Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з даним позовом та зазначив, що 28 вересня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинила виконавчий напис №5355 щодо стягнення з позивача на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 45267,20 грн. та 1000,00 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, а загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 46267,20 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 серпня 2006 року по 08 серпня 2018 року. 25 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. відкрито виконавче провадження №57521647, після ознайомлення з матеріалами якого позивачу стало відомо про існування виконавчого напису, за яким з нього стягнуто борг. Позивач [PERSON] зазначає, що виконавчий напис не може підлягати виконанню, оскільки його вчинено щодо заборгованості, яка виникла більше, ніж за три роки, що суперечить вимогам ст.88 Закону України «Про нотаріат» та свідчить про те, що дана заборгованість не є безспірною. У зв`язку із зазначеним позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №5355, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 28 вересня 2018 року про стягнення з позивача на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 18 серпня 2006 року у розмірі 46267,20 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] відмовити у повному обсязі та, зокрема, зазначив, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань. Проте, чіткого переліку таких документів законодавець не дає. Банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначених у виконавчому написі, не є безспірними. Отже, на переконання представника відповідача, з урахуванням викладеного письмового обґрунтування, заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також про розмір заборгованості і строки, за які проводиться стягнення; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів; виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст.1050 ЦК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. звернулася до суду із заявою, в якій, зокрема, зазначила, що нею 28 вересня 2018 року за реєстровим №5355 за заявою АТ «Укрсоцбанк» відповідно до статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості з громадянина України [PERSON] , який є боржником за договором №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 18 серпня 2006 року. До заяви було долучено оригінал договору №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 18 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (після зміни назви - ПАТ «Укрсоцбанк», яке в подальшому згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів змінило свій тип та назву на АТ «Укрсоцбанк»), засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. Також стягувачем було надано копію вимоги про погашення боргу від 15 серпня 2018 року, що була надіслана боржнику 16 серпня 2018 року цінним листом з описом вкладення, що підтверджується відповідним документом. Відносно строків позовної давності вона зазначає, що у договорі №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 18 серпня 2006 року в п.4.1. зазначено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, Правилами та Тарифами. Розглянувши та вивчивши надані документи, приватним нотаріусом було вчинено відповідний виконавчий напис з дотриманням всіх вимог законодавства. Ухвалою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2020 року було залучено до участі у справі в якості відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» як правонаступника припиненої юридичної особи - Акціонерного товариства «Укрсоцбанк». Позивач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, але надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача за довіреністю Ременюк Т.О. у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася, але звернулася до суду з клопотанням, в якому проти позову заперечувала на підставі поданого письмового відзиву, просила судове засідання провести за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, але звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, письмових пояснень він до суду не надсилав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася, але звернулася до суду з заявою, в якій надавала вказані вище пояснення по справі та просила розглянути справу за її відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, заперечення відповідача проти позову, враховуючи позиції у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом із наявних у матеріалах копій договору та додаткової угоди встановлено, що 18 серпня 2006 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (після зміни назви - ПАТ «Укрсоцбанк», у подальшому - АТ «Укрсоцбанк»), укладено договір №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти. До вищевказаного Договору було укладено додаткову угоду №1 від 10 вересня 2008 року, згідно з якою позивачеві було відкрито кредитну лінію в сумі 15000,00 грн. із терміном погашення до 15 вересня 2010 року. Так як позивач належним чином не виконував свої зобов`язання по погашенню заборгованості, відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. До заяви були долучено оригінал договору №0336/000729 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 18 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»; засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю; копію вимоги про погашення боргу від 15 серпня 2018 року, що була надіслана позивачу 16 серпня 2018 року цінним листом з описом вкладення. На підставі зазначених документів 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5355, копія якого долучена до матеріалів справи, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в загальній сумі 46267,20 грн. (у т.ч. 45267,20 - сума заборгованості, яка підлягає стягненню, 1000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису), яка виникла за період з 18 серпня 2006 року по 08 серпня 2018 року. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. 25 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57521647. Окрім того, постановою приватного виконавця від 25 жовтня 2018 року було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , постановою приватного виконавця від 23 листопада 2018 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , а також 23 листопада 2018 року постановою приватного виконавця було об`єднано виконавчі провадження №57521647 та №57765530 у зведене провадження №57774168. При вирішенні даного спору судом враховано, що за загальним правилом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У свою чергу, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.1 і п.3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з відповідним Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц (касаційне провадження №14-84цс19). У даному випадку матеріали справи свідчать, що відповідно до п.1.1.2 кредитного договору №0336/000729 від 18 серпня 2006 року, банк надав держателю картку типу Visa Classic KREDITKA строком дії 12 місяців та ПІН-код до неї. З пункту 1.1.1.3 Додаткової угоди №1 до кредитного договору №0336/000729 від 18 серпня 2006 року вбачається, що банк відкриває держателю кредитну лінію в сумі 15000,00 грн., в межах якої здійснюється кредитування рахунка протягом строку дії картки для задоволення поточних потреб держателя. Порядок погашення кредиту, розмір комісій, можливої неустойки та порядок їх сплати визначається правилами та тарифами. Термін погашення заборгованості за кредитною лінією до 15 вересня 2010 року. Отже, кінцевим терміном повернення кредитних коштів для [PERSON] є 15 вересня 2010 року. З наявної у матеріалах справи копії виконавчого напису №5355, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 28 вересня 2018 року, вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 18 серпня 2006 року по 08 серпня 2018 року. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та комісію за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, в даному випадку - після 15 вересня 2010 року. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, який в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України суд, з метою забезпечення однакового застосування норм матеріального права, вважає за необхідне врахувати при виборі і застосуванні норм права для вирішення даного спору. Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість [PERSON] за договором №0336/000729 від 18 серпня 2006 року не є безспірною, і, відповідно, спростовують твердження представника відповідача про недоведення позивачем факту наявності спору щодо суми заборгованості, вказаної в оскаржуваному виконавчому написі. Стосовно строку звернення АТ «Укрсоцбанк» до нотаріуса варто зазначити таке. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.4 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Як було вже зазначено вище, кінцевим терміном повернення кредитних коштів для [PERSON] є 15 вересня 2010 року. Тобто, право на примусове стягнення боргу у банку виникло вже наступного для, тобто 16 вересня 2010 року. Матеріали справи свідчать, що виконавчий напис №5355 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено 28 вересня 2018 року, тобто після спливу 8 років з дати виникнення у стягувача права на примусове стягнення боргу з [PERSON] , тобто за період, який значно перевищує три роки з дня виникнення права вимоги. Наведене спростовує твердження представника відповідача про те, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений щодо заборгованості, яка заявлена в межах строку позовної давності. Інші твердження представника відповідача судом також не враховуються, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків суду. За таких обставин суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки суд вживав заходи забезпечення позову ухвалою від 26 грудня 2018 року, то відповідно до вимог ч.7 і ч. 8 ст.158 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову строк дії заходів забезпечення позову триває відповідно до зазначеної норми ЦПК України. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 528,61 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved