Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1720 грн., моральних збитків у сумі 50 тис. грн.., що були спричинені позивачу внаслідок скоєного злочину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26.04.2013 р., з вини водія [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено мотоцикл позивача, а також одяг-куртка, брюки вартістю 1300 грн. Крім того, [PERSON] стверджує, що через отриману травму, тривале лікування протягом 46 днів, він був позбавлений можливості заробити кошти та ним втрачено дохід, виходячи з мінімальної заробітної плати у розмірі 1720 грн., також йому заподіяні моральні страждання, оскільки він зазнав фізичного болю та страждань, не міг утримувати свою сім'ю , допомагати батькам-пенсіонерам. Внаслідок відсутності коштів, як пояснив [PERSON],виникла напруженість та нервовість у відношеннях з дружиною, він вимушений був позичати кошти у знайомих та має борги. В той час відповідач байдуже ставився до позивача, відмовився матеріально допомогти, не цікавився його станом здоров'я, а [PERSON] витрачав значний час на звернення до правоохоронних органів, присутність в судових засіданнях, підготовку цивільного позову, що порушувало його звичайний ритм життя, негативно впливало на емоційний стан. Моральну шкоду позивач оцінює в суму 50 тис.грн. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно, про причини неявки не сповістив, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази приходить до наступного. Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.01.2014 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік. Цивільний позов потерпілого [PERSON] залишено без розгляду та запропоновано звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25.03.2014 р. вирок набрав законної сили. Зазначеним вироком суду встановлено, що 26.04.2013 р., [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген-Пассат», реєстраційний номер [NUMBER], слідував по майдану Рози Люксембург з боку пр. Московського в напрямку вул. Полтавський шлях в м.Харкові. В районі перехрестя з вул. Університетською [PERSON], рухаючись по другому ряду трьохрядної проїзної частини грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок руху автомобілю вправо для виконання маневру повороту праворуч на вул. Університетську та допустив зіткнення з мотоциклом Хонда, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який в цей час рухався позаду нього в крайній правій полосі. Внаслідок зіткнення водію [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я, у вигляді: крововиливів та зсадин на кінцівках, закритий перелом дистального метафаза лівої лучевої кістки зі зміщенням, закритий перелом головки лівої ліктьової кістки зі зміщенням. З наданої суду медичної документації вбачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні у Харківській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанинова з 26.04.2013 р. по 11.06.2013 р. Ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначив позивач в судовому засіданні він не має доказів на підтвердження витрат, пов'язаних з лікуванням, пошкодженням одягу під час дорожньо-транспортної пригоди, а також втраченого доходу, оскільки позивач на час ДТП 26.04.2013 р. не працював, постійного заробітку не мав. Доказів обґрунтованості доводів позивача про втрату двох контрактів на роботу за фахом через тривалий розлад здоров'я [PERSON] не представлено. З огляду на викладені обставини позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Згідно з положеннями ч. 1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи вимоги ст.23 ЦК України і, виходячи з характеру , глибини та тривалості фізичних, душевних, психологічних страждань, переживань, заподіяних [PERSON], беручи до уваги стан здоров'я потерпілого, який за фахом є музикантом, під час ДТП отримав закриті переломи лівої лучевої кістки зі зміщенням, головки лівої ліктьової кістки зі зміщенням, півтора місяця знаходився у лікарні, в подальшому проходив курс реабілітації, масажу, втратив можливість фізично допомагати та матеріально підтримувати свою сім'ю, батьків-пенсіонерів, а відповідач навіть не спробував поцікавитися станом здоров'я потерпілого та не намагався матеріально допомогти з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON], згідно до вимог розумності і справедливості - 10000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial