Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. Пізніше надав суду уточнену позовну заяву, яку мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Інші 2/3 частини зазначеної квартири належать йому та його матері [PERSON] по 1/3 частині кожному. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є його дружина, тобто мати позивача - [PERSON] . Його мати постійно проживала з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , тобто спадщину після смерті чоловіка прийняла, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла його мати [PERSON] , та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері, подавши у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори від 03 грудня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно його батька, оскільки він в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто його смерті - [INFO] ; визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити. В попередніх судових засіданнях зазначив, що батьки за своє життя жили разом, але місце їх реєстрації було різним. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, покладається на рішення суду. Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без представника нотаріальної контори. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане міським бюро ЗАГС м. Тернівка Дніпропетровської області 08 січня 1981 року. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25 листопада 2006 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року, актовий запис № 301, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу відповідно [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 27 лютого 1995 року, виданого Тернівським УЖКГ об`єднання Павлоградвугілля, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частки квартири кожному. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22 травня 2013 року, актовий запис № 177. Згідно акту від 28 травня 2013 року, складеного комісією в складі начальника ЖРЕУ-1 Байдик Л.А., начальника ЖРЕУ-2 Гайдар А.В., паспортиста абонентського відділу КП «ТЖКП» Осінньої Н.В., за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкала разом з чоловіком [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство, піклувалася ним та здійснила поховання за власний рахунок, перебувала на його утриманні. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23 липня 2019 року, актовий запис № 238. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В., спадкоємцем 1/3 частки квартири [ADDRESS] та належала [PERSON] ,1939 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 лютого 2020 року, власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину є [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 03 грудня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки [PERSON] в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подавав, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надав. Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою про видачу йому постанови про відмову вчинити нотаріальну дію для звернення до суду. Дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 12 листопада 2019 року вих. № 3844, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним на день смерті нікого зареєстровано не було. Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав [PERSON] , дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 12 листопада 2019 року вих. № 3845, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 16 липня 2020 року вих. №1776, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 16 липня 2020 року вих. №1777, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним на день смерті нікого зареєстровано не було. На виконання ухвали суду відділ з питань перерахунків пенсій №14 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало суду: копію акту від 28 травня 2013 року з якого вбачається, що він складений комісією в складі начальника ЖРЕУ-1 Байдик Л.А., начальника ЖРЕУ-2 Гайдар А.В., паспортиста абонентського відділу КП «ТЖКП» Осінньої Н.В., про те, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкала разом з чоловіком [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство, піклувалася ним та здійснила поховання за власний рахунок, перебувала на його утриманні; копію довідки № 1067 від 28 травня 2013 року, виданої абонентським відділом КП «ТЖКП» про те, що [PERSON] , 1939 року народження, дійсно проживає на території [ADDRESS] , чоловік [PERSON] помер [INFO] , на день смерті мешкали разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в кв. [ADDRESS] , та знає, що [PERSON] та [PERSON] постійно мешкали разом в кв. [ADDRESS] , потім [PERSON] помер, точної дати не пам`ятає, ховала його [PERSON] . За їх іншу квартиру він нічого не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в кв. [ADDRESS] , та знає, що [PERSON] помер в квартирі [ADDRESS] , дату його смерті не пам`ятає, на час своєї смерті він мешкав з дружиною [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в кв. [ADDRESS] , та знає, що [PERSON] помер десь в 2013 році, він мешкав з дружиною [PERSON] , ховала його [PERSON] . У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що [PERSON] не проживала з [PERSON] , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що [PERSON] не проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно позивачу для вирішення спадкових прав. Згідно з п.п. 2,23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , інші спадкоємці після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню. Однак позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню, оскільки позивач відповідно до ст. 392 ЦК України не позбавлений права звернутися після набрання рішенням суду законної сили до нотаріальної контори та отримати свідоцтво про право на спадщину, та тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину має право звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на частину нерухомого майна. Отже, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на частину нерухомого майна подані передчасно. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: partial