Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14 листопада 2014 року з нього було стягнуто на користь ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес Банк» заборгованість в сумі 7814,70грн, а також судовий збір в сумі 243,60грн, а всього стягнуто 8058,30грн. На підставі вказаного рішення заступником начальника ДВС Баришівського РУЮ Київської області Стешенко Т.П. 16 грудня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 45836609, в рамках якого було накладено арешт на все його рухоме та нерухоме майно та заборонено його відчуження. 29 січня 2015 року заступником начальника ДВС Баришівського РУЮ Стешенко Т.П. було винесено постанову про закінчення вказаного ВП, а виконавчий лист був направлений за належністю до ВДВС Пирятинського РУЮ Полтавської області. 18 грудня 2015 року позивачем було фактично виконано у повному обсязі рішення Баришівського районного суду згідно з виконавчим документом. Незважаючи на те, що виконавчих проваджень відносно нього немає, залишається не знятим арешт на належне йому на праві власності рухоме та нерухоме майно, що порушує законні права та інтереси щодо розпорядження належним йому майном, у звязку з чим просить зняти арешт з належного йому нерухомого та рухомого майна. Позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, про що представник позивача надав суду письмову заяву. Представник відповідача Пирятинського РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмове заперечення проти позову. Вказав, що дійсно АБ «Експрес-Банк» був вимушений проводити примусове стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду. В результаті чого Пирятинським районним ВДВС ГТУЮ в Полтавській області було накладено арешт на все майно боржника. Станом на 15 листопада 2017 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] перед АБ «Експрес-Банк» погашено. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки питання зняття арешту під час здійснення виконавчого провадження, повинно бути предметом розгляду в порядку оскарження дій або бездіяльності державного виконавця. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 01.12.2014 Баришівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист на підставі рішення суду № 355/1152/14-ц від 14.11.2014, що набрало законної сили 25.11.2014, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» заборгованість в розмірі 8058,30грн (а.с.6). 16.12.2014 ВДВС Баришівського РУЮ на підставі виконавчого листа № 355/1152/14-ц від 14.11.2014 було відкрито виконавче провадження № 45836609 (а.с.7-8), постановою державного виконавця від 16.12.2014 накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.9), а 29.01.2015 вказане виконавче провадження № 45836609 було закінчено на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 04.11.2010) виконавчий лист направлено за належністю до ВДВС Пирятинського РУЮ Полтавської області (а.с.10). Згідно повідомлення Пирятинського ВДВС № 14.21-38/5567 від 04.09.2017 до Пирятинського ВДВС виконавчий документ щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ АБ «Експрес-Банк» надійшов до відділу 23.09.2015, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 48822010. 18.12.2015 ВП № 48822010 закінчено за п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне виконання виконавчого документу), арешти, накладені ДВС Пирятинським РУЮ Полтавської області, знято (а.с.16). Згідно довідки Пирятинського ВДВС № 03-15/130 від 15.05.2017 повідомлено, що виконавчий документ № 355/1152/14-ц від 14.11.2014 фактично виконано в повному обсязі, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто та перераховано в повному обсязі (а.с.15). Отже, з наявних у матеріалах справи доказів убачається, що виконавче провадження № 45836609, відкрите Баришівським ВДВС, закінчене, проте арешт з майна, накладений в рамках даного виконавчого провадження, не знятий. На сьогоднішній день позивач має намір розпоряджатись належним йому майном, проте через наявність арешту не може цього зробити. Позивач не може оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки виконавче провадження, в якому був накладений арешт, закінчене 29.01.2015, а тому позивач звернувся за захистом своїх порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна, і частина друга вказаної статті визначає, які дії має вчинити державний виконавець у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна. Позові вимоги щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження № 8336573 від 05.01.2015, та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис про обтяження рухомого майна № 14688571 від 16.12.2014, задоволенню не підлягають, оскільки рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення з Державних реєстрів записів про обтяження компетентним органом, а тому ставити у суді питання про виключення записів можливо за відмови органу, уповноваженого на здійснення таких дій. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з указаних вище підстав, оскільки ґрунтуються на законі та підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: partial