Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 2014 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема : з - земельної ділянки (частки паю) № 349, загальною площею 5,3923 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Ізмайлівської сільської ради і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 024840, кадастровий номер № 3520383500:02:000:0668, виданого 21 березня 2012 року; - земельної ділянки (частки паю) № 345, загальною площею 5,3924 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Ізмайлівської сільської ради і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 024839, кадастровий номер № 3520383500:02:000:0667, виданого 21 березня 2012 року. Померлою [PERSON] 11 березня 2009 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 190. Відповідно до вищезгаданого заповіту [PERSON] зробила таке розпорядження: «Земельну ділянку площею 10,78 (десять цілих сімдесят вісім сотих) гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Ізмайлівськоїсільськоїради Олександрійського району, Кіровоградської області, кадастровий № [NUMBER] : 02 : 000 : 0345, належну мені на підставі Державного Акту на право власності, на земельну ділянку серії КР № 014858, виданого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 19 жовтня 2005 року і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2 заповідаю [PERSON], [INFO].» В жовтня 2014 він звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що залишилися після смерті [PERSON]. На його звернення була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2014 року за № 1352/02-31 завідуючою Олександрійської районної державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що ним не надані правовстановлюючі документи на земельні ділянки. А також в постанові зазначено, що [PERSON] була заповідана земельна ділянка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області, кадастровий номер 3520383500:02:000:0345, площею 10,78 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 014858, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 19 жовтня 2005 року. Але, замість вказаного Державного акту на вказану землю, за життя спадкодавця було видано два інших державних акта, де земельна ділянка розділилася на дві земельні ділянки. Для того, щоб зрозуміти дану невідповідність, нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори 13 жовтня 2014 року за №1284/02-14 зробив запит в Управління Держземагентства в Олександрійському районі щодо надання інформації чи виготовлялися державні акти на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], яка померла 31 березня 2014 року замість Державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ізмайлівської сільської ради. Олександрійськогорайону,кадастровийномер 3520383500:02:000:0345, площею 10,78 га, серії КР № 014858, виданого Олександрійською райдержадміністрацією Кіровоградської області 19 жовтня 2005 року. 15 жовтня 2014 року листом за №01-11/2775 управління Держземагентства в Олександрійському районі повідомило, що замість Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 10,78 га., розташовану на території Ізмайлівської сільської ради кадастровий номер 3520383500:02:000:0345, серія КР №014858 від 19.10.2005 року було виготовлено два державних акти: -на ділянку №34 5 - Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 024839, розташовану на Ізмайлівської сільської ради площею 5,3924 га. з номером 3520383500:02:000:0667; -на ділянку №34 9 - Державний акт на право власності ділянку, серія ЯК № 024840, розташовану на Ізмайлівської сільської ради площею 5,3923 га. з номером 3520383500:02:000:0668. Позивач в судове засідання не з «явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі , позов підтримує. Представник позивача позов підтримала і просить його задоволити. Представник відповідача Олександрійської райдержадміністрації не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з» явилася, направила заяву , в якій заперечує проти задоволення позову, зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи- Управління Держземагенства в Олександрійському районі не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], представника управління Держземагенства суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Встановлено, що 31 березня 2014 року померла [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серія І-ОЛ № 158130 від 13 червня 2014 року. Після відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи.Відповідно дані особи згідно ст.1269 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] склала 11 березня 2009 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 190. Згідно даного заповіту земельну ділянку площею 10,78 (десять цілих сімдесят вісім сотих) гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Ізмайлівськоїсільськоїради Олександрійського району, Кіровоградської області, кадастровий № [NUMBER] : 02 : 000 : 0345, належну [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 014858, виданого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 19 жовтня 2005 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2 та земельну ділянку , площею 5.39 гектарів в межах згідно з планом розташовану на території Ізмайлівськоїсільськоїради Олександрійського району Кіровоградської області належну [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 438134, виданого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 25 червня 2002 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 9887 заповіла [PERSON], [INFO]. Встановлено також, що 25 липня 2012 року спадкодавець [PERSON] склала ще один заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ізмайлівської сільської ради , згідно якого заповіла земельну ділянку площею 5.39 гектарів [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що спадкодавцю [PERSON] спочатку належали на праві власності 2 земельні ділянки площею відповідно 10,78 гектарів та 5.39 гектарів на території Ізмайлівськоїсільськоїради Олександрійського району Кіровоградської області. Дані земельні ділянки спадкодавець заповіла позивачу [PERSON] Але згодом спадкодавець одну із даних земельних ділянок площею 5.39 га заповіла своїй донькі [PERSON], склавши новий заповіт 25 липня 2012 року.Тому позивач мав намір оформити спадщину лише на земельну ділянку площею 10,78 гектарів.Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини він отримав постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії, так як встановлено, що йому була заповідана земельна ділянка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520383500:02:000:0345, площею 10,78 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КР № 014858, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 19 жовтня 2005 року. Але, замість вказаного Державного акту на вказану землю, за життя спадкодавця було видано два інших державних акта, де земельна ділянка розділилася на дві земельні ділянки. В судовому засіданні представник Управління Держземагенства в Олександрійському районі пояснила, що на імя [PERSON] було зареєстровано право власності на три земельні ділянки: - ділянку № 345 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №024839 від 28.03.2012р., яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради площею 5,3924 га, з кадастровим номером 3520383500:02:000:0667, реєстраційний номер в Книзі записів державних актів - № 352030001001506 від 28 березня 2012 року; - ділянку № 349 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №024840 від 28.03.2012р., яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради площею - 5,3923 га, з кадастровим номером 3520383500:02:000:0668, реєстраційний номер в Книзі записів державних актів - № 352030001001507 від 28 березня 2012 року; - ділянку № 344 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 438134 від 25.06.2002р., яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради площею - 5,39 га, з кадастровим номером 3520383500:02:000:0344, реєстраційний номер в Книзі записів державних актів - № 9887 від 25.06.2002 року.Зазначила, що на земельні ділянки № 345 та № 349 до 2012 року було виготовлено один правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №014858 від 19.10.2005, земельна ділянка (а фактично це дві земельні ділянки) площею 10,78га, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради, кадастровий номер - 3520383500:02:000:0345.У звязку з необхідністю передачі «через суміжних» земельних ділянок № 345 та № 349 в оренду, було виготовлено нові державні акти на кожну земельну ділянку окремо з присвоєнням кожній окремого кадастрового номеру.В 2012 році виготовленням бланків державних актів на право власності на земельні ділянки займався КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру».Взамін двох «нових» державних актів, «старий» державний акт серії КР №014858 від 19.10.2005 було списано.Замість Державного акту серії РЗ №438134 від 25 червня 2002 року на земельну ділянку № 344, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради площею- 5,39га. новий не виготовлявся. Відповідач [PERSON] , який являється сином спадкодавця, в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши , що має намір сам оформити спадщину на дані земельні ділянки. Зазначив, що його мати підписала заповіт на користь позивача під примусом.Визнав, що мати склала заповіт на одну земельну ділянку на його сестру [PERSON] , а не нього, так як мати за життя брала в рахунок майбутньої орендної плати за земельні ділянки у орендаря для нього 25000 грн. Заперечуючи проти позову, не надав суду докази, що був спадкодавцем складений заповіт на його ім» я, або про визнання заповіту на ім'я позивача недійсним. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого заповіту від 11.03.2009 року. Даний заповіт скасований заповітом від 25 липня 2012 року лише в частині спадкування земельної ділянки площею 5.39 гектарів . Тому позивач має право на спадкування земельної ділянки площею 10,78 гектарів. Нотаріальна контора відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку , про що свідчить постанова від 28.10.2014 року про відмову в вчиненні нотаріальної дії , так як не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно і виявлена невідповідність заповіданої землі з тією, що є в натурі. В постанові зазначено, що [PERSON] була заповідана земельна ділянка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області, кадастровий номер 3520383500:02:000:0345, площею 10,78 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КР № 014858, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 19 жовтня 2005 року. Але, замість вказаного Державного акту на вказану землю, за життя спадкодавця було видано два інших державних акта, де земельна ділянка розділилася на дві земельні ділянки. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом , захистити своє порушене право не може , то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки загальною площею 10,78 га.( 5.3924 га+5.3923 га). Згідно заяви позивача судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved