Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Заяву мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 1992 року. Від шлюбу мають двох синів, які досягли повноліття. Зазначає, що сім`я розпалася майже п`ятнадцять років назад. Спільно господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинилися. Вважає, що збереження сім`ї неможливим, звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року провадження у даній справі відкрито та призначено її до попереднього судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. На виконання вимог ст. 197 ЦПК України, судом було проведено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до розписки від 13.02.2020 року. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні сторони, 18 січня 1992 року зареєстрували шлюб в Московському відділі ЗАГСу м.Харкова, актовий запис - № 113. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлено клопотання про відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору за рахунок відповідача.

Outcome: approved