Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 11 березня 2013 року у м. Середина-Буда за місцем свого проживання надав [PERSON], який є чоловіком племінниці, надав позику в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США із строком повернення до 11 березня 2014 року та сплатою 1 % за кожний місяць користування коштами. Кошти відповідачу потрібні були на потреби будівництва нерухомості. Факт отримання відповідачем позикових коштів у вищезазначеній сумі та взятого ним зобов'язання повернути заборгованість до 11 березня 2014 року і сплатити 1 процент за кожний місяць користування позикою підтверджується виданою позивачу [PERSON] розпискою від 11 березня 2013 року. Станом на 30 листопада 2014 року відповідач борг позивачу не повернув навіть частково, проценти за користування позикою не сплачував. Він [PERSON] неодноразово за телефоном та листом від 10 квітня 2014 року звертався до відповідача [PERSON] з вимогою повернути борг та сплатити проценти за весь період користування наданими ним відповідачу у позику коштами. Факт отримання листа відповідачем позивач підтверджує рекомендованим повідомленням пошти. Не зважаючи на багаторазові вимоги позивача до відповідача повернути борг та сплатити проценти, боржник [PERSON] відповідні вимоги ігнорує, знаючи, що позивач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок на місяць, та надані йому збереження позивача у вигляді позики, в силу існування багаторічних добрих та довірливих стосунків, в короткотермінову позику кошти могли б приносити [PERSON] додатковий дохід від передачі їх в депозит банку під проценти для нормального життєзабезпечення. Позивач зазначає, що реальних кроків для повернення боргу та сплати процентів за користування позикою до цього часу не було здійснено відповідачем, чим він грубо порушив права позивача. Надана відповідачем [PERSON] розписка від 11 березня 2013 року містить у собі всі істотні умови договору позики, підтверджує факт отримання ним від позивача позикових коштів у вищезазначеній сумі, обов'язок відповідача їх повернути у визначений у розписці строк, а саме до 11 березня 2014 року, сплатити 1% за кожний місяць користування коштами. Ціну позову позивач розраховував відповідно до інформації НБУ від 30 листопада 2014 року, та зазначає, що станом на цю дату офіційний курс гривні щодо долара США становить 1496,9269 грн. за 100 дол. США, відповідно, 14,969269 грн. за 1 дол. США. Основний борг відповідача на момент подання позову у національній валюті складає 149692,69 грн.,що еквівалентно його боргу у сумі 10000 дол. США. Нараховані згідно законодавства і вищевказаної розписки відповідача від 11.03.2013р. проценти за користування позиковими коштами (1% за кожний місяць користування) за 20 днів березня, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року та 11 місяців (із січня по листопад включно) 2014 року складають у національній валюті 30905,55 грн., що еквівалентно 2064,60 дол. США. Вся заборгованість відповідача (основний борг + проценти) складає 180598,24 грн., що еквівалентно його заборгованості в сумі 12064,60 у дол. США. Позивач у судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Виклик відповідача до суду було здійснене шляхом опублікування оголошення в газеті «Запорізька правда» №5 (23538) від 17 січня 2015 року (а.с.28). Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2013 року у м. Середина-Буда за місцем свого проживання позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON], який є чоловіком племінниці, позику в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США із строком повернення до 11 березня 2014 року та сплатою 1 % за кожний місяць користування коштами. Кошти відповідачу потрібні були на потреби будівництва нерухомості. Відповідний факт підтверджується розпискою, наданою відповідачем позивачу від 13 березня 2013 року (а.с.10). Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення йому боргу, шляхом надсилання листа від 10 квітня 2014 року (а.с.11). Факт отримання листа відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.12). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання боржника [PERSON] перед [PERSON] станом на 30 листопада 2014 року заборгованість за договором позики складає 149692,69 гривень, що підтверджується розрахунком ціни позову від 01 грудня 2014 року (а.с.7). Враховуючи вищевикладене, та те, що факт передання позивачем відповідачу грошових коштів підтверджується розпискою відповідача, відповідно до якої були визначені істотні умови виконання зобов'язання за договором позики, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу слід задовольнити повністю. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором позики у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданим квитанціями (а.с.1-3), відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved