Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 15 серпня 2012 року на підставі наказу №178-К від 15 серпня 2012 року він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») начальником відділу Південного регіону по роботі з проблемною заборгованістю. 25 лютого 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було винесено наказ №39-К про оголошення [PERSON] догани за порушення вимог «Положення про безпеку та захист даних», затвердженого наказом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15 березня 2013 року №27 на підставі висновку внутрішнього аудитора, висновку служби безпеки, службової записки [PERSON] та пояснень самого позивача. Зазначений наказ [PERSON] вважає неправомірним, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував всі посадові обовязки, визначені посадовою інструкцією. З «Положенням про безпеку та захист даних» позивач ознайомлений не був, крім того, оскаржуваний наказ не містить зазначення конкретних пунктів та вимог вказаного положення, які були порушені [PERSON] З огляду на викладене позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «ОТП Факторинг Україна» №39-К від 25.02.2015 року про оголошення [PERSON] догани. У судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що дисциплінарне стягнення було накладено на позивача у строки та порядок, що передбачені чинним законодавством України. В обґрунтування своєї позиції представником відповідача було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що факт скоєння порушення шляхом навмисного надання третім особам несанкціонованого доступу до компютерної мережі «ОТП Банка» яка містить інформацію зі статусом банківської таємниці шляхом передання паролів доступу і унікальних ідентифікаторів позивач не заперечує. Окрім того, це підтверджується письмовими поясненнями співробітників «ОТП Факторинг Україна» - підлеглих [PERSON] Перед накладенням дисциплінарного стягнення у позивача були відібрані письмові пояснення, факт їх надання та автентичність свого підпису він не заперечує. На підставі вивчення пояснень [PERSON], аналізу його проступку на предмет тяжкості та рекомендацій за результати перевірки служби безпеки «ОТП Банка» був виданий наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, який був доведений особисто позивачу в присутності свідків. На момент предявлення наказу позивач його законність не заперечував, свій підпис про ознайомлення під наказом поставив особисто. Факт обізнаності позивача із «Положенням про безпеку та захист даних», затвердженого наказом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15 березня 2013 року №27 підтверджується посадовою інструкцією начальника Південного регіону Управління по роботі з проблемною заборгованістю ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та заявою-зобовязанням про нерозголошення банківської, комерційної таємниці, конфіденційної та інсайдерської інформації «ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка підписана особисто [PERSON] при прийомі на роботу. Законність перевірки дій позивача службою безпеки «ОТП Банк» підтверджується угодою між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та СБ «ОТП Банк», в якій закріплено, що так як співробітники ТОВ «ОТП Факторинг Україна» користуються компютерною мережею банка, усі випадки порушення інформаційної безпеки обовязково розслідує служба безпеки банка. Відповідно до п.6.3 «Положення про безпеку та захист даних», політика інформаційної безпеки «ОТП Факторинг Україна» будується не тільки на вимогах законодавства України, але і на політиці безпеки Групи ОТП, до складу якої входить відповідач, таким чином працівники «ОТП Факторинг Україна» керуються в своїй діяльності в аспектах безпеки також і регулятивними документами банку. Основними розділами, які регулюють аспекти доступу до компютерної системи (мережі), є розділи 13 та 15 «Положення про безпеку і захист даних». Позивачем, зокрема, порушені п.13.2.1,13.3.3,13.4.3,13.5.2, а також 15.2.3. У звязку з тим, що відповідач не має своєї власної компютерної мережі та в своїй роботі користується компютерною мережею ОТП Банку, співробітники «ОТП Факторинг Україна» керуються «Політикою керування паролями доступу інформаційних систем AT «ОТП Банк» від 15.09.2011 року. Згідно Додатку 2 «Положення про класифікацію інформації та заходи щодо забезпечення захисту інформації з обмеженим доступом» від 05.07.2013 року (п.1.1.9) паролі - ідентифікатори для доступу в компютерну систему ОТП Банку відносяться до категорії банківської таємниці. З огляду на викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. За клопотанням представника відповідача, на підтвердження позиції ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у судовому засіданні були допитані свідки: співробітники «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] та [PERSON], та служби безпеки «ОТП Банк» [PERSON] Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 139 КЗпП Укра їни, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обовязки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Власник або уповноважений ним орган, згідно ст. 141 КЗпП України, повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно ст. 147 КЗпП України передбачено, що з а порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 1471 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Дисциплінарне стягнення, згідно ст. 148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Судом встановлено, що наказом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15 серпня 2012 року №178-К [PERSON], за його згодою, було переведено на посаду начальника відділу Південного регіону управління по роботі з проблемною заборгованістю, з робочим місцем в місті Миколаїв, з посадовим окладом згідно штатного розпису. 31 січня 2013 року [PERSON] було ознайомлено з посадовою інструкцією начальника відділу Південного регіону управління по роботі з проблемною заборгованістю під власноручний підпис. Згідно пункту 7.2 посадової інструкції, в своїй роботі позивач мав керуватися внутрішніми документами: даною посадовою інструкцією, іншими документами компанії, наказами та розпорядженнями керівництва компанії та іншими внутрішніми розпорядженнями. 25 лютого 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було винесено наказ №39-К про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни, що полягає у порушенні вимог «Положення про безпеку та захист даних», затвердженого наказом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15 березня 2013 року №27/Д. В якості підстави винесення наказу зазначено: висновок внутрішнього аудиту, висновок служби безпеки, службова записка [PERSON], пояснення [PERSON] Вказаний наказ є нечітким та не містить викладення відомостей щодо конкретних обставин і фактів, на підставі яких було здійснено висновок про порушення позивачем трудової дисципліни. Така невизначеність формулювання, в тому числі що стосується дат та реквізитів документів, покладених в основу наказу, дозволяє відповідачу посилатись на будь-які документи, які відповідають первинним ознакам назви. Тобто, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», сформулювавши наказ вказаним чином, залишило за собою можливість, в залежності від обставин, стверджувати, що в його основу було покладено будь-який висновок служби безпеки, будь-який висновок аудиту та будь-які пояснення [PERSON] та [PERSON], що унеможливлює перевірку ступеню тяжкості вчиненого проступку і заподіяної ним шкоди, а також дотримання строків накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, в ході розгляду справи по суті було встановлено, що висновку аудиту, в якому було б зафіксовано факт порушення позивачем трудової дисципліни, не існує, так само як і такого документу як «висновок служби безпеки». Під зазначеним висновком, згідно пояснень представника відповідача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» розуміє службову записку служби безпеки «ОТП Банк» від 02.02.2015 року. Однак, як зазначалось судом раніше, обтічність формулювання наказу не дозволяє поза розумним сумнівом стверджувати, що під «висновком служби безпеки» слід розуміти саме вказану службову записку, а не будь-який інший документ. Також, під час судового розгляду, до матеріалів справи було долучено декілька відмінних за змістом письмових пояснень [PERSON] із зазначенням різних дат їх складання. Зробити з тексту наказу однозначний висновок щодо того, які саме з цих пояснень, покладені в його основу - неможливо. При цьому, в ході судового розгляду представником відповідача було зазначено, що під «поясненнями [PERSON]О.», слід розуміти не її письмові пояснення, а складену нею службову записку від 22.01.2015 року. Сам позивач факт вчинення ним дисциплінарного проступку категорично заперечує, зазначає про те, що з «Положенням про безпеку та захист даних» він у встановленому порядку ознайомлений не був та не мав доступу до нього; інформацію про свій логін та пароль він нікому не передавав, однак не виключає такої можливості з боку інших співробітників банку, в тому числі [PERSON], яка, після винесення догани позивачу, фактично зайняла його посаду на якій і працює в теперішній час. Крім того позивач стверджує, що відповідачем не було дотримано строків накладення дисциплінарного стягнення, оскільки про події, поставлені в провину [PERSON], ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо у строк, який перевищує місячний термін. Також в ході розгляду справи по суті представником позивача було зазначено, що факт, про який йдеться мова у службовій записці служби безпеки «ОТП Банк» від 02 лютого 2015 року, згідно тексту даної записки, мав місце 25 грудня 2015 року, тобто зазначено дату, яка ще не настала. Документи які усувають дане протиріччя - відсутні. Зазначені порушення та розбіжності є суттєвими та свідчать про те, що наказ №39-К від 25.02.2015 року про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани був прийнятий відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» без чіткого дотримання норм чинного законодавства, у звязку з чим є неправомірним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved