Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість по договору позики в розмірі 55000,00 грн., відсотки за договором позики в сумі 48279,00 грн. та інфляційні нарахування в сумі 935,50 грн., а всього 104214,50 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 березня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики (боргову розписку), згідно якого [PERSON] отримав від нього грошові кошти в сумі 55000,00 грн., які зобов'язався повернути до 06 серпня 2013 року, на що ним було надано розписку у присутності двох свідків. Станом на 06 серпня 2013 року відповідач повинен був повернути йому грошові кошти в сумі 55000,00 грн., з врахуванням індексу інфляції і відсотки за позику в розмірі 40% річних на залишок основної суми боргу. Оскільки станом на сьогоднішній день [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, у добровільному порядку повернути отримані кошти, інфляційні витрати та відсотки за позику відмовляється, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] 55000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., при цьому [PERSON] зобов'язався у строк до 06 серпня 2013 року повернути вказані кошти з урахуванням індексу інфляції та сплатити 40% річних на залишок основної суми боргу, про що свідчить розписка від 06 березня 2012 року. Також встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, не виконав та на день звернення з позовом до суду не повернув позивачу суму позики. Разом з цим встановлено, що станом на 16 червня 2014 року [PERSON] повинен був повернути позивачу суму позики в розмірі 55000,00 грн., проценти за користування грошовими коштами в розмірі 48279,00 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 935,50 грн., а всього 104214,50 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved