Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька відносно [PERSON], [INFO], народженої [PERSON]. Пояснив свою заяву тим, що він з [PERSON] знайомий з 2014 року, з цього часу вони підтримували стосунки. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але в них сімейне життя не склалось , вони часто мешкали окремо один від одного. В червні 2015 року [PERSON] повідомила йому, що вагітна, при цьому вони не були впевнені, що вона вагітна від [PERSON] На що він запропонував їй залишити чоловіка [PERSON] та почати жити разом з ним, навіть якщо вона вагітна від [PERSON] З жовтня 2015 року вони почали мешкати разом з нею та її донькою від [PERSON] Поліною , [INFO]. 06 лютого 2016 року [PERSON] народила дівчинку , яку вони спільно назвали [PERSON], батьком в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] Він вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. У звязку із чим вимушений звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою від 19 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі з призначення до відкрито судового засідання на 29 листопада 2017 року. 29 листопада 2017 року суддя знаходився в судовому засіданні по кримінальній справі, розгляд справи відкладено на 22 січня 2017 року . 18 січня 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимога наполягає, просила їх задовольнити. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мешкають разом , однією сімєю. Від спільного проживання сторони мають\~неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 578310, де батьком зазначено [PERSON]. Відповідно до ч. 2\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обовязки . Згідно зі\~ст. 121 СК України\~права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами\~СК України. Відповідно до\~ст. 125 Сімейного кодексу України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно дост. 128 Сімейного кодексу України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж\~Постанови\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою\~Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991року\~в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За правилами\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що позивач наполягає на своєму біологічному батьківстві дитини [PERSON], [INFO], тобто стверджує про кровне споріднення між ним та дитиною, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved