Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача - [PERSON] , борг за договором позики у розмірі 106400 гривень; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати та витрати на адвоката згідно квитанцій. В обґрунтування позову навів наступне. Він, [PERSON] ,\~ [INFO] \~червня 2016\~року за\~усним договором\~позики,\~в присутності\~свідків,\~передав позичальниці\~ [PERSON] (відповідачу\~у справі)\~у власність\~4000\~(чотири\~тисячі)\~доларів США,\~що на\~день складання\~позовної заяви\~складає за\~офіційним курсом\~НБУ (за\~1\~долар США\~-\~26,\~60\~гривні)\~106400\~гривень.\~При фактичному\~одержанні вказаної\~суми позичальником\~була надана\~розписка від\~18.06.2016\~року.Згідно зазначеної\~розписки [PERSON] \~зобов`язалася повернути\~йому позичені\~у нього\~грошові кошти\~до 03\~вересня 2018\~року.\~Але до\~теперішнього часу\~відповідачка борг\~не повернула,\~чим взяті\~на себе\~зобов`язання не\~виконала.Згідно ч.1\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій же\~сумі,\~що були\~їй передані\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~встановленому договором.Згідно ч. 2 с. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Він, як позивач, неодноразово намагався уладнати ситуацію, що склалася, аби повернути свої кошти, але відповідачка ухиляється від виконання зобов`язання. Тому мирним шляхом, у досудовому порядку, спір він врегулювати не може. 19 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки [PERSON] , в якому остання зазначила, що в провадженні суду знаходиться вказана справа, про яку [PERSON] стало відомо після отримання смс-повідомлення на мобільний телефон із викликом до суду для участі у розгляді справи. При цьому, матеріалів позовної заяви із ухвалою про відкриття провадження відповідачка не отримувала. Таким чином, не може реалізувати свої обов`язки на подання відзиву у строки та в порядку, обумовленими ухвалою про відкриття провадження. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що між ним та відповідачем мають місце відносини, які виникають із договору позики. Проте відповідач не погоджується з такими доводами позивача. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Загальні підстави для виникнення зобов`язання за договором позики визначені нормами глави 71 ЦК України - § 1. Позика. Зокрема, відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. При цьому, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи зазначене, слідує, що договір позики грошових коштів між сторонами має місце лише тоді, коли позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Проте, вважає, що між сторонами даного спору, правовідносини, які виникають із договору позики, відсутні, оскільки позивач не передавав у власність відповідача грошових коштів. Крім того, слід зазначити, що до суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би укладення між сторонами договору позики. Також до суду не надано жодного доказу, який посвідчував би факт передачі позивачем у власність відповідача грошових коштів. Враховуючи вище зазначене, слідує, що для задоволення позову відсутні правові підстави. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Пояснила, що з твердженням відповідачки у відзиві про те, що позивач не передавав грошові кошти, не згодна, оскільки зазначенні твердження є необґрунтованими. За надання правової допомоги отримала від позивача 5000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розписка (а.с.4), претензія щодо повернення за договором позики (а.с.6). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачки, її неявку до суду без поважних причин, суд постановив ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів. Суд,

Outcome: approved