Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що [PERSON] 25 квітня 2014 року позичив в нього 11000 грн., які зобов'язався повернути в строк до 02 травня 2014 року, що підтверджуються письмовою розпискою від 25 квітня 2014 року, однак суму позики не повернув та ухиляється від її повернення і до цього часу, а тому просить стягнути з нього 11000 грн. боргу, сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. та 350 грн. як витрати понесені на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що справді позичив у [PERSON] 11000 грн., які зобов'язувався повернути до 02 травня 2014 року. Не заперечує проти задоволення позовних вимог та обіцяє повернути всю суму боргу. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Згідно доданої позивачем до матеріалів справи письмової розписки від 25.04.2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] 11000 (одинадцять тисяч) грн., які зобов'язався повернути до 02.05.2014 року. Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав, надавши відповідачу позику в розмірі 11000 грн. Згідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав і в строк, який зазначений у письмовій розписці, борг позивачу не повернув. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо повернення позики, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 11000 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 350 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved