Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача боргу в сумі 69000 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 11 травня 2015 року між сторонами по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач позичив у нього кошти в розмірі 3000 доларів США, що на момент укладення договору становило 69000 гривень, які зобовязувся повернути до 01 грудня 2015 року. На підтвердження факту передання коштів між ними було укладено договір позики від 11 травня 2015 року. У встановлений строк відповідач коштів не повернув. Усі спроби\~вирішити дане\~питання у\~позасудовому порядку\~залишилися без\~виконання.\~04\~травня 2017\~року та\~13\~червня 2017\~року на\~адресу відповідача\~надсилалися письмові\~претензії з\~вимогою повернути\~борг.\~Однак,\~по даний\~час відповідач\~коштів не\~повернув. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином, попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11 травня 2015 року сторони уклали письмовий договір позики, за умовами якого [PERSON] (позичальник) отримав від [PERSON] (позикодавець) 3000 доларів США, що станом на 11 травня 2015 року еквівалентно 69000 гривень. Відповідно до положень пункту 4.1. договору, відповідач зобовязався повернути кошти до 01 грудня 2015 року. Відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув грошові кошти. Оригінал договору позики від 11 травня 2015 року, укладеного між сторонами, знаходиться в матеріалах справи за № 607/8276/18. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ст.\~1046 ЦК\~України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками За нормами\~ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України\~\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~з положенням ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч. 1\~ст. 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Встановлено, що між сторонами спору укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач позичив у позивача кошти у розмірі 3000 доларів США, що станом на 11 травня 2015 року еквівалентно 69000 гривень. 01 грудня 2015 року настав строк виконання [PERSON] зобовязання з повернення [PERSON] позики. Однак, ні в зазначений строк, ні по даний час, [PERSON] боргу не повернув. Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суму боргу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики від 11 травня 2015 року у розмірі 69000 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав та будь-яких доказів на спростування тверджень позивача суду не представив. Наявний в матеріалах справи оригінал договору позики від 11 травня 2015 року, долучений позивачем, підтверджує факт невиконання відповідачем своїх зобовязань. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved