Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що 12 січня 2002 року померла [PERSON], про що Червоноармійською сільською радою Якимівського району Запорізької області зроблено відповідний актовий запис №2 від 14 січня 2002 року. Померла [PERSON] є його матір'ю. Після смерті матері, [PERSON] він її син [PERSON], [INFO] він звернувся до приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та прийняв спадщину в порядку та у строки визначені законодавством України, про що була заведена спадкова справа №208/2016 рік. В зв'язку з тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Калініна, площею 6,83 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ЗП № 0088865 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 610 від 23 травня 2000 року, однак даний сертифікат був загублений, він розпочав виготовлення дублікату сертифікату. Позивачем була подана об'ява про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ЗП №0088865, виданий Якимівською РДА 23 травня 2000 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним та отримано 18 листопада 2016 року в Якимівський районній державній адміністрації дозвіл на виготовлення дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON]. В листопаді, позивач отримав дублікат сертифіката РН №213319 без дати, відповідно до якого [PERSON], яка проживає [INFO] на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 08 липня 1996 року № 389 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна розміром 6,83 га у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 23 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №610. З вищенаведеними документами та маючи дублікат сертифікату, він 24 листопада 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з проханням видати свідоцтво на право на спадщину. Однак приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що була складена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2016 року, яку він отримав 25 листопада 2016 року та в якій зазначено, що не надані до нотаріальної контори правовстановлюючі документи, які підтверджують належність права на земельну частку (пай) спадкодавцеві, гр. [PERSON]. Свою відмову також нотаріус в усній пояснив що, дублікат сертифіката РН №213319 не підтверджує права власності так як видаватися він може тільки власнику, однак [PERSON] на момент його видачі вже померла та не могла його отримати. У зв'язку з наведеним [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна розміром 6,83 га у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправна позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 ч. І ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Таким чином просить визнати за [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] право власності в порядку спадкування за законом після померлої 12 січня 2002 року [PERSON], місце смерті село Червоноармійське, Якимівський район, Запорізька область, Україна на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна Червоноармійської сільської ради Якимівського району Запорізької області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЗП № 0088865, виданий на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 08 липня 1996 року № 389, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №610 від 23 травня 2000 року, розміром 6,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав вимоги, вказані в позові та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по справі не мають. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: оригінал та копія квитанції про сплату судового збору [PERSON] (а.с.1); копія свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 8); копія листа начальника відділу Держгеокадастру в Якимівському районі в Запорізькій області ( а.с.9); копія постанови приватного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2016 року за вих.. № 1127/02-31 ( а.с.10-12); повідомлення завідувача Якимівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.02.2017 року за вих.. № 108/01-16, в якому зазначено, що після смерті [PERSON], померлої 12 січня 2002 року, спадкова справа в Якимівській нотаріальній конторі не заводилась. З заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався ( а.с.18); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( а.с.19); письмова заява голови [PERSON] сільської ради про розгляд справи за їх відсутністю ( а.с.20); копія газети з повідомленням « ВВАЖАТИ НЕДІЙСНИМ втрачений сертифікат на право на земельну частку ( пай) ЗП № 0088865, виданий Якимівською РДА 23.05.2000 року на імя [PERSON] ( а.с.27); копія листа першого заступника голови райдержадміністрації [PERSON] від 18.11.2016 року за вих.. № 01-07/13/2758 про надання дозволу на виготовлення дублікату сертифіката на право на земельну частку ( пай) на імя [PERSON] ( а.с. 29); копія дублікату сертифіката на право на земельну частку ( пай) на імя [PERSON] ( а.с. 31); копія звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на землях Червоноармійської сільської ради Якимівського району Запорізької області ( а.с. 33-34); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.36); копія свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.38); копія довідки [PERSON] сільського голови про склад сімї [PERSON] ( а.с. 40). Судом встановлено, що 12 січня 2002 року померла [PERSON], про що Червоноармійською сільською радою Якимівського району Запорізької області зроблено відповідний актовий запис №2 від 14 січня 2002 року. Померла [PERSON] є його матір'ю. Після смерті матері, [PERSON] він її син [PERSON], [INFO] він звернувся до приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та прийняв спадщину в порядку та у строки визначені законодавством України, про що була заведена спадкова справа №208/2016 рік. В зв'язку з тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Калініна, площею 6,83 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату ЗП № 0088865 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 610 від 23 травня 2000 року, однак даний сертифікат був загублений, він розпочав виготовлення дублікату сертифікату. Позивачем була подана об'ява про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ЗП №0088865, виданий Якимівською РДА 23 травня 2000 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним та отримано 18 листопада 2016 року в Якимівський районній державній адміністрації дозвіл на виготовлення дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON]. В листопаді, позивач отримав дублікат сертифіката РН №213319 без дати, відповідно до якого [PERSON], яка проживає [INFO] на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 08 липня 1996 року № 389 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна розміром 6,83 га у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 23 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №610. З вищенаведеними документами та маючи дублікат сертифікату, він 24 листопада 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з проханням видати свідоцтво на право на спадщину. Однак приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що була складена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2016 року, яку він отримав 25 листопада 2016 року та в якій зазначено, що не надані до нотаріальної контори правовстановлюючі документи, які підтверджують належність права на земельну частку (пай) спадкодавцеві, гр. [PERSON]. Свою відмову також нотаріус в усній пояснив що, дублікат сертифіката РН №213319 не підтверджує права власності так як видаватися він може тільки власнику, однак [PERSON] на момент його видачі вже померла та не могла його отримати. У зв'язку з наведеним [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна розміром 6,83 га у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. І ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправна позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана\~\~довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~Позивачем надано достатньо доказів та доведені обставини, викладені в позовних вимогах. У відповідності до ст.11 ч.5 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з рішень суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved