Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2001 року, він являється власником житлового будинку та господарських будівель та споруд по вул. Леніна, 24 в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області. В цьому будинку прописаний відповідач [PERSON], який з 08.08.1984 по 27.03.2012 року перебував у шлюбі з його матірю [PERSON]. 27.03.2012 року їх шлюб було розірвано. З осені 2010 року відповідач в його будинку не проживає, оскільки він залишив його матір і пішов проживати до іншої жінки, де й проживає на даний час по вул. Марка Вовчка, 3 в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області. Вже бідьше п'яти років відповідач по вул. Леніна, 24 в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області не проживає, сімейних стосунків ні з ним ні з його матірю не підтримує, не веде господарство, в будинку відсутні його речі. В даний час постало питання оформлення субсидії на будинок, однак оформити документи на отримання соціальних пільг він позбавлений можливості, в зв'язку з тим, що для того, щоб їх отримати, необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані в його будинку, а це неможливо зробити, оскільки він з відповідачем не підтримує жодних стосунків. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням, щоб він добровільно оформив зняття з реєстрації (виписки) з його домогосподарства, але на даний час відповідач ігнорує його вимоги, а тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу у його відсутність. Від третьої особи Бершадської реєстраційної служби УДМС України у Вінницькій області надійшла заява за підписом завідувача [PERSON] в якій він просить слухати справу у відсутність їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив. А тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно вищезазначеної статті, може бути припинення дії яка порушує це право. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2001 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 658, [PERSON] являється власником житлового будинку та господарських будівель та споруд по вул. Леніна, 24 в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області. В будинку позивача прописаний відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Осіївської сільської ради № 359 від 23 03.2016 року, який з 08.08.1984 по 27.03.2012 року перебував у шлюбі з матірю позивача [PERSON], що підтверджується копією рішення Бершадського районного суду від 27.03.2012 року. 27.03.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Бершадського районного суду від 27.03.2012 року по справі № 202/607/12. З осені 2010 року відповідач в будинку по вул. Леніна, 24 в с. Осіївка Бершадського району Вінницької області не проживає, не веде господарство, в будинку відсутні його речі, що підтверджується довідкою Осіївської сільської ради № 359 від 23.03.2016 року , а також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON].. Оскільки більше пяти років відповідач в будинку, що належить позивачу не проживає, не являється членом його сім'ї, тому втратив право користування його житловим приміщенням. Ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. В п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає за адресою [INFO] більше року, а тому втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: approved