Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] та мотивує його тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року (справа №591/7153/17) з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2019 року (справа №591/2516/19) з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на сьогодні склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме ј всіх доходів на кожну дитину, тобто 50% всіх його доходів. Коли він працював в Державній фіскальній службі, то виконував аліментні зобов`язання вчасно, але в зв`язку зі скороченням штатів він був змушений звільнитися. Відразу після звільнення з Державної фіскальної служби, він пройшов конкурс до Національної поліції та працевлаштувався на посаду дільничного офіцера поліції, в зв`язку з чим в нього погіршилось матеріальне становище, оскільки заробітна плата зменшилась вдвічі. В той же час, він не має змоги допомагати батькову [PERSON] , 1950 року народження, непрацездатному пенсіонеру з розміром пенсії менше прожиткового мінімуму, у зв`язку з наявним розміром сплати аліментів 50% від доходів. В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа №591/134/21 за позовом його батька до нього про стягнення аліментів. Позивач вказує на те, що суду слід врахувати обставини щодо матеріального становища стягувачів аліментів [PERSON] та [PERSON] , які мають істотний дохід, що перевищує його матеріальне становище та наявність у них нерухомого майна. Позивач вважає, що погіршення його матеріального становища, наявність непрацездатного 70-річного батька, якому він не в змозі допомагати, матеріального становища стягувачів та утримуванні з нього аліментів становлять 50% від його доходів, що перевищує встановлену законом частку на утримання двох дітей (33%), є саме тими випадками, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів на розмір 1/6 з його доходів на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на вимоги ст. 192 Сімейного кодексу України та викладені обставини, просить суд змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року (справа № 591/7153/17) про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2019 року (справа № 591/2516/19) про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2021 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 28 липня 2021 року о 10 год. 30 хв. 28 липня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 08 жовтня 2021 року за клопотанням відповідачки [PERSON] , та неналежним сповіщенням відповідачки [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи. 23 вересня 2021 року на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Якименко О.І. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що фактично Позивач аліменти на користь Відповідачки-2 сплачував нерегулярно, додатково жодної матеріальної допомоги не надавав, при цьому у користуванні Позивача знаходиться автомобіль, він на сьогодні будує будинок, при цьому автомобіль він навмисно зареєстрував за іншою особою, факт будівництва також приховує. 16 липня 2021 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/1134/21 постановлено: позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2021 року і довічно. Вказане судове рішення оскаржується відповідачкою-2 в суді апеляційної інстанції, з підстав, що воно зачіпає права та інтереси неповнолітнього сина відповідачки-2 [PERSON] . Батько позивача в своєму позові приховав факт того, що він має ще й рідну доньку (сестру позивача), яка проживає за кордоном та надає матеріальну допомогу, приховав факт того, що він проживає разом із дружиною, яка також має дохід та матеріально йому допомагає. Викликає також сумніви факт того, що позивач визнавав позовні вимоги свого батька про стягнення з нього 1/6 частини доходу (заробітку), не враховуючи при цьому інтереси своїх неповнолітніх дітей, які потребують його матеріального утримання, є школярами та не мають самостійного заробітку. Не дивлячись на те, що судом першої інстанції не враховані фактичні обставини щодо наявності у батька позивача інших працездатних дітей, вони повністю погоджуються із висновками суду про те, що стягнення аліментів з позивача його батьком, відповідно до вимог чинного законодавства України, не повинно порушувати законних прав щодо достатнього утримання його малолітніх дітей. Так, в рішенні Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/1134/21 судом встановлено, що: «З урахуванням зазначених положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у частці від доходу відповідача (позивача по даній справі), визначивши їх розмір, з урахуванням обставин передбачених cт. 205 СК України, у розмірі 1/10 частині доходу (заробітку) відповідача (позивача по даній справі). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує пояснення відповідача про те, що середній розмір його заробітної плати після усіх відрахувань становить близько 6000 грн. на місяць. Також суд приймає до уваги положення частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Зазначає, що позивач є здоровим та працездатним чоловіком, постійно користується транспортним засобом - автомобілем MitsubishiOutlander, номерний знак [NUMBER] , будує житловий будинок за адресою [ADDRESS] , має у користуванні квартиру за адресою [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с.78-79). В судове засідання з`явився позивач, який підтримав заявлені позовні вимоги, та представник відповідачки [PERSON] - адвокат Якименко О.І., яка заперечувала проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені судом належним чином. Суд вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року (справа №591/7153/17, провадження №2/591/787/18) з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2019 року (справа №591/2516/19, провадження №2/591/1901/19) з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22 квітня 2019 року (а.с. 10). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2021 року (справа №591/1134/21, провадження №2/591/1502/21) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2021 року і довічно (а.с.81-82). Батько позивача - [PERSON] , 1950 року народження, є пенсіонером за віком (а.с.14). З копії довідки про доходи №2591 8755 8455 1972 від 12 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] одержує в Глухівському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області пенсію за віком (а.с.15). З довідки про доходи №29/1493 вбачається, що [PERSON] працює у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області та займає посаду слідчого, дохід за період з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2021 року, за винятком аліментів, склав 78 977 грн. 57 коп. (а.с.84). Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилається на те, що після стягнення аліментів на користь відповідачок на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , у нього змінилось місце роботи, заробіток став значно меншим, та у нього на утриманні перебуває непрацездатний батько. Проте, зазначені обставини, не можна вважати такими, що свідчать про зміну сімейного чи майнового стану позивача. Так, позивачем не доведено належними та допустимими доказами зміну його майнового стану в бік погіршення. Посилання позивача на необхідність матеріального утримання непрацездатного батька не може свідчити про зміну майнового стану позивача, оскільки згідно пенсійного посвідчення [PERSON] , він з 12 квітня 2017 року є непрацездатним, тобто вказана обставина існувала на час прийняття судами рішення про стягнення аліментів на користь відповідачок про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та відомостей на підтвердження доводів позивача щодо незадовільного стану здоров`я батька, яке погіршилось після постановлення вказаних судових рішень, під час судового розгляду не здобуто. Позивач не довів належними доказами розмір утримання, якого потребує його непрацездатний батько, та які відомостей про отримання таким від позивача. При цьому суд враховує те, що батько позивача має можливість отримувати утримання, крім позивача, і від дочки [PERSON] , яка проживає в Ізраїлі, а факт її проживання за кордоном, не звільняє її від такого обов`язку. Суд також приймає до уваги, що при вирішенні позову батька позивача про стягнення аліментів на його утримання, судом в рішенні від 16 липня 2021 року враховано обов`язок позивача приймати участь в утриманні дітей та визначено розмір аліментів на утримання батька з урахуванням цієї обставини. Тому, доводи позову про наявність на утриманні позивача непрацездатного батька не можуть бути врахованими як підстава для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Крім того позивачем в судовому засіданні не заперечується факт придбання земельної ділянки, що свідчить про покращення його майнового стану. При цьому факт розпорядження земельною ділянкою шляхом дарування її на користь матері позивача, не може розцінюватися судом як погіршення його матеріального стану, оскільки ця обставина залежить від його волі, та позивач має вживати заходи для забезпечення належного матеріального утримання неповнолітніх дітей. Доводи позивача щодо покращення майнового стану відповідачок не підтверджені належними та допустимими доказами. Твердження позивача про придбання відповідачкою [PERSON] житла не підтверджено жодними доказами, так як і не надано відомостей про отримання нею з цього приводу доходу. Таким чином відсутні підстави стверджувати, що матеріальне становище позивача погіршилося, також як і відсутні належні докази на підтвердження факту покращення майнового стану відповідачів. За таких обставин позивач не надав належних та допустимих доказів, що у нього суттєво погіршився матеріальний стан чи змінився сімейний стан або погіршився стан здоров`я і ці зміни є підставою для зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. За таких обставин суд не вбачає підстав для зміни визначеного рішеннями Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року та від 26 липня 2019 року розміру аліментів, а тому у задоволенні заявленого позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed