Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ майна, що є у спільній частковій власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачу [PERSON] , належить 11/25 часток домоволодіння з належними надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша частина домоволодіння належить відповідачці [PERSON] , сторони є співвласниками вказаного домоволодіння. Відповідно до технічного паспорту вказане домоволодіння складається з двох відокремлених житлових будинків та відокремлених надвірних побудов. Відповідно до Витягу із бази даних Реєстру адрес, будинку [ADDRESS] присвоєна нова адреса: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Колегії Центральної районної адміністрації від 27.12.2018 року №123 існуючий об`єкт нерухомості: будинок ( [ADDRESS] , який належить [PERSON] , визначено за адресою : [ADDRESS] . Виходячи з цього позивач просить виділити йому в натурі 11/25 частки домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку Літ.В-1, нежитлової прибудови ( ганок) Літ. 1-1, убиральні Літ. 3-1, загальною площею 54,7 кв.м., житлової площі 15.6 кв.м. із спільної часткової власності. При попередньому розгляді справи [PERSON] пред`явила зустрічний позов який було уточнено до [PERSON] , про виділ майна, що є у спільній частковій власності, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до договору дарування частки домоволодіння від 07.12.2007 року [PERSON] , отримала в дар 14/25 частко домоволодіння з належними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Між співвласниками домоволодіння склався відповідний порядок користування частинами загальної долевої власності, склався відповідний порядок користування земельними ділянками фактичним встановленим границям у вигляді огорожі. Виходячи з цього [PERSON] просить виділити їй в натурі 14/25 частки домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку Літ.Г-1, нежитлової прибудови Літ. Г1-1, ганок літ. г, гараж літ К-1, сарай літ Е-1, огорожа №1-6, замощення ІІ. [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог за основним позовом. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суд розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 24 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Макаревич В.Г., [PERSON] , передала у дарунок [PERSON] , 11/25 частки домоволодіння з належним надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 116,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131963140 від 24.07.2018 року , на підставі договору дарування [PERSON] , є власником 11/25 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення колегії Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, за поданням головного управління містобудування і архітектури, було вирішено існуючий об`єкт нерухомості: будинок ( [ADDRESS] , який належить [PERSON] , визначити за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу із бази даних Реєстру адрес про присвоєння поштової адреси будинку (11/25 частини) який належить [PERSON] надано нову адресу [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16984138 від 10.12.2007 року на підставі договору №1-3522 від 07.12.2007 року, посвідченого нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Чижик Л.І. є власницею 14/25 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 696526, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,0308 га, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.356 ч.1 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю . Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виділ в натурі часток житлового будинку , що є спільною частковою власністю є можливий , якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Із позовних заяв сторін вбачається, що співвласниками домоволодіння склався відповідний порядок користування частинами загальної дольової власності, мають окремі входи, а земельна ділянка відокремлена фактичними встановленими границями у вигляді огорожі. Враховуючи, що кожному із співвласників фактично належать частини житлового будинку з господарськими спорудами, які мають окремі входи та комунікації, ніяким чином вони один від одного не залежать, тобто фактично це окремі об`єкти нерухомого майна, також враховуючи висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, наявність окремих поштових адресів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за основним та зустрічним позовом В силу норм ст. ст.\~10,\~11,\~60,\~179 ЦПК України\~обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна надати суду докази, що стосуються предмета доказування та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судові витрати по справі суд покладає на сторони.

Outcome: approved