Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його з 01.10.2015р. від сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які стягуються на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 06.02.2003 р. у справі № 2-100/2003 р., а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2016 р. і до досягнення ним повноліття. Позов обґрунтований тим, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], який до травня 2015 року проживав разом із матір'ю. На підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 06.02.2003 р. у справі № 2-100/2003 р. з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина. З травня 2015 року [PERSON]. мешкає разом із батьком, позивачем по справі. Рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області визначено місце проживання дитини разом із батьком. Враховуючи, що на теперішній час змінились обставини, порівняно з тими, які існували на час прийняття рішення про стягнення аліментів, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача, оскільки на теперішній час він утримує дитину. Крім того, позивач вказує на обов'язок відповідача приймати участь в утриманні сина, в зв'язку з чим просить стягнути з неї аліменти на свою користь. В судовому засіданні позивач поданий позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи це тим, що вона домагатиметься вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини разом із нею, вона також займається утриманням дитини. Син у травні 2015 року пішов від неї до батька під впливом останнього. Відповідач просила не розглядати даний позов до розгляду її позову про визначення місця проживання дитини. Одночасно відповідач пояснила, що, хоча вона і заперечувала проти прийняття виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області рішення про визначення місця проживання сина разом із батьком, дане рішення вона не оскаржувала. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2002 р. (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 11.10.2002р.) по 19 травня 2004 року (свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 19.05.2004р.). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.12.2002р.) Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06.02.2003р. по справі № 2-100/2003, яке набрало законної сили, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON]. аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 17.01.2003р. і до досягнення дитиною повноліття. Даним судовим рішенням встановлено, що дитина на час його постановлення проживала разом із матір'ю. В судовому засіданні встановлено, що у травні 2015 року [PERSON] покинув своє місце проживання разом із матір'ю та приїхав жити до батька, позивача по справі, де проживає на теперішній час. Даний факт підтверджується виконавчого комітету Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області № 125 від 03.02.2016р. Рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 21 від 11.01.2016р. визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за адресою проживання його біологічного батька, [PERSON]: [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час син сторін [PERSON] проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні. Даний факт сторонами не заперечується. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що існують підстави звільнення [PERSON] від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 06.02.2003р. по справі № 2-100/2003. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що судом встановлено факт проживання дитини разом із батьком, а також виходячи із обов'язку відповідача також приймати участь в утриманні дитини, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачем пред'явлено позов до відповідача 09.02.2016р., суд стягує аліменти саме з цієї дати, а також вважає, що саме з цієї дати позивач має бути звільнений від сплати аліментів за рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06.02.2003р. В зв'язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні позову в частині звільнення позивача від сплати аліментів за період з 01.10.2015р. по 08.02.2016р. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона має намір домагатись визначення місця проживання дитини разом із нею, оскільки відповідачем не надано доказів відкриття провадження у справі за її позовом, а рішення виконкому про визначення місця проживання дитини нею не оскаржувалось. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial