Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ківерцівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кузьміч Н.В. з метою укладення договору відчуження належного йому нерухомого майна, однак нотаріусам було повідомлено, що на належне йому нерухоме майно накладено арешт та заборону його відчуження, підставою обтяження є постанова Ківерцівського ВДВС №5049 від 03.08.2001 року, реєстраційний номер обтяження 5387158, зареєстрований 28.07.2007 року. Позивач 10.06.2021 року звернувся до Ківерцівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, однак 14.06.2021 року отримав відповідь, що станом на 14.06.2021 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи де боржником являється [PERSON] . Отримавши таку відповідь, позивач 17.06.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Кузьміч Н.В. із заявою про надання інформації щодо підстави внесення до реєстру обтяжень відомостей про арешт та заборону відчуження належного нерухомого майна, на що, 22.06.2021 року отримав відповідь про те, що в Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судовими та слідчими органами, за порядковим номером 24 значиться, що обтяження накладено відділом Державної виконавчої служби на підставі постанови від 03.09.2001 року, на все майно [PERSON] . У зв`язку з цим позивач просив зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер обтяження [NUMBER] , зареєстрований 28.07.2007 року, реєстратором - приватним нотаріусом Кузьміч Н.В., на підставі постанови Ківерцівського ВДВС №5049 від 03.08.2001 року. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.06.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.06.2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Ківерцівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Веселуха С.Г. у судове засідання н6е зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] 10.06.2021 року звернувся до Ківерцівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, на що, листом №15835/18.4-51 від 14.06.2021 року отримав відповідь, що станом на 14.06.2021 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи де боржником являється [PERSON] (а.с. 14-17). Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №261411884 від 14.06.2021 року, наявний арешт нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5387158, зареєстрований 28.07.2007 року, реєстратором - приватним нотаріусом Кузьміч Н.В., на підставі постанови Ківерцівського ВДВС №5049 від 03.08.2001 року (а.с. 18-19). Із листа №126/01-16 від 22.06.2021 року приватного нотаріуса Кузьміч Н.В. вбачається , що в Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судовими та слідчими органами, за порядковим номером 24 значиться, що обтяження накладено відділом Державної виконавчої служби на підставі постанови від 03.09.2001 року, на все майно [PERSON] (а.с. 20). Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Як передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду. В силу Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року №606-ХІV) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, накладення арешту та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження вищевказаним майном. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Ківерцівському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відсутнє виконавче провадження відносно позивача [PERSON] , а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне йому на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Outcome: approved