Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим будинком, шляхом визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалась на те, що він являється власником житлового будинку, що в [ADDRESS] . У листопаді 2016 року його донька [PERSON] одружилася з [PERSON] , вони проживали у його будинку. За його згодою з 2016 року [PERSON] був зареєстрований і проживав у його господарстві, як чоловік його доньки. 30 листопада 2020 року шлюб між донькою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідач з травня місяця 2019 року фактично не проживав у будинку позивача та самостійно не знявся з реєстрації, на даний момент проживає у своїх батьків, тому просить суд позов задовольнити та усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, що за адресою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] особою, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~його представник\~ [PERSON] \~подавзаяву, якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, просив розглянути справу у їх з позивачем відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд ухвалює\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимоги\~ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Красношапка проти України», суд розглядає цивільні справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні\~вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником житлового будинку, що в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 20173074 від 09.09.2008 року. Відповідно до витягу з погосподарської книги за 2016-2020 рр № 15 ст. 158, особовий рахунок [NUMBER] власником житлового будинку що в [ADDRESS] вказано [PERSON] , та крім нього зареєстрована його дружина [PERSON] , доньки [PERSON] , [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] , однак з травня 2019 року не проживає в господарстві, онуки [PERSON] та [PERSON] донька [PERSON] , онук [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Як вбачається з акту виконкому Великобудської сільської ради від 11.08.2020 року № 43 [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] з травня 2019 року. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє,\~користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Відповідно до ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом\~ст. 383 ЦК України,\~ст.150 ЖК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~Згідно до ст. 391 ЦК України\~- власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно\~до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України\~член сім`ї\~власника житла втрачає право на користування цим\~житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним\~і власником\~житла або законом. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved