Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус м. Дніпрорудного Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 30 січня 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді квартири №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. За заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області 12.03.2010 року за №1292, спадкоємцем є позивач [PERSON] В жовтні 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу або дублікату заповіту. На даний час отримання дублікату заповіту є неможливим у звязку з тим, що м.Дружківка Донецької області перебуває на тимчасово окупованій території. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], що померла 30 січня 2015 року. Ухвалою Василівського районного суду від 08 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти викладених у позовній заяви вимог не заперечує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи. У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 12 березня 2010 року [PERSON] був складений заповіт на імя [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1292. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, оскільки згідно довідки ОСББ «Юбілейний» м. Дніпрорудного від 04.10.2017 року, до дня смерті [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, а також подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою приватного нотаріуса м. Дніпрорудного Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 07.12.2017 року йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу або дублікату заповіту. Як встановлено з наданих позивачем доказів, вищезазначена квартира №21 будинку №46, розташованого на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, належить спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №863, та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22047380 від 23.05.2014 року. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], що посвідчений 12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1292, та зареєструвати своє право власності на спадкове майно, оскільки відсутній оригінал або дублікат заповіту, який відповідно до п.5.17. Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~ №296/5, повинен залишатися у спадковій справі після видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зі спадкової справи вбачається, що на запит приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надана копія заповіту, який був посвідчений 12 березня 2010 року за реєстровим №1292 від імені [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, існують підстави для визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом посвідченим 12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1292, після смерті 30 січня 2015 року [PERSON].

Outcome: approved