Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача і з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з нього борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 10962 грн., а також 8431 грн. пені та судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.Свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2014 року він позичив відповідачу 7000 гривен до 25 травня 2014 року, про що свідчить відповідна розписка. Розписка написана особисто відповідачем і оригінал розписки долучений до матеріалів справи.Відповідач борг в зазначений строк не повернув і тому він вимушений звернутися за захистом своїх прав в суд. Просить також стягнути 8431 грн. пені (0.33% за кожен день прострочення), розмір пені визначений в розписці , написаною відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з «явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача , суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.ст.. 1046 , 1047 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов» язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред» явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . В судовому засіданні встановлено , що 25 лютого 2014 року позивач [PERSON] позичив відповідачу 7000 гривен до 25 травня 2014 року, про що свідчить відповідна розписка. Розписка написана особисто відповідачем і оригінал розписки долучений до матеріалів справи.Відповідач борг не повернув , почав уникати зустрічей з ним, добровільно не бажає повертати кошти. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що розписка про отримання [PERSON] в борг у [PERSON] коштів написана особисто відповідачем [PERSON] Оригінал розписки знаходився у позивача.Дана розписка підтверджує отримання коштів в борг боржником [PERSON] від кредитора [PERSON] Строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущений. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові .Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Індекс інфляції за період з 1 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року складає 1.130 =( 1.010х1.004х1.008х1.029х1.024х1.019 х 1.030 х 1.433 ) Сумарний індекс інфляції за 2015 рік складає 1.433 Індекс інфляції за січень 2016 року складає 1.009 Сумарний індекс інфляції за період з 1 червня 2014 року по 1 лютого 2016 року складає 1.633 ( 1.130 х 1.433 х 1.009 ) Інфляційні витрати за період з 1 червня 2014 року по 1 лютого 2016 року складають 7000 грн. ( сума боргу) х 1.633 ( сумарний індекс інфляції ) =11431 грн - 7000 грн.= 4431 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 7000 грн. + 4431= 11431 грн. Але суд стягує суму боргу з урахуванням індексу інфляції в межах заявленої вимоги позивачем 10962 грн. За домовленістю між сторонами встановлений розмір пені за прострочення виконання зобов»язання в розмірі 0.33% за кожний день прострочки , про що зазначено відповідачем в розписці. Сума пені за останні 12 місяців згідно розрахунку позивача складає 8431 грн.( 7000 грн х 0.33 :100х365= 8431 грн.Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих квитанцій , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Дана сума підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved