Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності, в обгрунтування якого вказав, що 29.09.2014 року між ним та відповідачем була укладена усна угода про купівлю-продаж автомобіля, відповідно до якої він отримав у власність автомобіль марки ВАЗ 217230, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Центром ДАІФ 1414 03.09.2014 року, та передав відповідачу гроші в сумі 100000 грн. в рахунок сплати за придбаний автомобіль. Відповідач також передав йому, окрім автомобілю, реєстраційні документи та договір страхування на нього. Оформлення письмового договору купівлі-продажу вказаного автомобілю було відкладено у зв'язку з терміновим відрядженням відповідача та формального характеру даної угоди зі слів останнього. Оскільки він проживає в іншій області, відповідач обіцяв йому взяти на себе підготовку укладання вказаного договору, сплатити можливі витрати та в день укладання усної угоди видав йому довіреність за місцем їх домовленості, а саме: в м.Артеміськ. Довіреність видана на десять років та дійсна по 29.09.2024 року. Після належного нотаріального оформлення зазначеної довіреності він у присутності свідків передав відповідачу гроші за автомобіль в сумі 100000 грн. Отримавши довіреність та автомобіль, він вважав транспортний засіб своєю власністю, здійснював поточний ремонт, сплачував обов'язкові платежі як власник, постійно користувався автомобілем на власний розсуд. Відповідач постійно відкладав укладення письмової угоди з різних причин. На даний час останній відмовляється оформити угоди купівлі-продажу даного автомобіля, уникає зустрічей з ним та не підтримує зв'язок. Він вважає, що ними були виконані усі істотні умови договору та фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, про що була нотаріально оформлена довіреність. Оскільки угода була виконана, продавець повністю отримав гроші, а він - транспортний засіб разом з документами, позивач просить суд визнати за ним право власності на автомобіль. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовін вимоги у повному обсязі, додавши, що окрім довіреності, ніяких письмових договорів чи розписки про передачу-отримання грошових коштів ним з відповідачем не складалися. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» у зв'язку зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною позивачем у позові адресою з 14.10.2014 року. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2014 року відповідач [PERSON] надав довіреність на ім'я позивача [PERSON], якою уповноважив останнього користуватися та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Центром ДАІ 1414 03.09.2014 року, автомобілем ВАЗ 217230, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області 29.09.2014 року, зареєстрована в реєстрі за № 2307 та видана з правом виїзду за кордон строком на 10 років, по 29.09.2024 року (а.с.9, 10). Відповідно до полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№ АІ/2283406, АЕ/3079350 страхувальником автомобілю ВАЗ 217230, реєстраційний номер [NUMBER], з 14.08.2014 року до 13.08.2015 року був [PERSON], з 14.08.2015 року до 13.08.2016 року - є [PERSON] (а.с.11, 12). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він разом з дружиною позивача [PERSON] був присутній в м.Артемівськ Донецької області під час передачі його товарищем [PERSON] власнику автомобілю ВАЗ [PERSON], чоловіку у віці, 100000 грн за придбання вказаного автомобіль. Передача грошей відбулася після того, як вони оглянули цей автомобіль, і чоловіки у нотаріуса оформили довіреність. У його пристуності розписки не відбиралися, письмові договори не укладалися. Аналогічні свідчення надала у судовому засіданні дружина позивача [PERSON] Відповідно до інформації територіального сервісного центру 1444 МВС у Донецькій області від 18.05.2016 року на автомобіль ВАЗ 217230, 2012 року випуску, кузов № [NUMBER], який зареєстрований 13.08.2014 року за [PERSON], 13.01.2016 року Димитровським ВДВС накладено арешт. Згідно за листом Димитровського міського відділу державної виконавчої служби від 06.06.2016 року на примусовому виконанні відділу перебуває виконавчий лист № 2/226/1165/2015 від 18.11.2015 року , виданий Димитровським міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» у розмірі 401370 грн 34 коп. 11.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все рухоме майно, що належить [PERSON] Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно за ч.3 ст.244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За приписами ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Відповідно до ст.655 ЦК України договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Крім того, суд звертає увагу на вимогу п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанову Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. Суду не доведено укладання між сторонами письмового договору купівлі-продажу спірного автомобілю, тому рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Оскільки договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу сторонами у визначений законом спосіб не укладався, а видача довіреності на право користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що позивач не набув права власності на спірний автомобіль, а тому його вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.208, 237, 244, 655 ЦК України, Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200,

Outcome: dismissed