Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що між ним та [PERSON] (надалі - відповідачка) 31 березня 2018 року в Солом`янському районному в м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві був зареєстрований шлюб, актовий запис 392. Після реєстрації шлюбу відповідачка взяла його прізвище та стала [PERSON] . На протязі останнього часу між ними почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Зважаючи на те, що відповідачка не хотіла йти на будь-які компроміси, сім`я фактично розпалася остаточно, і зберегти її неможливо. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин більше року. Основною причиною непорозумінь між ними ставало те, що вони зовсім різні люди, маєють різні характери та різні погляди на подальше сімейне життя. Позивач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує. Відповідач [PERSON] всудове засідання подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона визнає без заперечень проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2018 року в Солом`янському районному в м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві за актовим записом №392, (а.с. 7). Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, а саме, розірвати шлюб між сторонами в справі. У відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 454 грн., та повертає позивачу з державного бюджету 454 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved