Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Придніпровське, вул. Набережна, буд. 53, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 12.02.2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що 12.02.2017 р. померла його матір [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Придніпровське, вул. Набережна, буд. 53. За життя, а саме 20.02.1995 р. вона склала заповіт, який посвідчений Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, реєстровий № 12, яким все своє майно заповіла своїм синам позивачу та [PERSON] в рівних долях. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні, немає. Зазначає, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а саме шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкових прав на житловий будинок та господарські споруди, нотаріусом було встановлено, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності на нього належним чином не зареєстровано. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] від 05.04.2018 р. № 492/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/2 частки житлового будинку, оскільки правовстановлюючі документи не були надані. Оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку він змоги не має, тому і звернувся до суду. Позивач [PERSON] до суду не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] зявилась у судові засідання 08.06.2018 р. та 10.07.2018 р., позов підтримала в повному обсязі, в подальшому участі у розгляді справи не брала. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява від 20.09.2018\~р. про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав заяву від 24.07.2018 р. у якій зазначив, що не проти задоволення позову [PERSON] Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не зявилась, у заяві від 06.07.2018 р. просила розглянути справу за її відсутності, заперечень на позов не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 381464, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області 13.02.2017 р., [PERSON] померла 12.02.2017 р. Відповідно до копії заповіту від 20.02.1995 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] все належне їй на час смерті майно заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-БП № 093906, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області [PERSON] після реєстрації шлюбу 22.04.2015 р. змінив прізвище «Лисенко» на «Смольніцький». Згідно запису в обліковій картці обєкта погосподарського обліку головою домогосподарства № 53, розташованого по вул. Набережна у с. Придніпровське Запорізького району Запорізької області значиться [PERSON]. З копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] № 492/02-31 від 05.04.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №\~105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Матеріали справи містять технічний паспорт, складений станом 10.10.2017 р., відповідно до якого домоволодіння № 53, розташоване по вул. Набережній у с.\~Придніпровське Запорізького району Запорізької області самовільних побудов не має. Стаття 1216\~ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд приходить до висновку, що [PERSON] право власності на спірний житловий будинок за життя набула правомірно, відтак він увійшов до спадкової маси. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації житлового будинку перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved