Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно вироку Жовківського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року у справі №444/2467/17, провадження №1-кп/444/238/2017 відповідача визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок набрав законної сили 10.01.2018 року. Зазначає, що вирок суду встановлено, що відповідач, перебуваючи у його літній кухні, таємно викрав належні йому кошти у сумі 400 доларів США і 8000 гривень, чим завдав матеріальної шкоди на суму 18352 грн. Вказані кошти витратив на власні потреби. Стверджує, що цивільний позов у кримінальному провадженні ним заявлено не було, оскільки відповідач в усній формі зобов`язався відшкодувати у добровільному порядку вищевказану суму коштів. Просив позов до суду не подавати, тому що коштів у нього вже не було. Вказує, що незважаючи на те, що з часу вчинення крадіжки минуло півтора року, відповідач коштів не повернув, постійно насміхається з нього, а неодноразові звернення до відповідача в усній формі з проханням повернути кошти, результатів не дали. У зв`язку із цим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів і примусово стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду, яка заподіяна кримінальним правопорушенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзвиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин, що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, а як наслідок з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року у справі № 444/2467/17, провадження № 1-кп/444/238/2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Даний вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили 10.01.2018 року. Згідно ч. 1, 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А тому судом береться до уваги те, що встановлено зазначеним вище вироком суду, а саме те, що [PERSON] 06.08.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні літньої кухні в [ADDRESS] , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в сумі 400 доларів США і 8000 гривень, належні [PERSON] , які знаходились під подушкою на ліжку в літній кухні, де проживає [PERSON] . Після чого [PERSON] викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди на суму на суму 18352 гривень. Тобто [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Дані обставини доказуванню не підлягають. Суд враховує, що вирок суду [PERSON] не оскаржувався, що свідчить про те, що відповідач у цивільній справі погодився із обставинами вчинення кримінального правопорушення та суттю обвинувачення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У зв`язку із вчиненням [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжки, відповідачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, а тому він має право на її відшкодування. Із положень частини 1 та 2 ст. 1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки відповідач [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні крадіжки, якою заподіяно матеріальну шкоду, у [PERSON] , який є позивачем по справі, а тому саме на [PERSON] покладається відповідальність за завдану шкоду. Вироком суду встановлено, що [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду на суму 18352 грн. 00 коп., яку і просить стягнути позивач із відповідача, звернувшись в суд із цивільним позовом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] судом визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні крадіжки у позивача [PERSON] грошових коштів на загальну суму 18352,00 грн., які і просить стягнути позивач і з відповідача, звернувшись в суд із позовом, беручи до уваги те, що відомостей про те, що шкода відшкодована з матеріалів справи не вбачається, як наслідок суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] обгрунтовані в повному обсязі і такі підлягають задоволенню. А тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в користь позивача [PERSON] 18352,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того згідно з пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до пунктів 2 та 6 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи, та про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за звернення в суд із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, яка заподіяна вчиненням кримінального правопорушення, його позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висноку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved