Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. З відповідачем перебуває в шлюбі з 10.07.2010 року зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, які виникають у дитини та у позивача, не здатні підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. В судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за його позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач надала до суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, строк для примирення просила не надавати. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.07.2010 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 44, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Тищенко», відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 172823 від 10.07.2010 року (копія свідоцтва про шлюб, а. с. 6). Сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 381444 від 05.04.2012 року (копія свідоцтва про народження, а. с.7). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, відповідач просив не надавати строк для примирення, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved