Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Відповідачів, в подальшому збільшивши свої позовні вимоги, в якій просить постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення 18 сесії 5-го скликання Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 359 від 16.12.2009р. про надання гр. [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2450 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в селі Молошковичі Яворівського району Львівської області; Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2450 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], від 23.11.2010 року, виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0110.46400021; Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2450 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], в селі Молошковичі з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка була проведена Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0110.46400021; Стягнути понесені судові витрати з Відповідача на його користь. Позовні вимоги мотивує тим, що йому належить житловий будинок [ADDRESS] щодо відведення земельної ділянки площею 0,2291 у власність для будівництва, обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських будівель та споруд. На сьогоднішній час дану земельну ділянку має намір оформити у приватну власність. Однак не може завершити приватизацію ділянки, так як із сусідом [PERSON] існує спір стосовно межі, яка розділяє їхні земельні ділянки, та стосовно спільного заїзду до їхніх будинковолодінь. Після отримання рішення Позивач замовив виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2291 у власність, однак під час проведення обмірів вияснилося, що він не можу приватизувати свою ділянку згідно фактичних меж, так як його сусідкою [PERSON] було приватизовано частину земельної ділянки, яка є в його фактичному користуванні, а також нею було приватизовано частину земельної ділянки, яка являється вулицею загального -2- користування та слугує спільним заїздом до їхніх господарств. Заїзд, який приватизувала відповідач [PERSON], є єдиним заїздом до його будинку, а тому з метою вирішення даного спору йому було рекомендовано звернутися до судових органів. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] заявлений позов підтримали повністю, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Своє заперечення обґрунтовує тим, що Позивачем не було зазначено в позові, які норми актів земельного та іншого законодавства України було порушено Бердихівською сільською радою під час прийняття оскаржуваного рішення та які, при цьому, порушені права позивача. Позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів наступним обставинам: належності на праві власності чи користування земельної ділянки; порушення прав позивача на землю внаслідок видачі [PERSON] Державного акту на право власності на її земельну ділянку; порушення Бердихівською сільською радою вимог земельного та іншого законодавства України під час прийняття нею рішення про надання земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] в селі Молошковичі; підстав для скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку; підстав для скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, а тому просить в позові відмовити повністю за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Представник відповідача, Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшло клопотання про слухання справи без участі представника сільської ради. При вирішенні справи покликаються на думку суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали суду показання, що між господарствами [PERSON] та [PERSON] завжди проходила дорога, яка слугувала заїздом до господарства [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, свідок [PERSON] повідомила, що іншого заїзду до господарства [PERSON] немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду показання, що він проживає по сусідству з господарствами [PERSON] та [PERSON]. Ствердив, що спірний заїзд між господарствами [PERSON] та [PERSON] був завжди, проте даний заїзд зробив [PERSON], який проживав там де зараз є господарство [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та документально підтверджено, що рішенням Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 16 грудня 2009 року за № 359 «Про надання земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] в с. Молошковичі Яворівського району Львівської області» вирішено надати [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2450 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Молошковичі (а.с.7). На підставі вищевказаного Рішення, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2450 га, що розташована в с. Молошковичі Яворівського району Львівської області, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.6). У відповідності до довідки Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 09 червня 2015 року за №1013, вбачається, що за позивачем [PERSON] числиться житловий будинок [ADDRESS]. Земельна ділянка не приватизована (а.с.12). Рішенням Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області -3- від 23 січня 2015 року за № 601 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2291 га в с. Молошковичі Яворівського району Львівської області (а.с.9). Після отримання вищевказаного рішення Позивач замовив виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2291 у власність, однак під час проведення обмірів вияснилося, що він не може приватизувати свою ділянку згідно фактичних меж, так як його сусідкою [PERSON] було приватизовано частину земельної ділянки, яка є в його фактичному користуванні, а також нею було приватизовано частину земельної ділянки, яка являється вулицею загального користування та слугує спільним заїздом до їхніх господарств. З даного приводу Позивач звернувся до Бердихівської сільської ради із відповідною заявою. За його заявою, Бердихівською сільською радою було направлено земельну комісію і за результатами обстеження було складено Акт від 06.04.2015 року № 26. Згідно акту обстеження земельної ділянки Позивача та земельної ділянки Відповідача, комісія встановила, що в склад земельної ділянки площею 0,2450 га, кадастровий номер: [NUMBER], яку приватизувала [PERSON], ввійшла дорога загального користування довжиною 30 м., шириною на заїзді до господарств - 6 метрів, на виїзді -5 метрів, а також ввійшла частина земельної ділянки, яка є в фактичному користуванні Позивача (а.с.8). Позивач, звернувшись до відповідача, та суб'єкта владних повноважень, з позовом про визнання незаконним та скасування його рішення №359 від 16.12.2009 року про надання гр. [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,2450 га, яка знаходиться в с. Молошковичі, Яворівського району, Львівської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, скасування Державного акту, не врахував наступного, а саме для того, щоб вимоги позивача в частині поновлення порушеного права власності чи права користування земельною ділянкою, а також вимоги щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку з підстав порушення прав позивача на його земельну ділянку, підлягали судовому захисту в один із способів передбаченим чинним законодавством, зокрема ст. 152 ЗК України, останній повинен мати необхідний обсяг прав та обов'язків щодо володіння та користування своєю землею, тобто позивач повинен мати право власності чи право користування земельною ділянкою, площею 0,2291 га, яка знаходиться під житловим будинком [ADDRESS]. Позивач не надав суду документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, площею 0,2291 га, яка знаходиться під житловим будинком [ADDRESS], яким є державний акт на право власності чи право користування на земельну ділянку, або ж договір оренди, або свідоцтво про право власності, а також не надав суду доказів відведення її меж у натурі. Тому, обставини, які зазначає позивач в своєму позові щодо наявності в нього права власності чи права користування земельною ділянкою, мають бути підтверджені засобами доказування передбаченими саме ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр» в частині реєстрації земельних ділянок та прав на них, і не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, зокрема показами свідків іншими документальними доказами, які не є тими правовстановлюючими документами, перелік яких встановлений вказаними вище нормами акту земельного законодавства України. -4- Таким чином, позивач не має законного права власності чи права користування земельною ділянкою, площею 0,2291 га, яка знаходиться під його житловим будинком та господарськими спорудами, а тому ні відповідачі ні будь-які інші особи не можуть порушити чи позбавити позивача у будь-який спосіб жодних прав на земельну ділянку. Отже, обґрунтування позивачем своїх вимог тими обставинами, що внаслідок видачі [PERSON] Державного Акту на право власності на земельну ділянку були порушені права позивача на володіння та користування земельною ділянкою, площею 0,2291 га не відповідають вимогам вказаних вище актів земельного законодавства та практики застосування вказаних норм Верховним судом України, оскільки позивач не мав та не має жодних прав на земельну ділянку, на якій знаходиться його житловий будинок та господарські споруди, про що, як було зазначено вище, останній не надав суду правовстановлюючого документу на землю. Позивач у позовній заяві вказує, що відповідач [PERSON] самовільно змінила цільове призначення земельної ділянки, однак не вказує яким чином, якої саме земельної ділянки, та яке саме цільове призначення було змінене. Позивач в позові вказує на те, що відповідач [PERSON] приватизувала дорогу загального користування та зазначає, що депутатською комісією було проведено обстеження, та виявлено що [PERSON] приватизувала свою земельну ділянку разом з вулицею загального користування. Однак суд критично ставиться до Акт №26 від 06.04.2015 р., який складений землевпорядником Бердихівської сільської ради Стень І.Ю., що встановлює факт наявності вулиці загального користування між землекористувачами [PERSON] та [PERSON], оскільки в Акті не вказано на підставі чого депутатською комісією та землевпорядником сільської ради зроблено такий висновок, адже містобудівна документація населеного пункту с. Молошковичі не розроблялась (а.с.46), Генеральний план населеного пункту відсутній, а на плані земельної ділянки, який розміщений на зворотній стороні державного акту гр. [PERSON] в описі меж від Б до А вказано: землі [PERSON]. і будь-яка вулиця загального користування відсутня. За таких обставин Акт обстеження, який в подальшому став підставою для звернення позивача до суду, по суті не є належним і допустимим доказом по справі. У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Тому, згідно п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Крім того, в ч.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку. Таким чином, позивачем не було зазначено в позові, які норми актів земельного та іншого законодавства України було порушено Бердихівською сільською радою під час прийняття оскаржуваного рішення та які, при цьому, порушені права Позивача. Крім цього, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи фотографії (а.с.31-33, 50-52), копію технічної документації (а.с.58-76). Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи Позивачем не доведено належності на праві власності чи користування земельної ділянки; порушення прав позивача на землю внаслідок видачі [PERSON] Державного акту на право власності на її земельну ділянку; порушення Бердихівською сільською радою вимог земельного та іншого законодавства України під -5- час прийняття нею рішення про надання земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] в селі Молошковичі Яворівського району Львівської області; підстав для скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку; підстав для скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, не доведено про існування дороги, яка відноситься до земель загального користування між сторонами, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed