Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2015 року в місті Тернополі по вул..Підволочиське шосе, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» порушив вимоги п.33.3.21 Правил дорожнього руху України, та допустив зіткнення з автомобілем марки «Оpel Omega» під керуванням позивача. Постановою Тернопільського мыськрайонного суду від 21.01.2016 року, [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент скоєння ДТП у водія [PERSON] діяв договір (поліс) від 30.12.2014 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений із страховою компанією ПАТ «НАСК Оранта», яким було встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров»ю у розмірі 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн. 18 грудня 2015 року позивач звернувся із заявою про повідомлення ДТП та виплату страхового відшкодування. Аварійним комісаром ПАТ «НАСК Оранта» було проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено відпповідний протокол огляду. В подальшому позивачу було повідомлено, що сума страхового відшкодування склала 10 536,20 грн. Відповідачем - ПАТ «НАСК Оранта» 20 травня 2016 року було перераховано 10 483,56 грн. страхового відшкодування. Згідно висновку автотоварознавчого діослідження №86/16 від 12 квітня 2016 року, проведеного судовим експертом [PERSON] вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу завданого власникові автомобіля «Оpel Omega» на момент ДТП становить 43615,80 грн., без урахування коефіцієнта фізичного зносу - 97869,09 грн. Таким чином, просить стягнути із ПАТ «НАСК Оранта» у користь позивача 33132,24 грн. матеріальної шкоди - невиплаченого страхового відшкодування, 1600 грн. вартості проведеного авто товарознавчого дослідження, 3423,05 грн. пені за період з 20.07.2016 року по 22.11.2016 року, а також три проценти річних у розмірі 343,12 грн., 3307,20 грн. витрат на правову допомогу. Також зазначив, що йому було завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження його транспортного засобу, ненадання документів відповідачем ПАТ «НАСК Оранта» щодо визначення розміру матеріального збитку, спричинило душевні хвилювання та страждання позивача, головний біль, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори, листування та необхідності термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту автомобіля. Позивач змушений був постійно відлучатись з робочого місця, мало часу проводити із сім2єю, став дратівливим, що вплинуло на його родинні стосунки, а також з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями. Тому просить стягнути із ПАТ «НАС Оранта» 7 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а також із [PERSON] 10 000 грн. Також, вважає, що слід стягнути із [PERSON] 253,29 грн. завданої матеріальної шкоди, що становить різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник ПАТ «НАС Оранта» у судовому засіданні позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що розмір страхового відшкодування, яке було визначено позивачу страховою компанією відповідає вимогам Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням авто товарознавчого дослідження проведеного спеціалістом ТОВ «Гарант - АСІСТАНС». Щодо відшкодування моральної шкоди також вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки моральна шкода страховою компанією відшкодовується лише за шкоду, яка заподіяна життю та здоров»ю особи. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача до [PERSON] вважає безпідставними та необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити. Як на підставу заперечення позовних вимог зазначив, що відшкодуванню позивачу підлягають реальні збитки, а тому коефіцієнт фізичного зносу не враховується при визначенні матеріального збитку. Позивач не надав суду доказів проведення відновлювального ремонту автомобіля з використанням нових вузлів, комплектуючих частин іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. При визначенні розміру матеріального збитку має бути врахований коефіцієнт фізичного зносу автомобіля. Крім цього, заперечив вимогу позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки його розмір не відповідає вимогам розумності та справедливості, не співмірності сум моральної шкоди та обставинам, які зазначені позивачем як підстави для заявлення до відшкодування матеріальної шкоди. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи, що підтверджено документально. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Як вбачається із вказаної постанови, 17 грудня 2015 року о 16 год. в місті Тернополі по вул. Підволочиське шосе [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] порушив вимогу дорожнього знаку 33.3.21 «В»їзд заборонено», внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Опель Омега» д.н.з. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, є [PERSON]. Автомобіль марки «ЗАЗ Таврія», р.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] та яким у момент вчинення ДТП на підставі договору позички транспортного засобу від 01 липня 2015 року керував [PERSON] був застрахований відповідно до Полісу №АІ/3880738 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Тернопільською обласною дирекцією ПАТ «НАСК Оранта» на строк дії з 04.01.2015 року по 03.01.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого зазначеним полісом було встановлено за шкоду заподіяну життю і здоров»ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи - 0 грн. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п.34.1 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Пунктом 34.2. ст.34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial