Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], проте за життя свої спадкові права не оформила. Державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Матвійчук С.П. 09.08.2005 року йому (позивачу) було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом, що складається з земельних часток в колишньому КСП «Лаврів». Правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок відсутні. У зв'язку з цим, 08.09.2016 року державним нотаріусом Луцької районної нотаріальної контори Трохимчук С.М. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного управління спадковим майном. Також спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син - відповідач [PERSON], який від спадщини відмовився. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], Лаврівської сільської ради на обґрунтування вказавши, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], а також земельні паї, які складалися з земельних часток в КПС «Лаврів» Луцького району Волинської області. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є він ([PERSON].) та його брат - [PERSON] Між ним та братом була досягнута домовленість про те, що він ([PERSON].) відмовляється від спадщини в частині права спадкування земельного паю, а спадковий будинок буде поділено порівну між ними. Однак, всупереч зазначеної домовленості [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на весь житловий будинок. Він ([PERSON].) постійно проживає та прописаний в будинку батьків за адресою [ADDRESS], тобто він фактично прийняв спадщину та доглядає за спадковим майном. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені ним позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги позивач не визнав. Також позивач суду пояснив, що відповідач в спадковому будинку постійно не проживав, проте на момент смерті матері у будинку жив, здійснював догляд за нею. Відповідач [PERSON] надав пояснення аналогічні до викладених у зустрічній позовній заяві, просив його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, первісні позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково - визнати за ним право власності на ? частину спадкового будинку. Представник відповідача за зустрічним позовом - Лаврівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін,їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). До спадкових відносин, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом застосовуються норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. У даному випадку, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Ст. 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] заповіт на випадок свої смерті не залишила. Отже, спадкування після смерті [PERSON] має відбуватися за законом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є діти померлої - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. У записах погосподарської книги Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області № 5 за 1998 рік по особовому рахунку [NUMBER] значиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], який належав [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 08.09.2016 року державним нотаріусом Луцької районної нотаріальної контори Трохимчук С.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (а.с. 10). Інші особи з заявами про прийняття спадщини по смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні з пояснень сторін та довідки Лаврівської сільської ради № 98 від 06.02.2017 року (а.с. 46), встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з сином - [PERSON], а тому відповідач [PERSON] прийняв спадщину. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки у визначений законом шестимісячний термін вступив в управління майном шляхом садіння земельної ділянки (а.с. 32). Статтею 553 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Протягом шестимісячного строку відповідач [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Посилання позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] відмовилися від своєї частки спадщини на його користь, а тому його частка має бути більшою, не заслуговують на увагу, оскільки заява про відмову від спадщини були написані та подані в нотаріальну контору 21 червня 2005 року, тобто після встановленого статтею 553 ЦК УРСР шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що за кожним зі спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] має бути визнано право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рівних частках, по ? частині за кожним. Таким чином, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позовом [PERSON] є таким, що підлягає до повного задоволення. На підставі ст.ст. 548, 549, 554 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: partial