Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27 травня 1998 року рішенням [PERSON] селищної ради народних депутатів №82 йому надано дозвіл на розміщення торгової точки на кварталі Молодіжному смт. Новоайдар Луганської області, поблизу будинку № 2, площею 20.7 кв.м. та виділено в користування земельну ділянку площею 73.5 кв. м. 28 травня 1998 року комісією [PERSON] селищної ради, відповідно до акту вибору земельної ділянки та схеми розташування торгової точки по кварталу Молодіжному смт. Новоайдар, Луганської області, позивачу надано дозвіл на встановлення торгової точки площею 20.7 кв.м. на земельній ділянці площею 73.5 кв. м. 15 січня 2009 року технічною комісією [PERSON] селищної ради складено акт, відповідно до якого, торговій точці, а саме магазину «Івушка» присвоєно адресу Луганська область, смт. Новоайдар, кв. Молодіжний, буд. 1. Оскільки, позивач здійснює свою підприємницьку діяльність у вищевказаному магазині, йому були надані дозвільні акти та рішення від контролюючих підприємницьку діяльність органів. У 2011 році на виділеній [PERSON] земельній ділянці, останнім виконані ремонтні роботи з покращення стану магазину «Івушка», а саме: обкладено цеглою та блоками, стіни утеплені, повністю перероблений дах, збільшенні віконні пройми, встановлені двері, проведено опалення та інше. При зверненні позивача до відповідних органів, які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, через те, що у нього відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на вищевказане нерухоме майно, у зв`язку з чим, позивачу запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. На підставі вищенаведеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу позовних вимог не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 27 травня 1998 року рішенням [PERSON] селищної ради народних депутатів №82 позивачу надано дозвіл на розміщення торгової точки на кварталі Молодіжному смт. Новоайдар Луганської області поблизу будинку № 2, площею 20.7 кв.м. та виділено в користування земельну ділянку площею 73.5 кв. м. (а.с.15). 28 травня 1998 року комісією [PERSON] селищної ради, відповідно до акту вибору земельної ділянки та схеми розташування торгової точки по кварталу Молодіжному смт. Новоайдар, Луганської області позивачу надано дозвіл на встановлення торгової точки площею 20.7 кв.м. на земельній ділянці площею 73.5 кв. м. (а.с.13, 14). 15 січня 2009 року технічною комісією [PERSON] селищної ради складено акт, відповідно до якого, торговій точці, а саме магазину «Івушка» присвоєно адресу Луганська область, смт. Новоайдар, кв. Молодіжний, буд. № 1 (а.с.7). Оскільки, позивач здійснює свою підприємницьку діяльність в вищевказаному магазині, йому були надані дозвільні акти та рішення від контролюючих підприємницьку діяльність органів, а саме: свідоцтво платника єдиного податку (а.с.8), свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.9), ліцензію на право здійснення певного виду діяльності (а.с.10), дозвіл МНС України Державний пожежний нагляд №80 (а.с.11). Відповідно до звіту в стислій формі № L160226-010 про оцінку майна від 26.02.2016 року, у 2011 році на виділеній [PERSON] земельній ділянці, останнім виконані ремонтні роботи з покращення стану магазину «Івушка», а саме: обкладено цеглою та блоками, стіни утеплені, повністю перероблений дах, збільшенні віконні пройми, встановлені двері, проведено опалення та інше (а.с.16-35). Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положенням ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до\~ст. 392\~ЦК\~України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положенням ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, відсутність заперечень з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 2, 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved