Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зобов`язання [PERSON] знести металеву конструкцію будівлі теплиці та господарську будівлю цегляного сараю, які частково розміщені на земельній ділянці [PERSON] на межі ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , та про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] при відновленні межі на місці металевої конструкції будівлі теплиці та господарської споруди цегляного сараю та при встановленні огорожі земельної ділянки [ADDRESS] , згідно розмірів вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, ділянка [ADDRESS] . В заяві про зміну предмету позову від 28 листопада 2018 року з врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 листопада 2018 року за № 365/11-18 просив зобов`язати відповідача [PERSON] знести металеву конструкцію споруди теплиці та господарські будівлі, які частково розміщені на земельній ділянці [PERSON] на межі ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , шляхом їхнього знесення таким чином, щоб залишилися тільки конструкції фундаментів та стін, які б не доходили до межі спірних будинковолодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] , не менше як на 1,0 метр, та зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди позивачу [PERSON] при відновленні межі на місці металевої конструкції споруди теплиці та частини господарської будівлі та при встановленні огорожі земельної ділянки [ADDRESS] , згідно розмірів вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, ділянка [ADDRESS] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2019 року в справі призначено судову комісійну земельно-технічну експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2020 року відновлено провадження в справі після повернення справи з висновком судової комісійної земельно-технічної експертизи. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,239 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, яка розташована в [ADDRESS] . На даний час суміжним землекористувачем земельної ділянки позивача є відповідач [PERSON] . З метою незаконного захоплення земельної ділянки позивача, відповідач виготовив приватизаційні документи на свої земельні ділянки, однак, такі були скасовані рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2013 року в цивільній справі № 307/1619/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 квітня 2016 року. Цим рішенням Апеляційного суду Закарпатської області встановлено, що державний акт на право приватної власності, виданий на ім`я [PERSON] був виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства без відповідного рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки у приватну власність. В ході розгляду справи № 307/1619/13-ц проводилася судова будівельно-технічна експертиза, з висновку експерта якої № 0002/2015 від 31 березня 2015 року, слідує, що земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] , накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] . Площа накладення земельної ділянки [ADDRESS] на земельну ділянку [ADDRESS] становить 455 квадратних метрів, а площа накладення земельної ділянки [ADDRESS] на земельну ділянку [ADDRESS] становить 928 квадратних метрів. Також у висновку зазначено, що земельну ділянку [ADDRESS] зменшено за рахунок земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , точно встановити площу зменшення неможливо через відсутність огорожі. Зазначено, що ймовірна площа зменшення ділянки [ADDRESS] через накладення на неї ділянки [ADDRESS] становить 0,013 га, в тому числі 0,0036 га зайнято будівлею земельної ділянки [ADDRESS] . Експертом вказано, що технічна можливість відновити межі земельної ділянки [ADDRESS] в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки [ADDRESS] . Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 листопада 2017 року у справі за № 307/2147/16-ц залишено без змін рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 травня 2017 року, яким зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] при відновленні межі та встановленні огорожі земельної ділянки [ADDRESS] згідно розмірів вказаних в державному акті на право приватної власності на землю. При виконанні рішення суду відповідач вчиняє перешкоди з метою ускладнити встановлення огорожі на відкритій місцевості, про що свідчить постанова Тячівського РВ ДВС про залучення посиленого наряду працівників органів внутрішніх справ для фактичного реального виконання рішення суду. Позивач вважає, що при відновленні межі та встановленні огорожі на місці металевої споруди теплиці та господарської будівлі, які до того ж є самочинно збудовані, відповідач буде чинити перешкоди з метою не допустити влаштування огорожі. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 152 ЗК України, ст. 376 ЦК України та вважає, що його право як власника земельної ділянки порушено незаконними діями відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до архівної копії, виданої архівним відділом Тячівської районної державної адміністрації 23 вересня 2016 року № 07-04/1021 рішенням № 156 виконавчого комітету Солотвинської селищної ради депутатів трудящих від 18 вересня 1975 року відведено земельну ділянку під будівництво 2-ох поверхового житлового будинку [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Окрім того, в підтвердження використання належної йому земельної ділянки та будівель додав копії квитанцій за сплату земельного податку, починаючи з 1984 року по [ADDRESS] . Посилання позивача в позовній заяві на висновок судової будівельної експертизи та на рішення апеляційного суду, що земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] , накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] є не коректним, позаяк органом досудового розслідування Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12013070160000856 від 27 квітня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 та ч. 1 ст. 358 КК України було проведено комплексну судову земельно-технічну, оціночно-земельну та експертизу з питань землеустрою щодо виниклих суперечностей, щодо накладення земельних ділянок та зроблено такі висновки. Відповідно до п.4 висновку №6089-6094 від 01 листопада 2017 року «Розроблена технічна документація на земельну ділянку, що розташована на території Солотвинської селищної ради по [ADDRESS] , загальною площею 0,475 га, не відповідає вимогам п.1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею ( в тому числі на умовах оренди)», що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 28 від 15 квітня 1993 року. Відповідно до п.7 висновку №6089-6094 від 01 листопада 2017 року має місце порушення меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , зокрема накладання частини земельної ділянки [ADDRESS] , згідно державного акта серії ІУ-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року на ці сусідні земельні ділянки ([ADDRESS] та [ADDRESS] ). Будинок з надвірними спорудами побудовано ним в період з 1975 по 1980 роки на земельній ділянці площею 0,19 га, яка була виділена йому для ведення підсобного господарства та обслуговування будинку з надвірними спорудами та відповідно до свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно [NUMBER] від 07 березня 2006 року житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Також актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17 грудня 2012 року встановлено, що [PERSON] порушив вимоги земельного законодавства. Просить у задоволенні пред`явленого позову відмовити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Колотуха І.О. в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просить в позові відмовити. Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ЗК № 039300, виданого 11 березня 1999 року, позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,475 га по [ADDRESS] , із цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, при цьому зазначена земельна ділянка складається із земельної ділянки № 1 , площею 0,096 га., земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,14 га. та земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,239 га. Також в судовому засіданні встановлено, що суміжним землекористувачем позивача [PERSON] є відповідач [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року державний акт про право приватної власності, виданий на ім`я відповідача [PERSON] був виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства, без відповідного рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність, а відтак даний державний акт про право приватної власності на землю рішенням цього суду визнано недійсним та скасовано. В ході розгляду справи № 307/1619/13-ц проводилась судова будівельно-технічна експертиза, з висновку експерта якої за № 0002/2015 від 31 березня 2015 року, слідує, що земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] . Площа накладення земельної ділянки [ADDRESS] на земельну ділянку [ADDRESS] становить 455 м.кв., а площа накладення земельної ділянки [ADDRESS] на земельну ділянку [ADDRESS] становить 928 м.кв.. Також у висновку зазначено, що земельну ділянку [ADDRESS] зменшено за рахунок земель ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] і точно встановити площу зменшення неможливо через відсутність огорожі. Зазначено, що ймовірна площа зменшення ділянки [ADDRESS] через накладення на неї ділянки [ADDRESS] становить 0,013 га, в тому числі 0,0036 га зайнято під будівлею земельної ділянки [ADDRESS] . Експертом вказано, що технічна можливість відновити межі земельної ділянки [ADDRESS] в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки № 27 . Позивачем надано суду висновок судової будівельно-технічної експертизи № 365/11-18 від 26 листопада 2018 року, згідно висновків якого встановлено, що усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні гр. [PERSON] і розташована за адресою: [ADDRESS] , технічно можливо шляхом відновлення її меж. Для цього, необхідно частково розібрати господарські будівлі та повністю розібрати споруду теплиці будинковолодіння [ADDRESS] , позаяк дані об`єкти нерухомості частково розміщуються на земельній ділянці будинковолодіння [ADDRESS] . Розібрати господарські будівлі необхідно таким чином, щоб залишилися тільки конструкції фундаментів та стін, які б не доходили до межі спірних будинковолодінь менше як на 1,0 м. На цих будівлях повністю необхідно розібрати конструкцію перекриття та дахові конструкції, позаяк залишення їх в межах будинковолодіння [ADDRESS] без стін, які на даний час знаходяться на будинковолодінні [ADDRESS] і будуть розібрані, створить аварійну ситуацію та небезпеку для життя та здоров`я громадян, що будуть знаходитися в безпосередній близькості біля таких конструкцій, як на будинковолодінні [ADDRESS] , так і на будинковолодінні [ADDRESS] . Щодо споруди теплиці, то таку необхідно розібрати повністю, так як вона практично повністю знаходиться в межах будинковолодіння [ADDRESS] . Також в ході судового розгляду за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Мелая М.Ю. в справі було призначено судову комісійну земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експертів № 1116-1118 від 23 липня 2020 року за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактична площа земельної ділянки по [ADDRESS] , якою користується гр. [PERSON] становить 0, 2647 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 16.86 мп, 3.89 мп, 10.55 мп, 11.84 мп, 1.94 мп, 9.40 мп, 0.82 м.п., 13.54 мп, 8.17 мп, 2.84 мп, 33.73 мп, 19.62 мп, 19.89 мп, 43.27 мп, 13.15 м.п., 2.71 м.п., 78.88 мп, 57.11 мп та 13.87 мп. Фактична площа земельної ділянки по [ADDRESS] , якою користується гр. [PERSON] становить 0, 1242 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 16.91 мп, 17.66 мп, 15.86 мп, 16.95 мп, 39.87 мп, 7.34 мп, 10.01 мп, 33.73 мп, 2.84 мп, 8.17 мп, 13.54 мп, 0.82 мп, 9.40 мп, 1.94 мп, 11.84 мп, 10.55 мп та 3.88 мп. Фактична площа земельної ділянки по [ADDRESS] , якою користується гр. [PERSON] становить 0, 1405 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 20.36 мп, 28.98 мп, 7.67 мп, 25.98 мп, 30.94 мп, 11.17 мп, 9.61 мп, 7.34 мп, 39.87мп, 16.95мп, 15.86 м.п. та 17.66 м.п. Фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] не відповідає даним, що зазначені на кадастрових та збірних кадастрових планах даної ділянки; фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] не відповідає даним, що зазначені в державному акті серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року; фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] не відповідає даним, що зазначені в державному акті серія ІУ-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року. Має місце порушення меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , зокрема накладання частини земельної ділянки [ADDRESS] , згідно державного акта серія ІУ-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року на сусідні земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] . Фактичне розташування будівель відносно меж земельних ділянок не відповідає правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки, а саме частина земельної ділянки [ADDRESS] , згідно правовстановлюючих документів, знаходиться під існуючими будівлями сусіднього домогосподарства [ADDRESS] , тобто не відповідає плану забудови земельної ділянки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] по [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Довгуника В.М. про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , для ведення селянського господарства, площею 0,1067 га. В ході судового розгляду встановлено, що металева конструкція будівлі теплиці та господарська споруда цегляного сараю відповідачем [PERSON] збудовані самочинно, оскільки на них відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу та не буде давати можливості встановити межу згідно розмірів вказаних в державному акті добровільно. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків. Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні позивачем доведено, що самочинно збудовані відповідачем металева конструкція будівлі теплиці та господарська споруда цегляного сараю порушують право позивача належним чином використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку. Щодо посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 12018070160001377 (справа № 307/94/19) про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про те, що останній, не будучи 11 березня 1999 року головою Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та не маючи відповідних повноважень, підписав Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 на ім`я позивача [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,475 га, то таке на думку суду не є підставою для відмови у позові на час розгляду даної справи в суді, оскільки щодо цього державного акту на право приватної власності на землю діє презумпція дійсності до того часу, поки його не буде скасовано в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1 409,60 гривень слід стягнути з відповідача, та на відповідача також слід покласти витрати по оплаті вартості експертизи в сумі 18 840,00 гривень.

Outcome: approved