Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. У попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтовує їх доводами викладеними у заяві та просить задовольнити. У попереднє судове засідання представник відповідача - Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду заяві, яка приєднана до матеріалів справи. Представник відповідача - відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просить їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача - відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як розяснено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 року) виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України, судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: - з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №780461 від 15 липня 2011 року, належить земельна ділянка площею 0,7481 га., що розташована на території Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що також підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 жовтня 2016 року, виданого відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області. Встановлено, що спеціалістами Підгаєцького районного виробничого відділу Тернопільської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру під час заповнення бланку державного акту на право власності на земельну ділянку на імя позивача, було допущено помилку в частині невірного внесення площі земельної ділянки, кадастрового номера і відповідно конфігурації земельної ділянки та суміжних землекористувачів, оскільки на звороті державного акту, площа земельної ділянки вказана у розмірі 0,9177 га., кадастровий номер 6124882500010010652, хоча згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №780462 від 03 серпня 2011 року, вказана земельна ділянка з наведеним кадастровим номером перебуває у власності гр. [PERSON], що вбачається із копії зазначеного документа. Право власності гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,9177 га., кадастровий номер 6124882500010010652, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11 жовтня 2016 року. Як вбачається із відзиву представника відповідача відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області від 03 листопада 2016 року, на даний час у Державному земельному кадастрі містяться відомості про земельну ділянку площею 0,7481 га., кадастровий номер 6124882500010010618 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої зазначено позивача. Частиною 9 ст.24 Закону України Про земельний кадастр передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. У відповідності із ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved