Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд, шлюб укладений між ним та відповідачем, що був зареєстрований в 2014 році відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції у м. Кривого Рогу, актовий запис № 288, розірвати. Кредит на суму 50000,00 грн. згідно договору № 70013338401 від 05.09.2016 року поділити між ним та відповідачем на рівні частини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 травня 2014 року між сторонами було укладено шлюб. Однак, протягом останнього спільного проживання між ними постійно виникали непорозуміння, так як у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство та стали проживати окремо . Позивач зазначає, що на даний час він мешкає з іншою жінкою та бажає створити нову сімю. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з'явився, надав суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав частково, та просив суд позовну заяву в частині поділу між ним та відповідачем суму 50000,00 грн. згідно договору № 70013338401 від 05.09.2016 року не розглядати. Представник відповідача [PERSON] до зали судового засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог в іншій заперечував. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії 1-КИ\~№ 410508, 30 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 288 (а.с.7) Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у звязку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справ не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїм правом щодо предмету спору на власний розсуд. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач надав до суд заву в якій вказав що позовні вимоги підтримує частково, та просив суд позов в частині поділу між ним та відповідачем кредиту на суму 50000,00 грн. згідно договору № 70013338401 від 05.09.2016 року не розглядати. Представник відповідача, також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, позовні вимоги в частині поділу між позивачем та відповідачем кредиту на суму 50000,00 грн. згідно договору № 70013338401 від 05.09.2016 року заперечував. Однак, суд з урахуванням того, що позивач уточнив свої позовні вимоги, а представник позивача в цій частині позовні вимоги визнав, суд вважає за можливим ухвали рішення з урахуванням положень ст. 81 та ст. 206 ЦПК України . Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved