Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на спадщину. Причиною цього стало те, що 18.01.2008 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишився заповіт, де останній заповів [PERSON] все своє майно, за винятком житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Кропивна, який заповідав [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,53 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши до Золотоніської райдержнотконотри заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку він не може, так як державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку втрачено. В нотаріальному порядку він не може вирішити дане питання, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 20.01.2016 року замінено первісного відповідача [PERSON] сільську раду Золотоніського району Черкаської області на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та наполягав на визнанні за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на 5/6 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,53 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча про день та час судового розгляду справи ставилися до відому судовими повістками, про що маються розписки про їх вручення. В звязку з тим, що відповідачі були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що постановляє ухвалу. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). ✍- з даних свідоцтва про смерть серії 1-СР №261438, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради, вбачається, що [PERSON] помер 18.01.2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 4; ✍з даних заповіту, складеного 29.06.2004 року та посвідченого секретарем Кропивнянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 134, вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно, за винятком житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Кропивна, який заповідав [PERSON]; ✍- з даних повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 15.01.2016 № 12/02-14 року, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 18.01.2008 року, заведена спадкова справа № 238/2008 на підставі заяв про прийняття спадщини від дітей померлого [PERSON] та [PERSON], а також та від дружини померлого [PERSON]; ✍Із копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ІІ ЧР № 026023 вбачається, що земельна ділянка площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради належить [PERSON]; ✍з даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Золотоніської райдержнот контори [PERSON] від 23.03.2016р., вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 18.01.2008 року, заведена спадкова справа № 238/2008. За відсутності у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 2,53 га відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Як встановлено судом, спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є три особи, отже відповідно обовязкова частка у спадкоємця [PERSON], яка була непрацездатною на час відкриття спадщини становить 1/6 частину від земельної ділянки, загальною площею 2,53 га. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації державного акту про право власності на земельну ділянку власником. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] з урахуванням змінених позовних вимог, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично був власником земельної ділянки. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що в судовому засіданні позивач довів, що спадкодавець фактично був власником, але правовстановлюючий документ відсутній. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved