Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Тернопільської міської ради, третя особа - реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, про визнання права власності на приміщення для торгівлі та громадського харчування площею 96,3 м2 за адресою: [ADDRESS], загальною площею 249,6 м2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він орендує земельну ділянку площею 0,03 га за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На цій земельній ділянці знаходиться приміщення для торгівлі та громадського харчування площею 153,3 м2, яке перебуває у його власності. Провівши самовільну реконструкцію даного майна, в межах наданої в оренду земельної ділянки, його площа збільшилась на 93 м2. Дана добудова не порушує жодних будівельних норм, стандартів і правил, не спричинила негативних наслідків, а тому законна. Однак зареєструвати новостворене майно позивач не спроможний, а це порушує його права як власника і тому він змушений звернутись до суду за їх захистом. У судове засідання позивач не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та вказала, що реконструкція здійснена без належних не це документів, та в порушення існуючого порядку, тому визнати на неї право власності неможливо. Представник третьої особи у судове засідання, не з'явився, хоча був своєчасно повідомлений про час і місце судового розгляду та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Відтак, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без участі останнього на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Позивач орендує у відповідача земельну ділянку прощею 0,03 га за адресою [ADDRESS]. Цільове призначення землі - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Вказане стверджується фотокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 29879085 від 22 листопада 2014 року. На даній земельній ділянці розташована будівля, площею 153,3 м2, що належить позивачу. Про це свідчить копія свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 31 березня 2000 року виконкомом міської ради, запис в реєстровій книзі № 1073. Як встановлено у судовому засіданні позивач здійснив самовільну реконструкцію вказаного приміщення внаслідок чого його площа збільшилась на 96,3 м2. З висновку та рекомендацій, наданих приватним підприємством «ВолКас», вбачається, що дана реконструкція не вплинула на несучу здатність конструкцій будівлі в цілому, відповідає будівельним вимогам і не порушує пожежні та санітарні нормативи. Приміщення придатні для подальшої експлуатації в якості торгівельних та приміщень для громадського харчування. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно, виникає з моменту завершення будівництва (створення мана). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України, захист права власності, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання. Таким чином має місце порушення прав позивача, що полягає у відсутності в нього можливості належним чином володіти та розпоряджатись набутим на законних підставах майном. Таке його порушене право підлягає захисту шляхом визнання права власності на реконструйоване приміщення.

Outcome: approved