Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.10.1995 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з 2013 року, сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про поділ майна немає. Позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати покласти на нього. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявився. 08.06.2018 року за № 17299 від нього надійшла заява, в якій він просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без його участі, оскільки він працює за межами м. Бахмут. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не зявилася. 19.07.2018 року за № 22459 надала суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Згідно ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, наслідки визнання позову їй зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 07.10.1995 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Артемівська, актовий запис № 568. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 235415, [PERSON] народився 18.08.2001 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Судом достовірно зясовано, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2013 року та за цей час примирення між сторонами не відбулося. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved