Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] в м Одесі на підставі Свідоцтва про право власності № 006303 від 14 лютого 2000 року виданого на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому № 307, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 14 березня 2000 року, номер запису 522-стр.15-кн343 пр., просив суд встановити, що кожному із співвласників у спільному сумісному майні - в квартирі [ADDRESS] належить ? її частка. В обґрунтування підстав та вимог позову [PERSON] зазначив, що вказана квартира складається з двох кімнат, житловою площею 27,1 кв.м., підсобною площею 15,8 кв.м., загальною площею 43,7 кв.м. [PERSON] померла 16 вересня 2015 року, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частку вказаної кватири. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та своєчасно звернувся до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, за якою було відкрито спадкову справу № 476/2015, натомість 16 березня 2016 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, за якою позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку [ADDRESS] у звязку з тим що частку померлої у спільному майні невизначено та з цього питання рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, сповіщався належним чином про час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутністю та вирішення справи залишив на розсуд суду. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ виконкому Одеської міської ради від 14.02.2000 року № 006303 [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності зареєстровано в КП «ОМТБІ та РОН» 14.03.2000 року в кн. 343 пр стр 15 р.№ 522. Відповідно до відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 06.06.2016 року № 473061.67.16 станом на 31.12.2012 року [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, вказані майнові права не зареєстровані у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більш осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно свідоцтва про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] померла 16 вересня 2015 року, та після її смерті відкрилась спадщина на приналежне їй майно, що крім іншого, унеможливлює позасудове вирішення питання про зміну правового режиму майна з «спільної сумісної власності» на «спільну часткову власність». Так, судом, на підставі наявних серед матеріалів спадкової справи №476/2015, заведеної до майна померлої [PERSON] (копія яких долучена до матеріалів цивільної справи) відомостей, встановлено, що [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після її смерті, що своєчасно звернувся до Шостої одеської державної нотаріальної контори з належною заявою про прийняття спадщини. У наступному, 16 березня 2016 року, державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що частка спадкодавця у обєкті спільної власності квартирі [ADDRESS] не була визначена, про що була винесена відповідна постанова. З викладеного суд вказує на наступне. Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а можливими спадкоємцями за законом визначено фізичних осіб, які є живими на час відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). \~Право на спадкування, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкування за законом відбувається у порядку черговості, при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, в силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України) При цьому незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Таким чином суд доходить висновку про те, що за наведених обставин права позивача як спадкоємця майна після смерті [PERSON], яка померла 16 вересня 2015 року, зазнали необґрунтованого обмеження, та підлягають судовому захисту шляхом визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності за рішенням суду. Як зазначено вище, за загальними засадами цивільного права вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відступлення від таких засад можливо лише за встановлення передбачених законом обставин. При цьому відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Та таким чином суд доходить висновку про відсутність будь-яких підстав для відступлення від презумпції рівності часток співвласників, та про відсутність будь-яких інших обставин, що перешкоджають задоволенню позову, а тому заявлені позивачем вимоги вбачаються належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved