Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28.09.2019 року виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 33. Позивач [PERSON] вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, підставою припинення родинних стосунків стала втрата почуттів, взаємопорозуміння між сторонами, як подружжя. Від шлюбу дітей не мають. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4\~ст.206ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених\~ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1\~ст.\~24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4\~ст.\~56\~Сімейного кодексу України\~встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110\~Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.2019 року, актовий запис № 33, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2019 року (а.с.5). Причиною розпаду сім`ї є фактичне припинення подружніх відносин, втрата почуттів та взаєморозуміння між сторонами. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~110,\~112,\~113,\~114,\~115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved