Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалося, з вересня 2018 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі і суперечить його інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 13 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила надати подружжю час для примирення на строк шість місяців (а.с.29-30). 03 січня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач [PERSON] просив не надавати сторонам строк на примирення (а.с.34-35). Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 15 січня 2020 року призначено [PERSON] та [PERSON] три місяці строку для примирення, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 16 квітня 2020 року поновлено провадження у даній справі. Також ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що в позовній заяві не правильно вказані обставини щодо строку, з якого сторони не проживають разом. Також зазначила, що подружжя має двох неповнолітніх дітей, позивач не надавав пояснень, чому пішов із сім`ї, вказував на проблеми на роботі. Підтвердила, що сторони на даний час проживають окремо, місце проживання позивача відповідачеві не відоме. За час наданий судом для примирення позивач не йшов на контакт. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 27 листопада 2010 року було укладено шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не можливе. У встановлений судом строк для примирення сторони не досягли взаємної згоди щодо збереження сім`ї. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б його інтересам, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved