Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 04.03.2019 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.09.2015 року в період з 18 години 30 хвилин [PERSON] перебуваючи на чергуванні на паромній переправі на острів «Кислицький», де в той час через паром на мотоблоці марки «Кентавр» з причепом, переїздив [PERSON] , який перевозив врожай винограду. Але так як мотоблок був перевантажений і це не давало йому можливості виїхати з паромної переправи на дорогу, [PERSON] звернувся за допомогою до [PERSON] підштовхнути його мотоблок. Після чого [PERSON] спільно з [PERSON] , який зліз з мотоблока та почав штовхати мотоблок, керуючи ним. Далі, в момент коли колеса виїхали на бетонну поверхню [PERSON] не справився з керуванням та мотоблок вирвався з його рук, після чого колесо причепа переїхало по лівій нозі [PERSON] , в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми лівого колінного суглобу та лівої гомілки у вигляді внутрішньосуглобового осколкового перелому мищелків та лінійного перелому тіла великої гомілкової кістки, перелому голівки лівої малогомілкової кістки зі сміщенням відламків з внутрішньосуглобовим крововиливом. Також позивач вказує, що він зазнав сильних духовних та моральних страждань, наслідком якого являється розлад сну, погане самопочуття, нервові зриви, депресивний стан. Одразу, після заподіяння [PERSON] позивачу тілесних ушкоджень середньої тяжкості, він був направлений до Клінічного санаторію «Лермонтовський». 04.02.2019 року ухвалою Кілійського районного суду Одеської області відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Протягом курсу реабілітації позивач постійно купував медикаменти, вартість яких, а також операцій з протезування та курсу реабілітації разом склала 34 805 (тридцять чотири тисячі вісімсот п`ять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок. Також позивач вказує, що неправомірними суспільно - небезпечними діями відповідача також завдано йому немайнові втрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілого, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, перерва навчання, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакційні замикання, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. В момент спричинення тілесних ушкоджень, позивач пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Наслідки скоєння відносно позивача злочину, призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, емоційна напруга, насторога, невпевненості в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок суспільно - небезпечних дій [PERSON] , які проявилися у вчиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості по необережності, позивачу були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань потерпілого, характеру його немайнових втрат становить 75 000 (сімдесят п`ять) гривень. На підставі вищезазначеного позивач просив суд: -стягнути з [PERSON] на користь нього, завдану матеріальну шкоду у розмірі 34 805 (тридцять чотири тисячі вісімсот п`ять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок; -стягнути з [PERSON] на користь позивача завдану моральну (немайнову) шкоду у розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень. 18.09.2019 року від відповідача по справі [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву, в якій він зазначає, що проти висунутих позовних вимог заперечує та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наведеного нижче. У позовні заяві позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 34 805,85 гривень, але до позовних вимог позивач додає докази, що підтверджують суму витрат пов`язаних з лікуванням лише на суму 4226, 96 гривень, що підтверджується фіскальними чеками від 04.10.2015 року, від 05.10.2015 року, від 12.10.2015 року, від 29.10.2015 року, від 30.10.2015 року (а. с. 16), від 27.10.2015 року, від -.10.2015 року, від 27.10.2015 року, від 22.10.2015 року, від 12.10.2015 року, від 26.10.2015 року, від 21.10.2015 року, від 20.10.2015 року (а. с. 20), від-.11.2015 року, від 04.11.2015 року, від 12.11.2015 року (а. с. 22), від 26.11.2015 року, від 13.11.2015 року, від 24.11.2015 року, від 18.11.2015 року, від 14.11.2015 року, від 04.11.2015 року, від 09.11.2015 року, від 09.11.2015 року, від 27.11.2015 року, від 17.11.2015 року (а. с. 12), від 28.12.2015 року, від 23.12.2015 року, від -.12.2015 року (а. с. 14). Чеки на суму 456, 41 гривень без дати (а. с. 14,20,22), а також 2 чеки на а. с. 14 та 22 взагалі неможливо прочитати, тому вони не можуть бути враховані як докази заподіяної матеріальної шкоди. На підтвердження суми 1177,20 грн. надані товарні чеки (а. с. 12, 14, 15, 19, 21, 22), які не є свідченням того, що позивачем були сплачені саме ці суми, які зазначені у товарних чеках. Тому витрати на суму 1177, 20 грн. не доведені позивачем належними доказами, тобто відсутні чеки, які є підтвердженням сплати витрат пов`язаних з лікуванням. На підтвердження витрат у розмірі 14200 грн. позивачем надані платіжне доручення №@2 РL668329 (а. с. 17) та чек ПриватБанку (а. с. 18), однак у чеку не зазначено призначення платежу. Крім того, в наданому позивачем епікризі № 5204/299 (а. с. 7) не зазначено про проведення медичного втручання у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями , а саме: у зв`язку з травмою лівого колійного суглобу та лівої гомілки у вигляді закритого внутрішньо суглобового осколкового перелому мищлків та лінійного перелому тіла великої гомілковоі кістки, перелому голівки лівої мало гомілкової кістки зі зміщенням відламків внутрішньо суглобовим крововиливом. Сума у розмірі - 14 745,48 гривень (розрахунок: 34805,85 - 4226,96 - 456,41 - 1177, 20-14200 грн.) матеріальної шкоди, заявлена позивачем, належними доказами з боку позивача доведена не була та будь-які докази по справі відсутні. Також позивачем надана копія санаторно-курортної книжки про перебування позивача у Лермонтовському санаторії з 28.03.2016 року по 16.04.2016ркоу (а. с. 8-11), але жодних підтверджень будь-яких фінансових витрат позивачем суду не надано. Крім того, у позовній заяві позивач не вказує суму витрат на реабілітацію та у епікризі №5204/299 не зазначено лікування позивача у санаторії. Таким чином, позивач перебував у санаторії за власною ініціативою, оскільки до рекомендацій лікаря (а. с.7) такої процедури не передбачено згідно епікризу №5204/299. Позивач не надав жодних доказів, які підтверджували моральну шкоду. Не визначено та не підтверджено моральні страждання позивачем у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Відсутні докази приниження честі та гідності позивача. Позивач не надав суду жодних доказів, що він звертався до профільних лікарів (невролога, психолога) за допомогою у зв`язку появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривоги з приводу майбутнього. На підставі вищезазначеного, відповідач просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити. 21.10.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява від позивача, згідно якої він зазначає, що сума матеріалах витрат, які заявлені в позовні заяві повністю підтверджуються долученими до матеріалів справи квитанціями. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до епікризу № 5204/299 наданого Комунальним закладом «Саратська центральна районна лікарня» встановлено, що [PERSON] , 1949 року народження перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Саратської ЦРБ з 03.10.2015 року по 29.01.2016 року з діагнозом: закритий оскольчатий внутрішньо суглобовий перелом обох мищелків та діафіза лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків та імпресією зовнішнього мищелків. Перелом головки малогомілкової кістки зі зміщенням відламків. Гемартроз. 12.10.2015 року проведена операція - забір кісткового імплантату з крила лівої клубової кістки. Відкрита репозиція уламків діафіза великогомілкової кістки МОС ЗМЛ компресуючими гвинтами. Відкрита репозиція внутрішнього мищелка великогомілкової кістки. МОС проксимально - медіальної пластини з кутовою стабільністю та блокуючими гвинтами. Відкрита репозиція зовнішнього мищелка. Видалення зовнішнього меніску. Кісткова пластика дефекту зовнішнього мищелка. МОС проксимально - лотеральної великогомілковою пластиною з кутовою стабільністю та блокуючими гвинтами. 29.01.2016 року хворий у задовільному стані виписаний на амбулаторне лікування, /а. с. 7/. Згідно Санаторно - курортної книжки «Лермонтовського санаторію» № 220, встановлено, що [PERSON] перебував у вищезазначеному санаторії в період з 28.03.2016 року по 16.04.2016 року, /а. с. 8/. Згідно епікризу № 2511/162 наданого Комунальним закладом «Саратська центральна районна лікарня» встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Саратська центральна районна лікарня» в період з 07.05.2018 року по 29.05.2018 року з діагнозом: закритий надмищелковий перелом стегнової кістки зі зміщенням відламків. Посттраматичний деформуючий артроз коліна 3 ст. Контрактура колінного суглобу. Виписаний 29.05.2018 року на амбулаторне лікування, /а. с. 5/. Відповідно до копій квитанцій, які долучено до матеріалів справи, які визнано належними та допустити доказами та які є читаємими встановлено, що [PERSON] витрачено 19080 (двадцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок, /а. с. 12-22/. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України встановлено, що [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, /а. с. 64/. Відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 032082 встановлено, що [PERSON] , [INFO] має третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2020 року, /а. с. 71/. Згідно до виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 13367/632 від 07.06.2019 року наданого Комунальною установою «Одеська обласна клінічна лікарня» встановлено, що [PERSON] має наступний діагноз: ІХС Стенокардія напруги ІІІ ФКл. Післяінфаркний (по ЕКГ, не Q - передньо-розповсюджений ІМ, без уточнення дати) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз (коронарографія від 05.06.2019 року). Стійких тахічиндрос, минуща нечаста шлуночкові екстрасистолія. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ступ. ІІІ, ризик 4. Гіпертрофічна кардіоміопатія, обструктивна форма. Відносна недостатність МК І-ІІ ст. Недостатність ТК І ст. СН ІІ А ст. NYHA ІІІ. Цукровий діабет ІІ тип., вперше виявлений, /а. с. 66/. Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби № 1202 від 25.04.2019 року наданого Комунальним некомерційним підприємством «Кілійська багатопрофільна лікарня» Кілійської районної ради встановлено, що [PERSON] має діагноз (далі викладено мовою оригіналу): «Стенокардия покоя и напряжения ІІІ ФК, постинфарктный (не Q - передне - распространенный инфаркт миокарда неустановленной даты) и атеросклеротический кардосклероз, НМК І-ІІ ст. НТК І ст. Стойкий тахисиндром, преходящая желудочковая экстрасистолия. Гипертоническая болезнь ІІІ ст., ст. АГ - 3, риск - IV, прогрессируюшее кризовое течение. Гипертонический криз (16.04.19 г.), осложненный гипертензивной энцефалопатией, стенокардитическим синдромом. СН ІІ ст. NYHA ІІІ-IV ФК. Гипертрофическая кардиомиопатия, обструктивная форма, относительные НМК І-ІІ ст. НТК І ст. СН ІІА ст. NYHA ІІІ-IV ФК. Негоспитальная застойная двухсторонняя пневмония». 25.04.2019 року виписаний про продовження лікування в амбулаторному режимі під «Д» наглядом сімейного лікаря Кілійської амб. ОПСМ, внештатного кардіолога, контролем АД, ЄКГ, загальноклінічних та біохімічних досліджень. На момент виписки зберігається низька толерантність до фізнавантаження у вигляді посиленого больового кардинального синдрому, задишка, головних болів при підйомі на ІІ поверх, пришвидшення ходьби, /а. с. 51-52/. Згідно довідки про доходи № 5282 3122 6123 1482 виданої Кілійським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Ізмаїльському об`єднаному управління ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року складає: 9049 (дев`ять тисяч сорок дев`ять) гривень, /а. с. 67/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.09.1986 року м. Кілія рай. відділ ЗАГС Одеської області, встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 336 від 09.09.1986 року, /а. с. 68/. Довідкою серії МСЕ № 095702 встановлено, що [PERSON] , 1986 року народження, є інвалідом з дитинства ІІ групи безстроково, /а. с. 65/. Згідно довідки про доходи № 6545 5157 0161 1595 виданої Кілійським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Ізмаїльському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію соціальну. Сума пенсії за період: з 01.08.2018 року по 31.07.2019 року складає 17 851 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня, /а. с. 72/. Стаття 16 ЦК України визначає - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК Українив визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з визначених нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обов`язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача доведення відсутності своєї вини у її спричиненні. Тому, вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з того, що позивач дійсно поніс витрати на лікування, що підтвердженні відповідними квитанціями на загальну суму 19080 (двадцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок. Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частина 1ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків, якщо моральна шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок подій, які мали місце 29.05.2015 року, позивач дійсно отримав моральні (душевні) страждання, які були викликані неправомірними протиправними діями відповідача та отриманням ним тілесних пошкоджень, внаслідок яких позивач став інвалідом. Тому, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характер майнових і немайнових витрат, їх тривалість та можливості їх відновлення, а тому вважає, що сума в розмірі 5 000,00 гривень може бути стягнута у відшкодування моральної шкоди позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial