Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, але понад рік не проживає у ньому. У зв`язку з тим, що факт реєстрації відповідачки у вказаному приміщенні створює перешкоди власнику у здійсненні його прав, позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивач просив про проведення судового розгляду без його участі направивши до суду відповідну заяву, позов підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена, причину неявки суду не сповістила, заяви про відкладення судового розгляду справи або відзиву на позов до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.12.1982 р. /а.с. 6-7/. Відповідачка по справі [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивача, зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою з управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 11.03.2019 року № 1837 /а.с. 8/. У спірному будинку зареєстровані також: позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] та їхні онуки [PERSON] , [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] з 2011 року не проживає у вказаному житловому приміщенні, витрати на утримання житла не несе, а її речі в будинку відсутні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає, чим створює суттєві перешкоди для здійснення позивачем його прав, як власника квартири. Обставина відсутності відповідачки за вказаною адресою підтверджується також актом про фактично проживаючих осіб № 63/2019 від 11.06.2019 р. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Нормою ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним право користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved