Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по [ADDRESS] Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька у порядку, передбаченому ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими спорудами в нотаріальному порядку оформити не може через відсутність документів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З викладених підстав позивач просив визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], яке знаходиться по [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача - голова Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області подав до суду клопотання від 06.05.2014 року за №233 про розгляд справи у відсутності представника ради. Разом з тим, у поданому клопотанні повідомив, що Нудиженська сільська рада повністю згідна з поданим [PERSON] позовом. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Нудиженською сільською радою Любомльського району Волинської області 19.06.1996 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Черемошна Воля Любомльського району Волинської області (а.с.3). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого сільською радою с.Черемошна Воля Любомльського району Волинської області 29.12.1953 року, стверджується та обставина, що позивач у справі - [PERSON] є сином спадкодавця - [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи № 2/2014 до майна померлого [INFO] року [PERSON] та з довідки, виданої Нудиженською сільською радою Любомльського району Волинської області 17.02.2014 року № 110 слідує, що спадкодавець - [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований до дня його смерті по [ADDRESS] Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син - [PERSON], який постійно доглядає за житловим будинком, тобто своїми діями фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.5, 22-38). Таким чином, позивач [PERSON] у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця - його батька [PERSON] Матеріали спадкової справи також свідчать про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого [PERSON], немає. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою приватного нотаріуса Любомльського нотаріального округу Волинської області від 18.02.2014 року №52/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно (а.с.37). Право спадкодавця [PERSON] на зазначене нерухоме майно доводиться довідкою, виданою Нудиженською сільською радою Любомльського району Волинської області 17.02.2014 року № 110, з якої вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі №4 по селу Черемошна Воля спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті по [ADDRESS], після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за цією ж адресою (а.с.5). Реєстраційна служба Любомльського районного управління юстиції Волинської області своїм рішенням за № 12823262 від 05.05.2014 року щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту суду повідомила про відсутність записів щодо об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.39-40). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності встановленим нормам нерухомого майна: житлового будинку, сараю, вбиральні, огорожі, які знаходяться по [ADDRESS] та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано позивачу [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.7-11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження права позивача [PERSON] на нерухоме майно, зокрема домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON].

Outcome: approved