Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь заподіяну шкоду з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» 14231 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1200 грн. витрат за проведення незалежної оцінки автомобіля, 809 грн. витрат на лікування, 303 грн.94 коп. витрат за проведення судово-медичного дослідження, 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 3000 грн. витрат за надання юридичної допомоги та 245 грн. витрат за сплату судового збору, посилаючись на те, що 03 серпня 2013 року біля 09 години 20 хвилин по вул. Гуньківка в с. Ісайки Богуславського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER], який був застрахований відповідачем, здійснив зіткнення з його автомобілем «ВАЗ-2121» д/н [NUMBER] з причепом, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження, в зв'язку з чим йому була завдана матеріальна та моральна шкода. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вчинення ДТП. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в добровільному порядку відмовляється виплатити страхову суму за пошкоджений автомобіль, в зв'язку з чим він і змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений належним чином про час розгляду справи, про що свідчать копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 03 серпня 2013 року біля 09 години 20 хвилин на вул. Гуньківка в с. Ісайки Богуславського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2121» д/н [NUMBER], володільцем якого на той час був позивач [PERSON] Із копії постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2013 року видно, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП до адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. Із звіту про експертну оцінку матеріальних збитків автомобіля від 01 серпня 2014 року вбачається, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «ВАЗ-2121» д/н [NUMBER] внаслідок пошкодження останнього при ДТП становить 14231 грн.10 коп. Із копії акту судово-медичного дослідження №98д від 09 жовтня 2013 року видно, що у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я понад 6 днів. Із довідки судмедексперта [PERSON] вбачається, що [PERSON] провів оплату в розмірі 303 грн.94 коп. за проведення судово-медичної експертизи за медичною документацією першої категорії складності. Із копій чеків на придбання ліків видно, що вартість ліків, придбаних на лікування становить 809 грн. Із копії поліса №АЕ/0637722 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 квітня 2013 року вбачається, що автомобіль «Хюндай» д/н [NUMBER] застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна». Із копії довідки ПрАТ «Страхова компанія «Україна» від 23 лютого 2015 року видно, що за ДТП, яка сталася 03 серпня 2013 року за участь автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER] та автомобіля «ВАЗ-2121» д/н [NUMBER] з причепом, власник якого згідно даних документів про ДТП є потерпілою особою, до страхової компанії не звертався, будь-яких документів чи заяв не подавав. Із копії заяви [PERSON] від 21 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] звернувся до голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про виплату йому страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, з проханням надати письмову відповідь. Із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 28 квітня 2015 року видно, що ПрАТ «Страхова компанія «Україна» отримала письмову заяву [PERSON] щодо виплати йому страхового відшкодування. Із квитанції до прибуткового касового ордера №836820 від 19 травня 2015 року вбачається, що [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] 3000 грн. за надання правової допомоги. Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №26 від 01 серпня 2014 року видно, що ФОП [PERSON] отримав від [PERSON] 1200 грн. за виготовлення та складання звіту про експертну оцінку автомобіля. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із ч.2 ст.1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п.13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких документів належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 ЦК України видно, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав у разі перенесення нею душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Із ч.1 ст.1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В даному випадку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що внаслідок ДТП з вини [PERSON] володільцю автомобіля «ВАЗ02121» д/н [NUMBER] [PERSON] було завдано матеріальної шкоди в розмірі 14231 грн., то ця страхова сума підлягає стягненню ПрАТ «Страхова компанія «Україна». Крім того, суд також вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування йому відповідачем 3000 грн. моральної шкоди, як потерпілому внаслідок ДТП, підлягають задоволенню, оскільки розмір шкоди, визначений ним відповідає ступеню та характеру страждань, перенесених позивачем, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь позивача слід стягнути витрати в сумі 1200 грн. за проведення звіту про експертну оцінку автомобіля, 809 грн. витрат на лікування та 303 грн.94 коп. витрат за проведення судово-медичного дослідження. Крім того, суд також вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн. витрат на оплату юридичної допомоги адвоката та 245 грн. витрат за сплату судового збору по справі, оскільки ці витрати підтверджуються відповідними квитанціями про сплату коштів. На підставі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1168, 1194 ЦК України, Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року з відповідними змінами «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: approved