Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований 14 листопада 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 844. В обґрунтування свого позову вказав, що 14 листопада 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 844. Від шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з 2010 року. Однією сім'єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. Вважає, що їхня сім’я розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які по різному розуміють свої подружні права та обов’язки. Спору про поділ майна між сторонами немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, про що вказала у заяві. Просить розглянути справу у її відсутність. Не заперечує про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], між сторонами 14 листопада 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, було укладено шлюб , про що зроблено актовий запис № 844.(а.с.9) Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved