Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 02.11.2011 Ірпінським міським судом Київської області в кримінальній справі № 1-172/2011 по обвинуваченню [PERSON]В було розглянуто цивільні позови [PERSON] та [PERSON] про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди. В справі було винесено вирок, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 27107 грн. 30 коп. та моральну шкоду в розмірі 200000 грн., та на користь [PERSON] 88519 грн. 22 коп. матеріальної шкоди та 7000 грн. моральної шкоди. Відповідно до вироку було видано виконавчі листи № 1-172/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 27,107 грн. 30 коп. та моральної шкоди в розмірі 200000 грн. та № 1-172/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 88519 грн. 22 коп. та 7000 грн. моральної шкоди. Оскільки [PERSON] вчинив порушення правил дорожнього руху, яке спричинило дорожньо транспортну пригоду, керуючи автомобілем, що перебував у його власності, у обох виконавчих листах було помилково вказано замість ІПН [PERSON] ([NUMBER]) його, [PERSON], ІПН ([NUMBER]). 23.07.2013 державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження. Через помилково вказаний ІПН у виконавчому листі, арешт та заборону відчуження було накладено на його майно. 30.09.2015 Ірпінський міський суд Київської області виніс ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 08.02.2013 про видачу дублікату виконавчого листа, а саме: ІПН боржника [PERSON] «[NUMBER]» читати як «[NUMBER]». У квітні 2016 звернувся до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві з заявою про необхідність зняття арешту з майна, у зв'язку з тим, що він був накладений помилково. 08.04.2016 у відповідь надійшла відмова у зв'язку з тим, що виконавче провадження № 37043502. в процесі здійснення якого було накладено арешт, завершено, тому для задоволення моєї заяви відсутні правові підстави. Арешт майна та заборона на його відчуження є безпідставним та необгрунтованим порушенням його прав щодо вільного розпорядження майном відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України. Арешт був накладений державним виконавцем помилково, та відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає скасуванню. Просив зняти арешт та заборону відчуження з усього рухомого майна, що накладений постановою від 23.07.2013, ВП №37043502, ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві на майно [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підтверджений і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд установив, що на виконання вироку Ірпінського міського суду Київської області від 02.11.2011 в кримінальній справі № 1-172/2011 було видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 27107 грн. 30 коп. та моральної шкоди в розмірі 200000 грн. та № 1-172/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 88519 грн. 22 коп. та 7000 грн. моральної шкоди. 08.02.2013 цим же судом було винесено ухвалу про видачу дублікатів зазначених виконавчих листів у зв'язку з втратою їх оригіналів, проте в них було помилково вказано ІПН - [NUMBER] позивача, [PERSON], замість ІПН [NUMBER] боржника, [PERSON]. 23.07.2013 державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження, проте через помилково вказаний ІПН позивача у виконавчому листі, арешт та заборону відчуження було накладено на належне його майно, замість майна боржника, [PERSON]. 30.09.2015 Ірпінським міським судом Київської області винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 08.02.2013 про видачу дублікату виконавчого листа, а саме: ідентифікаційний податковий номер боржника [PERSON] «[NUMBER]» необхідно читати як «[NUMBER]». У квітні 2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з майна, проте 08.04.2016 отримав відповідь про відмову, оскільки виконавче провадження №37043502 в межах якого було накладено арешт, завершено, тому для задоволення його заяви відсутні правові підстави. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відтак, помилково зазначений ІПН позивача став підставою для накладення 23.07.2013 постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження державним виконавцем з метою забезпечення виконання судового рішення, і 24.12.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Тобто, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документа не було додержано вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт, помилково накладений на майно позивача, знято не було. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved