Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 2007 року, йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Крім нього в квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та відповідач, його брат, [PERSON] , який не проживає в цьому житлі понад рік без поважної причини, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей у квартирі немає. Останній раз він спілкувався з братом у квітні 2018 року, коли той забрав свої речі і виїхав у невідомому напрямку, на телефонні дзвінки брат не відповідає. Реєстрація відповідача у належній йому квартирі створює перешкоди у користуванні власністю, тому, вимушений звернутися до суду з таким позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 16 січня 2021 року позовні вимоги підтримував і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Конотопської міської ради до судового засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.3). З довідки виконавчого комітету Конотопської міської ради від 14 липня 2020 року вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним у вказаному приміщенні зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та його брат [PERSON] (а.с.8). Свідок [PERSON] , дружина позивача, в судовому засіданні повідомила, що п`ять років тому брат її чоловіка [PERSON] попросив зареєструвати його у належній його братові квартирі на два місяці, однак, в обумовлений строк з реєстрації не знявся і виїхав у невідомому напрямку, в квартирі фактично не проживав, його особисті речі в ній відсутні. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні пояснила, що постійно спілкується з сім`єю позивача тривалий час, буває у них вдома і обізнана про їх родину. Брат позивача [PERSON] не проживає з ними і останній раз вона його бачила приблизно у 2018 році. У суду відсутні підстави ставити під сумнів надані в судовому засідання пояснення свідків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а в силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, що відповідач [PERSON] не є власником житла, в якому зареєстрований, більше року не проживає в ньому, квартира [ADDRESS] праві власності належить позивачу, і що реєстрація відповідача в його квартирі дійсно не дозволяє в повній мірі реалізувати право користування і розпорядження власністю, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача і визнання їх такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved