Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із даним позовом про відшкодування шкоди до відповідача [PERSON], свої вимоги мотивує тим, що 06.11.2015р. біля 14год. 20хв. сусідський собака породи німецька вівчарка, яка належить відповідачу забіг на територію його господарства та загриз вісім гусей. Зазначає, що відповідач визнав, що його собака втік з його господарства. Працівником Сокальського РВ ГУМВСУ проведено профілактичну бесіду та скеровано матеріали для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП, а саме порушення Правил тримання собак і котів. Крім цього, комісією у складі сільського голови та депутатів сільської ради 06.11.2015р. складено акт обстеження його господарства на якому виявлено вісім неживих гусей. Зазначає, що гуси, які загриз собака відповідача були вже дорослими та важили в середньому по 4.5кг. Згідно довідки виданої КП Червоноградський ринок від 18.02.2016р. вартість гуски станом на 18.02.2016р. становить 75грн. за 1кг. Таким чином, розмір завданої йому майнової шкоди становить 2700грн. (8 гусок х 4,5кг. х 75грн. за 1кг. = 2700грн.) Відшкодувати добровільно шкоду відповідач відмовляється. Зазначає, що крім цього, з вини відповідача, який неналежним чином утримував свою собаку, йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що були порушені його права як власника, він переніс хвилювання, моральні страждання. Втрачене господарство допомагало йому забезпечувати сім»ю продуктами харчування. Завдана шкода не була відшкодована, а догляд за домашньою птицею потребує значних витрат та часу. Відтак, оцінює спричинену йому моральну шкоду в розмірі 2500грн.. Просить суд стягнути із відповідача в його користь 2700грн. спричиненої майнової шкоди та 2500грн. відшкодування спричиненої моральної шкоди, а також понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, в обґрунтування зіслалися на доводи аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначили, що вина відповідача в спричиненні позивачу шкоди є не доведеною, так як відсутні свідки які бачили, що саме собака відповідача загриз гуси позивача. Відтак і не здобуло підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди. Просять відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сільським головою села Тартаків, де проживають сторони. Пригадує, що 06.11.2015р. в після обідній час зателефонував [PERSON] та повідомив, що сусідський собака загриз його гуси. Він взяв депутата [PERSON] і вони пішли до господарства [PERSON], де склали акт про те, що у господарстві позивача виявлено загризеними гуси. В даний час не може пригадати скільки було гусей, одна пригадує, що всі були знесені у одне місце на подвір»ї. На виклик позивача приїхали працівники поліції, які попередили відповідача про належне утримання собаки. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. В свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22,23 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні з досліджених матеріалів висновку Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області №3181 від 06.11.2015р. по повідомленні [PERSON], встановлено, що у таких міститься заява [PERSON] від 06.11.2015р. на ім»я в.о. начальника Сокальського РВ ГУМВСУ, в якій просив прийняти міри до сусіда [PERSON], собака якого на його подвір»ї задушила 8 гусей, чим йому завдано збитків. Зокрема в матеріалах висновку є пояснення сина позивача [PERSON], який пояснив, що безпосередньо бачив, як собака відповідача [PERSON] зайшла у їх господарство та у загорожі з гусима стала їх душити. Після чого він став кричати до собаки і вона втекла. Відразу повідомив батька і вони нарахували мертвими 8 гусей. У поясненнях [PERSON], мешканця [INFO], зокрема зазначив, що у [PERSON] в господарстві утримується собака породи німецька вівчарка, яка неодноразово втікала з господарства та бігала без намордника. Йому відомий факт, що дана собака нещодавно загризла курку сусіда та 8 гусей у іншому господарстві. [PERSON] у письмових поясненнях підтвердив факт утримання ним у господарстві собаки породи німецька вівчарка та те, що вона 06.11.2015р. втекла з вольєру. Також вказав на те, що [PERSON] повідомив його про те що його собака загриз належні йому гуси. Зазначив, що даного факту він не бачив, хоча собака лише декілька хвилин не був в господарстві. Висновком складеним ст. ДІМ Сокальського РВ ГУМВСУ [PERSON] від 06.11.2015р. зокрема вирішено припинити подальший розгляд повідомлення [PERSON]. [PERSON] притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП. Із копії акта складеного комісією в складі сільського голови с. Тартаків - [PERSON], депутата [PERSON], а також сусіда [PERSON], встановлено, що при обстеженні господарства [PERSON] виявлено вісім неживих гусей. Зі слів [PERSON] гуси загриз собака йог осусіда [PERSON]. Дослідженим рішенням виконкому Тартаківської сільської ради №7 від 24.12.2015р. встановлено, що таким вирішено винести попередження [PERSON] за порушення вимог ст. 154 КУпАП. Згідно п.п. «г» п. 6 «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР», власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі. Пунктом 20 Правил, передбачено, що за порушення цих Правил громадяни і службові особи (керівники підприємств, установ і організацій), які є власниками собак, котів або хижих тварин, несуть відповідальність у встановленому порядку. Згідно приписів ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки КП «Червоноградський ринок» №01-7/27 від 18.02.2016р., вартість гуски станом на 18.02.2016р. становить 75грн. за кілограм. Із довідки Сокальської районної державної лікарні ветеринарної медицини №46 від 14.06.2016р., встановлено, що в середньому жива вага дорослих гусей становить 4-6кг. Відтак, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON], як власник собаки породи німецька вівчарка, утримання якої згідно приписів ст. 1187 ЦК України є джерелом підвищеної небезпеки, порушивши Правила тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, допустив те, що собака втекла із вольєру де утримувалася в його господарстві та загризла вісім гусей позивача, чим спричинив із розрахунку середньої живої ваги дорослої гуски 4,5кг. взятої до обчислення позивачем майнової шкоди в сумі 2700грн. Разом з тим, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема, полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої, із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного утримання собаки відповідачем [PERSON] та того, що його собака загризла гуси позивача, останньому завдано душевні страждання, які проявилися у знищенні його майна. Суд враховує глибину душевних страждань позивача [PERSON], при цьому, бере до уваги ступінь вини відповідача у завданій моральній шкоді позивачу, інші обставини справи, вимоги розумності та справедливості, а тому позовну вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 2500грн., суд задовольняє частково на суму 500грн.

Outcome: partial