Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на його утримання на час навчання в учбовому закладі, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він є сином відповідача [PERSON] , 05.05.2016 змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] йому виповнилось 18 років, він продовжує навчатися у ВДНЗ «Українська медична стоматологічна академія», але оскільки відповідач припинив надавати допомогу, він залишився на утриманні тільки матері, яка здійснила оплату за навчання за договором, як і раніше піклується про нього, забезпечує всім необхідним, але коштів у неї не вистачає, у зв`язку з чим він потребує допомоги від батька. Провадження у справі відкрито за уточненим позовом 16.01.2019, відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання судом було направлено копія позову, копія доказів, що надані позивачем, але відповідач відзив на позов не подав. 11.04.2019 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 10 травня 2019 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, посилаючись на зайнятість в учбовому процесі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи /а.с. 36, 67/. Третя особа [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності /а.с.40/. Відповідач неодноразово викликався до суду /а.с.44, 47-48, 52, 60, 63-66/, але в судове засідання жодного разу не з`явився. Оскільки порядок виклику відповідача в судове засідання, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників, та відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, враховуючи згоду на це позивача, ухвалив про заочний розгляд справи. Згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком, а третя особа - матір`ю [PERSON] , [INFO] , якому 07.03.2018 виповнилось 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача /а.с.5/. Згідно із свідоцтвом про зміну імені Серія [NUMBER] , виданого 05.06.2016 Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » /а.с.6,7/. Встановлено також, що позивач [PERSON] згідно з 01.09.2017 року навчається у Вищому державному навчальному Українська медична стоматологічна академія, форма навчання - денна, на контрактній основі (договір про надання освітніх послуг від 14.08.2017), термін закінчення навчального закладу - 30.06.2022. Згідно з довідкою навчального закладу від 25.01.2019 стипендія позивачу не призначалася /а.с.8-10, 37/. Згідно з наданою третьою особою довідкою від 04.01.2019, дохід [PERSON] за 2018 рік становить 194358,00 грн., що становить 16194,00 грн. в місяць /а.са.46/. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що передбачено ст.199 СК України. Згідно з положеннями ст.198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідна позиція викладена в п.20 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якою обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням фактично встановлених обставин справи, а також, враховуючи те, що повнолітній син, який продовжує навчання, не працює, стипендію не отримує, і знаходиться на утриманні матері, яка працює, але коштів на утримання сина у неї не вистачає, суд приходить до висновку, що повнолітній син потребує допомоги. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що він навчається та потребує допомоги від батька. Разом з тим, суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав. Одночасно суд враховує, що встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на день розгляду справи становить 1921,00 грн., а отже з урахуванням того, що повнолітній син відповідача навчається на контрактній основі, стипендію не отримує, а також, враховуючи, що обидва з батьків мають обов`язок допомагати повнолітньому синові, який потребує допомоги, а матеріальний стан відповідача не встановлено, та вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на час навчання повнолітнього сина, в розмірі 1/6 частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам повнолітнього сина і не потягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. За приписами ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно зі ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення аліментів з дня подання ним заяви про видачу судового наказу, суд враховує, що ухвала про відмову у видачі судового наказу заявником не оскаржувалась, а тому підстави для врахування строку її подання до початку періоду стягнення аліментів за даним позовом, відсутні. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач за подання цього позову до суду звільнений від його сплати відповідним Законом.

Outcome: partial