Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2014 року у цивільній справі №127/15303/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.07.2014 року на період навчання [PERSON] до досягнення ним 23 років. На підставі вищевказаного рішення суду Вінницьким районним судом видано виконавчий лист, який предявлено відповідачем до примусового виконання до Староміського В ДВС Вінницького МУЮ. Однак, на даний час син не навчається в даному навчальному закладі. Більше того, повнолітній син сторін працює вантажником у ПАТ «Вінницький масложиркомбінат», має самостійний дохід та є матеріально забезпеченою особою. Натомість, у позивача на утриманні знаходиться мати-пенсіонер та неповнолітній син [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти. А тому, з огляду на вищевикладене позивач вважає, що подальше стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні обєктивно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2014 року у цивільній справі №127/15303/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.07.2014 року на період навчання [PERSON] до досягнення ним 23 років. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, закріплено у статті 199 СК України. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.199 СК України право на вищезазначене утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні повнолітній син сторін [PERSON], [INFO], на разі не навчається у Вінницькому коледжі Національного університету харчових технологій, а з 26.05.2015 року працює вантажником у ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат», що підтверджується довідкою №136 від 18.11.2015 року. А тому, повнолітній син сторін [PERSON] є матеріальним забезпеченим, оскільки останній офіційно працевлаштований та має самостійний дохід, а відтак правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача на утримання повнолітнього сина аліментів не має, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved