Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, на виконання якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 8250 грн., а останній надав йому 02.12.2013 року розписку, згідно якої обіцяв повернути йому борг до 10 січня 2014 року, однак до теперішнього часу відповідач борг йому не повернув, а тому він просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 8250 грн., а також судові витрати. Позивач [PERSON] про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги уточнює, просить стягнути суму боргу за курсом НБУ на день винесення рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, однак заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Позивач проти даного рішення суду не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи видно, що згідно копії розписки від 02.12.2013 року відповідач [PERSON], паспорт серії ЕК 807967, виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 20.04.1998 року, зареєстрований за адресою [INFO], підтверджує свої зобовязання по отриманню в борг 8250 грн., які зобовязується повернути до 10.01.2014 року. Таким чином судом встановлено, що фактично між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, з зобовязанням повернення грошових коштів у встановлений строк, але, як свідчать пояснення позивача у позовній заяві, відповідач позику за договором не повернув. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе перед позивачем зобовязання, тому вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 8250 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved