Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, та просив стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 67000 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що як особа, що постраждала від злочину, вчиненого [PERSON] (ч.ч. 1. 2 ст. 190, ч.2 ст. 353 КК України), має право на відшкодування йому матеріальної шкоди, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, однак заяви про розгляд справи у його відсутність, письмового відзиву на позов та будь-яких інших заяв і клопотань до суду не подав, а тому суд вважає за можливе та необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом встановлено, що згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2017 року (справа №127/5052/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 353 КК України та призначено йому покарання: за ч.ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді одного року обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 353 КК України у вигляді одного року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено [PERSON] покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначино остаточне покарання у вигляді двох років позбавлення волі; на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з вищезазначеного вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2017 року (справа №127/5052/17), відповідач [PERSON], вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 353 КК України, за наступних обставин. 07.12.2015 року [PERSON] перебував біля адміністративної будівлі, що розташована по вул. Хмельницьке шосе, 82 в м. Вінниці. Маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання послуг щодо придбання автомобіля марки «HONDA CR-V», 2013 року випуску, сірого кольору, використовуючи завчасно налагоджені довірливі відносини, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов'язання згідно домовленостей, діючи повторно, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 67000 грн., які належать [PERSON] В подальшому [PERSON] розпорядився коштами потерпілого на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] завдав матеріальної шкоди потерпілому [PERSON] на загальну суму 67000 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди - 67000 грн. в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, а отже на підставі вищезазначеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., та на користь [PERSON] 2000 (дві тисячі гривень) грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved