Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його права користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок. У належному йому житловому будинку зареєстрований колишній співмешканець його доньки - [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає з 2010 року по теперішній час. Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку призводить до нарахування зайвих сум за комунальні послуги, тому він вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Заярна М.А. в судове засідання не з`явились, про час та міце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причн неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному вєб-порталі судової влади, до суду не з`явився, жодних заяв він нього не надходило. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право на житловий будинок [ADDRESS] від 14.09.2000 р., за реєстрове за № 151 в реєстровій книзі № 1, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно до довідки Долинської сільсьокї ради Запорізького району Запорізької області від 10.06.2005 р. № 464/02-09 вбачається, що згідно рішення сільської ради № 105 від 19.12.1990 р. було змінено нумерацію будинків, та будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в спірному житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, від 18.06.2019 р. за № 08-20/0778. Згідно акту від 18.06.2019 р. про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації складеного комісійно, встановлено, що [PERSON] , дійсно з 2010 р. не проживає в буд. [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку позивача, та відсутній за місцем своєї реєстрації більше одного року. За правилами статті 71 ЖК України, пункту 10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року ( із наступними змінами ) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо ) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин в ході розгляду справи не було встановлено. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні більше 6 місяців, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved