Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» із позовом про захист прав споживача. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , оскільки є співвласником житлового приміщення. Відповідач є виробником питної води та виконавцем зазначених послуг. Між нами виникли усталені договірні відносини, адже відповідач надає йому послуги постачання холодної води, а він вчасно сплачую за ці послуги за діючими тарифами, що визначені НКРЕКП. Заборгованості за спожиті послуги він не має, має навіть переплату, так як регулярно сплачує за спожите водопостачання та водовідведення. За період з березня 2019 року по теперішній час він споживав мінімально послуги водопостачання та повідомляв про це відповідача шляхом зазначення показань лічильника води у квитанції про сплату за комунальні послуги. Однак, спостерігав, що відповідач неправомірно нараховував за водопостачання без будь-яких врахувань лічильника води та списував кошти з особового рахунку. 17.02.2019 року він звернувся до Мирноградського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» із заявою від 17.02.2020 року про те, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та про те, що у відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за спожите водопостачання та водовідведення за цією адресою. Просив надати письмові пояснення щодо крадіжки з особового рахунку № [NUMBER] 29.97 грн. На його заяву він отримав листа від відповідача, з якого не зовсім зрозуміло з математичної точки зору повідомлялось про рух коштів по особовому рахунку. Однак, з листа йому стало зрозуміло, що за період з 26.01.2020 року по 01.02.2020 року було проведено нарахування за середньодобовим споживанням послуг. 24.02.2020 року він знов подав в такий же спосіб (особисто) заяву, якою просив надати інформацію щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за вищевказаною адресою та інформацію щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення з січня 2019 року по теперішній час. На його другу заяву було отримано лист від 27.02.2020 року, яким відмовлено у наданні йому запитуваної інформації та вимагалось документів, які «підтверджують, що особа, яка є суб`єктом цих персональних даних надає мені право на збір, обробку, зберігання та використання персональних даних». Із такою поведінкою відповідача він погодитись не може та вважає її необхідно визнати нечесною підприємницькою практикою та відновити його порушенні права шляхом зобов`язання відповідача надати йому інформацію щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за адресою: [ADDRESS] , та інформацію щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення з січня 2019 року по теперішній час. Відповідач у своїх листах не надав йому відповіді щодо ціни, способу розрахунку, нарахування, підстав нарахування за отримані послуги водопостачання та водовідведення, що є нечесною підприємницькою практикою. Просив суд: визнати нечесною підприємницькою практикою відповідача дії з приховування від позивача інформацію щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за адресою: [ADDRESS] , та інформацію щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення з січня 2019 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача надати йому інформацію щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за адресою: [ADDRESS] , і інформацію щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення з січня 2019 року по теперішній час за цією ж адресою. Відповідач суду відзив не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2019 року. 17 лютого 2019 року позивач звернувся з заявою до відповідача про надання пояснень з приводу залишку на особовому рахунку № [NUMBER] за оплату послуг з водопостачання та водовідведення, який, як зазначає позивач, згідно платіжки за січень 2020 року склав 50,09 грн., при тому що позивач вважає, що сума переплати повинна складати 81,06 грн. 18.02.2020 року відповідач надав позивачу відповідь на заяву від 17.02.2019 року, в якій зазначив, що програма обліку веде розрахунки за послуги водопостачання та водовідведення з 1 числа поточного місяця по 1 число наступного місяця. Станом на 26.01.2020 року, на підставі наданої позивачем інформації про показання засобу обліку на особовому рахунку № [NUMBER] ([ADDRESS] ) було проведено розрахунки за спожиті послуги водопостачання та водовідведення до 235 м куб., на які переплата склала 50,09 грн. Розрахунок за період з 01.06.2019 по 26.01.2020 виглядає наступним чином: 235 м куб. (показання квитанції на 26.01.2020) - 224 м.куб. (показання квитанції на 01.06.2019) = 11 м куб. х 25,836 грн.=284,24 грн. У період з 26.01.2020 по 01.02.2020 позивач отримував послуги водопостачання та водовідведення, тому розрахунки за спожиті послуги були проведені на підставі п.16 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019, згідно із середньодобовим споживанням послуг за визначений період. Нарахування до кінця січня місяця 2020 розраховано: 11 м куб. (спожито за період від попередніх показань) / 214 діб х 6 днів = 0,308 м куб., що при округленні дає 0,3 м куб. х 25,836 грн. = 7,75 грн., тому станом на 01.02.2020 загальне нарахування за період з 01.06.2019 по 01.02.2020 дорівнює 11,3 м куб. на суму 291,95 грн. (284,24 грн. + 7,75 грн.). Так як переплата на 01.06.2019 складала 341,04 грн., з урахуванням оплати 341,04грн.+1 грн.-291,95 грн.=50,09 грн. 24 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за адресою: [ADDRESS] та інформації щодо помісячного нарахування і сплати за послуги водопостачання і водовідведення з січня 2019 року по теперішній час. 27 лютого 2020 року відповідач надав позивачу відповідь на заяву від 24.02.2020 року, в якій зазначив, що згідно зі ст.8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані. Також відповідно до ст. 10, 11, 21 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Для отримання інформації щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення, прийняття та зняття засобу обліку води з абонентного обліку за адресою: [ADDRESS] , необхідно надати документи, які підтверджують, що особа, яка є суб`єктом цих персональних даних, надає позивачу право на збір, обробку, зберігання та використання її персональних даних. Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач, зокрема, має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на одержання в установленому порядку повної, достовірної, своєчасної інформації про якість питної води, зворотних вод, обсяги її реалізації, режими подачі та порядку розрахунку тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено, що виконавець зобов`язаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг, а також інформацію про ці Правила (зазначається у договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні виконавця). Відповідно до п.37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690, споживач має право на одержання без додаткової оплати від виконавця інформації про тарифи, розмір місячного платежу, структуру тарифу, норми споживання та порядок надання послуг, а також про їх споживчі властивості. Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Таким чином, виходячи в вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем порушені зазначені правові норми щодо права споживача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на отримання відповідної інформації щодо отримуваних послуг, у зв`язку з чим позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати споживачу [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , інформацію щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води за вищевказаною адресою та інформацію щодо помісячного нарахування та сплати за послуги водопостачання та водовідведення з січня 2019 року по теперішній час за цією ж адресою підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесною підприємницькою практикою вважається будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Суд вважає, що не надання відповідачем відповіді по суті на звернення споживача про надання інформації щодо прийняття та зняття з обліку лічильника води та інформації щодо помісячного нарахування і сплати за послуги водопостачання і водовідведення за певний період не можна вважати нечесною підприємницькою практикою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а є порушенням права споживача на отримання відповідної інформації, і оскільки позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачу вказану інформацію задоволені, позовні вимоги про визнання дій відповідача нечесною підприємницькою практикою задоволенню не підлягають. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивач на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial