Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований [PERSON] , який з 2006 року в ньому не проживає, не сплачує комунальні послуги, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача. В судовому засіданні представник позивача адвокат Безугла І.С. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є власністю позивача, що підтверджується копією договору дарування будинку серії ВАМ №507622 та інформаційною довідкою, виданою комунальним підприємством «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради 04.03.2019 року №77. (а.с.5-6). Із копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного 19.10.2010 року за №674 виконавчим комітетом П'ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області, встановлено, що місце проживання [PERSON] вказано с. П`ятигори , фактично проживає в м.Києві. (а.с.7-8). Із копії Акту обстеження проживання, складеного 26.02.2019 року представниками виконавчого комітету П'ятигірської сільської ради, встановлено, що дійсно зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у будинку по [ADDRESS] громадянин [PERSON] не проживав з 2006 року та не проживає по даний час. (а.с.9). Із показів свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що з 2006 року [PERSON] не проживає в житловому будинку [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідач [PERSON] з 2006 року не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , домовленості між ним та власником житлового будинку не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації з даного будинку, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому, відповідача [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved