Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідач щомісячно аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму до закінчення позивачем навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.12.2005 року відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти позивачу до повноліття. [INFO] позивачу виповнилось 18 років, у зв`язку з чим стягнення за виконавчим листом припинилось та за відповідачем числиться заборгованість по сплаті аліментів у сумі 61537,45 грн. Позивач навчається на першому курсі денного відділення Машинобудівного навчально - наукового інституту Національного університету кораблебудування. Термін закінчення учбового закладу 30 червня 2021 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання позивача не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою та має можливість заробляти, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що він не працює, в нього проблеми зі здоров`ям, і він не має змоги сплачувати аліменти позивачу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком позивача, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] зареєстрованого Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеські області, виданого Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, від 03.07.2019 року, актовий запис №15. Відповідно до довідки від 02.09.2019 року [PERSON] є студентом 1-го курсу скороченого терміну групи 1257ст денної форми навчання Машинобудівного навчально - наукового інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова VI рівня акредитації, спеціальності 142 «енергетичне машинобудування» (спеціалізація «Холодильні машини і установки»). Термін закінчення університету - 30 червня 2021 року. Відповідно до наданої комп`ютерної томографії від 11.02.2020 року, відповідач має захворювання грижі дисків L4-S1, протрузію дисків L4-S1, остеохондроз поперекового відділу хребта. Згідно історії хвороби, на цей час у зв`язку із захворюванням, відповідач має складнощі з пересуванням. Також вказаний факт підтверджується наданими копіями історії хвороби. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виконавче провадження «ДВ-13/164/2013 від 23.02.2018 року [PERSON] має заборгованість за період з 01.01.2017 року по [INFO] у розмірі 61537,45 грн. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно зі статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За правилами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті. Суд враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. З наданих документів відповідачем, вбачається, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, не працює і не має змоги сплачувати аліменти позивачу. У зв`язку з цим, суд вважає, що доводи позивача про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на його утримання є необґрунтованими. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідач надав суду докази, які підтверджують, що він не може надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Проте, позивачем не надано доказів на спростування доводів відповідача, на підтвердження можливості відповідача утримувати себе та свою повнолітню дитину. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі ст. 182, 199 СК України,

Outcome: dismissed