Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про продовження строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла 05.10.1996 року\~ залишилося спадкове майно. Далі, позивач в позові зазначив, що вчасно до нотаріальної контори із заявою з приводу успадкування вищезазначеного спадкового майна після померлої [PERSON] не звернувся, у зв'язку з хворобою. Згідно ухвали суду від 17.12.2018 року вбачається, що відкрито провадження у вищезазначеній справі\~ за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не зявився, але направив заяву з проханням слухати справу без його участі, позов підтримує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, але направили заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але направив заяву в якій прохав розглянути цивільну справу в усіх судових засіданнях без представника Козельщинської державної нотаріальної контори. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності\~до ч.\~3\~та ч.\~4\~ст.\~12,\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~13\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.. Судом встановлено, що 05.10.1996 року померла [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно. За життя [PERSON] склала заповіт. Згідно якого вбачається, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, покійна заповіла [PERSON]. 16.07.2008 року [PERSON] померла. Майно після смерті своєї матері [PERSON] не успадкувала. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом повідомлено позивача про неможливість оформлення спадкових прав після померлої спадкодавця [PERSON], оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~ст.ст.\~525,\~526,\~548,\~549,\~550\~ЦК УРСР\~/\~в ред.\~1963р./\~часом відкриття\~спадщини визнається\~день смерті\~спадкодавця.\~Місцем відкриття\~спадщини визнається\~останнє постійне\~місце проживання\~спадкодавця.\~Для прийняття\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженням.\~Спадкоємець прийняв\~спадщину,\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном;\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно до\~ п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за\~ №7\~«Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що\~ суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно медичної документації вбачається, що позивач починаючи з 1993 року по теперішній час має захворювання серця проходить лікування. Суд, бере до уваги те, що причину пропуску строку для подання заяви позивачем до нотаріальної контори про прийняття спадщини, була визнана відповідачами, що в свою чергу не порушує права, свободи чи інтереси відповідачів та інших осіб. Згідно зі\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права». Відповідно до\~рішення Європейського\~суду з\~прав людинипо справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Отже,\~суд вважає,\~що позов\~позивача підлягає\~задоволення,\~оскільки позивачем\~з поважної\~причини було\~пропущено строк\~на звернення\~із заявою\~ до\~нотаріальної контори\~про прийняття\~спадщини після\~померлої [PERSON]. Також, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, оскільки зазначений строк буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved