overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 серпня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №1106. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через різні погляди на сім»ю, виконання подружніх обов'язків, через що між ними часто виникали непорозуміння та суперечки. З листопада 2013 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Його неодноразові спроби налагодити подружні стосунки не дали бажаного результату. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Крім того зазначає, що між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дочки, яка за їхньою спільною згодою буде проживати разом із ним. У зв'язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 серпня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №1106 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с.5). Спільне життя сторін склалось невдало через різні погляди на сім»ю, виконання подружніх обов'язків, через що між ними часто виникали непорозуміння та суперечки. З листопада 2013 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 26 січня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №138. Разом з тим, подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім»ю. Внаслідок цього, між ними часто виникали суперечки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З 2004 року вони проживають окремо. Крім того, зазначив, що на даний час він перебуває у фактичних шлюбних відносин з іншою жінкою, з якою має намір створити сім»ю. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їх з відповідачем шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 26 січня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №138 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через різні погляди на шлюб та сім»ю. З 2004 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з заявою та просив постановити додаткове рішення, посилаючись на те, що він у позовній заяві просив стягнути заборгованість по заробітній платі солідарно з обох відповідачів, а стягнуто лише з одного та у резолютивній частині не зазначено щодо його вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі з Національного банку України. З урахуванням думки учасників судового засідання, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав: рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року позовні вимоги [PERSON] до Національного Банку України, Публічного Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз», третьої особи Печерської районної у місті Києві Державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені. Стягнуто з Публічного Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» /01010 місто Київ вулиця Суворова будинок 4; Код ЄДРПОУ 35574578; код банку 380515, накопичувальний рахунок номер 32074120901026 в Національному банку України, код банку 300001 на користь [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою: 02160 [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] заборгованість по заробітній платі за період з 16 березня 2016 року по 27 жовтня 2016 року в сумі 51867,48 гривень Стягнуто з Публічного Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» /01010 місто Київ вулиця Суворова будинок 4; Код ЄДРПОУ 35574578; код банку 380515, накопичувальний рахунок номер 32074120901026 в Національному банку України, код банку 300001 на користь держави судовий збір в сумі 778,01 гривень. У відповідності до ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині виплати заробітної платі в межах платежу за дин місяць в сумі 8000,00 гривень. В частині стягнення заборгованості по заробітній платі з Національного банку України щодо відсутності підстав для їх стягнення описані в мотивувальній частині рішення, але в резолютивній частині це не зазначено. У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просив суд: розірвати шлюб укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва 21.11.2009 року (актовий запит « 1496). Позивач посилався на таке: з 21 листопада 2009 року зареєстровано шлюб, під час перебування в шлюбу у Сторін народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Починаючи з 2014 року між ними виникали сварки з причин різних поглядів на шлюб та на сім'ю, між ним та відповідачем з травня 2016 року відсутні фактичні шлюбні стосунки, кожний живе окремим життям, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, це має істотне значення, позивач зазначає, що спір про розподіл майна на час подання позовної заяви до суду відсутній. До судового засідання позивач та відповідач не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявою, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, зазначили, що спору про розподіл майна та місця проживання неповнолітніх дітей немає, миритися не бажають. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 21 листопада 2009 року сторони зареєструвати шлюб, про що свідчить актовий запис номер 1496, здійснений Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини припинено у травні 2016 року. Сторони не бажають відновлювати сімейні відносини. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя, та місця проживання неповнолітніх дітей. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на таке: 07 березня 2013 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу є донька [PERSON], яка народилася [INFO] року, яка мешкає з відповідачкою. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. З жовтня 2015 року вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини немає, дитина залишається проживати з відповідачкою. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. У судове засіданні позивач та відповідачка не з,явились, звернулися з заявами, в яких просили розірвати шлюб між ними, розглядати справу за їх відсутності, зазначити про відсутність бажання миритися. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 07 березня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Центральним Відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім,ї, актовий запис номер 397. Сторони мешкали однією сім'єю до жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] народження [INFO] року, яка мешкає з відповідачкою. Як встановлено у судовому засіданні, сторони припинили шлюбні відносини в жовтні 2015 року з причини відсутності взаємопорозумінь, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства. Миритися сторони не бажають. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, а також тих обставин, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу майна. Дитина проживає з матір,ю. Спір про розподіл спільного майна подружжя відсутній. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на таке: 11 жовтня 2011 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім,ї. Ще до офіційного укладення шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось. З-за сварок та непорозумінь 20 січня 2015 року вони припинили шлюбні відносини. Дитина залишилася з матір,ю. Примирення неможливо. До судового засідання позивач не прибув, просив розглядати справу за його відсутності. Просив не надавати строк для примирення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, уточнив, що фактичні шлюбні відносини були припинені 15 квітня 2015 року. Просив розірвати шлюб. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, заявила про те, що 15 квітня 2015 року були остаточно припинені шлюбні відносини з позивачем, вона миритися не бажає, пояснила, що причиною припинення шлюбних відносин є зловживання позивачем спиртними напоями, постійні сварки на підставі цього. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію відповідачки та вважав, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 жовтня 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім,ї, актовий запис номер 3361. У судовому засіданні встановлено, що до реєстрації шлюбу сторони проживали разом, між ними були фактичні шлюбні відносини, вони мають сина [PERSON] [INFO], батьками якого в актовому записі про народження вказані позивач та відповідачка. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили фактичні шлюбні відносини 15 квітня 2015 року з причини постійних сварок, неможливості проживати разом. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, а також тих обставин, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу майна. Дитина проживає з матір,ю. Судовий збір підлягає стягненню з позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на таке: 30 березня 2012 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини припинені в вересні 2015 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про майно немає. Між ними досягнуто згоди щодо утримання дитини, спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. У судове засідання позивач не з,явився, просив розглядати позов за його відсутності, підтримав позовні вимоги, подав заяву, в якій зазначив, що фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, миритися не бажає. Відповідачка до судового засідання не з,явилася, надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає повністю, миритися не бажає, просила розглядати справу за її відсутності. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 30 березня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів з державним Центром розвитку сім,ї у місті Києві,актовий запис номер 328. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені в вересні 2015 року з причини відсутності взаємопорозуміння, спільних інтересів. Миритися сторони не бажають. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, а також тих обставин, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу майна. Дитина проживає з матір,ю. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 02.09.1995 року в міському Палаці шлюбів м. Полтава за актовим записом №1625. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання призначені на 27.09.2018 року та 19.10.2018 року не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи подану позивачем заяву, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 02.09.1995 року сторони зареєстрували шлюб в міському Палаці шлюбів в м. Полтава, за актовим записом №1625, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ №284226 від 02.09.1995 року (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON], який проживає окремо. На даний час подружжя мешкає окремо. Спір про поділ майна відсутній. На думку позивача шлюб має лише формальний характер і примирення не можливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 19.04.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, за актовим записом №536. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від нього не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.04.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, за актовим записом №536. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суперечки про місце проживання дитини немає. Подружні стосунки припинилися внаслідок різних поглядів на сумісне життя. На даний час подружжя проживає окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved