Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] структурного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (далі ВСП ТзОВ «ЛАЗ»), в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з червня 2012 року по червень 2013 року в сумі 65\~673 грн. 14 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.08.2017 року задоволено його позов до ТзОВ «Львівські автобусні заводи» про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з січня 2010 року по травень 2013 року та середній заробіток за час затримки розрахунку. Оскільки відповідач затримав виплату нарахованих доходів, зокрема заробітної плати, такий зобовязаний повести нарахування та виплату компенсації у звязку з порушенням термінів їх виплати. Згідно розрахунку компенсації за період з червня 2012 року по червень 2013 року така становить 65\~673 грн. 14 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно із ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, у відсутності представника відповідача ВСП ТзОВ «ЛАЗ», на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] з 01.04.2007р. перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Львівські автобусні заводи», а саме 01.04.2007 р. прийнятий на посаду заступника начальника пресово-заготівельного цеху ТзОВ «Львівські автобусні заводи»; 01.04.2011 р. переведений на ВСП ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на посаду заступника начальника пресово-кузовного цеху; 05.06.2013 р. звільнений згідно п.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.08.2017 року задоволено позов [PERSON] до ТзОВ «Львівські автобусні заводи» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та вирішено стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з січня 2010 р. по травень 2013 р. в сумі 52 453 грн. 03 коп. та суму середньої заробітної плати за період затримки розрахунку з 05.06.2013 р. по 20.06.2017 р. у розмірі 148 834 грн. 46 коп. (а.с. 5). Відповідно до ст. 43 Конституції України\~право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг передбачений\~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону\~України «Про оплату праці», а також п. 3 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці. Згідно із ст. 3 Закону України «Про оплату праці» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). В п. 4 Порядку зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем [PERSON], сума компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з червня 2012 року по червень 2013 року становить 65\~673 грн. 14 коп. (а.с.2-4). З огляду на те, що відповідачем ВСП ТзОВ «ЛАЗ» не спростовано вказаного розрахунку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення компенсації втрати частини доходу у звязку з невиплатою заробітної плати, підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з цим, п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 656 грн. 73 коп.

Outcome: approved