Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 22.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 84. Зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, підставою припинення родинних стосунків стала втрата почуттів, взаєморозуміння між ними, як подружжям. Позивач [PERSON] вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутность, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2015 року, актовий запис № 84, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2015 року. Від шлюбу сторонни мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної поваги та любові між сторонами, фактичне припинення подружніх відносин. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved