Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він є квартиронаймачем житлового приміщення за вказаною адресою, за цією ж адресою зареєстрована відповідач, але більш як 8 років вона не проживає в цій квартирі, особистих її речей в квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, але факт її реєстрації створює перешкоди у здійсненні ним права на користування цим приміщенням. На теперішній час його мати, яка є основним квартиронаймачем померла, через наявність реєстрації відповідача він позбавлений можливості переоформити особистий рахунок на квартиру за адресою: [ADDRESS], і це на його погляд порушує його законні права. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу за його відсутності, у заочному порядку. Представник третьої особи ОСББ «Герман» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що квартира [ADDRESS] є комунальною власністю, не приватизована. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.75). Згідно довідки Часовоярської міської ради №05-08/70 від 05.06.2016 року громадянка [PERSON] на обліку в службі у справах дітей Часовоярської міської ради, як опікун не значиться (а.с.39). Відповідно до повідомлення Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області №15626/201/01-2016 від 22.06.2016 року, відомості щодо взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі чи позбавлення волі громадянки [PERSON] відсутні (а.с.46). Згідно з актом, складеним комісією у складі голови ОСББ «Герман» [PERSON], в присутності [PERSON], [PERSON] від 11.01.2016 року(а.с.77), [PERSON], не проживає в квартирі [ADDRESS] з 01.01.2007 року по теперішній час. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сім'ї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрацію в ньому. Обов'язковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». Відповідно до положень ст.72 ст.71 Житлового кодексу Української РСР , ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що [PERSON] є її сусідом, відповідач є його племінницею, вона її не бачила більше 10 років. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, точне місцезнаходження її не знає. Зазначила, що речей, які б належали відповідачу [PERSON] в квартирі скоріше за все не залишилося. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що [PERSON] є її сусідом, відповідач є його племінницею. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше 8 років. Всі комунальні послуги сплачує позивач. Точно не знає чи залишилися в квартирі речі, які б належали відповідачу. Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідків, які повідомили про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved