Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Висічанської сільської ради про визнання за ним права власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] загальною вартістю 30830 грн., на суму 10276,66 грн., як за спадкоємцем за заповітом, та на земельну ділянку площею 1,68 га, розташовану на території Глибочецької сільської ради Борщівського району, як за спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння та відсутністю оригіналу державного акту на землю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Висічанської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. З доданих до матеріалів справи копій з погосподарських книг Висічанської сільської ради за 1986 - 1990 рр., 1991 - 1995 рр. та довідки №189 від 11.06.2013 року виданої тією ж сільською радою видно, що спірне домоволодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Закону України «Про власність») були [PERSON] - голова двору, [PERSON], [PERSON]. Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного двору, а тому були власниками кожен 1/3 частини спірного домоволодіння. Рішенням Висічанської сільської ради №18 від 12.04.2011 року вирішено видати свідоцтво про право власності на житловий та господарський будинки, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] на 1/3 частину та [PERSON] на 1/3 частину. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виданого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації його інвентаризаційна вартість становить 30830 грн. Згідно рішення Висічанської сільської ради четвертої сесії двадцять першого скликання №4 від 03.11.1993 року [PERSON] передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,26 га, в тому числі 0,06 га для обслуговування житлового будинку та 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,68 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Глибочецької сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №017331. Вартість земельної ділянки площею 1,68 га становить 30511,92 грн. (витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №3861 від 24.07.2014 року виданий відділом Держземагенства у Борщівському районі Тернопільської області). [INFO] в с.Висічка Борщівського району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Ще за життя, а саме 22 лютого 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Висічанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №63, яким заповіла належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], сину [PERSON] Після смерті [PERSON], її син [PERSON] спадкових прав на себе не оформив, а тільки вступив в оперативне управління майном, оскільки проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Висічанської сільської ради №165 від 12.04.2011 року. 08 квітня 2011 року позивач [PERSON] звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд та за законом на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та втрату оригіналу державного акту та рекомендовано звернутися в суд для визначення права власності на спадкове майно (відмова Борщівської державної нотаріальної контори №359/01-16 від 08.04.2011 року). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії газети «Галицький вісник» №56 в редакції від 17 грудня 2010 року, у ній розміщені оголошення про те, що загублений державний акт на земельну частку (пай) серії ЯА №017331, виданий Борщівською РДА 15.02.2005 року на ім'я [PERSON], вважати недійсними. Окрім позивача, спадкоємцем за законом майна [PERSON] є її син [PERSON], однак він із заявою про прийняття спадщини не звертався. Отже, в судовому засіданні встановлено, що померлій [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] загальною вартістю 30830 грн., на суму 10276,66 грн., та земельна ділянка, розташована на території Глибочецької сільської ради Борщівського району, площею 1,68 га, вартістю 30511,92 грн. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом та за законом, має право на спадщину і за ним слід визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] загальною вартістю 30830 грн., на суму 10276,66 грн., як за спадкоємцем за заповітом, та право власності на земельну ділянку вартістю 30511,92 грн. площею 1,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глибочецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, згідно втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №017331, як за спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved