Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що він є рідним сином відповідача та третьої особи. Шлюб між його батьками розірваний 21.08.2018 р. Відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з відповідача стягувались аліменти на його утримання. [INFO] йому виповнилося 18 років і стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинилось. У 2018 році він вступив і в даний час є студентом 1-го курсу освітнього ступеню «бакалавр» денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації. Термін його навчання за зазначеним освітнім ступенем з 01.09.2018 року до 30.06.2022 р. В зв`язку з тим, що він навчається на денній формі на платній основі, стипендію на даний час не отримує, працювати та забезпечувати себе самостійно не має можливості, тому потребує матеріальної допомоги. На період навчання проживає у гуртожитку [ADDRESS] , за проживання в якому його матір сплачує гроші з власних коштів. Розмір матеріальної допомоги, яку вона надає йому складає 1500 гривень на місяць. Інших доходів окрім заробітної плати вона немає, у власності рухомого та нерухомого майна не має, про наявність в неї банківських вкладів йому не відомо. Стан здоров`я його та його матері задовільний, інших дітей у матері та відповідача не має. Самостійно утримувати його матір не в змозі, а тому він потребує матеріальної допомоги від батька, однак на даний час матеріальну допомогу на його утримання він не надає. Відповідач працює в ТОВ «Мотронівський ГЗК», розмір його заробітної плати складає близько 10000-12000 гривень на місяць, у зв`язку з чим, він вважає, що аліменти на його утримання з відповідача слід стягувати в частині від його заробітку, оскільки він має постійний дохід, та просить стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), щомісячно, до припинення ним навчання, але не більше як до 23-х річного віку. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, просять позов задовольнити (а.с.28,33). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі про який просить позивач, а саме 1/4 частки його заробітку (доходу) (а.с.30). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання батьками встановленого законом обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Факт досягнення позивачем - [PERSON] повноліття та факт його родинних відносин з відповідачем та третьою особою підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно якого його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.5) Відповідно до довідки № 12 від 23.04.2019 року, виданої Національним авіаційним університетом, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на 1 курсі освітнього ступеню бакалавр денної форми навчання Факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії, термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.6). [PERSON] тимчасово зареєстрований та проживає в гуртожитку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 06.32/100 від 23.04.2019 року, виданої директором Студентського містечка Національного авіаційного університету (а.с.7). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за місцем своєї роботи - ТОВ МК «ІРІС» за третій та четвертий квартал 2018 року отримала дохід в вигляді заробітної плати середньомісячний розмір якої складає 4132 грн. (а.с.9). Згідно довідки № 260 від 25.04.2019 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - [PERSON] не перебуває на обліку в УСЗН ДСГП та не отримує ніяких видів державних соціальних допомог (а.с.14). З довідки виданої Національним авіаційним університетом вбачається, що за проживання позивача в гуртожитку № 3 Студентського містечка НАУ сплачено 5200 грн., загальна сума оплати з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року складає 5200 грн. (а.с.10). З договору про навчання № 18-1/ОФ-125 від 10.08.2018 року, укладеного між Національним авіаційним університетом та матір`ю позивача [PERSON] вбачається, що вартість навчання за ступенем вищої освіти «бакалавр», галузі знань 12 «Інформаційні технології», спеціальності 125 «Кібербезпека» складає 9000 гривень за семестр, повна вартість за чотири роки - 72000 гривень (а.с.11). Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , який досяг повноліття і продовжує навчання на денній формі навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації, контрактної форми фінансування, стипендію не отримує, інших доходів не має, термін навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р., не досяг 23-річного віку, отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , але цих коштів недостатньо для забезпечення його життєвих потреб в період навчання, позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому враховуючи, що відповідачем позов визнано у повному обсязі і останній не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), що не суперечить обставинам справи та закону, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а аліменти у зазначеному ним розмірі, стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України,не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а квитанція про сплату позивачем адвокату 700,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України і

Outcome: partial