Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 04.09.2017 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю двигуна для автомобіля [PERSON] 2.2 ОМ651 вартістю 63\~750,00 грн. Так, він сплатив аванс шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, вказану відповідачем в розмірі 3\~250,00 грн.,а відповідач зобов»язаний був передати йому вказаний товар. Але товар позивач не отримав. Він неодноразово зв»язувався з відповідачем і щоразу помічник приносив свої вибачення за затримку у відправці, пояснюючи великим обсягом роботи та недостатньою кількістю працівників, що всі товари перед відправкою перевіряються і його двигун на перевірці у черзі. До сьогоднішнього дня він так і не отримав ані накладної, ані товару. В зв»язку з цим, він просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 3\~250,00 грн. та 6,00 грн. банківські послуги, а всього 3\~256,00 грн. та судовий збір в розмірі 640,00 грн. Ухвалою суду від 04.05.2018 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що 04.09.2017 року між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю двигуна для автомобіля на [PERSON] 2.2 ОМ651, вартістю 63\~750,00 грн. Позивач сплатив аванс шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, вказану відповідачем в розмірі 3\~250,00 грн.,що підтверджується квитанцією за № TS212676 від 04.09.2017 року ПАТ КБ «Приват Банк». З оглянутої електронної переписки вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням вказати причини відсутності поставки товару, та щоразу отримував відповідь у формі вибачень за затримку у відправці, пояснюючи великим обсягом роботи та недостатньою кількістю працівників, що всі товари перед відправкою перевіряються і його двигун на перевірці у черзі. До сьогоднішнього дня позивач так і не отримав ані накладної, ані товару. У відповідності до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобовязання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач не отримав назад грошові кошти у вигляді авансу, сплачені відповідачу на підтвердження наміру купівлі товару. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved