Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер В5621 СІ, ключів запалення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повернути йому, або іншій уповноваженій ним особі, автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер В5621СІ, який знаходиться на зберіганні в Прилуцькому ВП ГУНП України в Чернігівській області, ключі від запалення до даного автомобіля, які знаходяться на зберіганні в черговій частині Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії СІС № 092308, яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/742/14/16 в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області Свої вимоги мотивує тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 09.02.2016 року, який залишено в силі ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.07.2016 року, його визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Речовий доказ по справі автомобіль [NUMBER], який знаходиться на зберіганні на території Прилуцького ВП ГУНП та ключі від запалення даного автомобіля повернуто його власнику, яким є згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON]. Даний автомобіль у [PERSON] був придбаний позивачем в 2015 році, проте договору купівлі-продажу не було оформлено, а лише було передано автомобіль із ключами запалення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Про належність права володіння автомобілем свідчить наявність у позивача, як самого автомобіля так і реєстраційних документів на автомобіль та будь-яких заперечень зі сторони його власника. Власник автомобіля, [PERSON] не припинив позивачу право володіння автомобілем шляхом його витребування та не претендує на даний автомобіль, оскільки фактично він його продав, за що отримав кошти. В зв»язку з вище викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 09.02.2016 року, який залишено в силі ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.07.2016 року, його визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Речовий доказ по справі автомобіль [NUMBER], який знаходиться на зберіганні на території Прилуцького ВП ГУНП та ключі від запалення даного автомобіля повернуто його власнику, яким є згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON]. Відповідно до ст.395 Цивільного кодексу України речовим право на чуже майно є право володіння та користування. Відповідно до ст.396 ЦК України особа яка має речове право на чуже майно має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. Відповідно до ст.397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред»являються за місцезнаходженням цього майна. Зважаючи на вищевикладене, позов обґрунтований та підлягає задоволенню . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved