Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 17.03.2016 року по вул. Драйзера, в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів, марок «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача, та «Kia Cee`d», д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач. Відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні даного ДТП. З метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності для проведення автотоварознавчої експертизи та поніс витрати на її проведення. Також, внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у хвилюванні та постійній психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в його сім'ї. Саме в той час у його батька стався інсульт і виникала велика потреба у користуванні автомобілем, однак скористатися ним він не міг. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час на поїздки до станцій технічного обслуговування, суб'єкта оціночної діяльності, органів судової влади та Управління патрульної поліції, що спричинило ряд незручностей, оскільки на той час позивач перебував у пошуках роботи. Крім того, з метою отримання належної правової допомоги позивач звернувся до послуг адвоката, внаслідок чого поніс додаткові витрати. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 69 446 грн. 85 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 880 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. та, у разі задоволення судом позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 406 грн. 87 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі за викладених в позовній заяві обставинами. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, пояснивши, що його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу застрахована в СК «Нова», а тому вважає, що витрати, понесені позивачем внаслідок ДТП, зобов?язаний відшкодовувати страховик. Вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 17.03.2016 року о 17:20 год, по вул. Т. Драйзера, в м. Києві, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем, марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER], перед розворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Kia Cee`d», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], що спричинило пошкодження обох транспортних засобів. Автомобіль, марки «Kia Cee`d», д.н.з. [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП (а.с. 11). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №12841 від 29.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля, марки «Kia Cee`d», д.н.з. [NUMBER], складає 69 446 грн. 85 коп. (а.с.13-48). Послуги суб?єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості матеріального збитку оплачено позивачем в сумі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією-товарним чеком № 12841 від 29.04.2016 року (а.с.49). Відповідно до Договору № 16 «Про надання правової допомоги» від 11.05.2016 року позивач отримав правову допомогу від АО «СТРІЛЕЦЬ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючого партнера - адвоката Стрілець С.М., відповідно до умов якого гонорар становить 5 000 грн. (а.с. 66). Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу станом на 13.10.2016, загальна вартість наданих юридичних послуг, які були надані позивачу [PERSON] визначена в розмірі 5 000 гн., з розрахунку, що ставка за годину становить 500 грн. (а.с. 89). Відповідно до копії свідоцтва серії КВ №005603 Стрілець С.М. має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 69-70). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Щодо матеріальної шкоди. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього. Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду України у постанові від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15, в якій зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем у судовому засіданні не оспорювалась вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 70 246 грн. 85 коп., з яких 69 446 грн. 85 коп. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та 800 грн. - вартість послуг суб?єкта оціночної діяльності за проведення автотоварознавчої експертизи. Щодо моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві дійсно було заподіяно моральну шкоду, внаслідок ДТП, однак, ним та його представником не було доведено обсягу моральних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 5 000 грн., а тому суд,

Outcome: partial