Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку 1983 року побудови, загальною площею - 67,9 кв.м., житловою площею - 28,4 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою, прибудова, відкрита веранда, сарай, теплиця, убиральня, сарай-прибудова, сарай, ганок, огорожа, вигрібна яма, колодязь питний, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10 лютого 2004 року його мати [PERSON] заповіла йому, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті матері, а інші спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини та подали відповідні заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою №417 від 11.09.2017 року, виданою Вільховецькою сільською радою Богуславського району Київської області. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 07 листопада 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що явилось підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 10.02.2004 року секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується копією його заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна [PERSON], інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи №4/2012. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 07.11.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який належав [PERSON], яка померла [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [NUMBER] по [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1983 року забудови, загальною площею - 67,90 кв.м., житловою площею - 28,40 кв.м., допоміжною - 39,50 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, прибудова, відкрита веранда, два сараї, теплиця, убиральня, сарай-прибудова, ганок, колодязь питний, огорожа, яма вигрібна. Належність спадкодавцю [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Шевченка [NUMBER] в [ADDRESS] підтверджується довідкою № 417 виданою 11.09.2017 року Вільховецькою сільською радою Богуславського району Київської області, з якої вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі за № 1 за 2006-2010 роки, головою двору була [PERSON] та їй дійсно належав вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Вільховецької сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області від 11.09.2017 року. Технічним звітом №196/15.11.17 від 15 листопада 2017 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок [NUMBER] по [ADDRESS], 1946 року забудови з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 660 від 09.11.2017 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 852 гривні 70 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved