Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що згідно виконавчого листа №2-1938, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19.05.2006 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно починаючи з 27.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час син сторін у справі є повнолітнім, а розмір заборгованості, що утворилася за аліментами та підлягає до стягнення з позивача станом на 01.04.2017 року становить 31887,20 грн. На даний час позивач є безробітнім та за розміром своїх доходів перебуває за межею бідності, тривалий час страждає на цукровий діабет, який дав ускладнення на зір, у зв»язку із чим він знаходився на стаціонарному лікуванні, а тому із врахуванням матеріального становища та стану здоров»я, а також матеріального стану відповідача, яка працевлаштована та отримує стабільний дохід, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Представник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судовому засіданні пояснив, що станом на 01.04.2017 року заборгованість [PERSON] по аліментах, які стягуються з останнього на користь відповідача на підставі виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №2-1938 від 19.05.2006 року складає 31887.20 грн., відносно вирішення позову покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984 року, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міського суду у серпні 1997 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа № 2-1938, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19.05.2006 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.04.2017 року становить 31887,20 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку(доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку(доходу),який платник аліментів одержував за час , протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору-судом- ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу -до досягнення нею двадцяти трьох років-ч.4 ст. 194 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.05.1997 року перебував на обліку у Тернопільському обласному центрі зайнятості і йому було надано статус безробітного. З 24.04.1998 року [PERSON] було знято з обліку та 21.09.2005 року відновлено статус безробітного, з 10.12.2005 року позивача знято з обліку, що підтверджується повідомленням Тернопільського обласного центру зайнятості №09-09/566-08-8 від 22.02.2006 року. З довідки Тернопільської районної центральної поліклініки №178 від 22.09.2006 року вбачається, що позивач хворіє цукровим діабетом 2 типу середньої важкості. Згідно наявного у матеріалах справи епікризу [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній клінічній лікарні з 08.02. по 18.02.2000 року з діагнозом: макулодистрофія, ускладнена катаракта лівого ока. Згідно довідки Тернопільського районного територіального медичного об»єднання від 17.03.2017 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря хірурга з діагнозом: діабетична ангіопатія нижніх кінцівок І ст., варикозна хвороба лівої нижньої кінцівки та потребує оперативного лікування. Із повідомлень Тернопільського РВ УМВСУ в Тернопільській області №8/8216 від 16.09.2011 року, 8/11063 від 13.12.2011 року слідує, що за результатами проведеної перевірки за фактом несплати [PERSON] аліментів, прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи у відповідності до п.2 ст.6 КПК України у зв»язку із відсутністю в діях платника аліментів ознак злочину, передбаченого ст.164 КК України. Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приймаючи до уваги те, що позивач протягом тривалого періоду часу страждає на важку хворобу-цукровий діабет, перебував на лікуванні та потребує оперативного втручання, ніде не працює, не має стабільного заробітку та є малозабезпеченою особою, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом часткового звільнення останнього від сплати заборгованості за аліментами в загальній сумі 31887 грн. 20 коп., що утворилася згідно виконавчого листа № 2-1938, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19.05.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 27.02.2006 року до досягнення дитиною повноліття, визначивши розмір заборгованості за аліментами, який підлягає до остаточного стягнення з позивача у сумі 20 000 гривень.

Outcome: partial