Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за зазначеною вище адресою. У будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, її особистих речей у будинку немає. На даний час він планує оформити державну субсидію, але через реєстрацію відповідача у будинку не може це зробити, у зв`язку з чим він звернувся з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає, просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, відзив на позов не подано, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.09.1985 року (а.с. 6) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156592215 від 18.02.2019 року (а.с. 7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 3283 від 16.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно актів про не проживання від 25.03.2019 року та 10.10.2019 року, складеними депутатом Біляївської міської ради Верро В.В. та громадянами [PERSON] , [PERSON] , громадянка [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , не проживає (а.с. 8, 9). Згідно ст. 167 ЖК України, наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу встановлено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Однак, відповідач [PERSON] до теперішнього часу не вчинила будь-яких дій щодо зняття з реєстраційного обліку за колишнім місцем його проживання за адресою позивача. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що порушене право власності позивача [PERSON] підлягає судовому захисту. У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у будинку, вона має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved