Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, згідно вимог якого просив суд розподілити частки в нерухомому майні за адресою [ADDRESS] , між позивачем [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ., частка в розмірі - 8/10 та [PERSON] паспорт [NUMBER] виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області 22 серпня1997 року, адреса проживання. [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності в нерухомому майні у [ADDRESS] , між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] на нерухоме майно в розмірі частки 7/10 належну на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 березня 1989 р, і реальною часткою 8/10 позивачеві - [PERSON] [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . Визнати за позивачем [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право власності в розмірі частки 1/1 на наступне нерухоме майно у [ADDRESS] : частину житлового\~будинку літер\~А-1,\~загальною площею,\~66,5\~м.кв,\~житловою площею,\~41,0\~м.кв.,\~коридор 2-1\~площею,\~6.0\~м.кв,\~кухня 2-2-площею,\~12.5\~м.\~кв,\~вітальня 2-3\~площею,\~21,5\~.м.\~кв,\~кімната 2-4\~площею,\~11,2\~м.кв,\~кімната 2-5\~площею,\~8,3\~.м.кв,\~санвузол 2-7\~площею,\~7,0\~м.кв.Житловий будинок\~Б1-2\~загальною площею,\~34,4\~м.кв,\~житловою 20,5\~м.кв.\~коридор 1-1\~площею,\~2,5\~кв.\~м.,\~кімната 1-2\~площею 20,5.\~КВ.\~м.,\~кухня 1-3\~площею,\~8,4\~кв.м.,\~санвузол 1-4\~площею,\~3,0\~кв.м.Господарські будівлі\~та споруди:Гараж літ. Б, гараж літ. Б1, лазня літ Е, сарай літ. Г погріб літ. г, огорожа №1, огорожа № 4, ворота огорожі № 2, вимощення № 3, стінка підпірна № 6. В обґрунтування позову вказував, що на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 1 -ю Полтавською державною нотаріальною конторою 21.03.1989р, № 3 -1279 позивач являється співвласником 7/10 частки в нерухомому майні у [ADDRESS] . Реальна частка володіння має технічну можливість виділу в самостійний об`єкт у відповідності до ст. 183 ЦК України про що свідчить висновок ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 13.02.2019р.№ 1214 та складається із : частини житлового будинку літер А-1, загальною площею, 66,5 м.кв, житловою площею, 41,0 м.кв., коридор 2-1 площею, 6.0 м.кв, кухня2-2-площею, 12.5 м. кв, вітальня 2-3 площею, 21,5 .м. кв, кімната 2-4 площею, 11,2 м.кв, кімната 2-5 площею, 8,3 .м.кв, санвузол 2-7 площею, 7,0 м.кв. Житлового будинку Б1-2 загальною площею, 34,4 м.кв, житловою 20,5 м.кв. коридор 1-1 площею, 2,5 кв. м., кімната 1-2 площею 20,5. КВ. м., кухня 1-3 площею, 8,4 кв.м., санвузол 1-4 площею, 3,0 кв.м. Господарських будівель та споруд: Гараж літ. Б, гараж літ. Б1, лазня літ Е, сарай літ. Г погріб літ. Г, огорожа №1, огорожа № 4, ворота огорожі № 2, вимощення № 3, стінка підпірна № 6. Згідно висновку експерта № 84 від 03 вересня 2019 р, вартість майна складає : 572тис. 900 грн., у складі майна відсутнє самочинне будівництво, однак правовстановлюючий документ не змінювався в тривалому періоді часу і на цей час реальна частка позивача складає 8/10 згідно до розрахунку експерта, різниця у вартості на користь позивача складає 77800 грн., не являється предметом даного спору. Позивач на законних підставах після правовстановлюючого документу добудував майно , що є його власністю, разом із цим частка формально не перераховувались, а змінювалася тільки фактично. Зокрема було добудовано позивачем на законних підставах : Житловий будинку Б1-2 , гараж літ. Б1, лазня літ Е, погріб літ. г, огорожа №1, огорожа № 4, ворота огорожі № 2, стінка підпірна № 6, від так розмір частки підлягає перерозподілу. Також, позивач має намір скористатися своїм правом на виділ належного на праві власності нерухомого майна та з метою реалізації свого права у відповідності до п.4. ст. 364 ЦК України тривалий час і неодноразово намагався вирішити питання із відповідачем. Відповідач категорично не бажає сприяти у реалізації права позивачем, 25.03.2019 р, був складений акт та підписаний присутніми громадянами. Ухвалою суду від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі. 22.10.2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] згідно якої останній просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. 04.11.2020 року на адресу суду від третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» надійшли письмові пояснення згідно яких останні позовні вимоги вважали законними та не заперечували проти їх задоволення. Ухвалою суду від 09.11.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відповідач відзив на позов не надавав. Суддя ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до положень ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також\~ст. 4 ЦПК України\~гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого першою полтавською державною нотаріальною конторою 21.03.1989 року № 3-1279 є власником 7/10 частки нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . ( а.с.14). Згідно даних технічного паспорту, виданого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» власникові [PERSON] станом на 12.02.2019р. (а.с. 9-12) та висновку від 13.02.2019 року № 1412 ( а.с. 13) реальна частка володіння має технічну можливість виділу в самостійний об`єкт а саме частини житлового будинку літер А-1, загальною площею, 66,5 м.кв, житловою площею, 41,0 м.кв., коридор 2-1 площею, 6.0 м.кв, кухня2-2-площею, 12.5 м. кв, вітальня 2-3 площею, 21,5 .м. кв, кімната 2-4 площею, 11,2 м.кв, кімната 2-5 площею, 8,3 .м.кв, санвузол 2-7 площею, 7,0 м.кв. Житлового будинку Б1-2 загальною площею, 34,4 м.кв, житловою 20,5 м.кв. коридор 1-1 площею, 2,5 кв. м., кімната 1-2 площею 20,5. КВ. м., кухня 1-3 площею, 8,4 кв.м., санвузол 1-4 площею, 3,0 кв.м. Господарських будівель та споруд: Гараж літ. Б, гараж літ. Б1, лазня літ Е, сарай літ. Г погріб літ. Г, огорожа №1, огорожа № 4, ворота огорожі № 2, вимощення № 3, стінка підпірна № 6. Відповідно до ст. 364 ЦПК України, п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року за N 55 (далі - Інструкція), виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (п. 1.2. Інструкції). Судовим експертом [PERSON] проведено будівельно- технічне та оціночно будівельне обстеження будинку розташованого по [ADDRESS] , висновок № 84 від 03.09.2019 року ( а.с.15-27). На вирішення експерта під час будівельно-технічного обстеження ставилися наступні питання: Яка ринкова вартість частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] .? Який фактичний розмір частки [PERSON] у двох житлових будинках з господарськими будівлями та спор думи за адресою: [ADDRESS] та різниця у вартості майна, що виділяється від вартості частки за свідоцтвом спадщини? Чи існує технічна можливість виділення в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] .? На поставлені питання експертом надано наступні відповіді: відповідно на підставі проведених розрахунків експерт встановив, що ринкова вартість частини житлових будинків з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] станом на дату проведення дослідження, без ПДВ, складає 572\~900 гривень. Розмір реальної частки [PERSON] житлових будинків з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] складає 8/10. Різниця у ринковій вартості майна, що виділяється, від вартості частки за свідоцтвом про право на спадщину складає 77800 грн. Частини житлових будинків, господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , - є планувально ізольована частинами, які мають окремі входи і в`їзди зі сторони [ADDRESS] , а частина житлового будинку літ. А-1 мають необхідні сукупності житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання. За результатами проведеного дослідження експерт зробив висновок, що виділити у самостійний окремий об`єкт нерухомого майна частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , технічно можливо. До складу частини, яку можливо виділити [PERSON] , входять: частина загальною площею 66,5 м2 житлового будинку літ. А-1 у складі приміщень: коридор № 2-1 площею 6м2, кухня № 2-2 площею 12,5 м2, вітальня № 2-3 площею 21,5 м2, кімната № 2-4 площею 11,2 м2, кімната № 2-5 площею 8,3 м2, санвузол № 2-7 площею 7м2; житловий будинок літ.Б1-2; гараж літ. Б1, лазня літ.Е, сарай літ.Г, погріб літ.г, огорожа № 1, ворота огорожі № 2, вимощення №3, огорожа № 4, стінка підпірна № 6. Згідно ч.1 ст.321ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пунктів 6,7 постанови Пленуму №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до\~ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, і наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Відповідно до п.19\~Постанови пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved