Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що 06.09.2017 року Макарівським районним судом Київської області виданий судовий наказ у справі №370/1481/17 за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Зазначеним судовим наказом стягнуто з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; а також за період з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року. Проте з розміром стягнутих аліментів він не погоджується, посилаючись на те, що станом на сьогодні він не працює, не має постійного заробітку, лише інколи заробляє невеликі кошти, надаючи послуги як електрик. Спроби влаштуватись на нове, добре оплачуване місце роботи не мали результату,продовжує пошуки роботи. Поряд з цим, зазначає, що він усвідомлює та приймає свій обовязок з утримання неповнолітнього сина та сплати аліментів. Даний обов'язок він і надалі буде виконувати і сплачувати кошти в міру наявності фінансової можливості, але не менше встановленого законом рівня.Щодо вимоги судового наказу про стягнення з нього аліментів за минулий час, а саме за період з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року, вважає, що його колишня дружина [PERSON] не надала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.Відтак, з урахуванням тяжкого матеріального стану та відсутності постійного місця роботи, вимушений просити суд зменшити розмір стягуємих аліментів. Позивач просить: - зменшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Макарівського районного суду Київської області від 06.09.2017 року у справі №370/1481/17 за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON]; -стягувати з [PERSON] [INFO], РНОКПП [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO], на користь [PERSON] [INFO]; РНОКПП [NUMBER], зареєстрованої та проживаючої за адресою: [INFO], аліменти на утримання [PERSON] [INFO], у розмірі 1/6 частини усього заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17.07.2017р. і до досягнення дитиною повноліття; -аліменти за минулий час до подання [PERSON] заяви про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року з [PERSON] не стягувати. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.01.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 26.02.2018 року судом отримано відзив відповідача, який відправлено на адресу позивача 22.02.2018 року, відповідно до якого з заявленими вимогами позивача вона не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження його неможливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) надана лише копія трудової книжки, з якої вбачається, що він ніде офіційно не працює з 2007 року, тобто вже більше 10 (десяти) років. Разом з цим, в своїй позовній заяві позивач зазначає, що інколи «заробляє невеликі кошти надаючи послуги як електрик», не зазначаючи, що в його розумінні означає «невеликі кошти». Суд не може встановити розмір цих коштів, оскільки ніде офіційно вони не відображаються і останні десять років податки з них позивачем не сплачуються. Однак, вочевидь, дані кошти дозволяють позивачу повною мірою забезпечити свою життєдіяльність, адже він не перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний, який веде пошук роботи та отримує соціальну допомогу по безробіттю, хоча жодних перешкод для цього з тексту позовної заяви не вбачається.При цьому, в мережі Інтернет наявний сайт: http://www.elektro-servis.kiev.ua., на якому містяться фотографії позивача (які співпадають з фото на паспорті позивача), його номери телефонів (в тому числі той номер телефону, який вказувався ще в заяві про видачу судового наказу (095) 437-27-22 (копія заяви долучена до позовної заяви самим позивачем), а також адреса: м. Київ. вул. Урлівська, 23Б, тобто та ж вулиця та номер будинку, яка повідомлялася суду в заяві про видачу судового наказу як посилання на наявність у позивача нерухомого майна - мова йде про трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і належить позивачу одноособово на праві приватної власності (надавалась інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2017 року, до цього відзиву долучається аналогічна інформаційна довідка станом на 20.02.2018 року).Згідно інформації з сайту позивач надає різноманітні послуги з електрики, відповідно до розділу «Моиработы», має чималу кількість замовлень (в тому числі і щодо електромонтажу проводки по всій квартирі), а з огляду на наведений на цьому сайті прайс на послуги, вартість години його роботи становить 250-300 гривень на годину, вартість заміни електропроводки (приблизна мінімальна ціна, без матеріалів) в 1-кімнатній квартирі становить 6000 гривень, 2-кімнатній - 8000 гривень, 3-кімнатній - 9500 гривень, 4-кімнатній - 11000 гривень. Окрім того, позивачем не надано інших доказів, передбачених положеннями статті 182 СК України, які суд обєктивно міг би врахувати при розгляді позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів, зокрема, щодо стану його здоровя, непрацездатності, наявності у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, будь-яких інших обставин, що мають істотне значення. Тому на думку відповідача, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які підтверджують матеріальну неспроможність сплачувати встановлений судом розмір аліментів - 1/4 частину усього заробітку (доходу). В свою чергу, позивачем 12.03.2018 року до суду подана відповідь на відзив, в якій він не заперечував вказаний відповідачкою факт, що ним створено веб-сайт, по якому він періодично брав замовлення надаючи послуги як електрик. Проте, його дохід не дає можливості сплачувати аліменти у частці визначеній в судовому наказі. 16.03.2018 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких вказала, що посилання позивача на те, що він надавав матеріальну допомогу сину до видачі судового наказу, жодними доказами не підтверджено, також позивачем не було надано жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність зменшення розміру аліментів, тому вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Встановлено, що згідно свідоцтву про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 29.08.2003 року зроблено запис за № 95 (а.с.13). Згідно свідоцтву про народження серії І-БК №271004 від 18.05.2000 року, [PERSON] народився 23.04.2000 року. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно судовому наказу №370/1481/17 від 06.09.2017 року, виданого Макарівським районним судом за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] [INFO], який має ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO], на користь [PERSON] [INFO], яка зареєстрована та проживає в [INFO], має ідентифікаційний номер [NUMBER], аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; а також за період з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року (а.с.18). Постановою державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON], 25.10.2017 року відкрито виконавче провадження №54996468, з виконання судового наказу №370/1481/17, виданого 17.10.2017 року Макарівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; а також за період з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року (а.с.27-28). Згідно трудової книжки серії БТ-ІІ №6603950 від 19.11.1996 року, [PERSON] з 16.01.2007 року офіційно не працевлаштований (а.с.31-35). На підтвердження заперечень викладених відповідачем у відзиві, а саме: щодо встановлення фактичних обставин звернення [PERSON] до [PERSON], батька [PERSON] [INFO], про ненадання ним коштів на утримання дитини та необхідності надання ним такого утримання (аліментів) на користь дитини, починаючи з липня 2003 року та по день проведення даного опиту, подано протокол опиту [PERSON] Миколаївнивід 11.07.2017 року, складеного адвокатом [PERSON] Згідно вказаного протоколу [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] з вересня 2011 року. [PERSON] знайома і з [PERSON] батьком [PERSON]. Їй відомо, що у 2003 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися. Зі слів [PERSON] знає, що [PERSON] надавав їй та сину деяку матеріальну допомогу, однак вже більше трьох років не дає нічого. Вона декілька разів особисто була свідком коли [PERSON] телефонувала [PERSON], проте розмова не відбувалася. На смс-повідомлення [PERSON] також не відповідав. Про намір стягнення аліментів [PERSON] повідомила його матір, в надії, що так інформація дійде до нього(а.с.29-30). [PERSON], з протоколу опиту [PERSON], встановлено, що остання знайома з [PERSON] з дитинства. Близько товаришувати з нею почала з вересня 2011 року коли вони почали працювати в одному колективі. [PERSON] знайома з [PERSON] та їх сином [PERSON]. Знає, що одразу після розлучення, [PERSON] надавав [PERSON] деяку матеріальну допомогу на утримання сина, однак уже більше як три роки не надає допомоги зовсім. Одного разу була присутньою під час того, як [PERSON] намагалася звязатися з [PERSON], щоб нагадати йому про день народження сина, проте останній почувши голос [PERSON] поклав слухавку. [PERSON] намагалася звязатися з [PERSON] щоб попросити допомоги в ремонті водопровідної системи, але слухавку [PERSON] не взяв. В 2015 році перед 1 вересня [PERSON] відправляла [PERSON] смс-повідомлення, з проханням допомогти зі спорядженням сина в школу, проте останній на повідомлення не відповів. Звернутися до суду про стягнення аліментів [PERSON] змусила її тяжка хвороба, яка позбавила її можливості працювати та матеріально утримувати дитину. [PERSON], на підтвердження обставин викладених у відзиві, відповідачем подано розрахунок заборгованості по аліментах від 21.02.2018 року №1638 наданого державним виконавцем, за 7 місяців з 17.07.2017 року, станом на 01.02.2018 року заборгованість складає 8526,98 грн. Згідно довідки [PERSON] МСЕК серії АВ № 0762781 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 12.05.2017 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 20.02.2018 року, [PERSON](РНОКПП [NUMBER]) є власником квартири в м. Києві по вул. Урлівська, буд. 23б., кв.81. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~ 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183, 184 СК України.\~ Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом \~Враховуючи матеріальний стан позивача-платника аліментів, обовязок батьків по утримуванню дитини до її повноліття, а також право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд вважає, що позов про зменшення розміру аліментів необхідно задовольнити. Щодо вимоги позивача не стягувати з нього аліменти за минулий час, тобто з 12.07.2014 року по 12.07.2017 року, слід вказати, що відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи те, що на час звернення [PERSON] із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів, не надала підтвердження вжиття заходів щодо одержання аліментів, та доказів не одержання їх у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому позовна вимога не стягувати аліменти за період 12.07.2014 року по 12.07.2017 року підлягає також задоволенню.

Outcome: approved