Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Позов обґрунтував тим, що позивач є власником квартири № 83 у будинку № 8 на мікрорайоні Ювілейний в м. Кривому Розі на підставі акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та свідоцтва від 01.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1442. Відповідач колишній власник цієї нерухомості, з 2005 року не зявляється за адресою реєстрації місця проживання, не мешкає у вищевказаній квартирі, її речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Позивач змушений сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими вона не користується і не сплачує, проте є зареєстрованою в цьому будинку, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права, як власника квартири, на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтриманням позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є власником квартири № 83 у будинку № 8 на мікрорайоні Ювілейний, в м. Кривому Розі на підставі акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та свідоцтва від 01.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1442 (а.с. 3). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28906938 від 31.10.2014 квартира № 83 у будинку № 8 на мікрорайоні Ювілейний, в м. Кривому Розі зареєстрована за позивачем [PERSON]Ф.(а.с. 74. Згідно довідки №47 від 28.05.2015 виданої головою ЖБК «Рассвет-39» у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які є сторонами в даній справі (а.с. 5). Однак, на сьогоднішній день відповідач [PERSON], [INFO] за вказаною адресою не проживає, її речей в будинку немає. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Актом мешканців будинку № 8 на мікрорайоні Ювілейний в м. Кривому Розі від 27.05.2015, засвідченого печаткою ЖБК «Рассвет-39», відповідно до якого відповідач з 2005 року в квартирі не мешкає (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно постанови №9 від 01.11.1996 Пленуму Верховного Суду України наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселиласьтуди як член сімї наймача (власника) приміщення. З наведеного вище вбачається, що відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] тривалий час, а саме близько 10 років у спірній квартирі не проживає та фактом реєстрації чинить перешкоди позивачу в здійсненні йогої права власності на вищевказану квартиру . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Згідно викладеного, ст. ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved