Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 87 років в м. Богуслав, Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] у віці 87 років померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилась спадщина на належне померлій спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований на території Богуславської міської ради, та грошові кошти, які підлягають виплаті відповідно до Постанови Богуславського районного суду Київської області №2-а-3757/11 від 24.10.2011 року. У зв`язку з тим, що за життя спадкодавця [PERSON] , нею було складено заповідальне розпорядження (заповіт від 13 січня 1998 року за реєстровим Серія ААЕ №471422 який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), то спадкоємцем на спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини та на даний час є : син спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON] , не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час. З метою оформлення своїх спадкових прав, спадкоємець за заповітом [PERSON] , звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , але йому було відмовлено у прийнятті такої заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постільки ним пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 01.02.2020. Позивач зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , був ним пропущений з поважних причин, постільки він з 2002 року проживав в с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, але враховуючи значне погіршення стану здоров`я матері та у зв`язку із нагальною потребою надання постійного догляду, в квітні 2012 року він був змушений переїхати до матері. Підтвердженням того, що все відбувалося саме так, є зміна місця його реєстрації, яка відбулася менше ніж через 3 місяці після смерті матері. З моменту його переїзду до м. Богуслава він здійснював оплату спожитих комунальних послуг, утримував в належному стані будинок та прибудинкову територію, здійснював їх поточний ремонт. Вважає, що в розумінні ст. 1268 ЦК| України, він фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що Спадкодавець та Спадкоємець були зареєстровані і за різними адресами. Крім цього, підставою відмови була відсутність прийняття спадщини у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Також позивач звернув увагу суду на те, що ще задовго до звернення до Богуславської районної нотаріальної контори, а саме 15.09.2017 року було складено Акт про обстеження житлово-побутових умов проживання. Зволікання зі зверненням до Богуславської районної державної нотаріальної контори відбулося у зв`язку із хибним трактуванням ним положень ЦК України щодо здійснення права на спадкування. Він помилково вважав, що оскільки воля спадкодавця щодо розпорядження належним їй майном зрозуміла, чітко визначена та задокументована, то на зазначені відносини не поширюється загальний строк звернення за прийняттям спадщини, адже був переконаний, що на нього, як для єдиного спадкоємця кровного споріднення цей строк не поширюється, оскільки він фактично прийняв спадщину. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без позивача, а також зазначив, що позов підтримує. Відповідач Богуславська міська рада свого представника в судове засідання не направила, однак надіслано до суду заяву, в якій позов визнається, справу просять розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у віці 87 років померла мати спадкоємця та спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київської області. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно померлої, а саме на житловий будинок, що розташований на території Богуславської міської ради Київської області, та грошові кошти, які підлягають виплаті відповідно до Постанови Богуславського районного суду Київської області №2-а-3757/11 від 24.10.2011 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме 01 лютого 2020 року. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 01.02.2020 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини визначений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, постільки він помилково вважав, що оскільки воля спадкодавця щодо розпорядження належним їй майном зрозуміла, чітко визначена та задокументована, то на зазначені відносини не поширюється загальний строк звернення за прийняттям спадщини, так як був переконаний, що на нього, як для єдиного спадкоємця кровного споріднення цей строк не поширюється, оскільки він фактично прийняв спадщину. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивач, що підтверджено відповідними доказами, суд вважає, що є підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, представнику позивача необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved