Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON], третя особа служба у справах дітей Черкаської РДА про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору дарування від 29.04.2002 року він є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. За згодою позивача у вищевказаний будинок була зареєстрована його дружина [PERSON]- відповідач по справі. 23.03.2011 року шлюб між ними було розірвано. З часу реєстрації [PERSON], ніколи не проживала у будинку, житловою площею ніколи не користувалася, не приймала участі в утриманні будинку. В будинку позивача відсутні будь - які речі відповідача. В 2013 році позивач з'ясував, що відповідач [PERSON] зареєструвала у його будинку свою малолітню доньку від іншого шлюбу, [PERSON] [INFO], що для нього було несподіваним. Позивач пояснює, що реєстрація в його будинку осіб, які не користуються житлом, збільшила його витрати по платі житлово-комунальних послуг, так як розрахунок здійснюється згідно кількості зареєстрованих у житлі осіб, позивачем сплачуються комунальні послуги за фактично у нього не проживаючих осіб, що прямим чином впливає на його матеріальний стан. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік, тому вважає, що відповідач втратив право на житло у будинку по [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що вирішити вказаний спір неможливо в поза судовому порядку, позивач вимушений звернутись до суду з позовною заявою про втрату права на житло. Тому просить постановити рішення, яким визнати такими, що втратили право на користування житлом у будинку по [ADDRESS] [PERSON], [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 21.02.2014 року позов визнала та пояснила, що бажає самостійно виписатися з будинку позивача і до наступного судового засідання це зробить. В судове засідання 04.03.2014 року відповідач не з'явилася, була повідомлена про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача суду пояснила, що відповідач свою обіцянку не виконала і з будинку не виписалася. Представник третьої служби у справах дітей Черкаської РДА в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, так як ніяких порушень прав малолітньої дитини в даному випадку не буде. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 29.04.2002 року належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. За згодою позивача в даний будинок була зареєстрована його дружина [PERSON]- відповідач по справі . 23.03.2011 року шлюб між ними було розірвано. З часу реєстрації [PERSON], ніколи не проживала у будинку, житловою площею ніколи не користувалася, не приймала участі в утриманні будинку. В будинку позивача відсутні будь - які речі відповідача. В 2014 році відповідач [PERSON] зареєструвала у вищевказаному будинку малолітню доньку від іншого шлюбу - [PERSON] [INFO]. Дані обставини в судовому засіданні були підтверджені поясненнями учасників процесу та дослідженими матеріалами справи, письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 150, 155 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім'ї, які мають право розпоряджатися цім будинком на власний розсуд, власника не може бути позбавлено права користування будинком. Відповідач [PERSON] не є ні власником будинку, ні членом сім'ї позивача [PERSON] в розумінні ст. 64 ЖК України, з позивачем не проживає, спільне господарство не веде . Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник на власний розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з дня реєстрації і до дня розгляду справи судом, жодного дня не проживала в будинку, що належить позивачу, то її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням Малолітню [PERSON]. зареєстрували в квартирі без згоди позивача, і він змушений сплачувати комунальні платежі за двох осіб, які в його будинку не проживають. Місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання її матері, тому доньку [PERSON] - [PERSON], також слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved