Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Перечинського районного суду із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він являється співвласником квартири [ADDRESS] В даній квартирі крім позивача та його дружини зареєстрованою є відповідачка [PERSON], що підтверджується довідкою Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Однак, відповідачка [PERSON] вийшла заміж за іноземця, з яким виховує трьох дітей і наміру повертатися на постійне місце проживання в Україну не має. Оскільки, відповідачка уже понад сімнадцять років не проживає в Україні та не має можливості особисто приїхати щоб знятися з реєстрації, що в свою чергу створює перешкоду позивачу, оскільки він являється пенсіонером і малозабезпеченим, у звязку з чим має намір звернутися до органу соціального захисту населення для оформлення житлової субсидії, а тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Перечинського району Закарпатської області, та зняти її з реєстрації за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року вирішено по справі провести спрощене позовне провадження. Відповідачка [PERSON] у встановлений строк не надала відзив, а тому судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS] про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 12 березня 1998 року. Також встановлено, що у зазначеній вище квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], яка уже приблизно сімнадцять років фактично не проживає у такій, що стверджується довідкою №675 від 26 липня 2018 року, виданою Дубриницькою сільською радою Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як розяснено в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року Про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що відповідачка фактично уже сімнадцять років у квартирі [ADDRESS] не проживає, а також того, що позивач [PERSON] не може належним чином користуватися своєю власністю, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved