Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 21.04.1991р., позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач була зареєстрована як член сім'ї, але в квартирі з 30.04.2012р. не проживає, покинула дітей та чоловіка - [PERSON]. Реєстрація відповідача в квартирі створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі не з'явилась, повідомлена належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з її відсутністю за місцем реєстрації. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив задовольнити. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 21.04.1991р. позивачу [PERSON]. Відповідач була зареєстрована у спірній квартирі як член сім'ї, але з 30.04.2012р. по сьогоднішній час не проживає в спірній квартирі, що підтверджується актами ЖЕКу-313 від 01.06.2012р., 05.09.2012р., 07.12.2012р., 09.09.2013р., 06.12.2013р., 01.03.2014р. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не зверталась до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 243,60грн.

Outcome: approved