Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. У позові вказав, що 30 січня 2011 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входять житловий будинок по вул.Українській, 41 в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області та земельна ділянка площею 2,9638 га, розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району. За життя, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла онуку [PERSON] [PERSON] 10.07.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, однак, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, державний нотаріус позивачу відмовив через відсутність правовстановлюючого документа на дане спадкове майно. Позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок «А-1», погріб «Б», сарай «В», сарай «Г», саж «Д», вбиральню «Е», літню кухню-сарай «Ж», огорожу №1, розташовані по вул. Українській, 41 в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. При цьому пояснила, що інших спадкоємців крім позивача немає. Відповідач територіальна громада в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - друга Лубенська державна нотаріальна контора надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа Реєстраційна служба Лубенського МРУЮ свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,9638 га та домоволодіння, розташованого по вул. Українській, 41 в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», погріб «Б», сарай «В», сарай «Г», саж «Д», убиральня «Е», літня кухня-сарай «Ж», огорожа №1. Перелічені споруди не належать до обєктів самочинного будівництва, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». (а.с.11-14, 16) Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області від 22.04.2015 року, власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями була [PERSON]. Вказане нерухоме майно розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,41 га, яка відноситься до земельного фонду Вищебулатецької сільської ради. (а.с.9) Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Таким чином, до набрання чинності вказаним Законом виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно заповіту, посвідченого 15 жовтня 2009 року секретарем Вищебулатецької сільської ради, [PERSON] заповіла все належне їй майно на користь позивача [PERSON]. (а.с.6) Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлого за заповітом, який бажає прийняти спадщину, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Частина 1 статті 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 липня 2014 року [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,9638 га, розташовану на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. (а.с.10) Враховуючи, що позивач прийняв та оформив право власності на частину спадщини (земельну ділянку площею 2,9638 га) після померлої в порядку спадкування за заповітом, він виходячи з положень ч.1 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, постановою нотаріуса від 27 квітня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Українській, 41 в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. (а.с.15) Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved