Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить про відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням посівів та стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він проживає [INFO], буд. З, Ширяївський район, Одеської області. На праві приватної власності йому належить земельна ділянка площею 11.36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бранкованівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, масив № 21 ділянка № 68, яку він навесні 2012 року засіяв 2 га люцерни (багаторічна культура), яка дала задовільні сходи. Восени 2012 року гр. [PERSON] засіваючи земельні ділянки (паї) своїх батьків, заправляв насінням сівалку на його полі, розвертався трактором з сівалкою по полю на люцерні незважаючи на те, що між їх земельними ділянками є польова дорога, тим саме витолочив посів його люцерни, тим саме знищив його посіви та позбавив його одержати відповідні доходи (упущена вигода). Крім того гр. [PERSON], обробляючи земельні ділянки (паї) своїх батьків (проводив вспашку), які знаходяться поряд із земельними ділянками батьків гр. [PERSON] розвертався трактором Т- 150 із плугом по його полю на люцерні незважаючи на те, що між їх земельними ділянками також є польова дорога, тим саме продовжував витолочувати посів люцерни, а також чистив на полі плуга і накидав кучі землі та буряну, тим саме знищив його посіви та позбавив одержати відповідні доходи (упущена вигода). Внаслідок цього йому відповідачі витолочили 1 га люцерни, тим самим заподіявши прямих збитків в сумі 17840 грн., які складаються із вартості неодержаного врожаю люцерни обчисленої за ринковими цінами виходячи із її середньої врожайності у господарствах Ширяївського району Одеської області (1.0 гектара площа пошкоджених посівів; люцерна родить 5 років даючи 2-3 укосу за сезон, середня врожайність сіна люцерни по району складає в 2012 -2013 році - 30 ц/га = 3 т; вартість 1 тонни сіна люцерни - 450 грн. ; ринкова вартість 2 тон сіна з люцерни = 2000 грн.). 3 укосу х 3 тони сіна = 9 т сіна в один сезон; - 9 т сіна х 450 грн. за 1 тону сіна = 4050 грн. в один сезон; І того можна було отримати 3 т сіна в рік, що дорівнює = 4050 грн. Всього утрачена вигода за 4 роки складає - 16200 грн. (4050 грн. х 4 роки = 16200 грн.) Крім того відповідачі нанесли йому прямих матеріальних збитків за проведення посіву в 2012 та 2013 році: 1.Відповідачі нанесли йому прямих матеріальних збитків за проведення посіву в 2012 році: -витрачено на посів ( насіння люцерни 10 кг *40 грн. = 400 грн.; -дискування 2 рази (1га) * 90 грн. = 180 грн.; -дизпаливо на проведення дискування 20 л * 10 грн. = 200 грн.; -посів сівалкою 1 га (за роботу) - 50 грн.; -витрачено дизпалива на проведення посіву 5.0 л * 10 грн. = 50 грн.; -Всього затрати в 2012 році складають 880 грн. -Відповідачі нанесли прямих матеріальних збитків за проведення посіву в 2013 році: -В 2013 році для того щоб на місці 1 га люцерни, яку витолочили відповідачі ним було закуплено 150 кг ярого ячменю та 8 кг люцерни та засіяно 1 га витолоченого поля внаслідок чого знову були понесені витрати на посів 1 га поля : -насіння ярого ячменю 2грн. *150 кг = 300 грн.; -насіння люцерни 8.0 кг *45 грн. = 360 грн.; -дискування 2 рази (1га) * 90 грн. = 180 грн.; -посів сівалкою 1 га (за роботу) - 50 грн.; -дизпаливо на проведення посіву 5.0 л *10 грн. = 50 грн.. -Всього затрати в 2013 році складають - 760 грн. -І того він поніс прямих витрат на проведення посіву в 2012 - 2013 роках : - 1640 грн. -(880 грн. + 760 грн. = 1640 грн.) -Крім того, ним були втрачені відповідні доходи (упущена вигода) із за не отримання 9000 кг. сіна із люцерни в один сезон на сумі - 4050 грн., а за чотири сезони (9000 кг сіна х 4 сезонів = 36000 кг або 36 тонн ) 450 грн. за тону х 36 т = 16200 грн. Всього відповідачі повинні солідарно відшкодувати : -17840 грн. (утрачена вигода 16200 грн. + прямі затрати 1640 грн. = 17840 грн.) Факт порушення допущений відповідачами був встановлений та зафіксований комісією створеною сільською радою в складі трьох депутатів Бранкованівської сільської ради Ширяївського району Одеської області про що був складений акт обстеження його земельного паю від 06.03.2013 року. Комісією Бранкованівської сільської ради Ширяївського району Одеської області 29 березня 2013 року проведено обстеження посіву люцерни на площі 1.0 га., який належить йому. При обстежені виявлено, що посів люцерни дійсно пошкоджено на площі 1.0 га. Також 29 березня 2013 року ним була написана та подана до Ширяївського РВ ГМВС України в Одеській області, яка була зареєстрована в ЄО № 672 від 29.03.2013 року. Дані докази підтверджуються висновком перевірки працівниками Ширяївського РВ ГУМВСУ в Одеській області по заяві гр. [PERSON] від 05.04.2013 року, поясненнями відповідачів, рапортом працівника Ширяївського РВ ГМВС України в Одеській області ст. л- та міліції [PERSON] та іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи та зареєстровано в ЄО за №672 від 29.03.2013 року. Факт нанесення йому шкоди відповідачами можуть підтвердити голова Бранкованівської сільської ради [PERSON], депутат сільської ради [PERSON] Він не одноразово звертався до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування заподіяних йому збитків в звязку з пошкодженням посіву з їх вини, але тільки обіцяють відшкодувати збитки та втрачену вигоду і до сьогоднішнього дня нанесені збитки так і не відшкодовані. Добровільно відшкодувати заподіяні збитки відповідачі відмовляються. - В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та представник позивача клопотав долучити до матеріалів справи промову в судових дебатах. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. - Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позовні не визнали та пояснили, що дійсно вони виконували посівні роботи восени 2012 року, але на полі позивача не розверталися трактором, тому що трактори у них великі за габаритами, вони б не помістилися на гектарі. Також, заміри пошкоджених посівів не проводилися, все пораховане приблизно та зі слів позивача. Вони давно обробляють свої паї, і жодного разу не заїжджали на поле [PERSON] Хто заїхав на його поле, вони не знають. Твердження позивача, що це вони, не відповідають дійсності, так як він вказує, що це відбулося восени, а акт комісія склала лише в кінці березня 2013 року з його слів, при цьому навіть їх не сповістили. Свідків вказаної події не має. Якщо б це зробили вони, і позивач це знав напевно, то він звернувся б до них відразу восени 2012 року, а не через пів року. Позивачем та його представником не надано жодного доказу того, що це скоїли вони, а припущення не можуть бути основою для доказів їх вини. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач є його батько. Восени вони дійсно виконували посівні роботи, але на поле до [PERSON] не заїжджали, так як це досить не зручно з місця розташування самого поля. Про те, що поле засіяне взагалі не було видно, так як там все було встелене буряном та якимись корінцями. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в березні 2013 року до сільської ради звернувся [PERSON] з заявою, що [PERSON] та [PERSON] пошкодили посіви на його полі. 26.03.2013 року вона разом з депутатом сільської ради склали акт обстеження земельного паю [PERSON] [PERSON] виявлено, що на полі [PERSON], з однієї сторони видно сліди просіву ячменю по люцерні, з другої сторони сліди від трактора та куски землі з травою, які могли б бути від зчищення сівалки. Вони вирішили, що це були [PERSON] та [PERSON] своїми тракторами. Сліди були від великого трактора. Точні заміри вони не проводили, все встановили приблизно, так як люцерна засіяна на 2-х га, тому вони взяли половину і встановили 1 га. Особисто вона [PERSON] та [PERSON] не бачила. Допитаний в судому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює дільничним інспектором Ширяївського РВ та виконував перевірку по заяві [PERSON] Виїздом на місце пригоди ним було встановлено, що посіви на полі на той час були відсутні. Поле було заросле буряном та там було сухе коріння від якихось рослин. [PERSON] видно сліди від трактора на дорозі, але встановити від якого саме не представилося можливим, так як подія сталася восени 2012 року, а перевірка проводилася на початку квітня, тобто пройшов великий проміжок часу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є депутатом сільської ради. Вона разом з сільським головою виїжджала на поле [PERSON] Бачила, що на поле позивача заходив трактор, кучі з землею та буряном були розкидані по полю, і так як це було напроти поля [PERSON], а зі сторони поля [PERSON] було просипане зерно ячменю на поле [PERSON], тому вони вирішили, що зробили саме вони. Особисто їх вона не бачила. У [PERSON] там завжди росла люцерна, тому вона впевнена, що посіяна була саме вона, а по ній проростав просіяний ячмінь. Розмір пошкоджених посівів вони визначили приблизно, не переміряли. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як позивач не надав жодних належних доказів вини відповідачів у потраві його посівів та заподіяння йому моральної шкоди з вини відповідачів. Суд не може рахувати акт обстеження земельного паю [PERSON] належним доказом, так як зі слів осіб, які його складали, ніякі заміри не проводилися і площа потрави посіву ними була визначена візуально. Окрім того, до обстеження не було залучено спеціаліста в області сільського господарства. Вказівку в акті про те, що саме відповідачі заїжджали на поле позивача, суд розцінює, як припущення, так як зі слів осіб, які його складали, вони особисто цього не бачили. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Outcome: dismissed