Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , 3-ї особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав і свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є його рідною донькою. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько дітей - [PERSON] помер. Протягом останнього часу мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, квартиру де мешкає вона сама і де зареєстровані і мешкають діти перетворила в приміщення для тримання собак. Відповідач не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх здоров`ям, ніде не працює, а займається лише утриманням та розведенням собак. У зв`язку з цим, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , його представник адвокат Терещенко В.В. в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] , її представник адвокат Фомінов Р.М.в судовому засіданні позов визнали. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 11 січня 2020 року позов про позбавлення її батьківських прав відносно двох дітей визнала повністю. Представник 3-ї особи: Служби у справах дітей Сумської міської ради - Нікітін О.О. в судовому засіданні позов підтримав, вважає за доцільне, діючи в інтересах дітей, позбавити відповідачку батьківських прав. 05.12.2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.02.2019 року. 11.02.2019 року справу призначено до судового розгляду на 28.02.2019 року. Слухання справи відкладалося в зв`язку з неявкою відповідачки і відсутністю даних про її належне повідомлення. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: відповідачка [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу відповідачка має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження(а.с.9-10). [INFO] батько дітей - [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №578 від 15.05.2019 року (а.с.150). Позивач по справі [PERSON] є дідом малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який займається їх вихованням та утриманням, так як відповідачка ніде не працює. Як вбачається з висновку служби у справах дітей Сумської міської ради від 20.02.2019 року за №436/27.1-25, служба у справах дітей вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В даній ситуації суд, уважно дослідивши доводи та аргументи позивача, та дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Будь-яких доказів того, що відповідачка піклується про дітей та приймає особисту участь у вихованні дітей - суду не надано. На думку суду, поведінка відповідачки, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дітей, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 704 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved