Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом 02.04.2018 року, мотивуючи позовні вимоги тим,\~\~що 01.07.2013 року він переведений на посаду слюсаря 5-го розряду Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Свемон-Захід». 31.07.2015 року його призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15 та 31.10.2016 року він звільнений у запас. У відповідності до\~Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~та\~Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно\~Указу Президента України від 17.02.2015р. №88/2015 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році»\~та на підставі довідки військової частини [NUMBER] від 31.10.2016 року №6794 [PERSON] у період з 15.09.2015 року по 31.10.2016 року проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] в с. Гончарівське Чернігівської області. Вказує, що законодавством України передбачено соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, зокрема за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації зберігається місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від форми власності. Зазначає, що середній заробіток на час перебування на військовій службі під час мобілізації на особливий період [PERSON] з 31.07.2015 року по 31.10.2016 року роботодавцем нараховувався на виплачувався тільки частково, внаслідок чого порушені його права. З огляду на вищевказане просив позов задовольнити та стягнути з відповідача ПАТ «Свемон-Захід» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 36313,05 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , згідно довіреності в справі, [PERSON] підтримала позов, з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Заяв чи клопотань до суду не направили.Відзиву на позов представник відповідача не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, позивач дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.07.2013 року позивач [PERSON] переведений на посаду слюсаря 5-го розряду ЧФ ПАТ «Свемон-Захід», що підтверджено копією трудової книжки серії [NUMBER] від 15.10.1987 р (а.с.13) Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року за №15 з 31.07.2015 року, звільнений в запас 31.10.2016 року на підставі Указу Президента України №411 від 26.09.2016 року, що підтверджується довідкою виданою Кіцманського об`єднаного районного військового комісаріату\~\~від\~\~06.03.2018 року № 318. (а.с.14) З довідки № 6794 від 31.10.2016 року, виданої військовою частиною [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , 1967 р.н., дійсно проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] в с. Гончарівське Чернігівської області з 15.09.2015 року по 31.10.2016 року. (а.с.15) Згідно\~ст.119 КЗпП України\~працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених\~законами України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Середній заробіток працівника нараховує і виплачує роботодавець. У подальшому він отримає компенсацію з коштів Державного бюджету України, яка має проводитися в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7\~ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~Перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України. Не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та /або введення воєнного стану Відповідно до п. п. 4-6\~Постанови КМУ від 04.03.2015 № 105\~«Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом»: «Для отримання компенсації з бюджету середнього заробітку підприємства, установи та організації подають щомісяця до 15 числа органові соціального захисту населення звіти про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 1, погоджені районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною, що здійснювали призов працівників на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа структурному підрозділу соціального захисту населення копій зазначених звітів, а також зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 2. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Виплата компенсації проводиться підприємствами, установами, організаціями у строки, визначені\~статтею 115 КЗпП України. Згідно ч.1\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановдено судом, середній заробіток на час перебування на війсковій службі під час мобілізації на особливий період [PERSON] нараховувався та виплачувався лише частково. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , наданих ГУ Пенсійного фонду у Чернівецькій області, вбачається, що в період з серпня по грудень 2015 року нарахування середньомісячного заробітку [PERSON] ЧФ ПАТ «Свемон-Захід» не проводилось (а.с.20). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , наданих ГУ Пенсійного фонду у Чернівецькій області Тріфутін П.М. за два попередніх місяці до призову на військову службу отримав заробітну плату у розмірі 4616,12 грн за 38 робочих днів. Отже, середньомісячний заробіток [PERSON] під час перебування останнього на військовій службі за призовом під час мобілізації складає 121,47 грн. (4616,12грн./38 днів). З розрахунку середньомісячного заробітку [PERSON] на час перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період з 31.7.2015 року по 31.10.2016 року, доданого до позову вбачається, що середньомісячний заробіток становить 38263,05 (121,47 (середньоденний заробіток) х 315 (робочих дні). З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на рахунку [PERSON] № [NUMBER] вбачається, що частину коштів заробітної плати [PERSON] перераховано: 20.04.2016 року в розмірі 500 гривень, 28.04.2016 року в розмірі 250 грн., 14.06.2016 року в розмірі 200 грн., 29.08.2016 року в розмірі 1000 грн., а всього разом 1950 гривень. (а.с.23) Відповідачем до суду не було надано доказів нарахування та виплати позивачу\~\~середнього заробітку за\~\~час перебування на військовій службі, в іншому розмірі, ніж зазначеному позивачем, а тому, суд приймає до уваги посилання позивача щодо не виплати йому середнього заробітку за час перебування на військовій службі\~\~за\~\~період з\~\~31.07.2015 року по 31.10.2016 року, який становить\~\~38263,05 грн. 1950 грн. = 36313,05 гривень. З огляду на це суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати, тому він підлягає до стягнення з відповідача, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~за розгляд\~\~вимог майнового характеру, в розмірі 1762 грн. На підставі ст.ст.\~115,\~119,\~237-1 КЗпП України,\~ст.625 ЦК України,\~ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»\~та\~ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,\~

Outcome: approved