Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 25.03.2014 між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , дитина проживає з відповідачкою. Через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства та моральні цінності вони з відповідачкою перестали проживати як подружжя, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують майже два роки, позивач проживає окремо від сім`ї. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає, заперечень проти заочного розгляду справи не висловив (а.с.13). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.128 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця її реєстрації. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи заяву [PERSON] , подану засобами поштового зв`язку 02.01.2020, за змістом якої відповідач визнає позов в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, оскільки дана заява відповідно до поштового конверту від 28.12.2019 штрих-код Львів Поштамп №79006061174 направлена на адресу суду відправником [PERSON] з адреси - [ADDRESS] , що відповідно до змісту позовної заяви є фактичним місцем проживання позивача (а.с.2, 39-40). З огляду на наведене, суд відповідно до ст.280 ЦПК України приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 25.03.2014 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №109 (а.с.28). Від шлюбу подружжя має дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.27), дитина проживає з відповідачкою. Взаємини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та вести спільне господарство, подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.211 ЦПК України). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved