Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та від сплати аліментів. Свій позов обгрунтовує тим, що згідно виконавчого листа від 06.11.1997 року, виданого Луцьким міськрайонним судом з нього в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1997 року народження в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.1997 року та до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення дочкою [PERSON] повноліття, [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжила навчання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму повнолітньої особи, щомісячно до закінчення навчання та до досягнення дитиною 23 років. Даний позов був задоволений, не погодившись із зазначеним рішенням [PERSON] подав апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 21.02.2014 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року скасовано, в позові [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, відмовлено з тих підстав, що він інвалід першої групи з дитинства, знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує відповідну державну допомогу, не має постійного доходу та не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Вказує також, що його тяжка хвороба є причиною заборгованості по сплаті аліментів, яка за період з січня 2007 року по травень 2014 року становить 44282,92 грн. Покликаючись на те, що в зв'язку з інвалідністю не працює, не отримує, крім допомоги, інших доходів, сам потребує догляду та значних коштів на лікування, що передбачає вживання ліків щоденно, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1997 року народження в сумі 44282,92 грн. за період з січня 1997 року по травень 2014 року та звільнити його від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], 1997 року народження. Ухвалами Луцького міськрайонного суду від 08.09.2014 року та від 11.11.2014 року до участі в справі як треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача були залучені Департамент соціальної політики Луцької міської ради та Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Суду пояснила, що у зв'язку з несплатою аліментів колишнім чоловіком, їй була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Разом з тим, в позові просить відмовити, оскільки вважає, що хвороба позивача не є тяжкою, останній може працювати і до суду звернувся лише з метою ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] на підставі її заяви була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме яку вона отримує на даний час. Представник третьої особи Першого відділу ДВСЛМУЮ Коренга А.А. в судовому засіданні суду пояснила, що з січня 2007 року по травень 2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1997 року народження, становить 44282,92 грн. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа від 06.11.1997 року виданого Луцьким міським судом з [PERSON] в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1997 року народження в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.1997 року до повноліття дітей (а.с.3-4). В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], 1995 року, яка продовжує навчання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму повнолітньої особи, щомісячно до закінчення дитиною навчання та до досягнення дитиною 23 років. Позов було задоволено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням [PERSON] подав апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 21.02.2014 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року скасовано та в позові [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання відмовлено (а.с.13-14). З довідки-розрахунку Першого відділу ДВСЛМУЮ вбачається, що заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.06.2014 року становить 44282,92 грн. Згідно вказаної довідки заборгованість по аліментах утворилася з січня 2007 року(а.с.6-9). З посвідчення Департаменту соціальної політики та довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи А з 07.12.2006 року, знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує відповідну державну соціальну допомогу (а.с.10). З витягу з постанови лікарсько-консультативної комісії КЗ «Луцький центр ПМСД» від 27.05.2014 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз : вторинно-генералізована симптоматична епілепсія часті ТКН. Наслідки перенесеного енцефаліту, виражені вегето-судинні порушення, тому постійно отримує медикоментозне лікування, на яке потрібні значні кошти (а.с.11,12). Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. На основі викладеного суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що [PERSON] у зв'язку з тяжкою хворобою не може працювати, є інвалідом з дитинства І групи А, потребує постійного лікування та значних коштів на таке лікування, заборгованість по сплаті аліментів виникла саме у зв'язку з його тяжкою хворобою, суд приходить до висновку, що слід звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 44282,92 грн. в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що виникла за період з 01.01.2007 року по 31.05.2014 року та від сплати аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 180, 181, 197, 273 СК України,

Outcome: approved