Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ «Служба у справах дітей» Галицького районного управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 16 років проживав спільно, без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Разом з ними постійно проживав неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] його батьком вказаний не [PERSON] , а [PERSON] . З витягу Державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відомості про батька [PERSON] внесені за вказівкою матері, на підставі ч.1 ст.155 СК України, у зв`язку з тим що на початку спільного проживання не були впевненні у можливому спільному проживанні. Попри вищевказане, [PERSON] вважає [PERSON] своїм батьком, а позивач своїм сином. Проживали всі роки як сім`я. [INFO] [PERSON] , мати [PERSON] померла. Виникло питання з ким буде проживати неповнолітній [PERSON] , так як батько дитини вказаний зі слів матері. На даний час позивач одноособово виховує та утримує неповнолітнього [PERSON] та вважає себе його батьком. Просить суд задоволити позов в повному об`ємі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали повністю позов. Надали аналогічні пояснення викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні визнала позов повністю. Не заперечила щодо задоволення такого. Представник третьої особи в судовому засідання визнала позов. Не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріалах справи, дійшов висновку, що є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: У відповідності до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Крім того, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. У відповідності до вимог ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як зазначає постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.п.4, 9) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо в т.ч. дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судом встановлено, що [PERSON] , являлась матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Львівським міським управлінням юстиції та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Дослідженням зазначених документів встановлено, що батьком дитини записано [PERSON] . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] померла [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львова). На момент народження дитини [PERSON] , позивач [PERSON] та [PERSON] , у шлюбі не перебували. Дана обставина не оспорюється. Відповідачем у справі зазначена - [PERSON] , яка є рідною сестрою покійної цивільної дружини позивача, інших близьких родичів у [PERSON] не було. Тому саме її права та обов`язки щодо неповнолітнього [PERSON] , цим рішенням можуть зачіпатись. Як встановлено в судовому засіданні відповідач повністю визнає позов, не заперечує що саме [PERSON] являється батьком [PERSON] . Крім цього підтвердила факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Тобто проживали однією сім`єю, як батько та син. Встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статей 263,265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючі представлені до суду докази у їх сукупності, враховуючі відомості про смерть матері дитини, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання останнього батьком [PERSON] , оскільки дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючі вищезазначене, суд вбачає за необхідне внести зміни у актовий запис № 7204, виданий Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Львівського міського управління юстиції від 28.12.2005 року про народження [PERSON] , [INFO] , у графі відомості про батька вказавши « [PERSON] , [INFO] , українця, громадянина України», інші відомості залишити без змін, видавши відповідне свідоцтво про народження. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено. На підставі ст. ст. 125, 126,128, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved