Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] з вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що по [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що відповідачі у його будинку не проживають тривалий час без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, а їх реєстрація створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Справу просить розглянути без його участі, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, які повідомлені про час і місце розгляду справи в порядку передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися, відзиву не надали, тому суд вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідачів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 30 березня 1989 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за місцем проживання по [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлових умов проживання від 14 серпня 2018 року № 447 відповідачі, а саме: [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 12 січня 2007 року; [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 16 грудня 2013 року; [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 12 липня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] без поважних причин не проживають по місцю реєстрації більше року, тому позов щодо них слід задовольнити. Водночас, позивач просить визнати такою, що втратила право на користування житлом малолітню [PERSON] - 2013 року народження. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації надав письмовий висновок, згідно якого вважає недоцільним визнання такою, що втратила право на користування житлом малолітньої [PERSON]-2013 р.н., так як зняття її з реєстрації тягне позбавлення можливості та прав на реалізацію законних прав дитини, тобто це суперечить інтересам дитини. Суд погоджується з думкою Органу опіки і піклування, оскільки право дитини на житло та його недоторканість закріплені у ст.ст.16,27 Конвенції про права дитини, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства». Позивачем не надано доказів того, що малолітня дитина забезпечена житлом, тому у задоволенні позовних вимог щодо [PERSON] слід відмовити. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial