Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину, на утримання якої з нього на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі ? частики всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В теперішній час позивачу стало відомо, що сплачені ним аліменти на утримання дитини відповідач витрачає не на утримання дитини, а на власні потреби. Позивач звернувся до служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка з приводу перевірки цільового витрачання аліментів, звідки отримав відповідь, що відповідачем звіт був наданий не в повному обсязі, з наданих товарних чеків було встановлено, що кошти на утримання дитини в своїй більшості витрачалися не на потреби дитини. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, позивач просить суд частину аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням про стягнення аліментів , в розмірі, що перевищує 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вносити на особистий депозитний рахунок у Публічному акціонерному товаристві « Ощадбанк», відкритий на імя [PERSON], [INFO], а решту стягуваної суми аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно відраховувати на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні предявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, але за участю представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнав , надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких позов складений з припущень та в ньому надано неправдиві свідчення. Крім того, з боку позивача не надано ніяких доказів про витрачання аліментів на особисті потреби відповідача. Ні позивач, ні служба у справах дітей ніколи не приходили до відповідача та не складали ніяких актів. Таким чином, позивач повинен довести, з яких підстав він вважає, що аліменти використовуються не за призначенням. Крім того, статтею 186 СК України передбачена перевірка цільового призначення витрати аліментів , але не визначено обовязок матері звітувати перед установами міської ради за витрачаннями аліментів. Крім того, служба у справах дітей не здійснювала заходів щодо виявлення та фіксації фактів, викладених у позові, дійсні обставини по справі ніхто не встановлював. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області - в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 582703, виданого 07 червня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року, яке набрало законної сили 02 серпня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 30 червня 2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З позивача здійснюються утримання коштів на сплату аліментів, що підтверджується копіями розрахункових листків за вересень - липень 2017 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. Відповідно до витягу з протоколу від 26 січня 2017 року № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, комісія зобовязала [PERSON] надати до служби у справах дітей звіт щодо використання аліментів на утримання дитини за період з 01 вересня 2016 року до 31 грудня 2016 року. Згідно з повідомленням служби у справах військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка від 15 лютого 2017 року [PERSON] звіт було надано не в повному обсязі. Розглянувши надані товарні чеки було встановлено, що кошти на утримання дитини в своїй більшості витрачалися не на потреби дитини. 13 лютого 2017 року [PERSON] на імя начальника служби у справах дітей була написана заява про відмову в подальшому надавати звіти про використання коштів на утримання дитини до органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що відповідач витрачає аліменти, які він сплачує на утримання дитини, не за їх цільовим призначенням не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки належних доказів на підтвердження таких обставин позивач суду не надав. Натомість відповідачем були надані розрахунки витрат на оплату комунальних послуг та купівлю продуктів харчування за період з серпня 2016 року по березень 2017 року разом із копіями квитанцій, які підтверджують вказані витрати. Крім того, відповідачем були надані копії документів, які підтверджують витрати на лікування та відпочинок дитини. Вказане свідчить про те, що відповідачем було надано достатньо доказів того, що кошти на утримання дитини витрачаються за їх цільовим призначенням. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed