Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за невиконання умов договору позики (а.с.1), мотивуючи позов тим, що 18 листопада 2015 року він з [PERSON] уклали усний договір позики та він передав їй під особисту відповідальність 5 988 грн., обумовлену в договір позики, яку вона зобовязалась повернути йому до 01 вересня 2016 року. Про підтвердження отримання грошей [PERSON] написала власноруч розписку ( а.с. 5). 01 вересня 2016 року відповідач позику не повернула. По телефону повідомила, що у неї скрутне матеріальне становище, через що вона не в змозі повернути йому навіть частину позики. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 5 988 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але до суду надав заяву з клопотанням справу слухати при його відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, за заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 18 листопада 2015 року позивач [PERSON] з [PERSON] уклали договір позики та він передав їй під особисту відповідальність 5988 грн., обумовлену в договір позики, яку [PERSON] зобовязалась повернути йому до 01 вересня 2016 року. Про підтвердження отримання грошей [PERSON] написала власноруч розписку (а.с.5). 01 вересня 2016 року відповідач позику не повернула. Таким чином, написана [PERSON] розписка від 18 листопада 2015 року, підтверджує\~факт укладення\~\~договору позики між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1049 УК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У зазначений в розписці від 18 листопада 2015 року, виданій відповідачем [PERSON] строк, тобто до 01 вересня 2016 року зобовязання з повернення суми позики відповідачем не виконано. Доказів виконання зобовязання по сплаті суми позики за розпискою суду не було надано. Враховуючи, що борг за договором позики від 18 листопада 2015 року в розмірі 5988 грн. не сплачений відповідачем у встановлений строк, він підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати повязані із сплатою ним судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с. 6).

Outcome: approved