overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких позивач надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Вказує, що за період перебування у шлюбі, відповідач неодноразово проявляла подружню зраду. Їхні фактичні шлюбні відносини припинились з червня 2013 року, з вересня 2013 року вони не ведуть спільного господарства, сім`я розпалась остаточно, та зберегти її неможливо. В судове засідання сторони не з’явились. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутність, наполягає на задоволенні позову. Відповідач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутність та згодою з вимогами позивача щодо розірвання шлюбу, однак не згодна із підставою розірвання шлюбу, вказаною позивачем, зазначила, що сім`я розпалась у зв`язку з небажанням подружжя підтримувати шлюбні відносини. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, через ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживає разом з відповідачем, спору про місце її проживання між сторонами немає. Подружжя шлюбні відносини не підтримує і відновлювати їх не має наміру, у зв`язку з втратою почуття поваги та любові один до одного, та різними поглядами на життя, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, сім'я розпалася остаточно. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям не пред'явлено. На підставі ст.ст. 104, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.11.1987 року вони перебувають у юридичному шлюбі. Шлюб зареєстрований ВРАГС Джанкойського ВК АР Крим, актовий запис № 517. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. В червні 2012 року шлюбні відносини припинені. Основна причина - взаємне не порозуміння, втрата поваги один до одного, різності характерів. Подальше збереження шлюбу не можливо Просить, посилаючись на ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якої просить позов розглянути за її відсутності. На розірвання шлюбу згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 25.11.1987 року зареєстрували законний шлюб, актовий запис №517 про що ВРАГС Джанкойського міськвиконкому АР Крим видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя стало «[PERSON]». Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Відповідачка згодна на розірвання шлюбу. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. ст. 104,105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи,оцінивши докази, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і відсутність згоди сторін на примирення, суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідачка не зазначила яке прізвище бажає мати після розірвання шлюбу. Тому суд, залишає прізвище відповідачу «[PERSON]». З урахуванням викладеного, на підставі 104, 105, 110, 112, 113Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.10.2001 року він перебуває у юридичному шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в АР Крим, актовий запис № 275. Від спільного життя дітей сторони не мають. В серпні 2013 року шлюбні відносини припинені. Основна причина - сварки, лайки, непорозуміння. Подальше збереження шлюбу не можливо Розірвати шлюб через відділ РАЦС відповідачка не бажає. Просить, посилаючись на ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якої просила позов розглянути за її відсутності. На розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 26.10.2001 року зареєстрували законний шлюб, актовий запис № 275 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в АР Крим повторно видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя стало «[PERSON]». Від шлюбу у сторін дітей не має. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. ст. 104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і відсутність згоди сторін на примирення, суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Тому суд, враховуючи право відповідача, залишає прізвище відповідачу «[PERSON]». З урахуванням викладеного, на підставі 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2012 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС, тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання з'явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася. Причини не явки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлена належним чином про що свідчать повідомлення про отримання нею поштових відправлень. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 09 березня 2012 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року за клопотання відповідача сторонам був наданий строк на примирення в шість місяців, однак після закінчення вказаного строку вони не примирилися. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, в наданий судом строк для примирення вони не примирилися, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1992 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Розірвати шлюб через органи РАЦС позивач не може у зв'язку з відмовою відповідачки. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. На протязі 14 років не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка двічі в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень та розписка з її підписом. Заяви про розгляд справи у її відсутність не надійшло. Відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Судом достовірно встановлено, що сторони 01 липня 1992 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом № 4. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Розірвати шлюб через органи РАЦС позивач не може у зв'язку з відмовою відповідачки. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2000 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом близько трьох років, спільне господарство не ведуть. На підставі цього позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява від нього, про згоду з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 02 грудня 2000 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Зараз сторони разом не проживають близько трьох років. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви відповідачки вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2003 року. Від даного шлюбу в них дітей немає. Відповідачка не згодна на розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. На адресу суду від неї надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації одружень району Байрампаша Стамбульської області Турецької Республіки, що підтверджується міжнародним свідоцтвом сім'ї серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідачка в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2011 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачка також у судове засідання не з'явилася. На адресу суду від неї надійшла заява, про згоду з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 04 квітня 2011 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2005 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного та з серпня 2015 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В звязку з вищевикладеним, позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився надав заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином. В звязку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача. Судом достовірно встановлено, що сторони 06 листопада 2005 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеській області про що зроблено актовий запис за №7. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №441488. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, спільне господарство не ведуть, на теперішній час разом не проживають, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved