Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в його користь суму боргу в розмірі 182475,75 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 березня 2017 року надав [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 7500 доларів США. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою. 22.10.2019 [PERSON] направлено на адресу відповідача вимогу щодо повернення боргу. [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. На момент звернення з позовом до суду сума боргу становить 7500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 182475,75грн. Відтак просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 05 березня 2020 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він зазначає, що помилково зазначив про борг у 7500 доларів США, і просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість у розмірі 7000 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 170310,70 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, 27.04.2020 через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву у якій просить справу розглядати у відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] надав в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 доларів США. Факт передачі відповідачу коштів підтверджується письмовою розпискою (а.с.17). 22.10.2019 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу щодо повернення суми позичених коштів (а.с.6), що підтверджується копією накладної №7901601004138 та копією опису вкладення (а.с.7). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Згідно офіційного курсу НБУ станом на 27 січня 2020 року (день звернення позивача з позовом до суду) 1 долар США = 24,3301 грн. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, а відтак, заборгованість у розмірі 170310,70 грн., підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, як позичальника. Згідно із\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову\~на відповідача. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1703,10 грн.

Outcome: approved