Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 29.04.2020 з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що дочка з 2017 р., за власним бажанням, проживає з ним, відповідач здійснює матеріальну допомогу на дитину та за рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.10.2017 сплачувала аліменти у розмірі ј частини заробітку щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] . На цей час дочка продовжує навчання у Харківському політехнічному університеті , на денній формі навчання, на контрактній основі, потребує матеріальної підтримки, яку відповідач належно здійснює, але позивач виявив бажання отримувати аліменти через виконавчу службу. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позову та згодна з визначеним позивачем розміром аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 02.07.2002 р. З довідки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 02.09.2019 вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу освітнього ступеня бакалавр факультету соціально-гуманітарних технологій денної форми навчання (контракт) згідно наказу № 1743 СТ від 02.08.2019.Термін навчання по 30.06.2023 р. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , що не оспорюється сторонами та підтверджується заявою [PERSON] та рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.03.2017 про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню дочку у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2017 р. до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , 2002 року народження зареєстрована з 02.07.2002 разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як зазначає позивач, [PERSON] працює, отримує дохід, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, що свідчить про те, що відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] , яка продовжує навчання на контрактній основі денної форми , у зв`язку з чим не має можливості працювати, згодна з позовом. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність доходу відповідача та можливість надання такого утримання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2020 і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Таким чином , визнання [PERSON] позову не суперечить закону , не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб За правилами ст.ст. 133,141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved