Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, в якому просить зменшити розмір аліментів які з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно на 1/8 частину, також зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] з 1/7 частки на 1/8 частку усіх видів заробітку, а також зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] з 1/7 частки на 1/8 частку усіх видів заробітку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він має сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно на користь [PERSON] , аліменти стягнуто рішенням Широківського районного суду у справі № 2-238/11 від 06.06.2011 року. Відповідач перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на утримання яких позивач сплачує аліменти у розмірі по 1/7 частці усіх видів його заробітку щомісячно, аліменти стягнуто рішенням Довгинцівського районного суду у справі № 2-3257/16 від 28.10.2016 року. Тобто з позивача на даний час стягуються аліменти на 3 дітей, 1/6 на одного та по 1/7 на двох. Позивач посилається на те, що у нього змінився матеріальний стан так як він перебуває у фактичних сімейних відносинах з третьою особою [PERSON] та від цих відносин він має сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не працює, а тому сім`ю утримує лише один позивач. Оскільки на утримання інших трьох дітей у позивача відраховується 45 % доходів, а дозволені 50% то на сина [PERSON] залишається лише 5%, а тому позивач звертається до суду з позовом, щоб захистити права всіх своїх дітей. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити. Надали відповідь на відзив з якого вбачається, що [PERSON] стверджує, що утримує 4 дітей, а зокрема [PERSON] на одну дитину отримує в місяць близько 2700 грн. так як аліменти стягуються і на заробітну плату і на пенсію позивача. Загальний розмір відрахувань не може перевищувати 50 % від доходів, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] надала суду заяву від 14.05.2019 року написану власноручно про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що позивач [PERSON] ніколи не утримував дитину [PERSON] . Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , проти задоволення позову заперечувала, надала відзив на позовну заяву та заперечення згідно яких, позовні вимоги не визнала, пояснила, що підставою для зміни розміру аліментів на утримання дітей є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивач вказує, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан , але доказів цьому не надав жодних. Крім того позивач має заборгованість по аліментах стягнутих на користь відповідача [PERSON] в розмірі 29062,66 грн. станом на 02.03.2019 року. А максимальний розмір відрахувань згідно законодавства 70 %, а не 50 % як стверджує позивач. А тому немає підстав для задоволення позову. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 04 січня 2019 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно на користь [PERSON] , аліменти стягнуто рішенням Широківського районного суду у справі № 2-238/11 від 06.06.2011 року. (а.с. 9, 10-11). Відповідач перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.09.2017 року, від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на утримання яких позивач сплачує аліменти у розмірі по 1/7 частці усіх видів його заробітку щомісячно, аліменти стягнуто рішенням Довгинцівського районного суду у справі № 2-3257/16 від 28.10.2016 року. (а. с. 14, 15, 16,17, 18, 19) . Також позивач має сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] третя особа по справі (а.с. 20,21). У відповідності до ч.1ст. 192\~СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити, як наполягав на тому позивач, вважаючи, що закон визначає чіткий розмір аліментів і не може бути меншим, ніж 1/4 частка на одну дитину. По-перше, позивач сплачує навіть не 1/4 частку на одну дитину, а лише 1/6 на одного та по 1/7 на двох, що вже й так є меншою часткою. По-друге, позивач обгрунтовує позов тим, що в нього змінився матеріальний та сімейний стан , а саме він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з третьою особою [PERSON] , яку утримує та від цих відносин він має сина [PERSON] , 2018 року народження, якого також утримує та забезпечує, про що навіть надає заяву в надрукованому виді. Але суд не може взяти до уваги такі посилання позивача так як [PERSON] особисто з`явилася до суду та особисто написала заяву про те, що [PERSON] ні її ні дитину [PERSON] ніколи не утримував, аліменти не сплачував. По-третє, позивачем не доведено, що з моменту стягнення аліментів, в нього змінився матеріальний стан, чи сімейний стан, чи стан здоров`я, всі докази по справі грунтуються лише на тому, що у позивача є четверо дітей, але суд зазначає, що наявність інших дітей не є підставою для зменшення розміру аліментів. Вказана позиція також викладена в постанові Верховного суду України від 09.08.2018 року № 640/10064/16-ц , постанові Верховного суду України від 27.06.2018 року № 632/2103/16-ц, постанові Верховного суду України від 04.07.2018 року № 542/1420/16-ц . Частиною 1 ст. 80\~ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~,\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позову, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Outcome: dismissed