Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначив, що з 12 грудня 2009 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №392. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначив те, що основною причиною розпаду сім`ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довір`я, кохання та постійні сварки. Починаючи з вересня 2018 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбі стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про те, що просить суд справу розглянути за його відсутності на задоволенні позову наполягає (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву згідно якої просить суд розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить їх задовільнити та розірвати шлюб укладений між нею і позивачем (а.с.27). Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 12 грудня 2009 року, між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №392 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, від 21 лютого 2012 року (а.с.9). В своєму позові позивач зазначив, що основною причиною розпаду сім`ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довір`я, кохання та постійні сварки. Починаючи з вересня 2018 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбі стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved