Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], визначивши третьою особою Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача у вказаній квартирі, яка знаходиться у його приватній власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.1997 року № НВ 0448247, виданого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. та зареєстрованого у КП ПБТІ «Інвентаризатор» 26.12.1997 року за реєстровим № 59. Відповідач, який являється племінником позивача, зареєстрований у квартирі [ADDRESS], про що [PERSON] стало відомо у 2011 році, але фактично у ній ніколи не проживав, оскільки він мешкає у квартирі № 2 цього ж будинку, власником якої є його батько - [PERSON]. Добровільно зніматися з реєстрації відповідач відмовляється, тому звернувся до суду з позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні 13 січня 2014 року позов підтримали, 14 лютого 2014 року у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали (а.с.35). Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, письмових заяв чи клопотань до суду не надіслав. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення (а.с. 22-23, 33-34). Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив (а.с.19). Заслухавши сторони, свідків та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], які є братами, належить по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS]. Право власності позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.12.1997 року №НВ 0448247, виданого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. та зареєстрованого у КП ПБТІ «Інвентаризатор» 26.12.1997 року за реєстровим № 59 (а.с.4). 10 травня 2011 року сторонами було оформлено акт фактичного користування, відповідно до якого: у користуванні [PERSON] знаходиться кухня-1 площею 7,5 кв.м, кімната-1-6 площею 10,7 кв.м, кімната 1-7 площею 16,5 кв.м, будинку літ. А-1, житловою площею 34,3 кв.м, загальною площею 37,7 кв.м, всі інші приміщення будинку знаходяться у користуванні [PERSON]., що підтверджується технічним паспортом на будинок [ADDRESS] (а.с.5-10). Згідно довідки комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради від 08 листопада 2013 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник ? частини будинку; [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом обстеження від 06 листопада 2013 року (а.с. 12) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили те, що відповідач є племінником [PERSON] та сином [PERSON], у квартирі [ADDRESS] не проживає. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Зі змісту ч.2 ст. 386 ЦК України слідує, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] в користуванні його часткою у будинку [ADDRESS], що вбачається з наданих позивачем письмових доказів, а також з пояснень свідків у судовому засіданні, а також те, що позивач має право відповідно до чинного законодавства України користуватися своєю власністю на власний розсуд, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за вимогу немайнового характеру у сумі 229 грн. 40 коп., що встановлено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved