Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] і до дня смерті належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Під час судового розгляду цивільної справи за вище вказаним позовом за ухвалою суду було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Котелевську селищну раду Полтавської області в якості співвідповідача, а також за ухвалою суду в справу вступила третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON] (а.с. 41-42, 91-92). В ході судових засідань позивач [PERSON], свої позовні вимоги підтримав повністю, просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за заповітом, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] У відкритому судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зазначивши суду, що його мати залишила заповіт, яким все своє майно заповідала йому. Але при житті мати не встигла виготовити належні правовстановлюючі документи, тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача, адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 11.07.2014 року(а.с. 36) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 36 зворотна сторона) у відкритому судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача підтримує повністю, оскільки єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своїх батьків є [PERSON], і ніяких законних підстав відмовити йому немає. При цьому, зазначив суду, що дане питання вирішується тривалий час по якому є декілька рішень судів різних інстанцій, зокрема рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.05.2012 року, яким визнано, що спірне домогосподарство не належить до колгоспного двору. В наступне судове засідання 12.12.2014 року, сторона позивача, а саме [PERSON] та адвокат [PERSON], не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглядати в їх відсутність (а.с. 143). Відповідач - [PERSON] в судове засідання 12 грудня 2014 року, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки в останнє судове засідання суду не повідомив. При цьому, в минулих судових засіданнях позовні вимоги позивача свого брата [PERSON], щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом визнав повністю. Представник відповідача - Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області Якименко Л.О., яка діє на підставі довіреності (а.с. 107) у відкритому судовому засіданні, попередню думку викладену в листі № 02-51/431 від 11.07.2014 року, змінила позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Котелевської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора надіслала до суду листа № 777/01-16 від 10.07.2014 року, в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 34). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в минулому судовому засіданні пояснила суду, що вона, як колишня дружина зареєстрована та проживає в спірному господарстві, і проти визнання в порядку спадкування за заповітом права власності за позивачем [PERSON], оскільки вважає, що має право на частину спадкового майна. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди та ордеру від 31.10.2014 року (а.с. 105-106) позовні вимоги позивача не визнає та просить у задоволенні позову позивачу відмовити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог її представника, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], даний факт ніким із сторін не оспорюється, і доказуванню відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Котелевською селищною радою Полтавської області від 22.04.1991 року (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 26 листопада 2007 року (а.с. 7 - зворотний бік). За життя [PERSON] 12 жовтня 2007 року склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося , а також все те, що буде їй належати на день смерті за законом заповіла [PERSON] повністю, що підтверджується світлокопією даного заповіту серії ВКА № 032169, зареєстрований в реєстрі за № 1998, посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] ( а.с. 8). Після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] входить нерухоме майно, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], і до дня смерті належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 814/02-31 від 18 липня 2014 року, до Котелевської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами за номером [ADDRESS] при цьому нотаріусом було встановлено, що правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, а саме свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Котелевської селищної ради 11.12.1991 року належить колгоспному двору, голова якого - [PERSON] , яке видане взамін свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Котелевської селищної ради 15.11.1976 року, а рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12.10.2010 року, яке набрало чинності 02.11.2010 року, в якому визнано недійсним свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 11.12.1991 року, про належність житлового будинку з господарськими будівлями колгоспному двору - голова двору [PERSON] на праві особистої власності, тому зазначене свідоцтво не може бути прийнято нотаріусом в якості правовстановлюючого документа ( а.с. 53). Те, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO] року, на відповідній правовій основі володіла та мала право на домогосподарство, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], підтверджується дослідженими в ході судових засідань документами, зокрема світлокопіями погосподарської книги (а.с. 98-104), будівельної справи (а.с. 109-113), спадкової справи (а.с. 137-142). Крім цього, відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 03.11.2014 року земельна ділянка площею 0,47 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить до земель комунальної власності, відповідно до рішення Котелевської селищної ради Полтавської області від 25.03.1994 року № 55 надана в користування [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд і ведення особистого селянського господарства (а.с. 108). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок ([ADDRESS] ) виготовлений 30.05.2014 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» житловий будинок «А-1» загальною площею 92, 8 кв.м., в тому числі житлової площі - 59, 3 кв.м. та житловий будинок «Г-1» загальною площею 49, 0 кв.м., в тому числі житлової площі - 16, 2 кв.м., а також господарських будівель: літня кухня «Б», навіс «б1», погріб вхідний «В», гараж «Д», навіс «д», навіс «д1», вбиральня «Е», погріб вхідний «Ж», сарай «З», сарай «К», навіс «к», навіс «к1», сарай «Л», вбиральня «М», колодязь № 1, водопровід № 3, огорожа № 4, ворота огорожі № 5 були побудовані в період з 1970 року по 1991 рік, що свідчить про те, що вище зазначене нерухоме майно входить до спадкового майна та не являється самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127, від 24.05.2001 року, зі змінами (а.с. 17-20). Укрдержреєстр в листі від 12 березня 2013 року № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року роз'яснив, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальні житлові будинки, садові, дачні, господарські забудови та споруди не підлягають прийому в експлуатацію. Підставою для державної реєстрації прав власності таких об'єктів нерухомості є технічний паспорт, складений по результатам інвентаризації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.( постанова від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до висновку за результатами технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж індивідуального житлового будинку «Г-1» та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] від 22.10.2014 року проведеними Комунальним підприємством «Архітектурне бюро Котелевського району, встановлено, що загальний технічний стан конструктивних елементів задовільний, розташування будівель та споруд на земельній ділянці відповідає діючим Державним будівельним нормам ДБН 360-92** та ДБН В.2.2-15-2005, самовільно збудовані будівлі не порушують санітарних, будівельних та протипожежних норм, використовуються згідно призначення, негативного впливу на сусідські будівлі не мають. ( а.с. 114-115). Відповідно до змісту довідки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори № 644/01-16 від 12.07.2012 року, нотаріальна контора повідомляє, що в провадженні знаходиться спадкова справа № 7/2008 на майно [PERSON], померлої 24.11.2007 року. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за заповітом від 12 жовтня 2007 року , посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1998, що надійшла 18.01.2008 року від [PERSON], сина померлої; про прийняття спадщини за законом, що надійшла 12.03.2008 року від [PERSON], сина померлої; про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Котелевською державною нотаріальною конторою 18.05.2006 року за реєстровим № 1178, що надійшла 15.01.2008 року від [PERSON]; про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 2007 року , посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1998, що надійшла 22.06.2010 року від [PERSON], сина померлої. При цьому, на ім'я [PERSON] 22.06.2010 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4, 51 га. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9, 37 ). Статтями 1216-1217 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивач бажає оформити право власності в установленому законом порядку. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До обґрунтування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], щодо не задоволення позову, так-як вона там зареєстрована, проживає і в зв'язку з цим, як колишня дружина позивача має частку в спірному спадковому майні після смерті його матері, суд відноситься критично. Оскільки наявність реєстрації та фактичного проживання не дає їй жодних законних прав на вище зазначене спадкове майно. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Котелевської селищної ради Полтавської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом на майно померлої матері [PERSON], дійсно має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати стягти з відповідачів на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved