overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.9) Відповідач у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2009 року позивач придбав у відповідача за договором купівлі-продажу автомобіль марки ВАЗ 2108, білого кольору, 1989 року випуску, об'єм двигуна (см3) 1500 В, кузов (коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ОІС [NUMBER], виданого МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеській області 5 квітня 2002 року, за який він заплатив відповідачу гроші в сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою відповідача про отримання коштів (а.с.4). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачу документи на автомобіль. Проте договір купівлі-продажу автомобіля нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідач деякий час не з'являвся до нотаріальної контори. З часу придбання позивачем [PERSON] зазначеного автомобіля пройшло шість років, але автомобіль залишається не переоформленим на ім'я позивача. Факт правомірного відчуження вищевказаного автомобіля з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.4-8). У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.11) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.15). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2013 року позивач придбав у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-8). За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатила відповідачу гроші в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] про отримання коштів (а.с.3). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачу документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідач деякий час не з'являвся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.3-8). З моменту придбання зазначеного будинку позивач проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на ім'я позивача. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.13) Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.14). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2013 року позивач [PERSON] придбав у відповідачки [PERSON] за договором купівлі-продажу житловий будинок № 2 (два) з господарськими будівлями, які знаходяться в смт. Миколаївка вулиця Южна Миколаївського району Одеської області (а.с.3,6-11). За зазначений будинок з господарськими будівлями позивач [PERSON] заплатив відповідачці [PERSON] гроші в сумі 10\~000 (десять тисяч) гривень, що підтверджується письмовими розписками [PERSON] про отримання коштів (а.с.4,5). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав відповідачці гроші, а вона в свою чергу передала позивачу документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідачка деякий час не зявлявся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.3,4,5,6-11). З моменту придбання зазначеного будинку позивач проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на імя позивача. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.16) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав (а.с.9). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2015 року позивач придбав у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок №1 (один), загальною площею 53.9 кв.м., житловою площею 36.3 кв.м. з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, В гараж, Г сарай, Д сарай, Е погріб, №1 огорожа, №2 хвіртка, І - ганок, що розташований за адресою: вулиця Гагаріна в с. Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області. За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатив відповідачу гроші в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] про отримання коштів (а.с.4-10). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачу документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідач деякий час не зявлявся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.4-10). У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.14) Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду письмову заява, в якій просить справу розглянути в її відсутності, визнаючи позов (а.с.18). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 8 грудня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку №152 (сто пятдесят два) загальною площею 28.8 кв.м., житловою площею 15.2 кв.м. з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «Б» -літня кухня, «В» - гараж, «Г» - гараж, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «Ж» - сарай, «З» - сарай, «Й» - погріб, №1 ворота, №2 - огорожа, №3 ворота, що знаходяться по вулиці Леніна в с. Стрюкове Миколаївського району Одеської області, заплативши відповідачці гроші в сумі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень, що підтверджується копіює розписки про отримання грошей (а.с.3,4,5,6-10). Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідачка відмовляється їхати до нотаріальної контори та посилається на те, що договір можна буде оформити пізніше. З моменту придбання зазначеного житлового будинку і до теперішнього часу позивач володіє та користується будинком, сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонтні роботи та утримує будинок в належному стані. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку відповідачки, шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.14) Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду письмову заява, в якій просить справу розглянути в її відсутності, визнаючи позов (а.с.18). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 2 грудня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку №3 (три) загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 43.8 кв.м. з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «Б» - гараж, «В» - літня кухня, «в» - веранда, «Г» - котельня, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «Ж» - сарай, №1 - огорожа, №2 - ворота, що знаходяться по [ADDRESS], заплативши відповідачці гроші в сумі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень, що підтверджується копіює розписки про отримання грошей (а.с.3). Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідачка відмовляється їхати до нотаріальної контори та посилається на те, що договір можна буде оформити пізніше. З моменту придбання зазначеного житлового будинку і до теперішнього часу позивач володіє та користується будинком, сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонтні роботи та утримує будинок в належному стані. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку відповідачки, шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.14) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.17). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2009 року позивач придбав у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок № 19 (девятнадцять), загальною площею 84.8 кв.м., житловою площею 52.5 кв.м. з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, В сарай, Г погріб, №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорожа, що розташований за адресою: вулиця Центральна в с. Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області. За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатив відповідачу гроші в сумі 20\~000 (двадцять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] про отримання коштів (а.с.3). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачу документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як відповідач деякий час не зявлявся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.3-10). З моменту придбання зазначеного будинку позивач проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на імя позивача. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.16) Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить справу розглянути в його відсутність, визнаючи позов (а.с.17). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 224-226, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку [NUMBER] з господарськими будівлями, який належав [PERSON] на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та позначений на плані: літера А- житловий будинок, літера а - веранда, літера Б - сарай, літера В - сарай, за який позивач заплатив відповідачу гроші в сумі 25 000 гривень, що підтверджується письмовою розпискою про отримання коштів (а.с.4). Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивач оформити не має змоги, так як [PERSON] відмовляється їхати до нотаріальної контори в зв'язку зі станом його здоров'я та віком. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку відповідача, шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги про те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved