Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідачів [PERSON] та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з позовом про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.01.2017 року о 18 год. 20 хв. на перехресті вул. Сабурова - вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Hyundai Tucson д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] На момент ДТП автомобіль Hyundai Tucson був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АЕ/9364254 у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». В результаті ДТП автомобіль [NUMBER], що належить позивачу, отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до висновку експерта № 794 від 04.04.2017 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 22 282, 41 грн. Вартість проведеного дослідження становить 2 300, 00 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Висновком експерта за результатами автотехнічного дослідження від 13.03.2017 року № 18 встановлено, що згідно з проведеним дослідженням, на підставі наданих вихідних даних, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки Hyundai Tucson [PERSON] не відповідали вимогам п. 8.7.3 (е), 8.10, 2.3(д), 1.5 Правил дорожнього руху України, та знаходилися в причинному зв'язку з ДТП що сталася. Вартість відповідного дослідження складає 3 000, 00 грн. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] винним у чинені ДТП, яке сталося 27.01.2017 року о 18 год. 20 хв., на перехресті вул. Сабурова - вул. Бальзака у м. Києві, за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Hyundai Tucson д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]; солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 22 282, 41 грн., витрати на проведення оцінки майна у розмірі 2 300, 00 грн. та судові витрати; стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на проведення автотехнічного дослідження у розмірі 3 000, 00 грн. Під час судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати [PERSON] винним у вчиненні ДТП, що сталася 27.01.2017 року о 18 год. 20 хв., на перехресті вул. Сабурова - вул. Бальзака у м. Києві, за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Hyundai Tucson д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]; стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 22 282, 41 грн., витрати на проведення оцінки майна у розмірі 2 300, 00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на проведення автотехнічного дослідження у розмірі 3 000, 00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що на момент ДТП автомобіль Hyundai Tucson був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АЕ/9364254 у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Вина [PERSON] у вчиненні ДТП, яка мала місце 27.01.2017 року, не встановлена та не підтверджена жодним належним доказом, а тому відповідна ДТП не є страховим випадком у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З вищевикладеного слідує, що у страховика не виникає обов'язку щодо виплати страхового відшкодування. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів матеріальний збиток, але відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний сплатити страхове відшкодування з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, а не матеріальні збитки, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення відповідної позовної вимоги позивача. Інші витрати також не підлягають стягненню з Страхової компанії, оскільки такий обов'язок не встановлений чинним законодавством України. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2017 року о 18 год. 20 хв. на перехресті вул. Сабурова - вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Hyundai Tucson д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля були завдані матеріальні збитки. Відповідно до висновку експерта № 794 від 04.04.2017 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 22 282, 41 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, Висновком експерта за результатами автотехнічного дослідження від 13.03.2017 року № 18 встановлено, що з урахуванням обставин даної ДТП, та складеного патрульною поліцією протоколу про адміністративне правопорушення БР № 111971, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки Hyundai Tucson [PERSON] виконуючи вимоги п. 8.7.3 (е), 8.10, 2.3(д), 1.5 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Geely. Також було встановлено, що водій [PERSON], рухаючись на регульованому перехресті на зелений дозволяючий сигнал світлофора, мав перевагу для руху, при цьому виявши рух в небезпечному напрямі автомобіля Hyundai Tucson за 5-5.5 м до місця зіткнення, відповідно до наданих обставин ДТП, в дній дорожній ситуації, для уникнення зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson водію автомобіля Geely [PERSON] слід було негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що передбачено п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Результати дослідження дозволяють дійти висновку, що в дорожній ситуації, що склалася, при наданих вихідних даних, водій автомобіля Geely [PERSON], з моменту виникнення небезпеки, не мав технічної можливості запобігти вказаному ДТП шляхом своєчасного гальмування з зупинкою автомобіля до місця наїзду, тобто виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Згідно з проведеним дослідженням, на підставі наданих вихідних даних, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки Hyundai Tucson [PERSON] не відповідали вимогам п. 8.7.3 (е), 8.10, 2.3(д), 1.5 Правил дорожнього руху України, та знаходилися у причинному зв'язку з ДТП, що сталася. Разом з тим, відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини ДТП та пояснив, що [PERSON], керуючи автомобілем Geely, здійснював маневр на зелене світло світлофору, відповідач в свою чергу також почав маневр на перехресті на зелене світло світлофору, однак припустив, що за той час, коли він пропускав інші автомобілі, які рухалися навпроти, то міг загорітися червоний сигнал світлофору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме водій [PERSON] порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого 27.01.2017 року о 18 год. 20 хв. на перехресті вул. Сабурова - вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Hyundai Tucson д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], а тому суд вважає доведеною вину останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. На момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого полісом № АЕ/9364254 від 04.07.2016 року, з лімітом страхування - 100 000, 00 грн. та франшизою в розмірі 00, 00 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 8 вказаного закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплат страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial