Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні сина [PERSON], [INFO], та встановлення графіку побачень з ним. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою проживають окремо одне від одного. [PERSON] - їх спільна дитина, яка за взаємною згодою проживає разом з матірю. [PERSON] постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною і не виконує рекомендацій висновку, щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окрема, згідно якого йому встановлено побачення з сином щодня з 11 до 13 год. Саме цей висновок позивач просить взяти за основу та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною щодня з 11 до 13 год. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечили пославшись на те, що позивач самостійно не виконує рекомендації вказаного висновку щодо участі у вихованні дитини одного з батьків. Окрім цього не сплачує аліменти, котрі стягнені на утримання [PERSON] згідно рішення суду. Також зазначає, що від першого шлюбу у неї є дитина - [PERSON]. У її батька [PERSON] також встановлений графік побачень: кожної суботи та неділі з 11 до 13 год. Саме тому вважає неможливим повністю задовольнити позов [PERSON] і просить встановити йому графік за якого він зможе бачитись з сином кожного вівторка та четверга з 11 до 13 год. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. [PERSON], [INFO], є спільною дитиною сторін по справі. Позивач та відповідачка проживають окремо і разом з останньою мешкає [PERSON]. Дані обставини визнані сторонами, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено у судовому засідання, відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з їх сином [PERSON], що суперечить положенню ст. 153 СК України, якою передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень такого права позивача. Суд бере до уваги посилання відповідачки на те, що позивач не виконує свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання сина, однак вони визнані неспроможними, оскільки як вбачається з довідки в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції № 34/43788/17 від 27 жовтня 2014 року, виконавчий лист про стягнення даних коштів пред'явлений до виконання лише 20 жовтня 2014 року. Тобто з моменту початку його примусового виконання сплинуло менше місяця, а тому говорити про заборгованість [PERSON] в межах даного виконавчого провадження передчасно. Натомість судом встановлено факт перерахунку позивачем на рахунок відповідачки грошових коштів за період з 30 липня 2013 року по 26 жовтня 2014 року, на суму котра близька 18'650 грн., які цілком могли бути нею використані на забезпечення сина. Вказане свідчать про виконання батьком своїх обов'язків щодо утримання [PERSON]. Що ж до тверджень [PERSON] про те, що позивач самостійно ігнорує побачення з своєю дитиною, то вони відкинуті, оскільки залишились недоведеними перед судом, як того вимагає с. 1 ст. 60 ЦПК України. Згідно висновку органу опіки і піклування Тернопільської міської ради (додаток до рішення виконавчого комітету від 30 квітня 2014 року № 434), вказаний орган вважає за доцільне встановити щоденні побачення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], з 11 до 13 год. Однак, враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування та зважаючи на наявність у відповідачки ще однієї дитини - [PERSON], по відношенню до якої також існує висновок органу опіки і піклування Тернопільської міської ради згідно якого її батьку [PERSON] встановлено побачення з нею щосуботи та щонеділі з 11 до 13 год., суд вважає, що слід встановивши позивачу графік побачень із сином у такі дні: кожні вівторок та четвер з 11 по 13 год. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial