overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], та земельної ділянки під ним, що був укладений 20.08.2001 року, та визнати за собою право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 20.08.2001 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], згідно якого [PERSON] придбав у власність зазначені будинок та земельну ділянку. Незважаючи на досягнення згоди по всіх істотних умовах договору та його виконання (позивач відразу вселився у житловий будинок), договір не був посвідчений у нотаріальному порядку, відповідач від цього ухиляється. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент укладення угоди між сторонами у серпні 2001 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому діючий на момент укладення угоди ЦК УРСР в ред.1963 року не передбачав, на відміну від ЦК України в ред.2004 року, обов'язкової державної реєстрації таких договорів. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу гаражу та сараю, розташованих по [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на ці об'єкти нерухомості. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Так, 17.08.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] була укладена угода, згідно якої позивач придбав у відповідачки гараж та сарай, розташовані по [ADDRESS], за 8000 гривень. З приводу продажу цих об'єктів нерухомості склали письмовий договір, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідачка ухилилася, мотивуючи це нестачею грошових коштів для оформлення угоди. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позов має бути задоволений у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цей будинок. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила про визнання нею позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на лютий 2012 року [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. 20.02.2012 року між власником будинку та позивачем був укладений договір купівлі-продажу зазначеного будинку, згідно якого [PERSON] продав позивачу [PERSON] житловий будинок за обумовлену грошову суму, про що видав йому письмову розписку; незважаючи на досягнення згоди сторін по всіх істотних умовах договору та його часткове виконання, він у нотаріальному порядку за посвідчений не був, а [INFO] [PERSON] помер, що зробило неможливим подальше нотаріальне оформлення угоди. Відповідачка [PERSON] є донькою померлого та його єдиним спадкоємцем за законом, факт вчинення угоди та обставини, зазначені позивачем, вона не оспорює. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу гаражу по [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цей гараж. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за своєї відсутності, позов визнає повністю. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим. Як вбачається з поданих доказів, станом на червень 2014 року відповідачу [PERSON] належав гараж по [ADDRESS]. 10.06.2014 року позивачка та відповідач уклали письмовий договір, згідно якого відповідач продав позивачу зазначений гараж за 17000 гривень, але у нотаріальному порядку він не посвідчений, оскільки відповідач від цього ухиляється. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цей будинок. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягає на позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про визнання ним позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на серпень 2013 року відповідачу [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. У серпні 2013 року між відповідачем та позивачем був укладений договір купівлі-продажу зазначеного майна, згідно якого відповідач [PERSON] продав позивачу [PERSON] житловий будинок за 20000 гривень, про що видав йому письмову розписку; незважаючи на досягнення згоди сторін по всіх істотних умовах договору та його часткове виконання, він у нотаріальному порядку за вини відповідачів посвідчений не був. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], а також визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, у січні 2014 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу будинку за зазначеною адресою, згідно якого той передав йому у власність будинок, за що отримав від позивача обумовлену грошову суму. Позивач, за його твердженнями, повністю сплатив ціну, та отримав розписку від відповідача щодо купівлі-продажу будинку; але він нотаріального посвідчення відповідач став ухилятися, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, у зв'язку з чим позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити, вказуючи, що відповідач повністю отримав гроші за будинок, про що 30.01.2014 року була складена відповідна письмова розписка, але ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надав. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з поданих доказів, станом на січень 2014 року відповідачу [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. 30.01.2014 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу будинку, згідно якого той передав йому у власність будинок, за що отримав від позивача обумовлену грошову суму. Позивач повністю сплатив ціну, та отримав розписку від відповідача щодо купівлі-продажу будинку; але від нотаріального посвідчення відповідач став ухилятися, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]., в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу житлового будинку № 17 по вул.Проектній в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей житловий будинок. Як зазначив позивач у своєму позові, 12.09.2016 року він домовився з відповідачкою про купівлю будинку, уклав з ними письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, проте відповідачка від нотаріального оформлення договору ухилилася. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити, врахувавши обставини, викладені ним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що 12.09.2016 року між позивачем та відповідачкою був укладений письмовий договір, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] продала, а позивач [PERSON] купив за 24225 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять п'ять) гривень житловий будинок № 17 по вул.Проектній в м.Вільнянськ Запорізької області. При цьому позивачем був проведений повний розрахунок за будинок, відповідачка зобов'язалася підготувати документи для оформлення угоди у нотаріальному порядку, але цього зроблено не було, незважаючи на неодноразові звернення позивача. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи наведене, позов має бути задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу житлового будинку № 4 по пров.Тракторному в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей будинок. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у червні 2011 року відповідачка [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошову суму у розмірі 10000 гривень; оскільки з поверненням позики виникли труднощі, позивач та відповідачка 21.07.2013 року уклали між собою угоду, згідно якої остання продала позивачу в рахунок боргу та доплати у розмірі 10000 гривень житловий будинок № 4 по пров.Тракторному в м.Вільнянськ Запорізької області; після укладення угоди відповідачка стала ухилятися від її нотаріального посвідчення, мотивуючи це відсутністю коштів та браком часу. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на дві земельні ділянки, розташовані на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, з позовної заяви вбачається, що позивач більше 15-ти років тому заволодів земельними ділянками відповідача площею 4,1534 га та 0,9595 га, розташовані на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Увесь цей час позивач постійно обробляє земельні ділянки та користується ними, відкрито володіє ними та відноситься до них як до свого власного майна. Право власності на земельні ділянки зареєстровано за відповідачем, який на захист прав власника не претендує і прав позивача на земельні ділянки не оспорює. Ці обставини визнані відповідачем згідно поданої ним заяви, і згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, є такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч.2 тієї ж статті, набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. На даний момент такий спеціальний закон відсутній. Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Діюче законодавство не встановлює ніяких обмежень щодо можливості застосування інституту набувальної давності відносно земельних ділянок, які не перебувають у державній власності. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Суд констатує, що на дані правовідносини не поширюється положення п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України щодо заборони відчуження земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки у даній справі мова ведеться про набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 тієї ж статті, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що заволодів будинком з відома офіційного власника - відповідача у справі - більше 10-ти років тому, відкрито користується ним та відноситься до нього як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач [PERSON] більше 10-ти років тому заволодів житловим будинком [ADDRESS] увесь цей час позивач постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним, відноситься до нього як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку, розташовану на території того ж села, призначену для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги мотивує тим, що заволодів будинком та земельною ділянкою з відома офіційного власника більше 10-ти років тому, відкрито користується ними та відноситься до них як до своєї власності, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні завив про визнання позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач [PERSON] більше 10-ти років тому заволодів житловим будинком [ADDRESS], та земельною ділянкою площею 0,45 га, розташовану на території того ж села, призначену для ведення особистого селянського господарства; увесь цей час позивач постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та земельною ділянкою, відноситься до них як до свого власного майна. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку набувальної давності. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, і може бути прийнято судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № 32 по вул.Зеленій (Островського) в с.Задорожнє Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити; суду пояснив, що позивач заволодів житловим будинком у квітні 2016 року, вселився у нього за згоди власника відповідача у справі, та постійно у ньому проживає, відкрито користується ним та відноситься до нього як до своєї власності; відповідач не має заперечень проти передачі будинку позивачу, але від укладення нотаріальної угоди ухиляється. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, як вбачається з поданих доказів, позивач [PERSON] з квітня 2006 року заволодів житловим будинком № 32 по вул.Зеленій (Островського) в с.Задорожнє Вільнянського району Запорізької області, з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна; право власності на будинок зареєстровано за відповідачем, але він проти заволодіння цим будинком іншою особою не заперечував, про що видав письмову розписку. Ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного та

Outcome: approved