Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано 08 жовтня 2011 року виконкомом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 10, та визначити місце проживання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], з ним. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою мають різні характери, постійно сперечаються, а тому фактично в шлюбних відносинах не перебувають, спільне господарство не ведуть та не підтримують жодних сімейних зв'язків. Хоч вони й зареєстровані за однією адресою, але близько трьох місяців проживають порізно. Відповідачка переїхала проживати до своїх батьків в с. Волосянка, залишивши сина з ним і лише зрідка навідується до дитини. Кожен з них має свій життєвий шлях і наміру продовжувати спільні відносини вони не мають, бо втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. За таких обставин, вважає, що їх шлюб існує тільки формально й подальше збереження сім'ї є неможливим, суперечить його намірам та інтересам. Просить не надавати строк для примирення. Сторони в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, при цьому позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а відповідачка позов визнала повністю з підстав, наведених у ньому. Представник Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА Закарпатської області також в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. До заяви додала висновок Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА про визначення місця проживання дитини за вих. № 01-09/273 від 07.07.2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 08 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 10 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 084011 від 08.10.2011 року). У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 233949 від 05.07.2012 року), який проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалося через різні характери та постійні суперечки. В результаті вони близько трьох місяців разом не проживають, фактично в шлюбних відносинах не перебувають, спільне господарство не ведуть та не підтримують жодних сімейних зв'язків і поновлювати такі не мають наміру, бо втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що їх шлюб існує тільки формально, подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення, а відтак шлюб між ними необхідно розірвати. Щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін, суд, враховуючи інтереси дитини, а також те, що вона знаходиться на утриманні батька, а відповідачка не займається її вихованням, оскільки близько трьох місяців тому переїхала проживати до своїх батьків, залишивши дитину проживати з позивачем і лише зрідка навідується до неї, вважає, що дитині доцільно й надалі проживати при батькові. Крім того, сторони самостійно дійшли згоди щодо місця проживання їх спільного сина саме з батьком (позивачем). Згідно висновку Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА про визначення місця проживання дитини за вих. № 01-09/273 від 07.07.2015 року, Служба у справах дітей, проаналізувавши всі факти, бажання дітей, а також те, що мати ніде не працює і їй буде важко доглядати та утримувати одній сина, важає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: с. Верховина Бистра, 63, Великоберезнянського району. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved