Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд позовними вимогами до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Оскільки на даний час він влаштувався на підприємство для роботи, яке має сезонну діяльність, тобто з непостійним заробітком, а тому просить суд зменшити розмір аліментів до 700 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], щодо задоволення позову заперечують, усі свої доводи та заперечення виклали у відзиві на позовну заяву, просять у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: У сторін спору є донька [PERSON], [INFO]. 06 грудня 2017 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області видав судовий наказ про стягнення з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], 09.11.1965року народження, жителя [ADDRESS] на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [INFO], жительки [ADDRESS], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В силу ст. 81 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на кожну із сторін спору, однак, будь-яких доказів, що позивач не може виконувати своїх обов'язків по утриманню доньки [PERSON], [INFO], суду не надано і ним не здобуто, сімейний стан відповідача не змінився, крім того, вона являється інвалідом 3 групи, позивачем не надано суду будь-який доказів, того що в нього не має постійного заробітку (доходу), не доведено позивачем і погіршення свого матеріального стану, що є визначальним чинником у вирішенні питання зменшення розміру аліментів. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров'я та матеріальне становище позивача та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed