Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2015 року і до закінчення навчання - 10.02.2017 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Стрийськаї міської ради Львівської області від 25.07.2002р. № 226 на підставі рішення Стрийського міського суду від 10.12.2001р. та рішення опікунської ради від 23.07.2002р. йому, на той час неповнолітній дитині, зміненено прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Постановою Стрийського міського суду від 9 грудня 1998 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь його мами [PERSON] аліменти на його утримання, тобто на утримання неповнолітнього на той час сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку починаючи з 26 листопада 1998 року і до його повноліття. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2014р. у справі № 456/1228/14-ц в зв'язку з продовженням навчання у вищому професійному училищі № 34 м. Стрий Львівської області, на денній формі навчання, було стягнуто з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання по 30.06.2015 року. Підставою для зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) була та обставина, що він став одержувати стипендію. Після закінчення вищого професійного училища, він з 01.09.2015р. вступив і продовжує навчання на третьому курсі Стрийського коледжу Львівського національного аграрного університету на денній формі навчання за контрактом і закінчує навчання 10.02.2017року. Свідченням цього є довідка Стрийського коледжу Львівського національного аграрного університету від 31.08.2015 року № 344 Отже, він на час продовження денного навчання за контрактом потребує допомоги для забезпечення життєвих потреб у повному обсязі. Перш за все необхідні значні кошти на оплату за навчання згідно договору, необхідні кошти на проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування, підручники та інші витрати пов'язані з лабораторно-практичним навчанням. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це робити і в зв'язку з тим, що одержує дуже велику зарплату, тобто може її надавати до закінчення навчання. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з дим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Його мати працює медсестрою в дошкільному навчальному закладі № 22 «Весняночка» у м. Стрию та одержує малу заробітну плату на рівні мінімальної. На її утриманні крім нього, сина, знаходяться ще двоє малолітніх дітей близнят [INFO] від другого шлюбу. Тому у неї важке матеріальне становище і жодної матеріальної допомоги надавати повнолітньому сину, який продовжує навчатися, не може. Разом з тим, раніше встановлені рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2014р. обставини, які згідно ст. 182 СК України ураховуються при визначенні розміру аліментів: щодо сімейного стану, житлово-побутових умов, стану здоров'я платника аліментів [PERSON] та стану здоров'я дитини, наявність у платника інших дітей - не змінилися на момент пред'явлення позову Проте, значно покращився матеріальний стан відповідача [PERSON] в порівнянні з матеріальним станом на момент ухвалення рішення. Середньомісячний дохід відповідача виріс до 15 000 грн. в місяць. Водночас, середньомісячна заробітна плата відповідача перевищує в 3,9 рази середньомісячну зарплату по Львівській області (15 000 грн. : 3823 грн. = 3,9 рази). Зазначене вказує на можливість продовження стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення позивачем навчання 10.02.2017 року. Натомість у нього, в зв'язку з продовженням навчання в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на денній формі навчання за контрактом змінились обставини в гіршу сторону, По-перше він перестав одержувати стипендію, по-друге необхідно сплачувати значні кошти за навчання згідно договору. Зазначене стверджує про те, що відпала підстава зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (отримування стипендії). Разом з тим появилась нова переконлива підстава для збільшення розміру аліментів (необхідність значних коштів на оплату за навчання згідно договору). Наведене вказує на необхідність повернення до стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, з метою забезпечення можливості його подальшого навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] здоровий, має постійний великий заробіток, біля 15 000 грн. на місяць. Працює постійно на ТзОВ «Леоні» в с. Нежухів Стрийського району. Це підприємство з іноземними інвестиціями, постачає продукцію виключно на експорт. Тому зарплата відповідача постійно зростає. З наведеного вбачається, що і в подальшому відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на денній формі навчання за контрактом, у раніше визначеному судом розмірі, а саме 1/4 частини заробітку. Нормами ст, 191 CK України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, подав до суду заперечення на позовну заяву згідно з яким позовну заяву визнає частково, а саме в розмірі 200 гривень 00 копійок. Стаїтею 198 СК України - встановлено, що: « Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати». Відповідно до частини 1 статті 184 СК Ураїни «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також: за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі» Таким чином, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі має бути зумовлено об'єктивними обставинами. Станом на даний час в нього є інша сім'я, 13 лютого 1999 року він одружився із [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти перебувають на його цілковитому утриманні. Його дружина не працює і перебуває повністю на його утриманні. Також в нього на утриманні є старенька мама. А тому, хоч вимоги позивача грунтуються на законі, але реально виконати таке рішення суду фактично неможливо. Закон поставив його перед ситуацією, коли відрахування на аліменти в тому розмірі, про який просить позивач, майже залишають його з дружиною та їхніх спільних дітей, від другого шлюбу - без засобів до існування. Також вказує на те, що 31 грудня 2015 року він звільняється із займаної посади у ТзОВ «Леоні», та стає на біржу праці, а тому у випадку задоволення позовної заяви - виконати рішення про стягнення аліментів від частки його заробітку буде технічно неможливо Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Стрийського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] Рішенням Стрийського міського суду від 11.12.1998 р. шлюб між відповідачем та [PERSON] сторонами розірвано. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 25.07.2002 р. «Про зміну прізвища неповнолітньому [PERSON]., [INFO].» дозволено зміну прізвища неповнолітньому [PERSON]. на прізвище [PERSON]. Постановою Стрийського міського суду від 09.12.1998 р. з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача [PERSON] до досягнення сином [PERSON], [INFO]. повноліття, стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів (заробітку). Рішенням місцевого суду м. Стрия від 10.12.2001 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON]. [INFO]. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2011 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 частини із всіх видів заробітку. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 31.01.2012р. рішення в цій частині залишено без змін. З 07 травня 2004 року [PERSON] мама позивача перебуває у шлюбі з [PERSON] від шлюбу у неї народилося двоє дітей, [INFO] Відповідач [PERSON] з 13.02.1999 р. перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу у нього народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Згідно копії трудової книжки, відповідач [PERSON] з 25.09.2003 р. прийнятий на роботу та працює на даний час керівником проектів та програм у сфері матеріального виробництва ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ». Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до закінчення навчання тобто до 30.06.2015 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зазначене випливає також з Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки №334 від 31.08.2015 р., [PERSON] навчається на третьому курсі Стрийського коледжу Львівського національного аграрного університету на денній формі навчання за контрактом і закінчує навчання 10.02.2017року. Суд, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати на утримання позивача на період навчання, враховує, що згідно ч. 1 ст. 199 СК України обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. У даному випадку судом встановлено, що на утриманні, як у мами позивача, так і відповідача, окрім спільної дитини - [PERSON], перебуває по двоє неповнолітніх дітей. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON], мама позивача по справі, має статус багатодітної матері, працює медсестрою в дошкільному навчальному закладі №22 «Весняночка». Заробітна плата за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року становить 13909,03 грн. Згідно довідки №5875 від 16.11.2015 року, відповідач [PERSON] працює на посаді начальника дільниці «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ». Його заробіток з травня 2015 року по жовтень 2015 року складає 95 628, 41 коп. У зв'язку із навчанням позивача [PERSON] він потребує матеріальної допомоги, оскільки навчання платне, стипендії не отримує, а так як відповідач [PERSON] працює начальником дільниці «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» і отримує високу заробітку плату, то останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Враховуючи той факт, що мама позивачки не в змозі одноосібно надавати належне його утримання, відповідно до витратах сина, пов'язаних з навчанням на третьому курсі Стрийського коледжу Львівського національного аграрного університету, що потребує додаткових постійних щомісячних витрат для забезпечення його життєвих потреб в повному обсязі, суд дійшов до висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року і до закінчення сином навчання, тобто до 10.02.2017р. Не спростовують також висновків суду про необхідність стягнення з відповідача аліментів в частці від його доходу, покликання останнього, які містяться в запереченнях на позовну заяву, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце праці, отримує стабільну та регулярну заробітну плату, враховуючи його сімейний та майновий стан на час прийняття рішення, а також те, що позивач не в змозі одноосібно надавати належне утримання, з врахуванням витрат, пов'язаних з навчанням сина у Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету, що потребує додаткових постійних щомісячних коштів для забезпечення його життєвих потреб в повному обсязі, а тому підстав для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., суд не вбачає. Відповідно до п. 6 ст 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved