Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 15 червня 1994 року у Виконавчому комітеті Ступнівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини понад шість років не підтримують. З відповідачем спільно не проживають. Вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 15 червня 1994 року у Виконавчому комітеті Ступнівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 4. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та пояснила, що протягом останніх чотирьох років з позивачем спільно не проживають, а тому погоджується, щоб шлюб між нею та позивачем було розірвано. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 19 листопада 2019 року та 9 грудня 2019 року. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно повторно виданого Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3) сторони по справі зареєстрували шлюб 15 червня 1994 року у Виконавчому комітеті Ступнівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 4. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 768,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд стягує з відповідача, оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 104, 105, 110,112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved