Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 07 березня 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, шлюб носить формальний характер, оскільки фактично шлюбні відносини припинено з вересня 2014 року. [PERSON] просить шлюб між ним та відповідачем розірвати без надання строку для примирення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків з відповідачем неможливе. Тому просить суд позов задовольнити. Окрім того, зазначив, що в липні 2014 року із зони АТО, з міста Юнокомунарівськ, де проходять на сході України бойові дії він з дружиною, повнолітнім сином, тещею та його матір'ю приїхали проживати до своїх родичів в смт. Баришівка Київської області. Через півтора місяця у вересні 2014 року дружина сказала, що тут проживати не буде і із своєю матір'ю повернулась в зону бойових дій. В жовтні 2014 року він їздив на схід України в управління Пенсійного фонду в м. Єнакієве, та по телефону розмовляв з дружиною, але вона не захотіла з ним навіть зустрітись. По телефону він повідомив дружину, що буде з нею розлучатись, а вона відповіла йому, «як знаєш». В зоні, де проживає відповідач суди не працюють. Син, якому 21 рік проживає з ним в смт. Баришівка і працює в м. Києві. Вважає, що дружина зрадила його і дитину, а тому примирення неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була належно повідомлена. В телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 1992 року у виконкомі Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецької області, актовий запис №24. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Подружнє життя виявилось важким, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. З часом їхні розбіжності у поглядах на сімейне життя поглибились. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, наміру зберегти сім'ю не мають, проживають окремо з вересня 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 28 серпня 1997 року; - ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 07 березня 1992 року; - ксерокопією довідки від 03.11.2014 р. №169 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved