Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути 9002,30 доларів США у звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань в частині оплати вартості послуг з яких: 4849.68 доларів США залишок боргу за договором; 3522.62 доларів США розмір неустойки; 630 доларів США сума 3% річних за прострочення виконання зобовязання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 5 березня 2010 року між сторонами укладено Договір про надання консультаційних послуг, відповідно до вимог якого позивач на договірній основі здійснює консультування відповідача з приводу отримання імміграційної візи від Посольства США, а відповідач зобовязався оплатити зазначені консультаційні послуги в розмірі 7 000, 00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати. У звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань в частині оплати вартості послуг, рішенням Бродівського районного суду від 14 грудня 2012 року задоволено позов, стягнуто з відповідача на користь позивача 55 930,00 гривень боргу за договором про надання консультаційних послуг. На виконання договору, 24 березня 2016 року відповідачем сплачено позивачу 55 930,00 гривень. Зазначена обставина визнається позивачем. У звязку із сплатою відповідачем 55 930,00 гривень позивачу, Бродівським районним ВДВС було закінчено відповідне виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Бродівського районного суду від 14 грудня 2012 року. Хоча рішення Бродівського районного суду від 14 грудня 2012 року в частині стягнення заборгованості в національній валюті є виконаним, проте зобовязання, які взяв на себе відповідач за договором, у звязку із зміною курсу долара США залишаються, станом на даний час, виконаними не в повному обсязі. Так як відповідно до положення п.6 Договору передбачено зарахування грошових коштів на виконання зобовязань в гривнях за курсом НБУ на момент сплати. Згідно ст.526 ЦК України станом на 1 квітня 2016 року, у звязку із зміною курсу валют у період з моменту укладення договору до 24 березня 2016 року, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за договором про надання консультаційних послуг становить 4849,68 доларів США (7000-2150,32=4849,68).. Крім цього, позивач з посиланням на вимоги ст.ст.550-551 ЦК України, ч.2 ст.625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 3522,62доларів США неустойки та 3% річних у межах строків позовної давності, що становить 630 доларів США, за прострочення виконання грошового зобовязання. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав та не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 05.05.2016 р. та 23.05.2016 р., повторно, не зявився, хоча в установленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.10\~\~цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг від 05.03.2010 р. (а.с.4-5). 14.12.2012 р. Бродівським районним судом Львівської області (а.с.6) було винесено рішення про стягнення боргу по даному договору. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2016 р. [PERSON] кошти в сумі 52\~340 грн. було сплачено 23.03.2016 р. згідно платіжного доручення №663 від 23.03.2016 р. (а.с.19). Відповідно до положення п.6 договору передбачено зарахування грошових коштів на виконання зобовязань в гривнях за курсом НБУ на момент сплати. Тому, оскільки відповідач свої зобов'язання за договором вчасно не виконав, тим порушив умови договору, якими передбачений обов'язок відповідача вчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги та сплачувати повну вартість послуг в сумі визначеній у доларах США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати (п.6.2 договору). Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним зобов'язанням є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України\~визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з цього, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг є обґрунтованими, законними та підтвердженими належним чином, а тому підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, у звязку із простроченням виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором протягом 2011-2016 років, у позивача виникло право на стягнення неустойки та 3% річних у межах строків позовної давності. Згідно п.6.3 договору за несвоєчасну оплату відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі одного відсотка від загальної суми боргу за кожен день прострочення. Згідно ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Оскільки розмір неустойки визначений п.6.3 Договору перевищує встановлений ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» граничний розмір пені, позивачем представлено суду розрахунок неустойки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в межах спеціального строку позовної давності. Згідно із\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідачем не представлено жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.\~16,\~526,550,551,\~553,\~560,\~625,629,\~901,\~ 903 ЦК України,

Outcome: approved