Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20 листопада 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2935. У шлюбі сторони мають двох дорослих дітей. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Суду пояснив, що строк для примирення позитивних результатів не дав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20 листопада 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2935, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №467116, виданим 20 листопада 1993 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області (а.с. 8). У шлюбі сторони мають двох дорослих дітей. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя. Сторони не ведуть спільне господарство. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Овдієнко». Судові витрати залишити за позивачем на прохання останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved