Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого зазначив, що 15 березня 2016 року приблизно о 08:35 годині водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на віадукі Об'їзна дорога над вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проявила неуважність до дорожньої обстановки, не вибрала межі безпечної швидкості, не витримала дистанції, допустила наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду та зупинився. Постановою суду від 11 квітня 2010 р. відповідача визнано винною за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок зазначеної ДТП він зазнав матеріальних витрат в сумі 20313,78 грн., його автомобіль на підставі полісу №АІ7909939 застрахований, тому СК «АХА-Страхування» виплачено страхове відшкодування в розмірі 14371 грн. невідшкодованою залишається сума збитків в розмірі 5942,78 грн. Крім того, вказаним ДТП йому завдано моральних страждань, які виразилась в тому, що внаслідок ДТП він зазнав фізичних, психічних і душевних страждань, його звичний усталений спосіб життя був порушений, він змушений був нести додаткові витрати для оренди іншого транспортного засобу, змушений був витрачати додатковий час для відновлення автомобіля, звернення до страхової компанії, за допомогою до рідних та друзів. Тому моральну шкоду оцінює в 10 000,00 грн. Вказану суму, а також 5942,78 грн. майнової шкоди просить стягнути з відповідачки. Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» та витребувано з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» матеріали страхової справи щодо здійснення страхової виплати власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її з позивачем відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його з відповідачем відсутності, в задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що повне відшкодування могло бути виплачене позивачу за умови вчасного звернення та повного виконання останнім процедури зборку та подачі документів аварійному комісару, однак як вбачається з матеріалів страхової справи, [PERSON] цю процедуру до кінця не виконав, що і призвело до недоплати страхового відшкодування на користь потерпілого. Однак навіть після цього позивач не звернувся до страховика з цього приводу за роз'ясненнями щодо суми виплати чи оскарження такого рішення. Крім того, якщо вважати суму недоплати як недоплату за ПДВ, відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то ці грошові кошти повинні бути стягнуті з страхової компанії, оскільки позивач міг отримати цю доплату надавши документи про проведення ремонту автомобіля. Вважає, що не можна вважати цю суму як вирахування втрати товарної вартості автомобіля за результатами його пошкодження, яка страховиком не відшкодовується, оскільки ця сума становить 4014,56 грн., а не 5942,78 грн. Крім того, позивач не вжив заходів по відшкодуванню збитків за рахунок страхової компанії в повному обсязі. Зважаючи на відсутність тілесних пошкоджень зазначені позивачем моральні страждання слід сприймати як недостовірні, тому вважає вимоги про стягнення моральної шкоди безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2016 року о 08-35 години водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], на віадукі Об'їзна дорога над вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проявила неуважність до дорожньої обстановки, не вибрала межі безпечної швидкості, не витримала дистанції, допустила наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду та зупинився. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалі відсутні. Вказані обставини встановлені постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2016 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення (а.с.8 - копія постанови) та відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ СК «АХА-Страхування» згідно полісу № АІ/7909939 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 43 - копія полісу). Розмір франшизи встановлено в сумі 0 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналіз статей 1166, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що у випадку завдання шкоди внаслідок зіткнення транспортних засобів (взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) така шкода відшкодовується на загальних підставах. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв'язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частини другої пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно пунктів 1.2 та 1.3 Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д39/03/16 від 31 березня 2016 р., складеного судовим експертом Чивчиш О.П. з врахуванням вимог Методики, сума матеріального збитку з врахуванням величини втрати товарної вартості з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER] в цінах на дату 31.03.20165 р. складає 20313,78 грн. (а.с.9-22 - копія висновку). При цьому вартість ремонтних робіт склала 2809,00 грн., вартість матеріалів - 2354,22 грн., вартість замінених деталей - 11136,00 грн. та втрата товарної вартості 4014, 56 грн. Вказаний висновок чинний, його дані сторонами не оскаржені та не спростовані. Позивачу АТ СК «АХА-Страхування» в якості страхового відшкодування сплачено 14371,00 грн. (а.с.23 - копія виписки, а.с. 74 - копія заяви, а.с. 75 - копія повідомлення), з яких: вартість ремонтних робіт склала 2809,00 грн., вартість матеріалів - 2354,22 грн., вартість замінених деталей - 9280,00 грн. без ПДВ. При цьому страховик вартість замінених деталей обраховував за своїм дослідженням, тому їх вартість на відміну від висновку судового експерта Чивчиш О.П. знижена з 11136,00 грн. до 9280,00 грн., що є правом АТ СК «АХА-Страхування». Згідно п.32.7 ст. 37 Закону 1961-IV, страховик не відшкодовує шкоду пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таку відповідальність повинна нести винна особа, тому в даному випадку відповідальність покладається на відповідача [PERSON] Тому враховуючи викладене суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки, як винної в ДТП особи, суми втрати товарної вартості автомобіля саме в розмірі 4014, 56 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданвої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Тому вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, ступеня вини відповідача у вчинені ДТП, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачу у розмірі 2000,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд відхиляє посилання представника відповідача щодо обов'язку позивача надати страховій компанії документи про проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки це не є його обов'язком та не звільняє відповідача від обов'язку по відшкодуванню різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Що стосується моральної шкоди, то сам по собі факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідачки вже є стресом для потерпілої сторони, що не вимагає обов'язкової наявності тілесних ушкоджень та відсутність яких не свідчить про недостовірність моральних страждань. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1280,00 грн., сплачений ним при подачі позову за вимоги майнового та немайнового характеру (а.с.1,2), тому оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень ст.141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial