Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 30 вересня 2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. В позові зазначено, що приблизно рік сторони не проживають разом, оскільки відповідач перебуває за кордоном, фактично між нами шлюбні відносини припинені та існують лише формально. Позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року відкрито провадження в даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 16 жовтня 2020 року призначено [PERSON] та [PERSON] п`ять місяці строку для примирення, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 17 березня 2021 року поновлено провадження в даній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що в наданий судом строк для примирення, примирення не відбулось, просила позов задовольнити та розірвати шлюб, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 30 вересня 2016 року було укладено шлюб (а.с.5). Сторони дітей не мають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. В наданий сторонами строк для примирення сторони не дійшли згоди щодо збереження сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач процесуальним правом взяти участь у судовому засіданні та подати відзив на позовну заяву не скористався, доказів, які мали спростувати наведені позивачем підстави для розірвання шлюбу, суду не надав. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved