Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивача з донькою [PERSON], [INFO], шляхом визначення таких способів участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з донькою кожні дві суботи у місяць - з 12.00 год. до 16.00 год., та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00 год., без присутності матері, обґрунтовуючи свою вимогу таким. З 04 червня 2011 року по 26 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. На неодноразові прохання надати можливість позивачу бачитись з дитиною відповідач категорично відмовляє та чинить перешкоди у процесі виховання дитини.Як свідомий громадянин, позивач розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у своєму Висновку про визначення способу участі батька, [PERSON], у вихованні малолітньої доньки [PERSON] від 18 квітня 2017 року вважає доцільним визначити способи участі батька у вихованні малолітньої доньки шляхом встановлення перебування дитини разом з батьком: дві суботи у місяць з 12.00 год. до 16.00 год., та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00 год., без присутності матері. Створення перешкод відповідачем спілкуванню позивача із донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила задовольнити позовні вимоги позивача частково і встановити графік побачень батька із донькою [PERSON], [INFO]: дві суботи у місяць з 12.00 год. до 16.00 год., та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00 год. у присутності матері [PERSON], посилаючись на такі обставини. Під час перебування у шлюбі [PERSON], позивач і їх донька фактично проживали [INFO], в кв. № 23 в м. Одесі, яка належить на праві власності позивачу. Внаслідок створення позивачем нестерпних умов, коли подальше сумісне проживання стало неможливим і, коли 18 січня 2017 року він фактично викинув їх з дитиною речі з квартири, вигнав їх за двері в мороз, при цьому штовхнув доньку так, що вона вдарилась, відповідач з донькою змушена була наприкінці січня 2017 року переїхати у квартиру за місцем їх постійної із донькою реєстрації (яка раніше за їх сумісною із чоловіком домовленістю здавалась в оренду), розташованою за адресою: [ADDRESS]. Там вони і мешкали до середини травня 2017 року. Позивач постійно наполягав, щоб вони пішли із квартири, погрожував відповідачці, що «викине» їх з неї, що жодних прав на цю квартиру у відповідачки немає. І він виконав свої погрози. Поміняв замки на вхідних дверях, примусово повернув відповідачці її та дитячий одяг. За відсутністю у них з донькою іншого житла їх тимчасово прийняли батьки відповідачки, з якими вони мешкають і зараз. На підтвердження наведеного відповідач надала до суду матеріали за результатами розгляду її скарг на протиправні дії [PERSON], вчинені ним 18 січня 2017 року стосовно неї та їх малолітньої доньки, а саме: копію акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 226 від 07 лютого 2017 року; копію витягу з кримінального провадження №12017160470000922 від 07 березня 2017 року; копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 19 січня 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 06 лютого 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 20 січня 2017 року; копію заяви [PERSON] від 19 січня 2017 року. Також, матеріали за результатами розгляду скарг [PERSON] на дії [PERSON] від 27 травня 2017 року, а саме: копію висновку старшого ДОП СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за результатами розгляду від 22 червня 2017 року; копію заяви [PERSON] від 27 травня 2017 року; копію пояснення [PERSON] від 27 травня 2017 року; копію рапорту від 02 червня 2017 року; копію повідомлення від 27 травня 2017 року. З цих документів слідує, що [PERSON] не заперечує, що змінив замки на вхідної двері в квартирі [ADDRESS], чим примусово позбавив [PERSON] і доньку права на проживання за місцем постійної реєстрації. Незважаючи на таку поведінку, [PERSON] намагалась зберегти із колишнім чоловіком нормальні цивілізовані відносини, оскільки чітко розуміла, що це є єдиний можливий і правильний шлях заради інтересів доньки. Вона ніколи не перешкоджала батьку у спілкуванні з дитиною. Він сам зробив свій вибір і жодного разу не тільки не висловлював бажання побачитись з донькою, а навіть просто не поцікавився, як там його дитина. Тільки один раз він зробив «показовий» вчинок, коли приніс матері відповідачки у їх із донькою відсутність мяку іграшку, якою колись маленьким грався його син від першого шлюбу. Ані матеріальної допомоги, ані одягу, ані інших для розвитку дитини речей позивач не надає. Зате погрожував відповідачці по телефону, що викраде доньку і вона ніколи її не знайде, на що вона змушена була реагувати, подавши відповідну заяву в правоохоронні органи. Відповідач розуміє, що склалася дуже тяжка і складна ситуація. [PERSON] також розуміє і не бажає позбавляти батька права на спілкування із рідною дитиною, яке надане йому законом. Але вона категорично заперечую проти того порядку участі [PERSON] у спілкуванні і вихованні доньки, який він просить суд встановити для нього, а саме без присутності матері. Також надала консультативний висновок дитячого психолога обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сімї від 28 квітня 2017 року, до якого відповідач звернулась у звязку із психологічним станом доньки після пережитих нею вищевказаних подій січня 2017 року, та висновок за результатами психологічної діагностики, проведеної психологом вищої категорії [PERSON] від 19 січня 2018 року за яким «[PERSON] отвергает отца, не желает с ним общаться. Отец неоднократно проявлял насилие по отнощению к ребенку и жене. У [PERSON] присутствует страх встречи с отцом». Третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, підтримали позовні вимоги, надавши суду висновок від 18 квітня 2017 року за № 01-05-3/136 про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення перебування дитини з батьком: дві суботи у місяць з 12.00 год. до 16.00 год. та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00, без присутності матері дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами письмових доказів. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на «Скомороха», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №141496 від 04 червня 2011 року, запис №296. Від цього шлюбу 13 березня 2012 року народилась дочка [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №301292 від 22 березня 2012 року, запис №2429, де батьками зазначені: мати [PERSON], батько [PERSON]. 26 січня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матірю. Згідно довідки КПНЗ «ОСЮТ «СІГМА» від 13 грудня 2017 року, вбачається, що [PERSON] відвідує гуртки малювання, паперопластики «Фантазія» Одеської станції юних техніків «Сігма». Через відсутність порозуміння між батьками з питання встановлення порядку участі батька у вихованні доньки, та встановлення перебування дитини з батьком, [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування, та видано висновок від 18 квітня 2017 року за №01-05-3/136 про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення перебування дитини з батьком: дві суботи у місяць з 12.00 год. до 16.00 год. та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00., без присутності матері дитини. Відповідно до характеристики сусідів від 04 лютого 2017 року за місцем проживання[PERSON], за адресою: [ADDRESS], де на час шлюбу проживав разом з [PERSON] та донькою, характеризуюся позитивно, і як зазначають сусіди, за час свого проживання разом із сімєю проявляв себе як турботливий батько, який проводив багато часу разом з донькою. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався. Мати дитини, [PERSON], категорично проти зустрічей батька з донькою без її присутності. З її слів зясовано, що в їх родині часто відбувалися сварки в присутності малолітньої [PERSON], [INFO]. На підтвердження наведеного [PERSON]надала до суду матеріали за результатами розгляду її скарг на протиправні дії [PERSON], вчинені ним 18 січня 2017 року стосовно неї та їх малолітньої доньки, а саме: копію акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 226 від 07 лютого 2017 року; копію витягу з кримінального провадження №12017160470000922 від 07 березня 2017 року; копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 19 січня 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 06 лютого 2017 року; копію пояснень [PERSON] від 20 січня 2017 року; копію заяви [PERSON] від 19 січня 2017 року. Також, матеріали за результатами розгляду скарг [PERSON] на дії [PERSON] від 27 травня 2017 року, а саме: копію висновку старшого ДОП СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за результатами розгляду від 22 червня 2017 року; копію заяви [PERSON] від 27 травня 2017 року; копію пояснення [PERSON] від 27 травня 2017 року; копію рапорту від 02 червня 2017 року; копію повідомлення від 27 травня 2017 року. З цих документів слідує, що [PERSON] не заперечує, що змінив замки на вхідної двері в квартирі [ADDRESS], чим примусово позбавив [PERSON] і доньку права на проживання за місцем постійної реєстрації. Відповідно до пояснень [PERSON] у ДОП СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 20 січня 2017 року, вбачається, що 18 січня 2017 року [PERSON] звернувся із заявою до поліції Малиновського району у відношенні [PERSON] щодо крадіжки зібраних коштів [PERSON] і винесенні з належної йому квартири [PERSON]. Згідно із консультативним висновком дитячого психолога обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сімї від 28 квітня 2017 року, до якого [PERSON] звернулась у звязку із психологічним станом доньки після пережитих нею вищевказаних подій січня 2017 року, «на вопрос об отце девочка уклонилась от прямого ответа, в контексте беседы она настаивала на том, что он злой. Вспоминала о ситуациях выяснения отношений между ее отцом и матерью, в этих ситуациях она была маминою защитницей, т. к. (со слов девочки ) он обижал свою жену. Иногда перепадало и девочке, когда она активно защищала мать («Он снимал мне трусы и бил по попе»); «Желательно, чтобы встречи с отцом были заранее оговорены и контролируемы, чтобы не усилить ситуативную тревожность девочки». У відповідності із результатами психологічної діагностики, проведеної психологом вищої категорії [PERSON] від 19 січня 2018 року «[PERSON] отвергает отца, не желает с ним общаться. Отец неоднократно проявлял насилие по отнощению к ребенку и жене. У [PERSON] присутствует страх встречи с отцом». При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною пятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин суд вбачає за необхідне застосувати положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд враховуючи вік дитини, її інтереси, рівність прав і обовязків батьків на особистебезперешкодне спілкування з дитиною, а також те, що між батьками існують постійні сварки, присутність матері може спровокувати виникнення спорів між батьками щодо справ, які не закінчені провадженням, зясуванням стосунків в присутності дитини, які негативно впливають на гармонійний розвиток дитини, суд вважає на необхідне встановити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення перебування дитини з батьком: дві суботи у місяць з 12.00 год. до 16.00 год. та дві неділі у місяць з 12.00 год. до 16.00 год., без присутності матері. Контроль за виконанням цього рішення суду має бути покладений на орган опіки та піклування в частині контролю за дотриманням прав малолітньої дитини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved