Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння, на обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він 10 червня 2010 року, згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпрподзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 735, передав в користування та експлуатацію [PERSON] та [PERSON] з яким знаходиться в родинних стосунках, гналежний позивачу на праві власності Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року - автомобіль марки AVIA, моделі А 31, реєстраційний № [NUMBER], шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER], 1986 року випуску, тип ТЗ - ФУРГОН-С, колір блакитний, зареєстрований РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року. Ця довіреність видана строком на три роки та дійсна до 10 червня 2013 року. На час передачі в користування та експлуатацію належного позивачу автомобіля братам [PERSON], він домовився з ними, що якщо йому потрібен буде автомобіль для особистого користування вони його йому повернуть, хоч Довіреність він їм дав строком на три роки. 10 червня після підписання позивачем довіреності у нотаріуса, [PERSON] за місцем свого мешкання де знаходився автомобіль передав [PERSON] та [PERSON] саму довіреність, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобілю, після чого відповідачі користувалися на свій розсуд належним позивачу автомобілем до кінця 2012 року, доки [PERSON] самому не знадобився автомобіль, після чого позивач неодноразово дзвонив їм, зустрічався з ними та вимагав повернути належний йому автомобіль, на що відповідачи спочатку обіцяли виконати висмоги позивача, але не зробивши цього почали уникати позивача. Строк довіреності закінчився 10 червня 2013 року, але і після закінчення строку автомобіль відповідачами не був повернут [PERSON] діями відповідачів [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з втратою автомобіля. Також [PERSON] зазнав значних переживань, пов'язаних з розшуком автомобіля, витраченням додаткового часу та додаткових фізичних і психологічних зусиль для збору та подачі в суд відповідних документів. Стан свого душевного та соціального благополуччя порушився, тому розмір завданої позивачу моральної шкоди він оцінює у 5000грн. Оскільки відповідачі не бажають у добровільному порядку повернути належний позивачу автомобіль, він вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання. Просить суд витребувати від [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] належний йому на праві власності автомобіль марки AVIA, моделі А 31, реєстраційний № [NUMBER], шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER], 1986 року випуску, тип ТЗ - ФУРГОН-С, колір блакитний. Витребувати у [PERSON] та [PERSON] на користь позивача свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000грн. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрати пов'язані з розглядом справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], місце проживання (перебування), місцезнаходження, місце роботи яких невідомо, в судове засідання не з'явилися, за останнім зареєстрованим місцем проживання надіслані виклики не отримані і повернуті, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі, а саме через регіональне видання - газету «Урядовий кур'єр» та урядову газету «Вісті Придніпров'я». Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України з опублікування оголошення про виклик відповідачів вважається повідомленням про час та місце розгляду справи. Відповідачі причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло, суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходити до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідачів по справі. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття власності не встановлена судом. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.3 ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. [PERSON] 10 червня 2010 року, згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпрподзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 735, передав в користування та експлуатацію [PERSON] та [PERSON] належний позивачу на праві власності свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року - автомобіль марки AVIA, моделі А 31, реєстраційний № [NUMBER], шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER], 1986 року випуску, тип ТЗ - ФУРГОН-С, колір блакитний, зареєстрований РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року. Ця довіреність видана строком на три роки та дійсна до 10 червня 2013 року. 10 червня 2010 року, після підписання позивачем довіреності у нотаріуса, [PERSON] передав [PERSON] та [PERSON] саму довіреність, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від спірного автомобілю, яким останні користувалися на свій розсуд до кінця 2012 року, доки [PERSON] самому не знадобився автомобіль, після чого позивач став вимагати повернути належний йому автомобіль, але відповідачі ігноруючи його вимоги почали уникати [PERSON] Строк наданої, вищезазначеної довіреності закінчився 10 червня 2013 року, але і після цього автомобіль відповідачами не був повернут [PERSON] Діями [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з втратою автомобіля. Також [PERSON] зазнав значних переживань, пов'язаних з розшуком автомобіля, витраченням додаткового часу та додаткових фізичних і психологічних зусиль для збору та подачі в суд відповідних документів. Стан його душевного та соціального благополуччя порушився. Оскільки відповідачі не бажають у добровільному порядку повернути належний позивачу автомобіль, він вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання. Суд вважає встановленими факти, якими обґрунтовуються вимоги позивача з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] 10 червня 2010 року, згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпрподзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 735, передав строком на три роки, а саме до 10 червня 2013 року в користування та експлуатацію [PERSON] та [PERSON] належний йому на праві власності свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року - автомобіль марки AVIA, моделі А 31, реєстраційний № [NUMBER], шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER], 1986 року випуску, тип ТЗ - ФУРГОН-С, колір блакитний, зареєстрований РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року. Після підписання зазначеної довіреності, [PERSON] передав [PERSON] та [PERSON] саму довіреність, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від спірного автомобілю, яким останні користувалися на свій розсуд. Після закінчення строку наданої відповідачам довіреності 10 червня 2013 року, автомобіль не був повернут [PERSON] Оскільки відповідачі не бажають у добровільному порядку повернути належний позивачу автомобіль, він вимушений був звернутися до суду для вирішення цього питання. З вини відповідачів [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON] зазнав певних моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з втратою автомобіля. Також [PERSON] зазнав значних переживань, пов'язаних з розшуком автомобіля, витраченням додаткового часу та додаткових фізичних і психологічних зусиль для збору та подачі в суд відповідних документів. Стан його душевного та соціального благополуччя порушився. Суд вважає встановленим факт спричинення позивачу моральної шкоди та оцінює її у межах позовних вимог в розмірі 5 000 гривень. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: -копією паспоту та ідентифікаційного номеру, посвідчення [PERSON] /а.с.4,6/, згідо якої підтверджується особа позивача та місце його реєстрації; - висновком Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ від 23 червня 2013 ррку /а.с.5/, згідно якого підтверджується факт звертання позивача з заявою про порушення умов угоди на експлуатацію належного йому спірного автомобіля; - копією свідоцтва [NUMBER], виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 серпня 2007 року на ім'я [PERSON]/а.с.7/, згідно якого підтверджується факт права власності позивача на спірний автомобіль; - копією довіреності від 10 червея 2010 року /а.с.8/, згідно якої підтверджується факт прередачі [PERSON] належного йому спірного автомобіля у тимчасове користування та експлуатаці до 10 червня 2013 року відповідачам [PERSON] та [PERSON]; - бюллетнем втотовароведа /а.с.11/, згідно якого підтверджується ціна спірного автомобіля на 23 травня 2013 року; - копіями посвідчень, свідоцтва, сертифікату суб'єкту оціночної діяльності /а.с.12-13/, згідно якого підтверджується реєстрація та кваліфікація оцінювача; Враховуючи викладене, на підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 328, 386, 387 ЦК України,

Outcome: approved