Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з ним, її батьком; припинити стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всі видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 28.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати понесені при подачі позовної заяви та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011. Від спільного життя мають малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] народження . 28.11.2017 рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області (справа № 537/4758/17, суддя Сьоря С.І.) шлюб між сторонами розірвано. За рішенням суду місце проживання малолітньої дочки не визначено. 07.02.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області (справа № 537/5223/17, суддя Зоріна Д.О.) винесений судовий наказ, яким стягнено з позивача на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розлучення, дочка [PERSON] проживала за місцем реєстрації матері, разом з матір`ю та зі своїми дідусем, бабусею (по лінії матері), а саме: з листопада 2017 року по вересень 2020 року. З початку жовтня 2020 року по теперішній час дочка проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Приватний будинок належить [PERSON] , яка є його тещею. Будинок має усі комунальні зручності. Починаючи з 2018 року позивач постійно підтримував тісний батьківський зв`язок зі своєю дочкою [PERSON] , забирав її майже на всіх вихідних до себе за місцем свого проживання, ввечері, коли повертав її додому, вона часто плакала, так як хотіла залишитися проживати разом з ним. Регулярно з його заробітної плати вираховуються аліменти, так як він офіційно працевлаштований. На початку жовтня 2020 року донька йому повідомила, що відповідачка виїхала на півроку на заробітки в іншу країну, начебто до Польщі. Дочка плакала і просила не віддавати її бабусі і дідусеві, бо їй з ними сумно, вони не цікавляться її навчанням, не хочуть водити на гуртки. Таким чином ним було прийнято рішення визначити місце проживання дочки [PERSON] разом з ним та його сім`єю. 19 жовтня 2018 року він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у їх шлюбі народилася донька [PERSON] . Старша дочка [PERSON] має прекрасні родинні стосунки з його дружиною та любить свою молодшу сестричку (по батькові) [PERSON] . Дружина [PERSON] підтримала його в тому, що він хоче визначити місце проживання дочки [PERSON] від першого шлюбу, з ними. За вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON] (теща), яка є власником даного будинку та [PERSON] (дружина). Між ним та [PERSON] склалися доброзичливі стосунки. Його дружина [PERSON] є її єдиною донькою. [PERSON] проживає за іншою адресою. Позивач також є єдиним сином своєї матері, яка зробила на нього заповіт на належну їй 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Весь цей час він утримує дочку [PERSON] матеріально, піклуюся про неї, купує всі необхідні речі: одяг, взуття, їжу, контролює її навчанням у школі. З червня 2005 року по теперішній час він працює у АТ «Українська залізниця», філія «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Полтавська вагонна дільниця, на посаді: поїзний електромеханік. Середньомісячна заробітна плата складає 14 000,00 грн. (у зв`язку з прийнятим на всій території України карантином, роботи у тричі стало менше, тому зарплата значно зменшилась). Вважає, що малолітня дочка повинна спілкуватися з матір`ю, він ніколи не заперечував, щоб дочка [PERSON] спілкувалася з матір`ю, тому, коли вона захоче, зможе без перешкод з його боку спілкуватися з дочкою. Крім того, дитина має розвиватися таким чином, щоб умови її життя не могли негативно впливати на її психічний стан, та на її здоров`я, а тому вважає, що в даному випадку дитині буде перш за все комфортніше і спокійніше із ним, де донька отримує щиру любов і підтримку. Проживання дитини з ним є дуже комфортним у психологічному сенсі для дитини, так як дочка розуміє, що має надійний батьківський захист і підтримку в усіх сферах життя. [PERSON] весела, доброзичлива, та постійно зростає в атмосфері любові та безпеки. При цьому, він не заперечує проти спілкування дитини з матір`ю, яка має можливість відвідувати дитину та забирати її для спілкування на вихідні дні. Дочка [PERSON] виявила бажання проживати з ним, своїм батьком, оскільки почуває себе комфортніше, затишно, а своє небажання проживати з матір`ю пояснює тим, що матір залишила її на бабусю з дідусем, яким вона не потрібна, з ними вона себе почуває не захищеною та відчуває дискомфорт. Дочка [PERSON] отримує постійний та достатній нагляд з його сторони, він займається її вихованням, піклується про стан здоров`я, її розвитком, як майбутньої жінки, матеріально її утримує. Проживання дитини з ним було тривалим і достатнім, в цей час дитина постійно була охайна, доглянута, що також можуть підтвердити свідки. При цьому необхідно врахувати і пасивну поведінку матері, яка залишила доньку та виїхала у іншу країну мінімум на півроку. Враховуючи вищенаведені факти, вважає, що має всі підстави для звернення з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові, суду пояснив, що з початку жовтня 2020 року по теперішній час дочка проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Дочка [PERSON] отримує постійний та достатній нагляд з його сторони, він займається її вихованням, піклується про стан здоров`я, її розвитком, матеріально утримує. Відповідач залишила доньку на своїх батьків та виїхала у іншу країну мінімум на півроку, на даний час участі у її вихованні не приймає. Представник позивача - адвокат Глушко З.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з позивачем та припинення стягнення з нього аліментів. З вимогою про стягнення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу не погоджується. Зазначила, що адвокатом при розрахунку послуг не дотримано співмірності між складністю справи та часом витраченим на надання послуг, навіть деякі послуги (аналіз рішення суду по справі) не виконувались взагалі, а тому вважає, що такий розмір витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню. Справу просить розглядати без її участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Таценюк С.П. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу та прийняти рішення по даній справі без її участі, враховуючи висновок органу опіки та піклування. Враховуючи думку сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] народження , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 24 травня 2012 року. Відповідно до довідки, яка видана 04 листопада 2020 року Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, місце проживання відповідача [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу є Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5328-865497-2017, сформованого 28.09.2017, місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, позивач [PERSON] з 19.10.2018 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.04.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №15154 від 23.11.2018, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, до вересня 2020 року малолітня дочка сторін [PERSON] проживала разом із матір`ю - відповідачем по справі, а з жовтня 2020 року постійно проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Крім того вказане підтверджено Актом, складеним 22.10.2020 зі слів свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з якого вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з жовтня 2020 року по теперішній час постійно проживає за адресою фактичного проживання свого батька [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тобто, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR, v. UKRAINE, № 10383/09, параграф 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №140/2348/17, провадження 16-20402св. Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до п. 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, який визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12 березня 2021 року за №337, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12.03.2021 за №337, 08 лютого 2021 року спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації обстежено умови проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [INFO] (батько), [PERSON] , [INFO] (дружина батька), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (теща). Приватний будинок з усіма комунальними зручностями, що належить на праві власності [PERSON] , складається з 4-х кімнат, кухні, санвузла. Помешкання облаштоване необхідними меблями та побутовою технікою, санітарно - гігієнічний стан - задовільний. Малолітня [PERSON] має окреме місце для сну та відпочинку, облаштоване місце для навчання, достатньо місця для зберігання особистих речей. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, канцелярським приладдям, навчальним та ігровим матеріалом. У ході спілкування з [PERSON] з`ясовано, що дівчинка бажає проживати у сім`ї батька, у неї дружні стосунки з його дружиною [PERSON] , яка допомагає їй при труднощах у виконанні домашніх завдань, винаймає репетиторів, щоб наздогнати навчальний матеріал з основних предметів. Також [PERSON] зазначила, що їй подобається щодня гратися зі своєю молодшою сестрою [PERSON] , а з мамою вона бажає спілкуватися у вихідні дні, у вільний від занять час. Відповідно до інформації Кременчуцької гімназії № 16 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.02.2021 № 01/08-36, [PERSON] , [INFO] , навчається у третьому класі з листопада 2020 року. На час зарахування до гімназії дитина мала досить низький рівень знань і умінь з основних навчальних предметів, незадовільні читацькі та обчислювальні навички, слабо розвинене логічне мислення. На уроках працює повільно, не завжди самостійно. Потребує індивідуального підходу. Скромна, весела, товариська, доброзичлива, інтелектуально розвинена, поважає старших, не конфліктна. Своєю сім`єю дівчинка вважає батька, себе, [PERSON] (саме так вона називає дружину батька), [PERSON] (молодшу сестру). Батько є значимою людиною в її житті, який робить все, щоб дівчинка відчувала себе комфортно. [PERSON] з любов`ю говорить про свою сім`ю, відчуває себе рівноправним її членом, до якого ставляться доброзичливо та з повагою. Батько [PERSON] та його дружина [PERSON] постійно спілкуються з класним керівником, слідкують за успіхами дитини у навчанні, приводять та забирають її зі школи. Мати [PERSON] до недавнього часу жодного разу не з`явилася до закладу, не зв`язувалася з класним керівником, навчанням дитини не цікавилася. З`явилася в гімназії нещодавно для отримання письмової інформації про навчання дитини. В розмові з заступником директора з навчально-виховної роботи сказала, що має наміри забрати дитину і, по можливості, виїхати до Польщі, де донька зможе проживати з нею та навчатися у школі. Відповідно до психологічного заключення практикуючого психолога Кременчуцького міського центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю [PERSON] від 19.10.2020 щодо обстеження соціально - емоційної сфери дитини [PERSON] , [INFO] , що проведено за заявою батька [PERSON] , дитина дуже емоційно реагує на формулу «мама+тато+доня=сім`я». В цьому показнику роль «мама» виконує друга дружина [PERSON] що вказує на високу позитивну прив`язку дитини. [PERSON] показала емоційно високі реакції по відношенню «тато+доня»; високого ступеню виявлена емоційна прив`язка і до молодшої, зведеної сестри. Відповіді на запитання стосовно відношень з матір`ю викликали у дитини сльози. Принцип символічної лінійності вказує на найближчу відстань дитини до батька. Відповідно до довідок виробничого підрозділу «Кременчуцька дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» від 19.01.2021 № 1, від 21.01.2021 №108 [PERSON] займає посаду електромеханіка у ремонтно-ревізійній дільниці. Сума його доходу за період з липня по грудень 2020 року склала 26 024 грн 58 коп. За місцем роботи характеризується позитивно. Відповідно до довідок КП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» № 286, № 327 від 19.01.2021, гр. [PERSON] на психіатричному, наркологічному обліках не перебуває, за медичною допомогою не звертався. 15 лютого 2021 року спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації обстежено умови проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [INFO] (мати), [PERSON] , [INFO] (дід), [PERSON] , [INFO] (баба). Приватний будинок з централізованим водопостачанням, опалення газове конвекторне, складається з 2-х спальних кімнат, коридору, кухні. Помешкання облаштоване необхідними меблями та побутовою технікою, кімнати чисті, речі домашнього вжитку упорядковані. Для дитини є місце для сну та відпочинку на спільному дивані з матір`ю, місце для навчання та зберігання особистих речей - в невеликій кімнаті з матір`ю. На момент обстеження житлово - побутових умов малолітня [PERSON] проживала з батьком. Відповідно до довідок виробничого підрозділу «Кременчуцька дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» від 21.01.2021 № ПО, [PERSON] займає посаду провідника пасажирського вагона. Сума її доходу за період з липня по грудень 2020 року склала 38 898 грн 84 коп. Відповідно до медичної довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 03.02.2021, гр. [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходилась. Відповідно до довідки № 528, виданої КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2, [PERSON] , 03.02.2021 була оглянута лікарем-психіатром, ознак психічного розладу не виявлено, на обліку - не перебуває. Відповідно до інформації наданої Кременчуцьким міським центром соціальних служб № 03.1-07/258 від 15.02.2021 спеціалістами центру, на підставі п. 72 постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2021 № 866 (зі змінами від 03.10.2018), з метою складання оцінки потреб сім`ї 11.02.2021 були відвідані родини батька - [PERSON] та матері [PERSON] . За результатами складеної оцінки потреб сімей було з`ясовано, що батько та мати спроможні виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Складних життєвих обставин в родинах батька та матері не виявлено, дані сім`ї не рекомендовані на облік сімей, які опинились в складних життєвих обставинах. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до батька, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, позивачем доведено, що виходячи з сукупності матеріальних, морально - психологічних, етичних та інших факторів, малолітній [PERSON] буде більш комфортно проживати разом з ним, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з позивачем, то суд дійшов висновку, що в найкращих інтересах малолітньої дитини місце проживання останньої необхідно визначити з батьком - позивачем по справі [PERSON] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Як вбачається з судового наказу №537/5223/17, який видано Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 05 лютого 2018 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] народження , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що після винесення судом судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, змінилися життєві обставини, а саме те, що малолітня [PERSON] почала проживати разом з позивачем, то суд дійшов висновку, що вказані обставини є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідача [PERSON] . За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2020 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Глушко З.В. укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно п. 2.1 ч. 2, ч. 2 Договору сторони погодили, що за надання правової допомоги адвокат отримує винагороду, розмір якого визначається з обсягу і часу роботи, що вимагатиметься для належного виконання Даного доручення; ступеню складності та новизни правових питань, що стосуються доручення. Розмір гонорару за даною угодою складає - за домовленістю сторін. Оплата за даною угодою здійснюється під час підписання останньої сторонами. Згідно з наданим розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, згідно угоди про надання правничої допомоги у цивільному позовному провадженні №1020848 від 19.10.2020, Акту виконаних робіт відповідно до Договору про надання правничої допомоги адвоката від 19.102020, [PERSON] надано правничу допомогу такого характеру: 19.10.2020 попередня консультація щодо захисту прав та законних інтересів (витрачена 1 годину часу, вартість 200 грн), 19.10.2020 правовий аналіз (витрачено 2 години часу, вартість 300 грн), складання та направлення до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та звільнення від сплати аліментів (витрачено 4 години часу, вартість 2000 грн), представництво інтересів в суді 1-ї інстанції (участь у судовому розгляді, участь при оголошенні рішення суду, аналіз рішення суду по справі) (вартістю 5000 грн), на загальну суму 7 500 грн, які сплачено позивачем відповідно до квитанції №0117 від 23.10.2020. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наданими позивачем доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач заперечує щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, вказуючи на те, що адвокатом при розрахунку послуг не дотримано співмірності між складністю справи та часом витраченим на надання послуг, навіть деякі послуги (аналіз рішення суду по справі) не виконувались взагалі, при цьому неспівмірності витрат оплату правничої допомоги адвоката, не доведено. При визначенні розміру витрат понесених позивачем при наданні йому правничої допомоги, суд виходить із визначеної договором про надання правничої допомоги суми за домовленістю сторін, а саме згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу 7 500 грн, та приймаючи до уваги складання адвокатом процесуальних документів, активну участь останньої під час судових засідань що проявлялося у її виступах під час обговорення клопотань учасників судового розгляду, змістовному виступу у судових дебатах, вважає доведеним та обґрунтованим розмір визначених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Як роз`яснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також розумність та співмірність таких витрат, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати з оплати правничої допомоги в сумі 7 500 грн. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком та припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Outcome: approved