Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Турицької сільської ради Перечинського району про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на житловий будинок №146, по вул.Центральній, в с.Туриця Перечинського району Закарпатської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він являється сусідом [PERSON], яка померла 21 квітня 2011 року. Починаючи з березня 2010 року він без зміни реєстрації місця проживання, переїхав на постійне місце проживання до померлої [PERSON] у будинок №146, по вул.Центральній, в с.Туриця Перечинського району Закарпатської області, де проживав до жовтня 2011 року. Тобто на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 01 квітня 2011 року, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Однак, на його звернення до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину йому було надано відмову від 26 березня 2015 року №56/01-16, в якій було зазначено, що свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок за життя спадкодавця [PERSON] не було оформлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а також не встановлено факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та запропоновано йому вирішити питання щодо визнання права власності в порядку спадкування саме у судовому порядку, у звязку з чим він і просить позов задовольнити. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] [PERSON] змінила позовні вимоги та просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №146, по вул.Центральній, в с.Туриця Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за померлою [PERSON]. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Турицька сільська рада Перечинського району Закарпатської області свого представника у судове засідання не забезпечила,однак голова сільради [PERSON] подав заяву, у якій просить справу розглянути у їх відсутності, при цьому змінені позовні вимоги визнає повністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] дійсно в період з березня 2010 року по жовтень 2011 року фактично проживав за адресою: [INFO] разом з померлою [PERSON]. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що житловий будинок №146, що розташований по вул.Центральній у с.Туриця, Перечинського району Закарпатської області був побудований ще у 1956 році, про що свідчить технічний паспорт від 23 березня 2015 року. Також встановлено, що [PERSON] померла 21 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №116212 від 22 квітня 2011 року. Разом з цим встановлено, що [PERSON] все належне їй майно, житловий будинок і все, що належить їй на день її смерті, заповіла [PERSON], [INFO], про що свідчить заповіт від 01 квітня 2011 року, посвідчений секретарем Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON]М, [PERSON] Крім цього встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивач [PERSON] фактично проживав у будинку №146, по вул.Центральній в с.Туриця Перечинського району Закарпатської області. Також встановлено, що позивачеві було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок за життя спадкодавця [PERSON] не було оформлено та не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, про що свідчить повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 56/01-16 від 26 березня 2015 року. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного, та того, що на час відкриття спадщини позивач фактично постійно проживав із спадкодавцем [PERSON], а також того, що нотаріус відмовила йому в оформленні права на спадщину, та того, що у позивача на даний час існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд вважає, що до нього слід використати винятковий спосіб захисту його прав, а саме визнати за ним права власності на спадкове майно. Тому,

Outcome: approved