Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому оспорює своє батьківство по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та просить виключити з актового запису про батьківство запис, що він є батьком дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою з 09.04.2005року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було 20.02.2012 року розірвано. Під час проживання у шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , батьком яких він записаний. Зазначає, що ніяких відносин з відповідачкою він не підтримував, тому у нього є сумніви, що він дійсно являється батьком дітей. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, зазначивши, що батьком дітей є позивач. 05 серпня 2019 року по справі призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу. Згідно висновку №941 від 20.11.2019 року судового експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи`ДОР», встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99998%. Щодо іншої дитини то встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тобто, батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. Заслухавши доводи сторін та дослідивши додані матеріали, висновок експертизи, суд приходить до наступного висновку. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. При цьому ст.136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 вищезгаданого Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону). Зокрема, згідно п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. [PERSON] , народився [INFO] , про що Виконавчим комітетом Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було здійснено державну реєстрацію №03 від 23 травня 2012 року. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] та повторно видано свідоцтво про народження Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.10). [PERSON] , народилася [INFO] , про що Виконавчим комітетом Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було здійснено державну реєстрацію №02 від 05 травня 2015 року. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] та повторно видано свідоцтво про народження Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.9). Згідно висновку №941 від 20.11.2019 року судового експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи`ДОР», встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99998%. Щодо іншої дитини то встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тобто, батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За обставин вище встановлених суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Питання судових витрат вирішити, згідно ст.141 ЦПК України, пропорційно до частини задоволених вимог.

Outcome: partial