Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Позивач є спадкоємицею майна після її смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Олеська селищна рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, а позовні вимоги не заперечив. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовні вимоги по суті не оспорили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олеською селищною радою Буського району Львівської області 21.08.1998 року, [PERSON] , померла [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 07 жовтня 1992 року секретарем Олеської селищної ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області №М-160/0-0.20 -162/132-19 від 03.09.2019 року вбачається, що на ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 369 від 05.03.1997 року із земель НААГ «Теребежівське», виданого на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 25.10.1996 року № 411, загальною площею 3,90 умовних кадастрових гектари. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 06.03.2000 року №125 Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. [PERSON] , рахувалась розрахункова частка 2,604 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,39995 га, кормових угідь 1,20405 га., що знаходяться на території Олеської селищної ради. Із копії спадкової справи №562/2006 вбачається, що позивач [PERSON] 02.11.2006 року звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , тобто прийняв спадщину. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що відповідач позовні вимоги не заперечує що не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а відтак, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved