Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 18 березня 2015 року відповідач [PERSON], який проживає в [ADDRESS] взяв у нього в борг суму еквівалентну 2000 доларам США про що ним була надана розписка датована 18.03.2015 року. Згідно наданою [PERSON] розписки від 18 березня 2015 року він зобов'язався повернути до 18 червня 2015 року взяті в нього 2000 доларів США. Однак зазначені кошти повернуті не були. Станом на 1 грудня 2016 року 2000 доларів США в перерахунку на національну валюту становить 54800 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу у перерахунку на національну валюту України, яка становить 54800 грн. на його користь. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно він 18 березня 2015 року взяв у [PERSON] в борг 2000 доларів США в присутності свідка [PERSON] та зобов'язався повернути їх через три місяці, тобто 18.06.2015 року, про що ним була надана розписка датована 18.03.2015 року та ним підписана. Після 18.06.2015 року він декілька разів просив [PERSON] продовжити повернення позики, на що він погоджувався. Проте, борг [PERSON] так він і не повернув. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив те, що він був очевидцем того, що в березні 2015 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов'язався повернути [PERSON] протягом 3 місяців. Про що [PERSON] добровільно написав розписку [PERSON] Суд, заслухавши пояснення свідка [PERSON] та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики від 18 березня 2015 року на суму 2000 доларів США із строком повернення 18 червня 2015 року, про що відповідач [PERSON] надав позивачу [PERSON] письмову розписку, засвідчену власним підписом (а.с.5-6). Крім того, факт укладення договору позики між сторонами підтверджується протоколом допиту [PERSON] від 30.06.2016 року, що міститься у матеріалах цивільної справи із якого убачається, що дійсно він 18.03.2015 року під розписку у присутності свідка [PERSON] взяв у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов'язався повернути до 18.06.2015 року, однак на даний час так і не повернув. (а.с.12-15) Крім того, протоколом допиту свідка [PERSON] від 06.06.2016 року, який міститься у матеріалах цивільної справи із якого убачається, що дійсно він був свідком того, що в березні 2015 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов'язався повернути [PERSON] протягом 3 місяців, про що [PERSON] надав розписку [PERSON] (а.с.16-18) Крім того, протоколом допиту [PERSON] від 25.05.2016 року, що міститься у матеріалах цивільної справи із якого убачається, що їй відомо про те, що її чоловік [PERSON] на початку 2015 року дав у позику 2000 доларів США [PERSON], про що він написав розписку, якою зобов'язався повернути позичені кошти до 18.06.2015 року (а.с.19-22) Окрім того, факт укладення договору позики між сторонами підтверджується поясненням свідка [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні, який підтвердив написання розписки [PERSON] на суму 2000 доларів США, які позичив у [PERSON] при цьому зазначивши, що кошти поверне 18.06.2015 року. [PERSON] власноручно, добровільно написав розписку [PERSON] на позику в сумі 2000 доларів США. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком у судовому засіданні [PERSON], а також зазначених у протоколах допиту свідків [PERSON] та [PERSON] Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечить іншим зібраним у справі доказам, а саме розпискою. Відповідач дав в суді пояснення, що він власноручно та добровільно написав розписку від 18 березня 2015 року. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися в формі, встановленій законом і бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 1046 ЦК Уукраїни за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач не оспорював договір позики, укладений між [PERSON] та ним, не надав суду доказів, що договір позики укладений ним проти його справжньої волі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Сторони не оспорюють того що 2000 доларів США еквівалентно 54800 грн. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед іншого і відновлення становища яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі . Згідно ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд вважає , що відповідач діє незаконно щодо неповернення грошових коштів. Виходячи з вимог ст. 4 ЦПК України суд вважає , що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики 54800 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача [PERSON], витрати, пов'зані зі сплатою ним при пред'явлені позову 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.203, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved