Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення 3% річних та втрат внаслідок інфляції, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2016 року стягнуто з відповідача на його користь борг за договором позики від 05.11.2012 року у сумі 320000,00 грн. та борг за договором позики від 16.09.2014 року у сумі 40000,00 грн. Так як, відповідач у добровільному порядку рішення суду не виконував, виконавчий лист про стягнення з нього на користь позивача боргу у сумі 320000,00 грн. та 40000,00 грн позивачем було подано до Черкаського районного відділу ДВС. До даного часу відповідач кошти позивачу не сплатив. Позивач звернувся до Черкаського районного суду з позовом про стягнення на його користь 3% річних та інфляційних втрат. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.02.2017 року стягнуто з відповідача на його користь 3% річних та інфляційні втрати за період з 05.07.2016 року по 13.02.2017 року. Вказане рішення суду відповідач не виконує, тому позивач звернувся знову із позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат з 13.02.2017 року по день подачі позову 22.12.2017 року. У зв'язку з тим, що сума боргу відповідача становить 320000,00+40000,00=360000,00 грн, то 3% річних з 13.02.017 року по 22.12.2017 року становить 9232,00 грн, а інфляційні втрати - 40747,69 грн. У зв'язку із цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму - 49979,69 грн. та судові витрати по справі у сумі 640 грн. Від відповідача [PERSON] клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2016 року встановлено, що 05.11.2012 року [PERSON] надав [PERSON] позику у сумі 320000,00 грн. строком на 1 рік, які зобов'язався повернути до 05.11.2013 року. На підтвердження факту отримання грошей [PERSON] складено розписку від 05.11.2012 року, в якій зазначено особливі умови - борг взято під 5 % місячної виплати. Також розписка містить особистий підпис відповідача. 16.09.2014 року [PERSON] надав [PERSON] позику у сумі 40000,00 грн. терміном на 2 тижні. На підтвердження факту отримання грошей [PERSON] складено розписку від 16.09.2014 року, в якій також зазначено: сторони зобов'язання, грошова сума, яка передається на строк її повернення. Також розписка містить особистий підпис відповідача. Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25.01.2015 року змінено. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 05.11.2012 року з врахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 568512 грн. та три відсотки річних від простроченої суми боргу, яка становить 17884,93 грн., а всього 586396,93 грн. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 16.09.2014 року з врахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 60760 грн. та три відсотки річних від простроченої суми боргу, яка становить 1196,71 грн., а всього 61956,71 грн. Згідно постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Вдовиченко Н.О. від 03.10.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/707107/16 від 30.08.2016 року, який видано Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості на загальну суму 657395,64 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.02.2017 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 05.11.2012 року із урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних у сумі 52166 грн., стягнено [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 16.09.2014 року із урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних у сумі 5512 грн. Згідно розрахунку позивача 22.12.2017 року, за період з 13.02.2017 року до 22.12.2017 року, 3% річних від суми боргу становить -9232,00 грн. та втрати від інфляції - 40747,69 грн. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Згідно ч.4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення своїх договірних зобов'язань відповідач у встановлений договором строк позику не повернув. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, таким, що відповідає нормам чинного законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути суму сплаченого позивачем при подачі позову судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved