Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 09.08.2003 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23.05.2007 року, з нього на користь відповідача на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини. Згідно усної домовленості між ним та відповідачем, з вересня 2011 року син проживає разом з ним, а відповідач пообіцяла звільнити його від сплати аліментів, але до теперішнього часу він виплачує аліменти на користь відповідача, хоча син мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні. На підставі вищевикладеного позивач просить звільнити його від сплати аліментів, відкликати виконавчий лист, виданий Орджонікідзевським районним судом від 23.05.2007 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, просив про задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON], діюча на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, просила розглянути справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечували проти їх задоволення, про що подала письмову заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09 серпня 2007 року, про що Орджонікідзевским відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14 серпня 2007 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 02 липня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №947, вбачається, що [PERSON] народився [INFO], в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2007 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 23 квітня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки, виданої 19 червня 2014 року ЖКП «Азовжитлокомплекс», [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно психолого-педагогічної характеристика, виданої керівництвом ЗОШ №56, [PERSON] навчається в 3 класі, зарекомендував себе як учень з високим рівнем здібностей до навчання, охайний, активний, врівноважений, спокійний. Батько приділяє достатньо уваги розвитку та вихованню дитини, підтримує постійний контакт з класним керівником та вихователем, завжди відвідує батьківські збори. Мати проживає окремо в іншому місті, іноді забирає дитину за домовленістю з батьком. З довідки про заробітну плату, виданої 01.07.2014 року ПАТ «МК «Азовсталь» вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] з відрахування обов'язкових платежів за останні шість місяців становить 4893,45 гривень. Довідкою, виданою ПАТ «МК «Азовсталь» 02.07.2014 року підтверджено, що з заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати, починаючи з 01.07.2007 року, згідно виконавчого листа 2-1539/07 Орджонікідзевського районного суду від 23.05.2007 року. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи вищевикладені керівні роз'яснення пленуму ВС України, суд приходить до висновку про звільнення позивача [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], оскільки неповнолітня дитина проживає разом з ним, перебуває на його повному утриманні та забезпеченні, внаслідок чого у відповідача-матері неповнолітнього [PERSON], перестало існувати право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а відповідно і право отримання аліментів, тому відсутні законні підстави для примусового стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, з якою син не проживає. Також, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки син разом проживає з батьком, який його виховує та утримує, внаслідок чого задовольняє позов в цій частині. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про Виконавче провадження» 1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 2. У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. З урахуванням вищенаведеної норми права, суд вважає юридично необґрунтованими позовні вимоги позивача та не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог в частині відкликання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], оскільки виконавчий лист надсилається до суду, який його видав у разі фактичного виконанні рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] (у якої перестало існувати право вимоги стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], а відповідно і право отримання алімнтів), на утримання неповнолітнього сина [PERSON], внаслідок чого відмовляє у задоволені цієї частини позову.

Outcome: partial