Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 07.11.2005 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 24.10.2005 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно судового наказу Красноармійського міськрайонного суду, виданого 28.02.2019 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2019 року до [INFO] . Таким чином на двох дітей з нього утримується 1/2 частина заробітку. Крім того, змінився мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину з 30% на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про що він просить врахувати при винесенні рішення суду. Просить зменшити розмір стягнутих аліментів за рішення Красноармійського міськрайонного суду від 07.11.2005 року про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини всіх видів доходу до 1\\6 частини доходу щомісячно,але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та зменшити розмір аліментів на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2019 року про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини всіх видів доходу до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили (а.с.21-22,26,34-36),тому суд, зі згоди позивача, в зв`язку з тим, що відповідачі не з`явилися в судове засідання, не надали відзив на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 24.10.2005 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили, та на підставі рішення видано виконавчий лист (а. с. 2-3). Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2019 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, судовий наказ від 28.02.2019 року було прийнято без врахування такої обставини, як наявність у позивача неповнолітньої дитини- сина [PERSON] , [INFO] , та аліментних зобов`язань за рішенням суду від 07.11.2005 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 161 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі ј частини заробітку, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, відповідно до ч. 7 ст.170 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;5) інші обставини, що мають істотне значення . Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Встановлення нормами ст.161 ЦПК України розміру аліментів частки доходу в залежності від кількості дітей у платника аліментів, в даному випадку встановлення розміру аліментів в розмірі 1/3 частини від доходу на утримання двох дітей, неврахування судом при видачі судового наказу від 28.02.2019 року тієї обставини, що боржник має інші аліментні зобов`язання, і цей факт впливає на його матеріальний стан, є підставою для зменшення розміру аліментів, з 1/4 на 1/6 частину доходу на кожну дитину. Що стосується вимоги позивача про зміну мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину з 30% на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про що він просить врахувати при винесенні рішення суду, суд зазначає: Відповідно до Постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed