Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~до суду з позовом до Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи:[PERSON], Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив, що «19» березня 2006 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої залишилося спадкове майно за законом у вигляді 51/200 частки житлового будинку № 23 по вул. Миру (стара назва вул. Урицького) в смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, що належали їй на праві власності на підставі свідоцтва на право власності від 30.09.1985 року, яке як зясувалося на теперішній час є загубленим та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.09.1985 року. На теперішній час власниками житлового будинку № 23 по вул. Миру (стара назва Урицького), смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області є: 51/200 частка залишається належати померлій, 117/200 частки належать позивачеві, а 4/25 частки належать на праві власності третій особі. Після смерті матері, позивач у передбачений законом строк не звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки заповіту мати не залишила, а прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Позивач від спадщини не відмовився, а навпаки її прийняв, оскільки є співвласником зазначеного будинку, а також проживав з матірю за однією адресою разом на день її смерті та до теперішнього часу мешкає в зазначеному будинку. Позивач є єдиним спадкоємцем матері, однак через нотаріальну контору оформити право власності на успадковану ним 51/200 частку у житловому будинку № 23 по вул. Миру (стара назва вул. Урицького), смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області не може, оскільки загублений один із правових документів на зазначений будинок, а саме - Свідоцтво на право власності від 30.09.1985 року. Неможливість оформлення позивачем спадщини через нотаріальну контору підтверджується відповіддю на звернення позивача від 07.12.2017 року, з якої вбачається, що лише в судовому порядку позивач може оформити спадкове майно на себе, та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. У судове засідання\~\~позивач не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Балабинська селищна рада Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явилися, натомість на адресу суду надіслали заяву, згідно до якої заперечень не мають та прохають суд розглядати справу без участі їх представника. Третя особа -[PERSON] до суду не зявився, натомість на адресу суду надав заяву, згідно до якої заперечень не має та прохає суд розглядати справу за його відсутності. Третя особа -Запорізька районна державна нотаріальна контора до суду не зявилися повідомлені про день та час слухання справи належним чином, заперечень на адресу суду не надали. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~\~задоволенню, у зв'язку з наступним.\~\~ Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,\~77,\~78, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого 21.03.2006 року Ковалевським сільським виконавчим комітетом Бобруйського района Могілевської області, серія І-ЧО № 0202196, актовий запис № 11, вбачається, що «19» березня 2006 року померла [PERSON]. Родинні відносини позивача [PERSON] з матірю [PERSON], померлою 19.03.2006 року, підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим повторно 01.09.1965 року Ковалівською сільською радою Бобруйського району Могілевської області, актовий запис № 88, серія ІV-ПЯ № 591127; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00018787247, сформованого 03.10.2017 року, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу 18.04.1984 року змінила прізвище на «Крайнюкова», актовий запис № 15. Право власності за [PERSON] на 51/200 частки житлового будинку № 23 по вул. Миру (стара назва вул. Урицького), смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області підтверджується свідоцтвом на право власності від 30.09.1985 року на 34/200 частин будинку та свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 30.09.1985 року на 17/200 частин будинку. Як вбачається із копії технічного паспорту, [PERSON] належить 51/200 частки житлового будинку № 23 по вул. Миру в смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, в якому вона проживала та була зареєстрована на день своєї смерті. Згідно до довідки № 9095, виданої 05.12.2017 року Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області на ім*я позивача за місцем проживання, вбачається, що в смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, вул. Миру (Урицького), буд. 23 проживала [PERSON] з 13.03.1984 року по день смерті 21.03.2006 року. На запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою надано відповідь № 1518/01-16 від 28.12.2017 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 19.03.2006 року, ніхто зі спадкоємців за прийняттям спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась. З листа Запорізької районної державної нотаріальної контори № 1465/01-16 від 08.12.2017 року вбачається, що позивач через нотаріальну контору оформити право власності на успадковані ним 51/200 частку у житловому будинку № 23 по вул. Миру в смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області не може, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на частину житлового будинку та рекомендовано звернутися до суду. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог\~ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені в заяві підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved