Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27.08.2010 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладилися, через різні життєві прагнення, через відсутність спільних поглядів на шлюб та сім?ю, відсутність взаєморозуміння окремих життєвих ситуацій, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почалося з?ясування відносин та суперечки, що призвели до втрати взаємної довіри та любові, внаслідок чого спільне подружнє життя не склалося. Позивач стверджує, що фактично сім?я розпалася, шлюбно-сімейні відносини сторони припинили пів року тому, з того часу спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. Позивач просить: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 27.08.2010 року за актовим записом №1256 - розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу - наполягав. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.08.2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1256 (а.с.9). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив, тобто сторони виявили взаємне бажання припинити шлюб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Outcome: approved