Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Черкаської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . В установлений законодавством шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса Фіщук С.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, інші особи із заявами не зверталися. За життя померла склала заповіт від 05.06.2002 року, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та взагалі все те, що їй буде належати і на що за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] (внаслідок шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ). Померлій на праві власності належало наступне майно: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0327 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0023, земельна ділянка площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0024, земельна ділянка площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0025 за адресою: [ADDRESS] . В подальшому на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.01.2014 року ділянці площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0024 присвоєно кадастровий номер 7110136700:06:007:0043, а земельній ділянці площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0025 присвоєно кадастровий номер 7110136700:06:007:0044, власниками яких по ј частині у спільній сумісній власності є [PERSON] та [PERSON] . Отже, частки померлої [PERSON] у вказаних земельних ділянках становлять по ј частині. Позивач зазначає, що 13.12.2019 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а 12.03.2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0327 га за кадастровим номером 7110136700:06:007:0023 за вказаною адресою. Однак, нотаріус своєю постановою від 13.12.2019 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інші 0,0012 га вказаних земельних ділянок, у зв`язку з тим, що частки у спільному майні співвласників не визначені, що унеможливлює вчинення такої нотаріальної дії. Просить визначити, що частка власності померлої [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0043 становить ј частину , а на земельну ділянку площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0044 становить ј частину. Також просить визнати, що за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] , яка померлої [INFO] на ј частину земельної ділянки площею 0,006 з кадастровим номером 7110136700:06:007:0043 та ј частину земельної ділянки площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального провадження. Позивач в судове засідання не з?явилася, її адвоката Топор А.І. скерував до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його та позивача, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з?явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2016 року. Померла [PERSON] являється матір?ю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 28.02.2017 року, виданого повторно. За життя [PERSON] склала заповіт від 05.06.2002 року, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та взагалі все е, що їй буде належати і на що за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] (внаслідок шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ). Як встановлено в судовому засіданні, померлій на праві власності належало наступне майно: - Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 02.06.1999 року; - земельна ділянка площею 0,0327 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0023, земельна ділянка площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0024, та земельна ділянка площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0025 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 615453 від 08.10.2007. В подальшому на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.01.2014 року ділянці площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0024 присвоєно кадастровий номер 7110136700:06:007:0043, а земельній ділянці площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0025 присвоєно кадастровий номер 7110136700:06:007:0044, власниками по ј частині у спільній сумісній власності є [PERSON] та [PERSON] . Отже, частки померлої [PERSON] у вказаних земельних ділянках становлять по ј частині. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , на вказане майно. Нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0327 га, кадастровий номер 7110136700:06:007:0023, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вказаною адресою. Крім того, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2019 року, відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 0,0012 га, що розташована [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що частка померлої не виділена. Як встановлено в судовому засіданні іншими співвласниками земельних ділянок за кадастровим номером 7110136700:06:007:0043, та за кадастровим номером 7110136700:06:007:0044 є [PERSON] , [PERSON] , яким належить по ј частки земельних ділянок, та які зареєстрували своє право власності на ці частки, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 197452632 від 23.01.2020 року. В даному випадку частки померлої у спільній сумісній власності на зазначені земельні ділянки не виділені. Статтею 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 4 статті 89 ЗК України встановлено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що її частки та [PERSON] вказаних земельних ділянок визначені, тому вона не заперечує щодо визначення за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] на ј частину земельної ділянки площею 0,006 з кадастровим номером 7110136700:06:007:0043 та ј частину земельної ділянки площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по [ADDRESS] . Отже, сторонами досягнуто згоди, щодо розміру часток спірної земельної ділянки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 1 статті 1223 ЦПК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до підпунктів 4.15. 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщин) на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо залежності цього майна спадкодавцеві. Отже, нотаріусові обов`язково надається документ, відповідно до якого має бути зареєстровано право власності на конкретний об`єкт спадкування, оскільки, згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на ј частину земельної ділянки площею 0,006 з кадастровим номером 7110136700:06:007:0043 та ј частину земельної ділянки площею 0,0006 га з кадастровим номером 7110136700:06:007:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по [ADDRESS] .

Outcome: approved