Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на нежиле приміщення №2 під літ А, загальною площею 287,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області № 63 від 18 листопада 2009 року було визнано право власності на нежитлове приміщення (комора) загальною площею 287,8 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] за громадянами: [PERSON] -25/100 частини; [PERSON] - 6/100 частини; [PERSON] -11/100 частини; [PERSON] - 54/100 частини; [PERSON] - 4/100 частини. На підставі вказаного рішення було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Право власності у частках було зареєстровано, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП КОР «Білоцерківське міжміське БТІ» від 14.01.2010 року. [INFO] [PERSON] померла про що виконавчим комітетом Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області складено відповідний актовий запис №1. Після її смерті до приватного нотаріуса Богуславського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що з 2010 року він добросовісно, відкрито безперервно володіє, користується та доглядає за вказаним нежитловим приміщенням [ADDRESS] , здійснює поточний ремонт будівлі та утримує його і на сьогоднішній день залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем, що підтверджується актом складеним комісією в складі депутатів Шупиківської сільської ради від 19 червня 2020 року, а тому вважає, що визнання за ним права власності на дане нежитлове приміщення не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак надіслали до суду заяви, в яких позов визнали та просили його задовольнити і розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.01.2010 року підтверджується факт, що нежиле приміщення №2 під літ А, загальною площею 287,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить: [PERSON] -25/100 частини; [PERSON] - 6/100 частини; [PERSON] - 11/100 частини; [PERSON] - 54/100 частини; [PERSON] - 4/100 частини. [PERSON] померла [INFO] про що виконавчим комітетом Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області складено відповідний актовий запис №1. Після її смерті до приватного нотаріуса Богуславського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які прийняли спадщину, в тому числі 4/100 частини вищевказаного нежитлового приміщення. Актом складеним комісією в складі депутатів Шупиківської сільської ради від 19 червня 2020 року підтверджується що [PERSON] з 2010 року добросовісно, відкрито безперервно володіє, користується та доглядає за вказаним нежитловим приміщенням [ADDRESS] , здійснює поточний ремонт будівлі та утримує його і на сьогоднішній день залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем даного приміщення. Згідно даних технічного паспорта на нежитлове приміщення [ADDRESS] , що виготовлений білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, нежитлове приміщення № 2, яке розташоване по [ADDRESS] має такі технічні характеристики: загальна площа - 287,80 кв.м., площа основи 328,10 кв.м. Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституцції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач надав суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачем на нежиле приміщення №2 під літ А, загальною площею 287,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 818 гривень 70 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved