Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про припинення виплати аліментів, які стягуються з нього в користь [PERSON] згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2010 року на утримання повнолітньої дитини-доньки [PERSON],[INFO] до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що відповідно до ст.ст.198,199 СК України аліменти на утримання повнолітніх дітей стягуються на час проходження ними навчання, однак його донька закінчила навчання 01.07.2011 року, а 21.10.2014 року їй виповнилося 23 роки. Не дивлячись на це, відповідач виконавче провадження не закрив, продовжував стягнення аліментів після закінчення дитиною навчання у зв»язку із чим станом на 01.10.2016 року наявна у нього заборгованість за аліментами складає 37138,75 грн. Із врахуванням наведеного просить позов задовольнити, припинити виплату аліментів, провести перерахунок та повернути йому зайво утримані аліменти за період з 01.07.2011 року по 24.10.2014 року. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача відносно позову заперечив та просить у його задоволенні відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до вказаного рішення суду аліменти були нараховані за період з 23.12.2009 року по 21.10.2014 року і їх стягнення припинено після досягнення донькою сторін 23-річного віку. На даний час аліменти з позивача не стягуються, однак заборгованість [PERSON] за аліментами становить 37\~138,75 грн. Відповідач не вправі був самовільно припинити стягнення аліментів після закінчення донькою позивача навчання, оскільки у рішенні суду чітко зазначено, що аліменти стягуються до досягнення повнолітньою особою двадцяти трьох років. Вказане рішення суду не було скасоване, на даний час є чинним та повинно бути виконане у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] по 30.11.1999 року. Від даного шлюбу у позивача народилась дитина-донька [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2010 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 23.12.2009 року та до досягнення двадцяти трьох років. На підставі вказаного рішення суду, 01.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-1448/10. Відповідно до вимог ст.ст. 198,199 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як встановлено судом, заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2010 року за заявою відповідача не переглядалось, в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили та є чинним на даний час. 13.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 01.03.2010 року, однак ухвалою суду від 11.04.2017 року вказану заяву повернуто заявнику до відкриття провадження у справі. Згідно довідки технічного коледжу [PERSON] національного технічного університету ім. І. Пулюя № 3/22-515 від 26.10.2016 року [PERSON] з 01.09.2009 року навчалась на відділенні комерційного навчання ТК ТДТУ та закінчила навчання 01.07.2011 року. Відповідно до повідомлення [PERSON] міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 5821 від 23.02.2017 року на виконання у відділі перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №2-1448/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01.03.2010 року. Станом на 01.04.2013 року заборгованість [PERSON] за аліментами становила 19802,52 грн. 28.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення коштів із пенсії боржника. Аліменти нараховані за період з 23.12.2009 року по 24.10.2014 року. Станом на 01.10.2016 року утримана сума становить 25618,64 грн., сума заборгованості-37138,75 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку(доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку(доходу),який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу до досягнення нею двадцяти трьох років. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання про безпідставність заявлених позовних вимог та вважає, що у задоволенні позову [PERSON] про припинення виплати аліментів слід відмовити, оскільки аліменти на повнолітню дитину нараховувались та стягувались із позивача в період з 23.12.2009 року до 24.10.2014 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2010 року, яке набрало законної сили та підлягало до виконання у повному обсязі. Після досягнення донькою позивача двадцятитрьохрічного віку стягнення аліментів згідно виконавчого листа №2-1448/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01.03.2010 року припинено і на даний час стягненню підлягає лише заборгованість за аліментами, від сплати якої позивач у судовому порядку не звільнений.

Outcome: dismissed