Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що за твердженням ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.09.2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № TEMLGA 0000000022 та видано кредит в розмірі 15660,52 долари США. Позивач вказав, що вказаний кредитний договір ним не підписувався та кредитні кошти ним не отримувались. Також, ним не підписувалась додаткова угода № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року. Із вказаних підстав позивач просить визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі. В ході судового розгляду справи представником позивача заявлялось клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої просив поставити питання про те, чи підписувалась [PERSON] додаткова угода № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року. З метою забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи, представником позивача в судовому засіданні заявлялось клопотання про витребування у ПАТ КБ «ПриватБанк» оригіналу додаткової угоди № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Вказав, що 02.09.2008 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № TEMLGA 0000000022, згідно якого позивач отримав кредит в розмірі 19947,15 доларів США, умови якого виконувались позивачем. Крім цього, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року, яке ухвалено в цивільній справі № 607/4492/13-ц встановлено, що 27 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року із додатком № 1 до цієї додаткової угоди (графік платежів). Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вказав, що надати оригінал додаткової угоди № 1 до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надати не може у зв'язку із її втратою. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із наявної у матеріалах справи копії додаткової угоди № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року вбачається, що вказана угода укладена між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Із копії вказаної угоди вбачається, що вона підписана безпосередньо [PERSON] Судом у в ході розгляду даної справи призначалась судова почеркознавча експертиза на вирішення якої ставилось питання про те, чи виконано [PERSON] власноручно підпис на оригіналі додаткової угоди № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року ? На вимогу суду та експерта відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано для експертного дослідження оригінал додаткової угоди до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.2 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно положень ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Неподання відповідачем оригіналу оспорюваної додаткової угоди до кредитного договору з метою проведення експертизи суд, відповідно до положень ст. 146 ЦПК України, вважає встановленим той факт, що позивачем не підписувалась додаткова угода № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] За вказаних обставин справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем не подано оригіналу додаткової угоди № 1 від 27.10.2011 року до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року, яка за твердженням відповідача укладалась між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], що позбавило суд можливості провести судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення того факту, чи підписувалась така угода позивачем та чи мав місце факт укладення оспорюваної додаткової угоди. Посилання представника відповідача на те, що судом при розгляді іншої судової справи № 607/4492/13-ц встановлено, що між 27 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № TEMLGA 0000000022 від 02.09.2008 року із додатком № 1 до цієї додаткової угоди (графік платежів) судом до уваги не береться, оскільки оспорювана додаткова угода не була предметом оскарження в судовій справі № 607/4492/13-ц. Крім цього, суд вважає, що позивач вправі окремо оскаржити спірну додаткову угоду, яка не була предметом оскарження в судовій справі № 607/4492/13-ц. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed