Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що з 04 березня 2009 року він перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] . З жовтня 2018 року з відповідачем припинені сімейні та шлюбні стосунки, оскільки вона йому повідомила, що зустріла і покохала іншого чоловіка, з яким вже має дитину. Почуття поваги та кохання ними втрачено взаємно. Він не бачить жодної можливості і сенсу зберігати їхній шлюб. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Також позивач зазначив, що вважає за доцільне після розірвання шлюбу відповідачу поновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Тому просив шлюб розірвати, після розірвання шлюбу поновити відповідачу дошлюбне прізвище [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Карнаух С.В. представляти його інтереси в суді. Представник позивача Карнаух С.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04 березня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 березня 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №39 (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити, шлюб просить розірвати, про що в судовому засіданні повідомила представник позивача. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на перебування у шлюбі з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Тому згідно ст. 113 СК України вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, як вбачається з наведеної норми закону, право вирішувати чи іменуватися після розірвання шлюбу прізвищем, набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу, або відновити своє дошлюбне прізвище, належить саме особі, яка змінювала прізвище. Оскільки відповідач не зверталась до суду з вимогами про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, чинним законодавством України не передбачено можливості відновлення дошлюбного прізвища особи на вимогу другого з подружжя чи інших осіб, в задоволенні позовної вимоги про відновлення відповідачу дошлюбного прізвища необхідно відмовити. На підставі викладеного позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити, в задоволенні позовних вимог про відновлення відповідачу дошлюбного прізвища необхідно відмовити. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial