Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ) про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2010 Ленінським районним судом м. Харків був розірваний шлюб, укладений між сторонами, від якого вони мають сина [PERSON] [INFO] . Між [PERSON] та [PERSON] 15.09.2012 року було укладено шлюб, від якого народилася донька- [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви, тобто з 14.03.2018. Відповідач [PERSON] )16.03.2018 року звернулася до Ленінського районного суду м.Харкова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.06.2010 року №2-1493/10. Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 25.10.2018 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену про примусове виконання виконавчого листа №2-1493/10 від 19.10.2018. На даний час в позивача погіршилося матеріальне становище, оскільки він тимчасово не працює та має ще одну дитину, на утримання якої він сплачує аліменти. Тому, позивач просить змінити розмір стягнення з нього аліментів з 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину його доходу. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребуванно у позивача відомості про його заробіток (доходи) за шість місяців. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом та відзив на позов до суду не надала. 04.07.2019 року судом було задоволено клопотання представника позивача-адвокат Шовкова О.С. та постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в спрощеному позовному порядку з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Шовков О.С. надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення, в яких погодилася із позовними вимогами та зазначила, що разом з позивачем [PERSON] має спільну доньку [PERSON] , на утримання якої з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також пояснила, що матеріальний стан [PERSON] дійсно погіршився через те, що державним виконавцем нараховуються досить значні суми для стягнення через те, що він офіційно не був працевлаштований, а нарахування здійснювалися відповідно до середньомісячної заробітної плати по Харківській області. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є платником аліментів на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17.06.2010, яким було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2010 до досягнення повноліття [PERSON] (а.с. 8). 15 вересня 2012 року позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Від даного шлюбу позивач [PERSON] має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). 16.03.2018 Ленінським районним судом м.Харкова було постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа за заявою [PERSON] , на підставі якої було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1493/10 від 19.10.2018 року (а.с. 6,7). Крім того, судом встановлено, що відповідно до заяви позивача та документів, що містяться в матеріалах справи, остання змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.37,43) Позивачем надано довідку про доходи, відповідно до якої з 14.05.2019 він працює автослюсарем у ФОП [PERSON] , з окладом 4173,00 грн.(а.с. 71) Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.10.2010 [PERSON] було заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу. Суд, задовольняючи позов про стягнення аліментів розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] , виходив з необхідності забезпечення однієї дитини ( [PERSON] , [INFO] ) на час ухвалення рішення, після чого у позивача народилася ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої судом стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Враховуючи виплати по аліментам, позивачу залишається менше 50% заробітньої плати, що недостатньо для забезпечення його життєвого рівня та матеріального утримання нової сім`ї. Таким чином, суд вважає доведеними наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки змінився матеріальний стан платника у зв`язку із стягненням з нього аліментів на утримання іншої дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд вважає доцільним змінити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved