Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON], про стягнення компенсації вартості будівельних матеріалів витрачених до шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву та просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію вартості будівельних матеріалів витрачених до шлюбу у розмірі 272 174 грн. 75 коп. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі у звязку з його необґрунтованістю. 3-тя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомила. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що з 25 червня 1993 року по 07 травня 1996 року позивач перебував у шлюбних стосунках з [PERSON], яка по справі є третьою особою. За період сумісного проживання на земельній ділянці, яка була відведена позивачу за рішенням №13 від 22 січня 1992 року Підгороднянського виконкому міської ради народних депутатів було розпочато будівництво житлового будинку, а саме: побудовано гараж, погріб, оглядову та зливну ями, сарай, фундамент, стіни та дах житлового будинку, розташованого за адресою: м. Підгороднє, вул. І. Франка, буд.45, тобто фактично виконана половину робіт в грошовому еквіваленті. В подальшому залишилися внутрішні роботи та система опалювання житлового будинку. В період з 17 листопада 2000 року по 27 квітня 2010 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Тобто, до реєстрації шлюбу з відповідачкою, позивач мав незавершене будівництво житлового будинку та господарських споруд, готовність складала 49 відсотків в грошовому вираженні. Є офіційна довідка [PERSON] від 25 жовтня 2011 року яка свідчить, що готовність будинку складала в грошовому вимірі не менше 49 відсотків. Даний факт підтверджується актами виконаних робіт 1994, 1995, 1996 років, чисельними свідками та в цілому не заперечує сама відповідачка. Зареєструвати право власності на незавершене будівництво позивач не міг, оскільки відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Лише 12 травня 2007року виконавчим комітетом Підгороднянської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області житловий будинок було введено в експлуатацію та видано свідоцтво про право власності на моє ім'я. На сьогоднішній день відповідачка, за рішенням Дніпропетровського районного суду від 06 жовтня 2011 року отримала право власності на 45/100 ідеальних часток домоволодіння та грошову компенсацію в контексті ст. 70 СК України, в результаті поділу майна між нами наші частки суд визнав рівними. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання и.т.п., які використовувалися процесі цього будівництва. Враховуючи той факт, що майже більша половина будівництва проводилася до реєстрації шлюбу з відповідачкою та позивач відповідно був власником будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва, він має право на відшкодування грошової компенсації, яку необхідно стягнути з [PERSON]. З урахуванням того, що вищезазначеним рішенням суду за відповідачкою визнано на 1/2 частину домоволодіння, то вона повинна компенсувати мені половину вартості будівельних матеріалів затрачених позивачем при зведенні 49% будинку. Згідно із ч.3.ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, встановлювати факт зведення будівельних споруд - гараж, погріб, оглядова та зливна яма, сарай, фундамент, стіни та дах житлового будинку, немає необхідності, бо ці обставини вже встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду від 06 жовтня 2011 року. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (ст. 143 ЦПК України). Призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. (ст. 145 ЦПК України). За клопотаннями позивача ухвалою суду від 21 січня 2014 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення експерта поставлені наступні питання: Яка частка у відсотковому співвідношенні від усього домоволодіння №45 по вулиці Івана Франка у місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області складає: збудовані гараж з оглядовою ямою, сарай, погріб, дві зливні ями, та житловий будинок при умові, що був збудований фундамент, цоколь з каменю, підведені комунікації, стіни шлаколиті облицьовані цеглою, напільна стяжка, каркас басейну з залізобетону, несучі та не несучі перегородки із цегли, штукатурка, димарі, перекриття, дах, покрівля, вікна, решітки, двері та гаражні ворота? Яка ринкова вартість будівельних матеріалів та виконаних будівельно-монтажних робіт, які буди використані при зведенні визначеної частки по першому питанню незавершеного будівництва житлового будинку при умові, що був збудований фундамент, погріб, цоколь з каменю, підведені комунікації, стіни шлаколиті облицьовані цеглою, напільна стяжка, каркас басейну з залізобетону, несучі та не несучі перегородки із цегли, штукатурка, димарі, перекриття, дах, покрівля, вікна, решітки, та окремо збудованого повністю гаражу з оглядовою ямою, сараю та дві зливні ями, розташованих за адресою вулиця Івана Франка, буд. №45 у місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, без урахування земельної ділянки, на якій збудований даний житловий будинок та господарські будівлі, в цінах на час складання експертизи. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача [PERSON], та розяснено йому положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. 27 березня 2014 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON], про стягнення компенсації вартості будівельних матеріалів витрачених до шлюбу, повернута до суду без виконання ухвали суду від 21 січня 2014 року у звязку з неоплатою позивачем вартості будівельно-технічної експертизи. Без висновку будівельно-технічної експертизи не можливо встановити вартість будівельних матеріалів витрачених до шлюбу, яка підлягає стягненню з відповідачки. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.11 ЦК України). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. З огляду на відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позовів, витрати зі сплати судового збору сторонам не відшкодовуються.

Outcome: dismissed