Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] в її інтересах та інтересах [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що він є\~\~власником квартири [ADDRESS] . Відповідач разом зі своєю малолітньою донькою зареєстровані за вищевказаною адресою, але не проживають з 2016 року, сторони не спілкуються, вирішити дане питання в позасудовому порядку не має можливості. Просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року по справі залучено третю особу Службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що з 2016 року позивач став вживати алкогольні напої, між ним стали напружені відносини. У вересні 2016 року відповідач разом з донькою забравши необхідні речі виїхали з квартири позивача. З цього часу вона нікуди не зверталась для захисту свого права щодо перешкод позивача у проживанні їй та її дитини в зазначеній квартирі. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що задоволення позову призведе до порушення прав дитини на соціальні пільги . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, враховуючи інтереси малолітньої дитини . Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 1997 року, яке посвідчене Котелевською державною нотаріальною конторою є власником квартири [ADDRESS] . Згідно\~статті 41 Конституції України\~ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] перебуває на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS] , що підтверджено як матеріалами справи так і поясненнями відповідача [PERSON] . У судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідачем [PERSON] , що вона разом з донькою не проживає у зазначеній квартирі з вересня 2016 року, забрала всі свої необхідні речі, оплату комунальних послуг не здійснює. Факт не проживання відповідача та її малолітньої доньки також підтверджується копією акта про постійне не проживання особи від 24 жовтня 2019 року ( а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідачі не користуються квартирою [ADDRESS] з вересні 2016 року, залишили зазначене жиле приміщення добровільно. Відповідно до приписів ч. 2\~ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що дослідженими судом доказами підтверджується факт того, що відповідач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] не проживають у спірній квартирі більше одного року без поважної причини, їх реєстрація в зазначеній квартирі порушує права позивача, суд вважає про наявність достатніх підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Що стосується заперечень відповідача [PERSON] про неможливість проживання у даній квартирі враховуючи поведінку позивача, то відповідачем не надано жодного доказу в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження зазначених обставин. Також суд приймає до уваги, що відповідач з вересня 2016 року не зверталась до жодного компетентного органу з приводу захисту своїх прав та прав малолітньої дитини щодо неможливості користування, проживання в кв. [ADDRESS] .

Outcome: approved