Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Примирення вважає неможливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. У попередньому судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить шлюб розірвати, зазначивши що строк для примирення не потрібен, також просить провести розгляд справи у попередньому судовому засіданні, про що надав відповідну письмову заяву від 19.02. 2016 року (а.с.30). У попередньому судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги позивача підтримав повністю. У попередньому судовому засіданні відповідач - [PERSON] зазначила що пред'явлений до неї позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, проте заперечує факт зловживання спиртними напоями. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]», також просить провести розгляд справи у попередньому судовому засіданні, про що надала відповідну письмову заяву від 19.02. 2016 року (а.с.31). Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-31), приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20.07.2010 року (а.с. 4). Від цього шлюбу, сторони мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, та зроблено відповідний актовий запис № 95 в книзі реєстрації народжень (а.с.9) Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин, у них виникають постійні непорозуміння, на примирення категорично не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача - [PERSON], відповідачки - [PERSON] та інтересам їх спільної малолітньої дитини. Задовольняючи позовні вимоги позивача - [PERSON] до відповідачки - [PERSON], про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved