Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]) зареєстрував шлюб 02 лютого 1991 року у Мукачівському міському відділі ЗАГС актовий запис №60. Під час даного шлюбу у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], які на даний повнолітні та син [PERSON], [INFO], який на даний час неповнолітній. Так, шлюб бажає розірвати з тієї причини, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у нас різні погляди на вирішення питань сім'ї, із-за чого виникають суперечки та непорозуміння. Спільне господарство не ведуть з січня 2017 року. Тому на підставі вищенаведеного він ([PERSON]) звертається до суду та просить суд, шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] 02 лютого 1991 року у Мукачівському міському відділі ЗАГС Закарпатської області за актовим записом №60 - розірвати. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Мукачівським міським відділом ЗАГС 02 лютого 1991 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб - 02 лютого 1991 року, про що зроблено актовий запис №60 (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін по справі народилася одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 21 вересня 2000 року (а.с.9). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). -2- Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачу по справі [PERSON] після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved