Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в Артемівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Сіверської міськради Артемівського району Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 2007 року лютого місяця 10 числа зроблено актовий запис № 05 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку- [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Подружні стосунки фактично припинені вже 3 роки. Позивач в судове засідання з?явився, та наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач надала письмову заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнає повністю, просить суд шлюб розірвати. Та просить суд розглянути справу у його відсутність, у зв?язку з зайнятістю на роботі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони у справі 10.02.2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований Сіверською міськрадою Артемівського району Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 2007 року лютого місяця 10 числа зроблено актовий запис № 05 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе та є таким, що суперечить його інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згодна. У позовній заяві позивач зазначив, що спорів майнового характеру між подружжям не виникало. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved