Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він є наймачем житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної Ради депутатів трудящих № 849 від 25.10.1976 року переоформлено особистий рахунок квартири [ADDRESS] на [PERSON] у зв'язку з одержанням основним квартиронаймачем [PERSON] іншої житлової площі. В квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON]; відповідач - [PERSON] та третя особа [PERSON] Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з січня 2010 року, що підтверджується Актом про не проживання від 20.07.2015 року та від 30.06.2018 року складеного начальником ЖРЕО 404. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином за останньою відомою суду адресою його реєстрації, про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Третя особа: [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Третя особа: КП ,,Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явився. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Комунальне підприємство ,,Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної Ради депутатів трудящих № 849 від 25.10.1976 року переоформлено особистий рахунок квартири [ADDRESS] на [PERSON] у зв'язку з одержанням основним квартиронаймачем [PERSON] іншої житлової площі. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач - [PERSON]; відповідач - [PERSON] та третя особа [PERSON] Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з січня 2010 року, що підтверджується Актом про не проживання від 20.07.2015 року та від 30.06.2018 року складеного начальником ЖРЕО 404. Необхідність визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення , наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею, а саме в квартирою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved