Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання батька до досягнення дитиною шестирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з лютого місяця 2017 року він почав проживати разом з відповідачкою [PERSON] до липня місяця 2018 року. 20.04.2018 року у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. В серпні місяці 2018 року відповідачка покинула його з дитиною і пішла проживати до своєї матері. Вказує, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Також вказує, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює, бо змушений доглядати за дитиною. У двомісячному віці дочка перенесла операцію на очі, яку проводили у м. Києві. Крім того, відповідно до заключення ЛКК F 9 виданої Управлінням охорони здоровFя Чернівецької міської ради донька визнана дитиною-інвалідом з діагнозом Дегенеричний стан очних яблук внаслідок решіткопатії недоношених III стадії. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], 20.04.2018 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття та на своє утримання в сумі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку. Позивач в судовому засіданні, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та суду пояснила, що згідна сплачувати аліменти ну утримання доньки в сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, а в частині позовних вимог позивача на його утримання до досягнення дитиною шестирічного віку відмовити за безпідставністю, оскільки, в майбутньому має намір забрати дочку. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України F 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ 286834 (а.с.6). Згідно акту обстеження господарства по вул. Л. Українки, 2 в с. Валява Кіцманського району Чернівецької області F 59/1 від 23.01.2019 року вбачається, що [PERSON] мати малолітньої [PERSON] з сімFєю не проживає, участі у вихованні дочки не бере. (а. с. 7) Згідно заключення ЛКК F 9 від 25.01.2019 року КМУ міської клінічної лікарні встановлено, що [PERSON] визнана інвалідом з діагнозом Дегенеричний стан очних яблук внаслідок решіткопатії недоношених III стадії. (а. с.8) Як вбачається з довідки F 74/3 від 25.01.2019 року, яка видана виконавчим комітетом Валявської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області [PERSON], про те, що на даний час разом із ним проживає без реєстрації дочка [PERSON], [INFO]. (а. с. 12) В судовому засіданні також встановлено, що згідно довідки F 05-02/70 від 22.03.2019 року, яка видана КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» Кіцманського району Чернівецької області про те, що [PERSON], [INFO] перебуває з 22.08.2018 року в КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» на неповному державному утриманні і по даний час. Мати, [PERSON] цікавиться життям та здоровFям дитини, забезпечує шкільним приладдям і одягом, приносить їй солодощі, забирає додому на канікули та на вихідні дні. (а. с. 29) Згідно письмових пояснень [PERSON], який є сусідом [PERSON], вбачається що [PERSON] зловживає спиртними напоями, з сімFєю не проживає, допомоги дитині не надає та до неї не приїжджає.(а. с. 42) Також, згідно письмових пояснень [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], вбачається що [PERSON] вживала спиртні напої і не доглядає за дитиною, а також залишила дитину і нічого не допомагає їй. (а. с. 45) Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, F3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дочки, суд вважає аліменти у розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведені вимоги, та з урахуванням того, що позивач потребує матеріальної допомоги на лікування дочки, а відповідач не довів неспроможності надавати таку допомогу, суд вважає, що на утримання позивача слід стягнути по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 86 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини до досягнення дитиною шести років. Право на утримання чоловік, з яким проживає дитина, має незалежно від того чи він працює, та незалежно від його матеріального становища, за умови, що дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень, від сплати яких позивач був звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 86, 180,182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial