Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] у якому просить визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], на яку видано Державний акт про право приватної власності на землю серія [NUMBER], на підставі рішення № 32 Скоморохівської сільської Ради від 01.04.1994 року для індивідуального садівництва площею 0,0608 га., яка розташована на території Скоморохівської сільської Ради. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 14 квітня 2018 року він отримав в дар від матері Ѕ частину садового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за [ADDRESS]. Вказує на те, що на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України він, як власник 1\\2 частки садового будинку має право на набуття права власності на 1\\2 частки спірної земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 01.05.1969 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.05.1969 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2017 року у справі №607/9322/17, визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на Ѕ частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 105,4 кв.м., що знаходиться на території садівничого товариства [ADDRESS] Згідно Договору дарування Ѕ частини садового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд від 14.04.2018 року, [PERSON] передала в дар [PERSON], 1\\2 частину садового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за [ADDRESS] Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 24.11.1994 року на підставі рішення №32 Скоморохівської сільської Ради від 01.04.1994 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0608 га., яка розташована на території Скоморохівської сільської Ради. Як вбачається із Витягу з поземельної книги про земельну ділянку №ВТ 00534025612012 від 20.09.2012 р., [PERSON] на праві особистої власності належить земельна ділянка, площею 0,0608 га кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для індивідуального садівництва. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, захист права власності здійснюється, зокрема, шляхом його визнання. В силу ст.392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 120 Земельного кодексу України закріплено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Згідно ч. 1 статті, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 4 статті, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків та об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Як роз»яснив у своїй постанові Пленум Верховного суду № 7 від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0608 га. кадастровий номер [NUMBER], для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Скоморохівської сільської Ради Тернопільського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved