Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Староцаричанської сільської ради, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, у відповідності до ст. ст. 1225, 1261, 1268 ЦК України, уточнивши свої позовні вимоги 06.02.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання померлого [PERSON] з [PERSON] ; встановити факт належності земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,73 га, в масиві № [NUMBER] яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області померлій 11.05.2016 року [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,73 га, в масиві № [NUMBER] , яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ОД №003285 виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 31.01.2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4469. Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,73 гектарів в межах згідно з планом, в масиві № [NUMBER] яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ОД №003285 виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 31.01.2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4469. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений в Староцаричанській сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно якого спадкодавець заповідав належну йому земельну ділянку [PERSON] , дружині позивача. Проте, [INFO] [PERSON] померла, так і не встигнувши оформити свої спадкові права. Він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення та видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак, на підставі листа нотаріуса № 10/01-16 від 11.01.2019 у видачі свідоцтва йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки до дня смерті проживав разом із дружиною, надавав їй матеріальну та фізичну допомогу, вів спільне господарство, на даний час отримує орендну плату за земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Староцаричанська сільська ради в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.11.2019 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується копією витребуваного судом актового запису про смерть № 09 від 15.06.2010. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,73 гектарів в межах згідно з планом, в масиві № [NUMBER] , яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», наданої для ведення сільськогосподарського виробництва. Факт належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ОД №003285 виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 31.01.2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4469. З матеріалів справи вбачається, що за життя [INFO] року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Кузьминською В.С., зареєстрований в реєстрі за № 573,у якому на випадок своєї смерті спадкодавець зробив наступне розпорядження: «земельну ділянку, загальною площею 2,73 га, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , що розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, він заповідав [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , тобто позивача, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [PERSON] [INFO] померла /свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Маючи намір прийняти спадщину після смерті дружини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу з заявою про прийняття та оформлення спадщини, проте листом № 10/01-16 від 11.01.2019 року приватного нотаріуса Базан Т.П. відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з підстав пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач приєднав до матеріалів справи відмову від спадщини спадкоємця [PERSON] . У відповідності до ч.1,2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Стосовно вимог позивача про встановлення факту сумісного проживання померлого [INFO] [PERSON] з [PERSON] та встановлення факту належності земельної ділянки [PERSON] , суд приходить до наступного. Так, згідно довідки № 768/02-21 від 11.10.2018 з Староцаричанської сільської ради вбачається, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] проживали разом і вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 2004 року і по день смерті. На підставі вищезгаданої довідки можна встановити дійсність факту сумісного проживання померлого [INFO] [PERSON] з [PERSON] . Вимоги позивача щодо встановлення факту належності земельної ділянки [PERSON] також є обґрунтованими з наступних підстав. Так, дійсно за життя [INFO] року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Кузьминською В.С., зареєстрований в реєстрі за № 573, згідно якого земельну ділянку, загальною площею 2,73 га, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , що розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, він заповідав [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після його смерті шляхом фактичного прийняття, що підтверджується довідкою № 563/02-21 від 11.06.2013 року, що була видана за життя [PERSON] , згідно якої вона на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] проживала разом і вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 2004 року і по день смерті. З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, наданих сторонами по справі та витребуваних за час розгляду справи судом, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства із застосуванням його норм до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] до Староцаричанської сільської ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved