Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, призначених судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2020 року у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2019 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позову вказує, що на даний час є безробітним та отримує допомогу по безробіттю. Крім того надає допомогу батькам, які є непрацездатними. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, просила суд відмовити в задоволенні позову за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2020 року у цивільній справі №569/22982/19 стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2019 року і до повноліття дітей. Як вбачається із копії трудової книжки [NUMBER] позивача [PERSON] він звільнений 31.03.2020 року з роботи із філії ПрАТ «САВ 92» у м.Рівне відповідно до ч.1\~ст.36 КЗпП України. Копією довідки від 17.11.2020 року Рівненського міського центру зайнятості стверджується, що [PERSON] зареєстрований як безробітний в Рівненському міському центрі зайнятості з 07 квітня 2020 року. Згідно акту про встановлення даних фактичного проживання осіб в житловому будинку за адресою [ADDRESS] від 12 листопада 2020 року, [PERSON] проживає без реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до довідки №225 від 12.11.2020 року, що видана виконкомом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області [PERSON] , він одна дитина в сім`ї і дійсно здійснює догляд за онкохворою матір`ю похилого віку [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , що видане 15 січня 1976 року стверджується, що його матір`ю є [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~(зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився його майновий стан. Суд зауважує, що укладаючи шлюб та утворюючи сім`ю, відповідач повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати. Невжиття відповідачем активних заходів до поліпшення свого працевлаштування, байдуже ставлення до свого матеріального становища не являється достатньою підставою для висновку про його неспроможність сплачувати аліменти у відповідному розмірі. Крім того, сам по собі факт зміни майнового стану позивача не може бути підставою зміни розміру аліментів у сторону їх зменшення та має містити під собою об`єктивну основу. Встановлення об`єктивних обставин зміни майнового стану в сторону погіршення та перевірка їх судом сприяє дотриманню зобов`язання матеріальної відповідальності та фінансової дисципліни платника аліментів, усунення свавільних дій особи відносно умисного зменшення чи приховування майнового стану платника аліментів, забезпечення дотримання справедливого та співмірного балансу майнових інтересів платника та отримувача аліментів, тоді як позивачем до суду не надано доказів того, що зміна майнового стану позивача спричинена наявністю саме непереборних, не залежних від позивача об`єктивних обставин та не надано доказів того, чи взагалі мало місце така зміна майнового стану. При цьому суд враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за судовим наказом від 09 січня 2020 в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також мінімально встановенним чинним законодавством розміром аліментів на трьох неповнолітніх дітей. Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного кодексу України. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed