Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він згідно з договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2011 має право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], ? частина квартири належить на праві власності відповідачці. Квартира складається з 1 кімнати житловою площею 19,9 кв.м. у тому числі: кухні площею 10,8 кв.м., передпокою площею 35,1 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., ванної кімнати площею 6,4 кв.м., крім того квартира обладнана балконом 3,1 кв.м. Загальна площа квартири складає 80,3 кв.м. У 2013 році через погіршення стану здоров'я він не проживав тимчасово у спірній квартирі, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській міській лікарні № 2. У березні поточного року він повернувся до кв. [ADDRESS], однак виявив, що вхідний замок змінений відповідачкою без його дозволу, та не надано ключ від вхідних дверей. 14.03.14 він звернувся до відповідачки з вимогою надати йому ключ від вхідної двері кв. [ADDRESS] на що остання відмовилася в категоричній формі. На даний час він позбавлений можливості користуватися належним йому на праві власності майном, та не має особистих речей, які залишилися у квартирі, відповідач постійно замінює у квартирі вхідні замки, не бажає спілкуватися , та вчиняє перешкоди щодо користування, володіння , та права власності на 1/2 частку квартири. Тому просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS]:виділити йому в користування житлову кімнату площею 19,9 кв.м. відповідачу передпокій площею 35,1 кв.м. У спільному користуванні залишити кухню площею 10,8 кв.м., коридор площею 5,0 кв.м., ванну кімнату площею 6,4 кв.м., балкон 3,1 кв.м. Зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належною йому ? частиною спірної квартири; Заборонити відповідачці перешкоджати йому у подальшому здійснення права користування, володіння та розпоряджання належною йому ? частиною спірної квартири. Стягнути судові витрати з відповідача . В ході судових засідань позивач змінював позовні вимоги, згідно останніх уточнень та доповнень просив вселити його в квартиру [ADDRESS]. Зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод в користуванні спірною квартирою Зобов'язати відповідачку передати йому ключі від квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідачки судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання, не з»явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2011 має право власності на ? частину квартири [ADDRESS] ? частина квартири спірної належить на праві власності відповідачці. Квартира [ADDRESS] складається з 1 кімнати житловою площею 19,9 кв.м. у тому числі: кухні площею 10,8 кв.м., передпокою площею 35,1 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., ванної кімнати площею 6,4 кв.м., крім того квартира обладнана балконом 3,1 кв.м. Загальна площа квартири складає 80,3 кв.м. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні , у 2013 році через погіршення стану здоров'я позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській міській лікарні № 2, а коли повернувся не зміг попасти до спірної квартири, оскільки вхідний замок змінений відповідачкою, позивачу не надано ключ від вхідних дверей. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жили та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач своїми протиправними діями створює перепони для користування квартирою позивачу. Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Ст. 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Засади захисту права власності передбачені у ст. 386 ЦК України, зокрема: - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved