Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав, який протягом судового розгляду уточнив. В позові зазначив, що він, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю є відповідачка [PERSON] , з якою позивач перебував у фактичних відносинах без реєстрації шлюбу. З 04.11.2013р. і до теперішнього часу син [PERSON] проживає разом із позивачем в с. Дружба, Якимівського району Запорізької області, який сам особисто займається вихованням і навчанням дитини, а також її утриманням, забезпечує житлом, одягом, їжею, гідними умовами життя, піклується про її духовний, фізичний, розумовий розвиток, дбає про її здоров`я. Відповідачка проживає в м. Запоріжжя, життям сина не цікавиться, не телефонує, не приїжджає в гості, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, утриманні, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до довідки лікарсько-консультативної комісії від 24.12.2013 року [PERSON] страждає на дитячий аутизм. Зазначена хвороба характеризується розладом нервової системи, у дитини існують складнощі у взаємодії із зовнішнім світом, тому дитина особливо потребує материнської уваги, піклуванню, любові та додаткових витрат на утримання. Однак відповідачка взагалі не цікавиться здоров`ям дитини. У зв`язку із хворобою хлопчик не відвідував дитячий садок, а також не навчається у школі, характеризується дитиною, що потребує особливої уваги, погано розмовляє та потребує постійного піклування. Відповідачка мешкає далеко від місця проживання позивача, часто виїжджає за межі України, не надає кошти на утримання сина, тому позивач позбавлений можливості оформити державну соціальну допомогу на дитину, зареєструвати її за місцем свого проживання, у нього виникають труднощі щодо виїзду з дитиною закордон на лікування хлопчика, в той час, коли відповідачка у повному обсязі знехтувала своїми батьківськими обов`язками. Позивач, вважає, що така поведінка відповідачки є підставою для позбавлення її батьківських прав, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки аліменти на свою користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Бондар С.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала. Про час та місце слухання справи була повідомлена рекомендованою кореспонденцією. Представник третьої особи: орган опіки та піклування Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав. Суд вважає можливим, за згодою позивача та його представника, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідачки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що[INFO] у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] в період сумісного перебування у фактичних шлюбних відносинах народилась дитина, син [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації народжень 21 січня 2010 року зроблений актовий запис №92, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.01.2010р. (а.с.5). З січня 2013 року сторони разом не проживають. Відповідно Довідки № 01-41/105 Якимівської селищної ради від 24.01.2019р. [PERSON] та його син [PERSON] , [INFO] з 04.11.2013р. проживають разом в [ADDRESS] (а.с.7). Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 08.01.2014р. з діагнозом: Дитячий аутизм. Стійка соціальна дезадаптація, згідно Довідок ВКК № 4 та № 60 від 24.12.2013р. (а.с.8) Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 01-41/133 від 28.01.2019р. та № 01-41/154 від 30.01.2019р., [PERSON] та малолітній [PERSON] постійно проживають з батьком та бабусею в [ADDRESS] . Дитина погано спілкується зі сторонніми особами, погано розмовляє, потребує допомоги при харчуванні, швидко втомлюється, дитячий садок та школу не відвідує. Батько створює всі умови для виховання, лікування та розвитку дитини, яка потребує особливого догляду та уваги. Натомість, мати дитини на території округу ніколи не з`являлась (а.с.9-10). Згідно Довідки № 01-41/132 Розівського старостинського округу Якимівської селищної ради від 23.01.2019р. [PERSON] [INFO] зареєстрований та постійно проживає за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та сином [PERSON] , працює на тимчасових, сезонних роботах, ввічливий, урівноважений, виховує сина, який через хворобу не в змозі перебувати в колективі з однолітками (а.с.11). Згідно Довідки № 01-41/156 Розівського старостинського округу Якимівської селищної ради від 30.01.2019р. [PERSON] , [INFO] постійно проживає за адресою [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] характеризується як дитина, що потребує особливої уваги, за станом здоров`я дитячий садок та школу не відвідує, погано розмовляє, потребує постійної уваги та піклування (а.с.12). Відповідачка [PERSON] мешкає далеко від місця проживання позивача, часто виїжджає за межі України, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, його станом здоров`я не цікавиться, при цьому позивач фактично позбавлений можливості оформити державну соціальну допомогу на дитину, зареєструвати її за місцем свого проживання та у нього виникають труднощі щодо виїзду з дитиною закордон на лікування, оскільки вимушений отримувати від неї нотаріально посвідчені згоди для виїзду з дитиною за кордон(а.с.14). На підставі ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку Опікунської ради виконавчого комітету Якимівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зазначено, що у телефонному режимі відповідачка пояснила, що вона на даний час проживає у м. Рівне, зв`язок з сином не підтримує, кошти, одяг, продукти харчування не передає, має ще одну дитину-інваліда, якою опікується та утримує, погоджується з позбавленням її батьківських прав відносно сина [PERSON] , тому опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 63) Згідно висновку служби у справах дітей Якимівськоїрайонної державної адміністрації №01-15/304 від 03.05.2019 про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей Якимівської районної державної адміністрації дослідивши матеріали, беручи до уваги, що мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню її малолітнього сина [PERSON] , що суперечить правам і інтересам дитини, вважає доцільним застосування такої міри впливу до [PERSON] , [INFO] , як позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років:з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на те, що дитина знаходиться на повному утриманні батька, страждає на важкий психічний розлад, потребує постійного догляду та піклування батька-позивача по справі, а його мати, відповідачка не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини, враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial