Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 15 березня 2007 року розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем проживають окремо, дитини з 2008 року проживає з ним та перебуває на його утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Оскільки самостійно утримувати сина він не має можливості, оскільки на даний час не працює, перебивається тимчасовими заробітками, вдруге одружився, на утриманні має ще одну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Тому, просить суд стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , 2004 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але неменше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, суду надано заяву про часткове визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15 березня 2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №33 (а.с.6). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Разом з тим встановлено, що відповідач 21 квітня 2007 року вдруге вийшла заміж та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.26). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітній син проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його утриманні, відповідач проживає окремо (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області вбачається, що [PERSON] вдруге одружився (а.с.8). На утриманні має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.11). Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. На підставі наведеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: що [PERSON] має на утриманні ще одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , хворіє, в зв`язку з чим потребує кошти на лікування, стягувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідач спроможна надавати таку матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, оскільки є особою молодого віку, працездатною і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд враховує ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким у 2020 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 3018,00 грн.. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має великий заробіток та здатна сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial