Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні будинком [PERSON], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Залізняка, будинок 22 та зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у цьому будинку; витрати, повязані з розглядом цієї справи у суді, покласти на відповідача у повному обсязі. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що йому на праві особистої власності, згідно договору про надання земельної ділянки для побудови жилого будинку від 31.08.1976 року, Акту про завершення будівництва БТІ записано в реєстрову книгу № 100, належить будинок № 22, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Залізняка. У 2002 році у цей жилий будинок вселилась і була прописана дружина його сина [PERSON]. У його будинку вона проживала тимчасово з 26.10.2002 року по квітень 2004 року. З квітня 2004 року в його будинку колишня невістка не проживає, комунальні послуги не сплачує, особисті речі її відсутні, місце проживання її невідоме. Комунальні платежі за квартиру сплачує він особисто. Шлюб між його сином та колишньою невісткою [PERSON] розірваний 15.11.2013р. Дніпровським районним судом. На даний час у його будинку зареєстровано місце проживання його колишньої невістки [PERSON] та її малолітніх синів [PERSON] 09.08.2003р.н. та [PERSON] 17.10.2007р.н. Відповідач продовжує всупереч його волі бути зареєстрованим в її будинку, фактично у якому не проживає. Отже, факт реєстрації відповідача в будинку, що належить йому, порушує його право власності на даний будинок, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Також пояснила, що перешкоди у користуванні [PERSON] виникли з моменту припинення шлюбних відносин між його сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] Крім того, позивач не заперечує проти фактичної реєстрації у належному йому будинку дітей відповідача: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначила, що відповідач [PERSON] виїхала на інше постійне місце проживання ще у 2004 році та по теперішній час в будинку не проживає, витрат з його утримання не несе, але з реєстрації не знялась, що змушує позивача нести додаткові витрати на його утримання щодо сплати комунальних послуг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та надала пояснення про те, що в спірному будинку не проживає з 2004 року. Ключів від будинку вона не має. Зараз вона разом зі своїм молодшим сином проживає в [INFO]. Наміру проживати у спірному будинку у неї не має, проте їй необхідно місце реєстрації. Крім того в неї не було домовленості з позивачем про те, що на період її відсутності право проживання в будинку буде за нею збережене. Її старший син проживає зі своїм батьком - її колишнім чоловіком [PERSON] Комунальні платежі вона не сплачує, угоду про безоплатне користування будинком вона з позивачем не укладала. Представник третьої особи - Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району ГУ МВС України у м. Дніпродзержинськ, в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Вислухавши представника позивача та відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору про надання земельної ділянки для побудови жилого будинку від 31.08.1976 року на праві приватної власності належить будинок № 22, який розташований по вул. Залізняка у м.Дніпродзержинську. Право власності на будинку № 22 по вул. Залізняка в м. Дніпродзержинську зареєстровано за [PERSON] Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером № 18339, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.5). У вищевказаному будинку № 22 по вул. Залізняка в м. Дніпродзержинську, крім власника [PERSON], зареєстровані дружина позивача [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], [INFO], колишня невістка позивача [PERSON], [INFO], та онуки позивача [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 0220 від 01.04.2015 року, виданою Квартальним комітетом № 4 (а.с.10). Проте, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами про не проживання від 31.08.2014 року, 01.10.2014 року, 22.12.2014 року, які засвідчені Головою Квартального комітету № 4 [PERSON], і згідно яких відповідач в спірному будинку не проживає впродовж кількох років по теперішній час (а.с.7,8,9). Як встановлено судом та підтверджено відповідачем у судовому засіданні, відповідач [PERSON] у спірному будинку не живе з 2004 року, живе на даний час разом із своїм молодшим сином [PERSON] в с. Єлизаветівка по вул. Дзержинського, 16, між тим зберегла реєстрацію свого проживання за адресою у [INFO], де не має наміру в подальшому проживати. Згідно пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні, сплату за спожиті житлово-комунальні послуги здійснює особисто позивач в повному обсязі. Факт не проживання відповідача без поважних причин за вказаною адресою також підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] про те, що відповідач не проживає у вказаному домоволодінні більше ніж 10 років, її речі у будинку відсутні, будь-яких перешкод в її проживанні за вказаною адресою позивач йому не чинив. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК Української РСР\~члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться\~й у ч. 1\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.4\~ст.156 ЖК України\~припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON], яка була зареєстрована в будинку з 2002 року, хоч і набула права користування цим будинком, але цим правом не користується з 2004 року, тобто більше ніж один рік без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірного будинку, як до приміщення, що потрібне їй для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цьому будинку, достовірно встановлені судом у судовому засіданні. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні будинком [PERSON], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м.Дніпродзержинськ, пров.Залізняка, буд. 22, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації, суд виходить з того, що згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника;\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або\~права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть,\~\~ виданого\~\~ компетентним\~\~ органом\~\~ іноземної\~\~ держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для\~\~ проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вже є достатньою підставою для зняття її з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. За наведених обставин у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1), а позовні вимоги немайнового характеру задоволені частково, тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню часткова компенсація таких витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial