Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,8772 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,6384 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,7283 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,737, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,825 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,555 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній держаний акт на право власності на земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу Держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивач та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,954 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,277, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,457 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116654, виданого 26.09.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010752100319. Крім цього було встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909419, виданого 04.10.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00205 належить земельна ділянка площею 0,737 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,825 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,555 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі довідки № 2970 від 02.10.2012 року, наданої виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та мешкали за адресою: [ADDRESS] Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.05.2008 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,954 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,277 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,457 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 07.03.1997 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 34, [PERSON] заповів усе його майно, яке на день смерті буде йому належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35697493 від 11.11.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 07.03.1997 року, зареєстрований за № 34 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 2979 від 02.10.2012 року, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Не встигнувши належним чином оформити своїх спадкових прав [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10.08.2009 року виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,954 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,277 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,457 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,737 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка 0,825 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,555 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до заповіту, посвідченого 07.03.1997 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 35, [PERSON] заповіла усе її майно, яке на день смерті буде їй належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34243883 від 12.06.2013 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 07.03.1997 року, зареєстрований за № 35 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 34243891 від 12.06.2013 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. за № 1172/02-14 від 12.06.2013 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved