Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про визнання батьківства та зобов'язання вчинити певні дії в обґрунтування позовних вимог вказує, що він у 2012 році познайомився з відповідачкою [PERSON] Впродовж двох років вони зустрічалися а з лютого 2015 року почали проживати разом за місцем реєстрації відповідачки, вели спільне господарство, планували зареєструвати шлюб. Від відповідачки дізнався, що вона одружена з [PERSON] і до сьогодні їх шлюб не розірвано. За час спільного проживання відповідачка жодного разу не зустрічалася зі своїм чоловіком, навіть не телефонувала йому та хотіла розірвати з ним шлюб. Наприкінці жовтня 2015 року вони з відповідачкою [PERSON] посварилися та він зібрав свої речі та переїхав жити до себе. У травні 2016 року позивач дізнався, що [PERSON] народила доньку та він є біологічним батьком дитини. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року шлюб між відповідачами було розірвано. Позивач помирився з відповідачкою [PERSON], вони проживають разом, планують одружитися, постійно відвідує доньку, допомагає матеріально, планує зареєструвати шлюб з відповідачкою. У них гарна, повноцінна сім'я і позивач вирішив вирішити всі питання з батьківством дитини тому звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] біологічним батьком [PERSON], та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. У ході судового розгляду справи [PERSON] [PERSON] надала пояснення, що дійсно між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб 11 жовтня 2008 року, але сімейне життя не склалося та вона у 2011 році переїхала з м. Харків до м. Енергодар. З того часу з відповідачем жодного разу не зустрічалася та не спілкувалася по телефону. З 2012 року після знайомства з позивачем вони почали проживати разом, але через незначну сварку. Позивач переїхав до себе. Із за образи вона не розповіла позивачу що чекає від нього дитину, але після народження дитини у травні вона зустрілася з позивачем та розповіла йому що він біологічний батько дитини. З того часу вони проживають разом, планують одружитися, тому вона вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як зачіпають інтереси її дитини. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона хрещена мати [PERSON] та їй відомо від сторін, що біологічним батьком дитини є позивач. Вона постійно спілкується зі сторонами, постійно буває у них в гостях, жодного разу, починаючи з 2011 року, після переїзду відповідачки [PERSON] вона не бачила [PERSON], також їй відомо, що відповідачі з того часу навіть не спілкуються. Також вона пояснила, що позивач відноситься до дитини як до рідної доньки та визнає себе батьком дитини. Свідок [PERSON] повідомив, що він близький друг сімї, про те що [PERSON] була замужем за іншим чоловіком він навіть не знав. Пояснив, що позивач та відповідачка посварилися у 2015 році, а у 2016 відповідачка [PERSON] народила дитину, зараз сторони проживають разом як сімя, планують одружитися, позивач вважає себе біологічним батьком дитини. Свідок [PERSON] пояснила, що з відповідачкою [PERSON] вони подруги зі школи, постійно спілкуються, з позивачем відносини дружні. Їй відомо, що між відповідачами був зареєстрований шлюб, але вони з 2011 року не проживають разом і не спілкуються, з 2012 року подруга проживає у цивільному шлюбі з позивачем, наприкінці 2015 року вони посварилися та [PERSON] не розповіла позивачу, що чекає він нього дитину, після народження дитини, вони помірилися та проживають разом, планують одружитися. Виховують дитину. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про причину неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений через оголошення у газеті «Урядовий курєр» №181 від 27.09.2016 року.(а.с.38). Третя особа до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. (а.с. 19) На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року був розірваний. (а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про народження Серія Ш-ЖС № 309394 від 21.04.2016 року батьками [PERSON] [PERSON], яка народилась 09 квітня 2016 року, записані мати- Сахно [PERSON], батько- Сахно [PERSON] (ас.8). Відповідно до вимог ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За матеріалами позову позивач дізнався про своє батьківство восени 2015 року. [PERSON] з цього часу і розпочався перебіг позовної давності. У відповідності до норм ст. 125 СК України визнання судом батьківства можливе за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду. Згідно із ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved