Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати позивача [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , із внесенням змін до актового запису про народження. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 2013 року по 10 березня 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких народився син - [PERSON] , [INFO] . 10.03.2018 року сторони зареєстрували шлюб. У свідоцтві про народження дитини матір`ю зазначена відповідач, а батьком дитини [PERSON] на підставі заяви відповідача відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Після народження сина - [PERSON] , [INFO] , сторони разом з дитиною проживали у квартирі батьків позивача. У червні 2014 року відповідач разом із сином переїхали до матері відповідача, при цьому позивач проводив час з сином, матеріально забезпечував сім`ю, оскільки відповідач не працювала. З жовтня 2014 року відповідач знайшла роботу та за обоюдною згодою сторін їхній син постійно мешкав з позивачем та його батьками, а відповідач мешкала окремо разом із своєю матір`ю, та іноді відвідувала сина. З жовтня 2014 року по січень 2019 року, протягом чотирьох років, позивач, будучи інвалідом третьої групи по зору, разом зі своїми батьками займався вихованням та доглядом сина [PERSON] , [INFO] , матеріально забезпечував сім`ю, займався фізичним та духовним розвитком дитини, створював необхідні умови для його навчання та виховання, звертався до закладів охорони здоров`я у випадках хвороби або профілактики захворювань сина. У січні 2019 відповідач звільнилася з роботи, та сторони разом з дитиною почали знову проживати разом, однією сім`єю в орендованій квартирі. Позивач зазначає, що між ним та сином є сталий зв`язок батька та сина, останній називає позивача батьком. У квітні 2019 року відповідач переїхала жити до своєї матері, згодом забравши їхнього сина до місця свого проживання, почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з сином та вперше повідомила позивачу, що у свідоцтві про народження дитини батьком зазначений не він - [PERSON] , а [PERSON] на підставі заяви відповідача у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. Подавати заяву до органів РАГСу про визнання батьківства [PERSON] , відповідач відмовляється, шо змусило позивача звернутися до суду із даним позовом. У зв`язку із чим, позивач вважає, що є підстави для визнання його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , а докази, що наявні в матеріалах справи є достатніми та підтверджуючими факт наявності кровної спорідненості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась , проти позову [PERSON] не заперечувала , просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , громадянка України, [INFO] , батьком якої на підставі заяви матері від 22.03.2014 року був записаний [PERSON] , громадянин України, згідно частини першої статті 135 СК України, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та копією актового запису про народження № 529 від 22.03.2014 року. З 10 березня 2018 року сторони - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області шлюбі, актовий запис № 244. Факт батьківства позивача підтверджується наступними доказами, а саме: - копією свідоцтва новонародженого, згідно якого матір`ю та батьком новонародженого 12.03.2014 року об 11-47 годині з вагою 3,530 гр. [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ; - копію відповіді КНП ХОР «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня», згідно якої дитина [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні №8 з 01.01.2018 року по 05.01.2018 року , до лікарні дитину доставлено у супроводі батька [PERSON] , який весь час лікування дитини перебував в закладі по догляду за нею ; - копією консультативних висновків, результатів досліджень, аналізів, виписки із медичної карти щодо стану здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] за період часу 2017-2018 р.р. ; - фотографіями , на яких відображено спільне проводження вільного часу, святкових подій [PERSON] разом з дитиною [PERSON] . Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved