Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0106 га, розташовану по вул.. С.Бандери,28/3 в м. Ковель Волинської області, цільовим призначенням якої є обслуговування та будівництво жилого будинку, господарських будівель і споруд, власником якої згідно Деражвного акту на право приватної власності на землю серії П-ВЛ № 028198, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2139, за життя була [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 10 березня 2014 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві за життя майно, у тому числі на 9/50 частини житлового будинку, розташованого по вул.. С.Банедри, 28/3 в м. Ковель Волинської області та земельну ділянку площею 0,0106 га, розташовану за тією ж адресою. Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняв позивач, як єдиний спадкоємець першої черги. За заявою позивача державним нотаріусом позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/50 частини житлового будинку, розташованого по вул. С.Банедри, 28/3 в м. Ковель Волинської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, цільовим призначенням якої є обслуговування вказаної частини будинку, позивачеві було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлювальних документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на земельну ділянку. Спірна земельна ділянка, як і частина житлового будинку, розташованого на ній, була успадкована спадкодавцем [PERSON] після смерті власника вказаного нерухомого майна, [PERSON], яка за життя склала заповітне розпорядження, за яким заповіла належну їй частину будинку [PERSON]. Інших спадкоємців в [PERSON] не виявилось. Отримавши від державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку, зазначеного у заповітному розпорядженні, [PERSON] не встигла оформити правовстанолюючих документів на земельну ділянку, оскільки спірна земельна ділянка не охоплювалась заповітним розпорядженням. Однак, з огляду на норми ст. 1225 ЦК України у [PERSON] після успадкування частини житлового будинку, виникло право власності на земельну ділянку, на якій розміщено вказану частину будинку, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу правовстановлювальні документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даними свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 154630 від 11 березня 2014 року підтверджується, що [PERSON] померла 10 березня 2014 року. Даними свідоцтва про народження серії П-ЕГ №493006 від 12 жовтня 1991 року підтверджується, що [PERSON] є рідною матірю позивача [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Старовижівскої державної нотаріально контори 06 листопада 2014 року та даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності і.н. 29095181 від 06 листопада 2014 року, позивач є власником 9/50 частини жилого будинку, розташованого по вул.. С.Бандери, 28 в м. Ковель Волинської області. Право власності на нерухоме майно зареєстроване на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №613 від 06.11.2014 року. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серіїї П-ВЛ № 028198, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2139, а також повідомлення управління держземагенства у Ковельської районі Волинської області Головного управління Держземагенства у Волинській області, право власності на земельну ділянку площею 0,0106 га по вул.. С.Бандери,28/3 зареєстрвоане за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №087286 від 24 грудня 2009 року [PERSON] померла 23 грудня 2009 року. Матеріалами спадкової справи №103/10, заведеної після смерті 23.12.2009 року [PERSON] доводиться та обставина, що єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] була [PERSON], яка на підставі заповітного розпорядження, посвідченого державним нотаріусом Ковельської міської нотаріальної контори 11.09.1985 року, прйняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] і складається з частини житлового будинку, розташованг опо вул.. Чкалова,28 ( на теперішній час вул.. [PERSON]) в м. Ковелі. Відповідно до ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходит до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом . Відповідно до\~статті 120 Земельного Кодексу\~України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З матеріалів спадкової справи №103/10, заведеної після смерті 23.12.2009 року [PERSON] убачається, що інших спадкоємців, окрім [PERSON], немає. Спірна земельна ділянка нікому не заповідалась. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серіїї П-ВЛ № 028198, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2139, цільовим призначеннм вказаної земельної ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.. С.Бандери, 28/3 в м. Ковель, тобто для обслуговування саме дієї частини будинку, яка була успадкована після смерті [PERSON] [PERSON], а в послідуючому позивачем у даній справі. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Старовижівської державної нотаріальної контори від 21.07.2015 року, позивачеві [PERSON], як спадкоємцеві [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться в м. Ковель, вул. Степана Бандери,28 відмовлено, оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя не було зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав шляхом предявлення позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку відповідає змісту ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст.ст.1225, 1258, 1268, 1270 ЦК України, ст.. 120 Землеьного Кодексу, суд

Outcome: approved