Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що він народився [INFO] в с. Голубине Зарічнянського р-ну Рівненської обл., про що в Книзі реєстрації актів про народження Новорічицької с/ради Зарічненського рай. Бюро ЗАГС 26 березня 1972 р. зроблено актовий запис №7. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] виписувалось на українській мові, прізвище, ім`я та по батькові позивача було записано - [PERSON] . Батьками позивача в свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON] . 25 червня 1994 р. між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Гороховатською с/радою Борівського р-ну Харківської обл. При реєстрації шлюбу дружина позивача змінила прізвище на [PERSON] . При виписуванні свідоцтва про шлюб, прізвище позивача було записано як [PERSON] . На підставі свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, 26 липня 1999 р. в Борівському РВ МВС в Харківській обл. позивач разом зі своєю дружиною отримали паспорти громадян України. В паспорті позивача серії [NUMBER] його прізвище записано на українській мові - [PERSON] , на російській - [PERSON] . Згодом свідоцтво про шлюб було втрачене. 18 серпня 2017 р. позивач та його дружина отримали в Борівському РВ ДРАЦС повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , в якому і його прізвище і прізвище дружини записані: [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження Борівського РВ РАГС Харківської обл. зроблено відповідний запис №58. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] його прізвище записано на українській мові - [PERSON] . Прізвище батьків: [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження Борівського РВ РАГС Харківської обл. зроблено відповідний запис №28. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] його прізвище записано на українській мові - [PERSON] . Прізвище батьків: [PERSON] . Батько позивача [PERSON] народився [INFO] в (рос. мова) «с. Н.Речица Заречнянского р-на Ровенской обл.», його свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 3 грудня 1953 р. (повторно), виписане на російській мові та його прізвище зазначено як « [PERSON] ». 14 вересня 1989 р. батько позивача зареєстрував шлюб з [PERSON] в Борівському РВ ЗАГС, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] було виписане на російській мові, тому їхні прізвища записані - (рос. мова) «[PERSON] - [PERSON] ». 25 грудня 1997 р. мати позивача отримала в Борівському РВ МВС України паспорт громадянина України. В паспорті її прізвище було записано на українській мові - [PERSON] . Батько позивача помер [INFO] в смт. Борова. Свідоцтво про смерть виписувалось Борівським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Харківській обл., в свідоцтві про смерть його прізвище записано - [PERSON] . [INFO] померла мати позивача. В свідоцтві про смерть її прізвище записано - [PERSON] . Позивач дійшов до висновку про те, що його прізвище в свідоцтві про народження написано невірно - [PERSON] . В різних правовстановлюючих документах його прізвище та прізвище його батьків вказано по-різному, тому він змушений був звернутися до Борівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській обл. з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про народження та записати його прізвище - [PERSON] . 10 червня 2019 р. позивач отримав Висновок, у якому у внесенні змін до актового запису про народження №07 від 26.03.1972 р. складеного виконавчим комітетом Новорічицької с/ради Зарічненського р-ну Рівненської обл. на [PERSON] , а саме: у зміні прізвища дитини та батьків з [PERSON], [PERSON] на [PERSON] , [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження даного прізвища. Невірне зазначення його прізвища в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян порушує права позивача, ускладнює ідентифікацію його особи у всіх виданих документах, а факт неправильності у актовому записі прямо впливає на виникнення, зміну та припинення його особистих та майнових прав. 25.06.2019 р. ухвалою судді Борівського районного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Станом на 23 липня 2019 р. відзив на позовну заяву не надходив. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач Борівський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській обл. в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України «Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів». Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в с. Голубине Зарічнянського р-ну Ровенської обл. (а.с.6-8). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 червня 1994 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження, (рос. мова) « [PERSON] » народився [INFO] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, (рос. мова) « [PERSON] » та (рос. мова) « [PERSON] » уклали шлюб 14 вересня 1989 р. (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] народилася [INFO] в с. Локниця Зарічнянського р-ну Ровенської обл. (а.с.18). Відповідно до копії посвідчення водія, прізвище позивача вказано як « [PERSON] » (а.с.19). Відповідно до копії військового білету, прізвище позивача вказано - (рос. мова) « [PERSON] » (а.с.20). Згідно копії Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 10.06.2019, [PERSON] у внесенні змін до актового запису про народження №07 від 26.03.1972 р. складеного виконавчим комітетом Новорічицької с/ради Зарічненського р-ну Рівненської обл. на [PERSON] , а саме: у зміні прізвищ дитині та батькам з [PERSON], [PERSON] на [PERSON] , [PERSON] - відмовлено, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження даного прізвища (а.с.21). Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому частинами 1-3 ст.89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов?язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Подані позивачем копії документів містять розбіжності у записах прізвища позивача. Різний його запис виник у зв`язку із помилковим записом прізвища позивача у первинному документі - актовому запису про його народження. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р., що діє з 27.07.2010р. (далі - Закон № 2398-VІ). Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 2398-V відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-V внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.11р. №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції №709/5 від 10.05.2012р. та №1161/5 від 03.08.2012р. Відповідно до п.п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил: відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. За п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (2.13.1). Згідно із п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995р. року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Встановлення неправильності запису необхідно позивачу для реалізації його особистих немайнових прав. З урахуванням вищенаведеного, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає доцільним внесення змін до документа, а саме, до актового запису про народження №7 від 26 березня 1972 р., складеного виконавчим комітетом Новорічицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , вказавши його прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Судові витрати залишити за позивачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved