Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 серпня 2005 року він з [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у спільному шлюбі у них народився син [PERSON] , 07 червня [INFO] року шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] був зареєстрований та мешкав з матір`ю до [INFO] . З 11 січня 2019 року [PERSON] проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , а з 13 лютого 2019 року зареєстрований за вищезазначеною адресою. Позивач стверджує, що відповідач працює в КЦРЗ ТОВ «Метінвест». Кошти на утримання сина в добровільному порядку не надає. Син повністю знаходиться на його утриманні. Враховуючи вищевикладене. Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач до канцелярії суду надала відзив з якого вбачається, що позовні вимоги вона визнає частково, та не заперечує сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої заперечення обґрунтовує тим, що на даний час вона звільнена з КЦРЗ «Метінвест» та не має іншого заробітку. Крім того, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково з підстав зазначених у відзиві. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 27 серпня 2005 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис № 55. Прізвище після реєстрації шлюбу дружині присвоєно [PERSON] [PERSON] ( а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4). Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] з 13.02.2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.2). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 07 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 107. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружині присвоєно [PERSON] ( а.с 25). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю [PERSON] ( а.с. 26). 17.04.2019 року [PERSON] звільнена за власним бажанням для догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку ( а.с. 28-30). Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положенням ч.1\~ст.182 СК України\~передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст.\~76,\~81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~12,\~80 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, та сторонами не заперечується, що позивач та відповідач з 27 серпня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07 червня 2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З 11 січня 2019 року [PERSON] почав проживати разом з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їх малолітнього сина не надає, посилаючись на наявну у позивача заборгованість по сплаті аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2-2114 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 21.06.2010 року. Крім того, судом взято до уваги, що у відповідача [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . В зв`язку з доглядом за сином [PERSON] , до досягнення ним чотирнадцятирічного віку, відповідач за власним бажанням була звільнена з роботи. Також, заслуговують на уваги доводи відповідача, що до січня 2019 року син [PERSON] проживав разом з нею та перебував на її утриманні, в свою чергу позивач, аліменти на утримання свого сина, сплачував не в повному обсязі. В зв`язку з чим, заборгованість по аліментам [PERSON] (виконавчий лист № 2-2114 виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2010 року) становить 19458,36 грн. ( а.с.27) Однак, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. При чому обов`язком індивідуальним, а не солідарним. Тобто, обов`язок утримувати дитину належить не тільки відповідачу, але й позивачу як батьку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги думку відповідача, суд

Outcome: partial