Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що 11 травня 2018 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 1555550 грн. (на момент передачі еквівалентно 50000 євро, згідно курсу євро встановленого Національним банком України на день укладення даного договору 1 (один) євро = 31,1110 грн.), а відповідач їх отримав та зобов'язався повернути йому таку ж суму грошових коштів в строк не пізніше 01 грудня 2018 року включно, про що було складено розписку. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув йому грошові кошти у визначений договором строк. Зазначає, що ним було направлено відповідачу вимогу від 05 грудня 2018 року про повернення боргу протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання даної вимоги, однак відповідач не відреагував, грошові кошти не повернув. Згідно курсу євро, встановленого Національним банком України станом на 12 грудня 2018 року - 1 євро = 31,5348 грн., у зв'язку із чим борг відповідача складає суму в розмірі 1576740 грн., а тому просить стягнути з відповідача на його користь суму богу в розмірі 1576740 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, 15 березня 2019 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що дійсно 11 травня 2018 року між ним та позивачем було укладено договір позики, на підставі якого ним було отримано грошові кошти в сумі 1555550 грн., які він зобов'язався повернути в строк до 01 грудня 2018 року, однак у зв'язку із відсутністю коштів, він не зміг вчасно повернути позику. Вказав, що при першій можливості поверне дану позику, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та прийняття рішення в підготовчому засіданні. Підготовче засідання просив провести без його участі. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що належить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 11 травня 2018 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав відповідачу грошові кошти в сумі 1555550 грн. (на момент передачі еквівалентно 50000 євро, згідно курсу євро встановленого Національним банком України на день укладення даного договору 1 (один) євро = 31,1110 грн.), а [PERSON] їх отримав та зобов'язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів (а.с.9). Отримання [PERSON] вказаних грошових коштів, підтверджується оригіналом розписки від 11 травня 2018 року, а також заявою відповідача від 15 березня 2019 року. Згідно п.п.3, 4 договору позики, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в повному обсязі в строк не пізніше як до 01 грудня 2018 року включно. Повернення позики повинно бути здійснено в місті Чернівці готівкою. Однак у строк обумовлений договором позики, відповідач не повернув позивачу грошові кошти, у зв'язку із чим позивачем було направлено відповідачу вимогу від 05 грудня 2018 року про сплату боргу протягом 7 днів з моменту отримання даної претензії (а.с.11). Дану вимогу відповідач отримав 05 грудня 2018 року, що підтверджується його підписом на вимозі. В порушення умов договору позики, відповідач кошти до даного часу позивачу не повернув, що підтвердив сам відповідач в заяві від 15 березня 2019 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 договору позики, сума грошових коштів, що повертається в національній валюті України має бути еквівалентна 50000 євро, відповідно до курсу встановленого Національним банком України на день повернення коштів. Згідно курсу євро, встановленого Національним банком України станом на 12 грудня 2018 року - 1 євро = 31,5348 грн., у зв'язку із чим борг відповідача складає суму в розмірі 1576740 грн. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, належить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1576740 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивачо понесені судові витрати відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 8810 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved