Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 14 липня 2012 року між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №375. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що з 2019 року він з відповідачем разом не проживають, фактично сім`я перестала існувати та за його (позивача) переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, - не має. Також зазначив, що протягом останніх років відповідач не бере участі у веденні спільного домашнього господарства, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, проявляє до нього (позивача) неповагу, вчиняє сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За викладених обставин, вважає примирення з відповідачем не можливим, шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 30.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 01.02.2021 року за вх.№2344, в якій просивпровести розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Строк на примирення з відповідачем просив не надавати. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Гура К.В. (діє на підставі ордеру серії ВА №1010710 від 26 січня 2021 року) в судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 01.02.2021 року за вх.№2345, за якою просив провести судове засідання без участі відповідача та її представника. Відповідач позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Крім того, відповідачем [PERSON] подано письмові пояснення, зареєстровані судом 01.02.2021 року за вх.№2253, за якими відповідач зазначила, що тривалий час вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейних відносин. Спільне життя з позивачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу вона (відповідач) прийняла остаточно і змінювати його не має намірів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить її інтересам, інтересам позивача та інтересам їх дитини. Спільна дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з нею (відповідачем) та спору про місце проживання дитини та побачення позивача з донькою, - не має, а так само не має між нею та позивачем і майнового спору. Просила позов позивача про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №375 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину -малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив відсутність між ними взаєморозуміння, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідачаприпинити шлюбні відносини, про що свідчать подані ними до суду заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права та інтереси їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем, та спору щодо місця проживання дитини, - не має, у зв`язку з чим позов позивача [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанцією від 13.10.2020 року, стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved