної ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази спадкоємця за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавці [PERSON], яка померла 01 березня 2012 року; копію свідоцтва про своє народження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 30 січня 2019року Вих. № 108-02-31, спадщину після смерті [PERSON], яка померла 01 березня 2012 року прийняв [PERSON], заявою №805 зареєстрованою 14 вересня 2012 року . Інших спадкоємців немає.(с/с 385/2012). Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 30 січня 2019 Вих. № 108-02-31 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район с.Болотня, вул.Б.Хмельницького,5, що належав [PERSON], померлої 01 березня 2012 року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується копією довідки МСЕК (а.с.16), а тому у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 3 865 грн. 10 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved