Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в буд. 60, по вул. Шкільній в м. Люботин, Харківської області. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником вказаного будинку. З 18.05.2013 р. відповідач була зареєстрована у даному житловому будинку. З моменту реєстрації і до теперішнього часу відповідач не проживає в житловому будинку № 60 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шкільна. Оскільки відповідач зареєстрована в житловому будинку та не проживає в ньому, позивач не може повністю розпоряджатись своїм будинком, не може оформити субсидію, позивач змушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що відповідач є її племінницею, у 2013 році попросила її прописати, однак не проживала у будинку позивача. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась судом завчасно за адресою, повідомленою АДБ ГУ ДМС України в Харківській області, однак всі конверти повернулись до суду не врученими в звязку з закінченням терміну зберігання. Крім того, відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край». Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи, Люботинського міського сектору ГУДМС України в Харківській області, в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. [PERSON] є власником житлового будинку № 60 по вул. Шкільній у м. Люботин, Харківської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.1992 р. (а.с. 3), що підтверджується довідкою Люботинського бюро технічної інвентаризації (а.с. 4). Згідно довідки виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/5648 від 01.12.2015 р. (а.с. 6) за даною адресою зареєстровані [PERSON] Василівна-невістка; [PERSON] - онук; [PERSON] племінниця; [PERSON] - син. 18 травня 2013 року відповідач була зареєстрована у казаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою (а.с. 11-12). Позивач стверджує, що відповідач з моменту реєстрації не проживає у спірному житловому будинку. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON]А, які є сусідками позивача, підтвердили, що [PERSON] ніколи не проживала в будинку позивача. Крім пояснень свідків доводи позивача підтверджуються також актом квартального комітету № 62 від 01.12.2015 р. (а.с. 5), згідно якого [PERSON] фактично не мешкає за адресою Харківська область, м. Люботин, вул. Шкільна, 60, з 2013 року на теперішній час. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом встановлено факт відсутності відповідача за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved