Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він та його син [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Після придбання вищевказаної квартири, позивачу [PERSON] та його сину [PERSON] стало відомо, що в цій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Будь-яких усних чи письмових домовленостей з відповідачем стосовно його реєстрації та проживання в належній позивачу квартирі не було. Відповідач не є членом сім`ї позивача, в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере та особистих речей в квартирі не має. Тобто, тривалий час [PERSON] у квартирі [ADDRESS] безперервно не проживає, його місцезнаходження не відоме. Враховуючи викладене, так як порушуються його права як власника нерухомого майна, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Представник третьої особи Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку\~статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , кожному з них на праві приватної власності по Ѕ частині, належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2004 року серії САА № 339130 (а.с. 7). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] Ѕ частина та [PERSON] Ѕ частина (а.с. 7 зв. ст.). Відповідно до довідки № 410/02-02-11 від 20 лютого 2020 року, виданої Плодородненською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, за адресою: квартира [ADDRESS] , дійсно зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене\~ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст.\~379,\~380 ЦК\~). Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Ст. 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved