Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11. 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1501. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що у шлюбі за час спільного проживання однією сім»єю народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04.11. [INFO]. Зазначає, що причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння та спільної думки, втрата почуттів один до одного, поваги та його думку, збереження сімї неможливо, а тому, не погоджуючись на примирення просить, розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу та задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши і розглянувши матеріали справи,\~ обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб - 03.11. 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1501 (а.с.3). В шлюбі за час спільного проживання, народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04.11. [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Судом також встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства фактично з 31.12. 2015 року, вважають, що сімя розпалася, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття поваги і довіри, внаслідок подружньої зради позивача, вважають, що розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити сім»ю, не можливо, а тому просили не надавати їм строк для примирення і збереження сім»ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, а тому, шлюб зареєстрований 03.11. 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1501 (а.с.3), між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]В слід розірвати. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved