Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених на утримання спільного майна витрат по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2019 по 31.01.2021 у розмірі 6998 грн., посилаючись на те, що кв. [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу, його колишній дружині- [PERSON] , сину [PERSON] , доньці [PERSON] . В квартирі фактично проживає донька з малолітніми дітьми. Відповідач з 2013 не приймає участі , як зазначає позивач, в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на відшкодування шкоди в порядку регресу, в межах строку позовної давності, третину оплачених ним житлово-комунальних послуг, оскільки він, як інвалід П групи, отримує 100% пільгу. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити, оскільки на протязі тривалого часу відповідач ніяких витрат по утриманню майна не несе і свої зобов`язання не виконує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона по мірі можливості, оплачувала комунальні послуги, проте донька [PERSON] , яка проживає в квартирі, має двох малолітніх дітей , молодшому виповнилось два роки, виховує їх без батька, перебуває у відпустці, тому [PERSON] вимушена матеріально підтримувати її та не може сплачувати комунальні платежі. Суд, вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житлового фонду Управлінням комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.03.2003 реєстраційний № 6-03-222612-Ш [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] загальною площею 67,5 кв.м. Реєстром територіальної громади м.Харкова підтверджується, что в квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] -відповідач, [PERSON] , [PERSON] , малолітні діти [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2019 року народження. Позивачем до позовної заяви надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період з червня 2019 по лічень 2021 включно в сумі 26200 грн. За вказаними квитанціями сплачені комунальні послуги: плата за водопостачання та водовідведення, плата за електроенергію, плата за вивіз сміття, плата за опалення , експлуатаційні витрати(квартплата). Лічильники в квартирі не встановлені. Позивач [PERSON] користується пільгами по оплаті комунальних послуг-100%. Особистий рахунок відкрит на позивача, тому, як він зазначає в судовому засіданні, частково оплачує надані послуги. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Зі змісту ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюються на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором .Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У зв`язку з використанням 100% пільги по оплаті житлово-комунальних послуг, кожен інший співвласник має сплачувати третю частину наданих послуг. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає в квартирі і ці обставини сторонами не оспорюються, із загальної суми понесених оплат необхідно відрахувати оплату за послуги електропостачання, якими вона не користується, що складають 8250 грн. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачені ним комунальні послуги в сумі 5983 грн. 33 коп.( 26200-8250:3). За правилами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 837,90 грн., тобто пропорційно до задоволеної частини вимог ( 85,5%), а інша частина судового збору компенсується за рахунок держави . На підставі викладеного і

Outcome: partial