Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що в квітні 2014 року між ним та відповідачкою була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. В якості підтвердження домовленості, на прохання відповідача, він передав їй гроші в сумі 4000 грн., в якості авансу, решту суми він повинен був передати під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири. Але договір оформлено не було, оскільки в зв'язку із сімейними обставинами він частково витратив кошти і просив відповідача продати квартиру з невеликим боргом, але вона відмовилась, повертати аванс вона також відмовилась. Відповідно до ст. 570 ЦК України сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тому він просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно, між ним і позивачем була усна домовленість щодо купівлі-продажу квартири. Договір купівлі-продажу у нотаріуса не оформлювали. Позивач дав завдаток в сумі 4000 грн., про що склали розписку. Після чого позивач відмовився купувати дану квартиру в зв'язку з сімейними проблемами і просив повернути завдаток. Вважає, що позивач порушила усну домовленість, тому вона не повинна повертати йому завдаток. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 22 квітня 2014 року, з метою забезпечення виконання майбутнього договору купівлі-продажу належного відповідачу жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], [PERSON] передав [PERSON] спірну грошову суму в розмірі 4000 грн., що підтверджується розпискою. В подальшому купівля-продаж квартири не відбулася, оскільки у позивача змінилися сімейні обставини і він просив продати квартиру в борг, а відповідач не бажала таким чином продавати квартиру і продала квартиру іншим особам. Позивач вимагає повернути суму авансу, відповідач відмовляється, оскільки вважає спірну суму завдатком. Відповідно до ст.ст. 570-571 ЦК України, грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання (завдаток), залишається у кредитора, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника. В даному випадку норма матеріального права не може бути застосована судом, оскільки правила цієї норми щодо залишення завдатку особі, яка його одержала, застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, спірна грошова сума визнається авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем, на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved