Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Відповідач є його батьком. Він навчається на денній формі навчання за контрактом. Відповідач по справі, має постійну роботу та дохід, але матеріальної допомоги йому не надає. Просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи просить провести за його відсутності. Також, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 44. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . За довідкою Харківського національного автомобільно-дорожнього університету № 34/1 від 26.03.2021 [PERSON] є студентом 1 курсу факультету транспортних систем на денній формі навчання, на контрактній основі. Строк навчання з 15.09.2020 - 30.06.2024. Згідно з довідкою Харківського національного автомобільно-дорожнього університету № 34 від 07.08.2021 [PERSON] є студентом 2 курсу факультету транспортних систем на денній формі навчання, на контрактній основі. Строк навчання з 15.09.2020 - 30.06.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Тобто, судом, на підставі доказів по справі, наданих позивачем, встановлено всі умови, що зобов`язують батьків утримувати повнолітніх дітей, а саме, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є батьком [PERSON] . Позивач, якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним та таким, що має можливість надавати допомогу сину. Підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримувати дитину судом не встановлено. Доказів на спростування доводів [PERSON] відповідач не надав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на корить позивача. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 205 СК України, та враховує можливість надання утримання дитині другим з батьків. За таких підстав, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Проте, вимоги позивача, щодо визначення мінімального розміру аліментів не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Частиною 2 статті 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на дитину. За приписами ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що позивач не є дитиною у розумінні Сімейного кодексу України, бо [INFO] йому виповнилось 18 років. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, мінімальний розмір аліментів стосовно повнолітніх дітей законом не встановлено, а відтак, позовні вимоги щодо визначення мінімального розміру аліментів не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку є безпідставними, тобто такими у задоволенні яких має бути відмовлено. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial