Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.1989 року помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 7. У фактичне володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступила дружина померлого, яка не оформивши своїх спадкових прав померла 29.01.2015 року. Спадкоємцями за законом майна померлої є він та його сестра відповідач [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 7 Волинської області, в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв та заперечень на позов до суду не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 271906, актовий запис № 95 від 16.02.1995 року, [PERSON] помер 08.07.1989 року /а.с. 5/. Як вбачається з будівельного паспорту №223 від 25.09.1978 року, рішення Ківерцівської міської ради від 29.08.1978 року, акту про винесення меж земельної ділянки під будівництво від 25.09.1978 року, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 13.12.1978 року, довідки Ківерцівської міської ради № 7.3/825 від 08.09.2015 року про перейменування назви вулиці, житловий будинок з господарськими спорудами 1987 року побудови, що розташований в м. Ківерці по вул. Сагайдачного,7 Волинської області належить [PERSON] /а.с. 10-14/. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого, [PERSON], однак своїх спадкових прав не оформила, так як 29.01.2015 року померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 165554, актовий запис № 20 від 29.01.2015 року /а.с. 6/ Перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІ-УР № 603987 від 22.10.1969 року /а.с. 7/. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 210/01-16 від 30.09.2015 року, після смерті [PERSON], яка померла 29.01.2015 року, була заведена спадкова справа №4/2015. Донька спадкодавця [PERSON] звернулася із заявою про відмову від належної їй частки спадщини за законом /а.с. 26/. Родинні звязки померлих [PERSON], [PERSON] та позивачем [PERSON], а саме, що останній приходився сином спадкодавців, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-УР № 731132 від 18.05.1960 року /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області від 31.08.2015 року № 176/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на імя померлої [PERSON] /а.с. 9/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. вул. Сагайдачного, 7 Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29.01.2015 року. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222, 1261, 1268, ЦК України, ст. 549 ЦК України (редакції 1963 року),

Outcome: approved