Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]»якало [PERSON], яка діє в своїх інтересах та неповнолітньої [PERSON]»якало [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовуючи тим, що він є власником квартири №1, що знаходиться по вулиці Олеся Гончара, 33, корпус А-1 у м. Полтаві. Відповідач [PERSON] та донька [PERSON] зареєстровані у даній квартирі №1, що знаходиться по вулиці Олеся Гончара, 33, корпус А-1 у м. Полтаві, але за даною адресою не проживають, житловим приміщенням не користуються, оплату комунальних послух не здійснюють. Збереження реєстрації відповідача за адресою належної йому квартири порушує права позивача, як власника, на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просив суд визнати [PERSON]»якало [PERSON] та неповнолітню [PERSON]»якало [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №1, корпус А-1, по вулиці Олеся Гончара (Енгельса), будинок №33 в місті Полтаві. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON]»якало Я.П. в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково. Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили. Суд, заслухавши позивача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №1, розташованої по вулиці Олеся Гончара (Енгельса), будинок №33, корпус А-1 в місті Полтаві, на підставі договору дарування від 28.09.2013 року (а.с. 10). За адресою даного будинку зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та доньки [PERSON], що підтверджується домовою книгою (а.с. 13-15). Згідно частин 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ Відповідач будь-яких доказів на спростування свого не проживання у належному позивачу житлі понад один рік суду не надала. Навпаки, в судовому засіданні 15.03.2019 року [PERSON] не заперечувала того факту, що вона разом з донькою в спірній квартирі не проживає. Квартиру з донькою вони залишили добровільно, їх речі в квартирі відсутні, за квартиру та комунальні послуги вона не сплачує. Просила суд залишити зареєстрованой в спірній квартирі їх спільну доньку. Хоча в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2017 року (а.с. 9) визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON]. Судом не приймаються доводи відповідача, що на даний час вона не має можливості зареєструвати доньку де інде, оскільки в судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечувала [PERSON], що вона разом з малолітньою донькою проживає за адресою [INFO], в квартирі батьків з червня 2017 року. А тому, дані заперечення відповідача суд розцінює як спосіб захисту. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON]»якало [PERSON] та неповнолітня [PERSON]»якало [PERSON] понад один рік за адресою належної позивачу квартири не проживають, речей не зберігають. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сімї, іншими особами в користуванні цим житлом. Наявність реєстрації [PERSON]»якало [PERSON] та неповнолітньої [PERSON]»якало [PERSON] в квартирі №1, розташованої по вулиці Олеся Гончара (Енгельса), будинок №33, корпус А-1 в місті Полтаві, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов'язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання [PERSON]»якало [PERSON], [INFO] та [PERSON]»якало [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №1, корпус А-1, по вулиці Олеся Гончара (Енгельса), будинок №33 в місті Полтаві. Тому позовні вимоги [PERSON]»якало [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved