Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та додаткових витрат. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року належать до стягнення з нього, [PERSON] , на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 гривень щомісячно до закінчення ним навчання, або досягнення 23 років, а також додаткові витрати в розмірі 13925 гривень. Після розірвання шлюбу з відповідачем, ним вчасно сплачувалися аліменти на утримання сина та заборгованість була відсутня. Він погоджується надавати посильну матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, але той розмір аліментів та додаткових витрат, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року є нерозмірно високим і ставить його у скрутне матеріальне становище, враховуючи стан його здоров`я та сімейний стан. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначав, що у зв`язку зі зміною його матеріального становища, зміною його сімейного стану та наявності інших дітей, непрацездатних батьків, вважає, що розмір аліментів на утримання його повнолітнього сина, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, підлягає зменшенню. Так, він отримує мінімальну заробітну плату, якої ледве вистачає на своє лікування, утримання своєї сім`ї, непрацездатних батьків, оплату комунальних послуг. Він з 2014 року проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом стан його, [PERSON] , здоров`я погіршився, має хворобу нирок у зв`язку з чим потребує лікування. Крім сплати аліментів, він фінансово підтримує своїх непрацездтних батьків, які проживають окремо від нього, в смт. Демидівка, Рівненської області. Вважає, що погіршення його матеріального становища, як платника аліментів, його сімейний стан, наявність дитини від іншого шлюбу, непрацездатних батьків - це ті обставини, що обов`язково повинні бути враховані судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, а також дають йому підстави бути звільненим від сплати додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просив зменшити розмір аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] , що належать до стягнення на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, з 1500 гривень та визначити їх у розмірі 1100 гривень до закінчення сином навчання або досягнення віку 23 років, а від сплати додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 13925 гривень, його звільнити та не стягувати такі витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоч про час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Шевчук В.М. під час розгляду справи позовні вимоги позивача підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача - адвокат Шевчук В.М. в судовому засіданні пояснив, що позивач не погоджується з рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, вважає його необґрунтованим, оскільки судом не було враховано майновий та сімейний стан позивача, який звільнений з роботи, проживає в цивільному шлюбі та від такого шлюбу має малолітнього сина. Крім того, позивач надає матеріальну допомогу батькам, які є пенсіонерами. Вважає, що суд безпідставно стягнув з позивача додаткові витрати на дитину, оскільки додаткові витрати на дитину можливо стягнути лише в тому випадку, якщо вони пов`язані з особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідач [PERSON] та її представник Махацький Ю.М. позовні вимоги позивача не визнали, вважали їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положення ч.ч. 1-3 ст. 199 СК України визначають, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, ухваленого в цивільній справі № 558/99/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, належать до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1500 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду з позовною заявою та до закінчення навчання або досягнення ним 23 років. Крім того, судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, пов`язані з оплатою навчання сина [PERSON] , навчання його на курсах масажу та проживання в гуртожитку в розмірі 13925 гривень (а.с. 9-12). Зазначене рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ст. 201 СК України визначає, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що погіршився його стан здоров`я, змінився сімейний стан, оскільки він проживає у цивільному шлюбі та має від іншого шлюбу на утриманні малолітнього сина, надає матеріальну допомогу батькам, які є пенсіонерами. На підтвердження таких обставин позивач [PERSON] надав до суду копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) згідно якого зазначено, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки № 113/01-05, що видана Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області 17 квітня 2019 року (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації з співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та виховують спільного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частини 1 та 2 ст. 77 ЦПК України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В силу вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Разом з тим, положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма закону закріплена у ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували б те, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] . Так, позивачем не було надано до суду доказів про зміну ним прізвища з [PERSON] на [PERSON] , або навпаки, та/чи доказів усиновлення [PERSON] , [INFO] . Довідка № 113/01-05, що видана Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області 17 квітня 2019 року (а.с. 6), та у якій зазначено, що позивач [PERSON] проживає з співмешканкою [PERSON] та виховують спільного сина [PERSON] , [INFO] , не може бути допустимим доказом, що підтверджує батьківство позивача щодо неповнолітнього [PERSON] . Із змісту дослідженої в судовому засіданні довідки № 194, виданої Привітненською амбулаторією загальної практики - сімейної медицини 17 квітня 2019 року (а.с. 14), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку в сімейного лікаря Привітненської АЗПСМ і потребує постійного амбулаторного, стаціонарного лікування. Йому встановлено діагноз - СКХ. Хр. Вторинний пієлонефрит. Вроджена підковоподібна нирка. Вроджені зрощені нирки між собою нижніми полюсами. Відповідно до заключення, виданого Луцькою міською клінічною лікарнею 22 грудня 2015 року (а.с. 7), [PERSON] рекомендовано консультацію уролога. Як встановлено із довідки № 794/02.20, що видана Демидівським сектором обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 31 жовтня 2019 року, [PERSON] , 1946 р.н., отримує пенсію по віку в розмірі 3297,28 гривень. Відповідно до довідки № 795/02.20, що видана Демидівським сектором обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 31 жовтня 2019 року, [PERSON] , 1947 р.н., отримує пенсію по віку в розмірі 2920,63 гривень. В судовому засіданні представник позивача Шевчук В.М. зазначав, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача. Відповідач та його представник підтвердили те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача. Як встановлено із змісту рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, ухваленого в цивільній справі № 558/99/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, відповідач [PERSON] на розгляд даної справи не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому, посилаючись на часткове визнання позовних вимог, зазначав, що отримує дохід щомісячно в розмірі 4000,00 гривень, проживає з іншою жінкою в незареєстрованому шлюбі та в них є спільний малолітній син [PERSON] , [INFO] , а також те, що він хворіє на хронічний вторинний пієлонефрит, має вроджену підвокоподібну нирку, вроджені зрощені нирки між собою ніжними полюсами. Із змісту вказаного рішення суду встановлено, що враховуючи наведені [PERSON] у відзиві на позовну заяву обставини, суд частково задовольнив позовні вимоги [PERSON] та стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , не в розмірі 2000 гривень, як просила у позовній заяві позивач, а в розмірі 1500 гривень. Також з урахуванням доводів [PERSON] , суд стягнув на користь [PERSON] додаткові витрати, пов`язані з оплатою навчання сина [PERSON] , навчання його на курсах масажу та проживання в гуртожитку в розмірі 13925 гривень. Таким чином, судом встановлено, що посилання [PERSON] на майновий стан, на зміну сімейного стану - проживання у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] та утримання малолітнього [PERSON] , а також стан здоров`я [PERSON] , суд врахував під час розгляду цивільної справи № 558/99/19 та при ухваленні Демидівським районним судом Рівненської області рішення 27 червня 2019 року про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат, пов`язаних з навчанням. В судовому засіданні, заперечуючи проти позовних вимог позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Махацький Ю.М., зазначали про те, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані документи ті, що знаходяться в матеріалах цивільної справи № 558/99/19 та були враховані судом при ухваленні рішення від 27 червня 2019 року. Дослідженими доказами по справі встановлено, що позивачем [PERSON] не доведено своїх позовних вимог та посилань про те, що з часу ухвалення рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року погіршився його стан здоров`я, майновий стан, а також змінився сімейний стан, оскільки наведені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог обставини існували на час ухвалення рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року та були враховані судом при ухваленні такого рішення. Разом з тим, суд приходить до висновку, що не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів на утримання повнолітнього сина та звільнення позивача від сплати додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, доводи позивача [PERSON] про те, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, оскільки дослідженими доказами по справі встановлено, що на час ухвалення рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року батьки позивача вже досягли пенсійного віку. Крім того, судом встановлено, що позивач не проживає разом з своїми батьками, які досягли пенсійного віку. Разом з тим, батьки позивача отримують пенсію в розмірі значно більшому від мінімального розміру пенсії. Наведені у позовній заяві позивачем обставини існували на час ухвалення рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року та були враховані судом при ухваленні такого рішення, а тому такі обставини не можуть вважатися такими, що виникли після ухвалення рішення суду, як те передбачає ст. 192 СК України, та бути підставою для зменшення розміру аліментів чи звільнення від додаткових витрат на дитину. Згідно доданої позивачем до відповіді на відзив від 20 січня 2020 року (а.с. 50, 51) копії наказу № ЕСГ 00000028 - 0000000014 про припинення трудового договору (контракту) від 3 грудня 2019 року, виданого ТОВ «ЕКСПОСЕРВІС ГРУП-1», [PERSON] звільнено з роботи з 6 грудня 2019 року з неповажних причин, за ініціативою працівника, ст. 38. Суд, приходить до висновку, що звільнення позивача з роботи за власним бажанням (з неповажної причини, як зазначено в наказі про припинення трудового договору (контракту)) не може свідчити про погіршення майнового стану позивача, оскільки позивач, з урахуванням свого майнового стану, самостійно ініціював перед роботодавцем припинення трудового договору. Доводи представник позивача [PERSON] - адвоката Шевчука В.М. про те, що позивач звільнився з роботи за станом здоров`я не заслуговують на увагу, оскільки медичного висновку про неможливість виконання позивачем своїх трудових обов`язків чи інших доказів, що підтверджували б такі обставини, до суду не надано. Жодних доказів про те, що існували об`єктивні обставини, що перешкоджали продовженню трудового договору позивачем не надано та судом не встановлено. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина сторін по справі. Із змісту рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року (а.с. 9-12) встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] судом стягнуто додаткові витрати, пов`язані з оплатою навчання сина [PERSON] , навчання його на курсах масажу та проживання в гуртожитку в розмірі 13925 гривень. Як зазначено у рішенні суду такі витрати були понесені [PERSON] ще до досягнення сином [PERSON] повноліття. Дослідженими доказами по справі не встановлено підстав для звільнення позивача [PERSON] від сплати додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання сина [PERSON] , навчання його на курсах масажу та проживання в гуртожитку в розмірі 13925 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не доведені належними та допустимими доказами, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Суд приходить до висновку, що посилання представника позивача [PERSON] - адвоката Шевчука В.М. на необґрунтованість, на думку позивача, рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2019 року, не позбавляла можливості позивача оскаржити таке рішення суду в апеляційному провадженні. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяв на час звернення позивача до суду з позовною заявою) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На час подання до суду позовної заяви позивач не сплатив судовий збір. У зв`язку з цим, а також у зв`язку з відмовою позивачеві у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 1536,80 гривень (768,40 + 768,40), з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» щодо окремої оплати кожної вимоги, а також щодо встановленого мінімального розміру судового збору на час звернення до суду з позовною заявою. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на положення ст.ст. 180-185, 192, 193, 198, 199 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 192, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved