Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на нежилі будівлі та споруду: пункт штучного осіменіння, молочарню, насосну та водонапірну башти, які розташовані в урочищі «Рогода», б/н смт. Вишково Хустського району Закарпатської області. Посилається на те, що між ним та [PERSON] 23.05.2011 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд, які складаються з пункту штучного осіменіння, молочарні, насосної та водонапірної башти, що розташовані в урочищі «Рогода», б/н смт. Вишково. На підтвердження укладеного договору [PERSON] видав позивачу розписку від 23.05.2011 року, де вказано, що останній отримав кошти за частину ферми в урочищі «Рогода» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.02.2004 року. Даний договір у нотаріальній формі не укладався, оскільки потрібно було виготовити державний акт на землю під будівлями. 31.08.2012 року [PERSON] помер. Бажаючи оформити вказане майно позивач звернувся із пропозицією до відповідача [PERSON], дружини померлого, однак остання повідомила, що їй не відомо про такі дії її покійного чоловіка. Доказом того, що [PERSON] дійсно продав позивачу вказане майно є наявність оригінала свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.02.2004 року на руках у позивача, яке він отримав разом із розпискою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, посилаючись на наведені у ньому обставини. Просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що нежитлові будівлі та споруди, які є предметом спору, на праві власності їй не належать, про існування будь-якої розписки, наданої померлим чоловіком їй не відомо. Спадщину за померлим вона не оформляла, хоча із заявою до нотаріального органу зверталася. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Просить суд відмовити у задоволенні такого як безпідставному. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації в газеті «Новини Закарпаття». Причини неявки суд не повідомив. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи міститься надана позивачем копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.02.2004 року, розташоване в смт. Вишково, урочище Рогода, б/н Хустського району, власником якого є [PERSON]. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З відповіді завідуючої Хустською ДНК [PERSON] від 13.10.2015 року вбачається, що у провадженні Хустської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа до майна померлого [PERSON], який помер 30 серпня 2012 року. Згідно даної спадкової справи, спадкоємцею є дружина [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини. На даний час свідоцтво про право на спадщину на майно померлого [PERSON] не видавалося. Інформація щодо інших спадкоємців відсутня. Проте у вказаних та наданих позивачем документах на обґрунтування своїх вимог не містяться відомості, які б закріплювали право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вказане майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Позивачем надано розписку від 23 травня 2011 року в якій вказано, що [PERSON] отримав 15 тисяч американських доларів за частину ферми в урочищі Рогода згідно свідоцтва про право власності та земельної ділянки площею 1,14 гектарів згідно рішення Вишківської селищної ради від 17 лютого 2006 року. Однак у кого саме [PERSON] отримав кошти у розписці жодним чином не вказано. Зокрема з наданої розписки неможливо ідентифікувати особу позикодавця, оскільки у розписці відсутні його паспортні дані, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, підпис, тобто жодної відомості про особу позикодавця. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, розписка є недодержанням форми укладення договору, що тягне за собою його недійсність. Таким чином, позивач не довів суду, що в нього наявні достатні підстави для визнання за ним права власності на нежилі будівлі та споруду. За таких підстав суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed