Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 15.10.2005 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Антономній Республіці Крим (актовий запис № 584). Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2010 року відповідач не працює. Утримання родини покладено виключно на позивача за рахунок прибутків від його підприємницької діяльності. З січня 2016 року, в зв'язку з великим навантаженням на роботі та зменшенням доходів позивача, сторонам не завжди доводилось знайти нерозуміння, зокрема, щодо виховання спільної дитини, через що почався розлад у стосунках, непорозуміння один одного, виникали постійні сварки. Позивач почав відчувати, що сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми, відповідач перестала цікавитися його здоров'ям, моральним станом та взагалі цікавитися станом його справ. В зв'язку з тим, що сторони фактично не ведуть спільного господарства, оскільки всі фінансові витрати покладено виключно на позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Подружні відносини між сторонами припинені з кінця 2015 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Зазначив, що спір щодо розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, буде вирішуватися сторонами окремо. На неодноразові пропозиції позивача розірвати шлюб, відповідач надавала відмову, що змусило його звертатися до суду. Так у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Судом, за ініціативою та на прохання відповідача, було надано строк для примирення сторін. 06.07.2016 позивач направив до суду заяву про залишення позову без розгляду, однак відповідач заперечувала проти задоволення даної заяви з мотивів відсутності примирення між сторонами. Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13.07.2016 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Згідно п. 2. ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. З огляду на довготривалий конфлікт та повну відсутність діалогу між фонами, та той факт, що позивач категорично наполягає на негайному розірванні шлюбу та з метою недопущення зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, просить не надавати додаткового строку для примирення. Відповідач 23.09.2016 подала до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси заперечення в якому заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що позовні вимоги не відповідають дійсності. Необґрунтованість позову полягає в тому, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували зазначені ним обставини. Так відповідач зазначила, що до середини травня 2016 року між сторонами зберігалися відносини притаманні подружжю. Вони проживали разом, були пов'язані спільним побутом, всією сім'єю подорожували. Дані обставини підтверджуються копіями квитків на літак та фотографіями, поясненнями сусідів та знайомих. Відповідач зазначила, що сторони разом налагоджували бізнес, вели спільне господарство, спільним бюджетом. В березні 2016 повивач з донькою відпочивали в Карпатах, де малолітня [PERSON] отримала травму, а саме перелом обох рук. Як зазначає відповідач, позивач приховав від неї даний факт. До середини травня 2016 року між сторонами усних домовленостей не було. Стосунки погіршились з середини травня 2016 року, відтоді дійсно існує усна домовленість, згідно якої позивач надає відповідачу 1 500 грн. щомісяця на утримання доньки. Зазначила, що основний тягар утримання сім'ї був покладений на чоловіка, в той час як відповідач займалася веденням домашнього господарства та вихованням доньки. Відповідач вважає, що викладені в позовній заяві обставини, не відповідають дійсності, позивач хоче використати в майбутньому для судового процесу про розподіл майна подружжя. Та просить надати строк для примирення. В судовому засіданні 11.10.2016 сторонам надавався строк терміном 2 місяці для примирення. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити. [PERSON] зазначив, що немає причини продовжувати шлюбні відносини, почуття відсутні. Згода щодо утримання та виховання дитини не досягнута, дочка проживає з відповідачем. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову, але обставини, на які вказав позивач щодо розірвання шлюбу, є не вірними. В строк на примирення шукала зустрічей з позивачем, хотіла поговорити, запрошувала в гості. Вважає, що шлюбні відносини припинені з травня 2016 року. Також зазначає, що подорожували разом, вона цікавилася справами та здоровям позивача, їх бізнес є спільним. Всі обставини викладені позивачем лише для, щоб в подальшому це вплинуло на справу щодо поділу майна. Подружні відносини між сторонами були припинені після випадку з дитиною, а не з погіршенням матеріального стану позивача. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Страшко». Представник позивача адвокат [PERSON] зазначила, що щодо розірвання шлюбу та виклад обставин його розірвання свою думку відповідач виклала у запереченні. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про одруження, сторони по справі зареєстрували шлюб 15.10.2005 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Антономній Республіці Крим серія 1-АП № 152719 (актовий запис № 584). Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Наданий судом строк на примирення, бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановивши, що позивач після терміну на примирення наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечував, зясувавши обставини справи, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливе і шлюб існує формально. У звязку з цим, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved