Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судове засідання адвокат Гафійчук С.Д., який діє в інтересах позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судових повісток на адресу місця її реєстрації, поштове повідомлення повернуто до суду з відміткою отримано особисто, причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких заяв на адресу суду не надавала. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Позивач проживає у квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру від 13.11.2000 року [NUMBER]. (а.с.6) Разом з тим, у вказаній квартирі до теперішнього часу зареєстрована колишня дружина позивача, відповідачка [PERSON] , яка за власним бажанням виїхала з квартири та проживає за іншою адресою в [ADDRESS] . Так, відповідно до акту від 28.08.2018 року, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] не мешкає за даною адресою з 2014 року, що також підтверджують сусіди. (а.с.7) У зв`язку із тим, що відповідачка не виявляє бажання самостійно знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] не можливо вирішити дане питання у позасудовому порядку, тому змушений звертатися до суду із відповідним позовом за захистом своїх законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не проживає за вказаною адресою з 2014 р., тобто більше зазначеного ст. 71 ЖК України строку. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови №2 «про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. У зв`язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved