Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 05.08.2015 року у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №19. Вказує, що від шлюбу дітей у них немає. Спільним подружнім життям вони проживали до січня 2017 року, після чого подружні відносини не поновлювали. Причиною розпаду їхньої сімї вважає те, що у них з відповідачкою відсутні злагода та взаєморозуміння, у сімї часто виникали сварки, різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. Вважає, що їхня сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, наміру зберегти сімю він не має, а тому просив позов задовольнити. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 08.05.2018 його представник [PERSON] через канцелярію подала заяву про розгляд справи за їх відстуності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, однак 07.05.2018 року подала до суду заяву в якій позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.10.1983 року у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 107985 (а.с.5). Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як у них різні погляди на шлюб та сімю, суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, а тому шлюб між ними може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved