Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] та [PERSON], - про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що разом з дружиною, [PERSON], та сином, [PERSON], являються власниками спірної приватизованої квартири [ADDRESS], у якій зареєстровані та постійно проживають. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 19.06.2015 р. №849 КП «Мостицький Подільського району міста Києва» у спірній квартирі зареєстрована відповідач, [PERSON] - колишня дружина сина, яка вселилась 02.08.2012 р., після реєстрації з ним шлюбу 30.07.2011 р.. Подружнє життя між ними не склалося, спільних дітей не мали, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2014 р., за позовом колишньої невістки, шлюб розірвано. Задовго до розлучення, в жовтні 2013 р. відповідач добровільно виселилась та переїхала проживати до своїх батьків, що й зазначала у позовній заяві, з того часу в помешканні не з»являється, повертатися не збирається, тривалий час відсутня без поважних причин, має інше постійне місце проживання, та фактично втратила право на користування спірним житлом. Наявність реєстрації відповідача створює перешкоди у здійсненні ним права власності в частині користування та розпорядження житлом, обумовлює додаткові витрати по сплаті житлово - комунальних послуг, так вважають й інші співвласники, дружина та син. Позивач просив у порядку усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, на підставі ст. 107 ЖК України визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом. У судове засідання позивач та треті особи не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з наведених підстав, просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], за місцем реєстрації не проживає, переїхала проживати до своїх батьків у м. Лисичанськ, що знаходиться в зоні проведення АТО, повідомлена про дату та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур»єр» за 10.09.2015 р. №166. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що позивач разом з третіми особами: дружиною та сином, являються співвласниками спірної приватизованої двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 53, 2 кв. м, житловою - 30, 3 кв. м, у рівних частках кожний, у якій зареєстровані та постійно проживають. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 19.06.2015 р. №849 КП «Мостицький Подільського району міста Києва» у спірній квартирі зареєстрована відповідач, [PERSON] - колишня дружина сина, яка вселилась 02.08.2012 р., після реєстрації з ним шлюбу 30.07.2011 р.. Сімейне життя між подружжям не склалося, спільних дітей не мали, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2014 р., за позовом відповідача, шлюб розірвано. Ще до розірвання шлюбу, в жовтні 2013 р. відповідач добровільно виселилась та переїхала проживати до своїх батьків, що зазначала у позовній заяві про розірвання шлюбу, з того часу в помешканні не проживає, житлово-комунальні послуги не оплачує. Саме цими обставинами позивач обґрунтовує позовні вимоги, але невірно зазначив підстави позовних вимог, передбачені у ст. 107 ЖК України, оскільки спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судовим рішенням щодо розірвання шлюбу від 14.05.2014 р. встановлено, що «з жовтня 2013 р. сторони проживають окремо»… . Відповідач зазначала, що «переїхала до своїх батьків», але не знялася з реєстраційного обліку, з того часу не проживає, не з»являється, житлово-комунальні послуги не оплачує, але з реєстраційного обліку місця проживання не знялась. Наявність реєстрації відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні ним права власності в частині користування та розпорядження житлом, обумовлює додаткові витрати за житлово - комунальні послуги. Відповідно до ст. 317, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, ураховуючи, що відповідач відсутня у жилому приміщенні понад рік без поважних причин, суд вважає, що вона втратила право на користування цим житлом. Відтак, позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні спірною квартирою шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування цим житлом у зв»язку з відсутністю без поважних причин понад один рік, доведені та підлягають задоволенню. Суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved