Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30 жовтня 2012 року він відповідно до письмового договору позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 167 000 грн., що було еквівалентом 20 000 доларів США на момент передачі грошових коштів (відповідно до курсу НБУ). В свою чергу позичальник взяв на себе зобовязання повернути йому грошові кошти у розмірі, еквівалентному зазначеній у Договорі сумі доларів США( за курсом НБУ) на день повернення коштів. Станом на дату складання позовної заяви, відповідно до курсу НБУ щодо долара США розмір основного боргу становить 20 000 $ х 23,790721 =475 814(чотириста сімдесят пять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн.42 коп. Відповідно до договору позичальник [PERSON] повинен був повернути йому кошти в строк до 31 грудня 2012 року. Станом на 31 грудня 2015 року відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, що і змусило його звернутись із даним позовом в суд. На підтвердження укладеного договору позики позичальник надав його копію. Прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] основний борг в сумі 475 814, 42 грн., неустойку, відповідно до договору, за останні 6 місяців з 01.07.2015 року по 30.12.2015 року з розрахунку 182% х 475 814, 42 грн. = 865 982,24 грн., а всього 1 341 796,66 грн. Також прохав стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та в разі неявки відповідача прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання тричі не зявився, хоча судом вживались всі необхідні заходи для повідомлення його про місце і час розгляду справи за місцем реєстрації. Відповідно до ст.74 ЦПК України судові повістки на імя відповідача надсилались судом за адресою його реєстрації, яка також зазначена в позовній заяві. Судові повістки з викликом до суду для участі в судовому засіданні, надіслані судом за місцем реєстрації відповідача, повернулись до суду без вручення, з відміткою, що він там не проживає. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання або місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд, на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України встановлює, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року позивач [PERSON] відповідно до письмового договору позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 167 000 грн., що було еквівалентом 20 000 доларів США на момент передачі грошових коштів (відповідно до курсу НБУ). В свою чергу позичальник взяв на себе зобовязання повернути йому грошові кошти у розмірі, еквівалентному зазначеній у Договорі сумі доларів США( за курсом НБУ) на день повернення коштів. Станом на дату складання позовної заяви (30.12.2015 року), відповідно до курсу НБУ щодо долара США розмір основного боргу становить 20000 $ х 23,790721 =475 814(чотириста сімдесят пять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн.42 коп. Відповідно до договору позичальник [PERSON] повинен був повернути йому кошти в строк до 31 грудня 2012 року. На підтвердження укладення вказаного договору позики та їх умов позичальником було надано договір позики (а.с.5). Станом на 31 грудня 2015 року відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, що і змусило позивача звернутись із даним позовом в суд. Відповідно до п.1.5 договору, на випадок затримки повернення позики у передбачений договором строк, позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки. Тому позивач прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] основний борг в сумі 475 814, 42 грн., неустойку відповідно до договору за останні 6 місяців з 01.07.2015 року по 30.12.2015 року з розрахунку 182% х 475 814, 42 грн. = 865 982,24 грн., а всього 1 341 796,66 грн. Також прохав стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо повернення йому суми основного боргу за договорами позики та неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved