Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Дана квартира йому належить на підставі договору дарування квартири від 18 липня 2011 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12628869 від 12.11.2013 року. У вищевказаній квартирі є зареєстрованими: [PERSON] - мати позивача, яка постійно проживає за даною адресою по сьогоднішній день, а також відповідач [PERSON] - батько позивача, який зареєстрований але з 2011 року в даній квартирі не проживав жодного дня. Відповідач в 2011 р., зібравши свої речі, добровільно покинув місце проживання та переїхав проживати в інше місце, не повідомивши ні адресу свого перебування ні контактний телефон. Факт не проживання відповідача в квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності підтверджується актами обстежень житлово-побутових умов щодо фактичного проживання складених комісією Садівської сільської ради Баришівського району Київської області. В квартирі зареєстрований [PERSON], що є для позивача перешкодою у вільному розпорядженні своїм нерухомим майном, та потребує додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, які перевищують його заробіток. [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] Зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] Позивач [PERSON] до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи 08.07., 14.07., 05.09., 21.09.2016 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку. Конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення у засобах масової інформації в газеті «ЧАС КИЇВЩИНИ». Причини неявки, суду не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] згідно договору дарування квартири від 18 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Маховкою Ю.І., та зареєстровано в реєстрі за № 2256. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12628869 від 12.11.2013 року проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] За вищевказаною адресою зареєстрована та проживає мати позивача - [PERSON], а також зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає за даною адресою, що вбачається з довідки №395 від 22.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Садівської сільської ради Баришівського району Київської області. Факт не проживання з серпня 2011 року [PERSON] в квартирі також підтверджується актами, складеними посадовими особами Садівської сільської ради Баришівського району Київської області від 05.06.2015 року, 15.12.2015 року, 21.06.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Таким чином, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені також і ст. 16 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. За правилами ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч. 1 ст. 382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача на членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, що позбавляє позивача, як власника в повній мірі користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Враховуючи те, що відповідач [PERSON], як встановлено в ході судового розгляду, не набув самостійного права на житло, оскільки будь-яких передбачених законом правочинів щодо користування житлом не укладав, а тому, відповідно, не набув самостійного права на житло, то за таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, є повністю обґрунтованими, оскільки власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, підлягають до задоволення і вимоги [PERSON] щодо зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 10 вересня 2008 року; - ксерокопією договору дарування квартири від 18 липня 2011 року; - ксерокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12628869 від 12.11.2013 року; - довідкою №395 від 22.06.2016 року, виданою виконавчим комітетом Садівської сільської ради Баришівського району Київської області; - актами складеними комісією в складі депутата Садівської сільської ради Баришівського району Київської області та членів комісії від 05.06.2015 року, 15.12.2015 року, 21.06.2016 року про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з серпня 2011 року виїхав на інше постійне місце проживання, особистих речей не має; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved