Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири у розмірі 7634 грн, у відшкодування моральної шкоди 5000 грн та судові витрати по справі. В подальшому, з урахуванням проведеної оцінки розміру шкоди спричиненої залиттям кватири, позивач збільшив позовні вимог з відшкодування матеріальної шкоди до 8 461грн, та наполягав на стягненні з відповідача вартості проведеної оцінки у розмірі 1500грн. Обсяг компенсації моральної шкоди залишив без змін. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. На дев'ятому поверсі, над його квартирою, знаходиться квартира №34, власником якої є відповідач [PERSON] Залиття його квартири сталося 03.07.2017, від якого на кухні, коридорі та в дитячій кімнаті були пошкоджені стелі. Крім того, дверна лутка дитячої кімнати зіпсована та прийшла у непридатний стан, а також дерев'яні меблі - прихожа, яка знаходилась в коридорі. Причиною затоплення його квартири став самовільний демонтаж радіаторів центрального опалення в квартирі відповідача. Наголошує, що діями відповідача [PERSON] йому також заподіяно й моральну шкоду, яка знайшла своє вираження в тому, що внаслідок залиття квартири він переніс нервовий стрес та душевні хвилювання, був порушений його звичний життєвий устрій, отже, він вимушений докладати додаткові зусилля до організації умов проживання у квартирі. Посилаючись на указані обставини, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Представник позивача адвокат [PERSON] за наведеними обставинами наполягала на задоволені позовних вимог. Додатково зазначила, що за фактом залиття ККП «КК «Західна» було створено комісію та 05.07.2017 складено акт, в якому відображенні пошкодження квартири та встановлена причина залиття. З метою визначення вартості спричиненої шкоди, звернулись до суб'єкта оціночної діяльності ПП «Центр експертних послуг» [PERSON], яким 12.12.2017 складено звіт та визначено розмір спричиненої шкоди на рівні 8461грн. Вказує, що фактом залиття, позивачу, який є інвалідом ІІ групи, завдано моральної шкоди, він переніс нервовий стрес та душевні хвилювання,був порушений його звичний життєвий устрій, тому вимушений докладати додаткові зусилля до організації умов проживання у квартирі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, не заперечував проти його часткового задоволення, посилаючись на наступне. Факт залиття відповідачем визнається, разом з тим зауважує, що квартира позивача знаходиться двома поверхами нижче, тобто вода до його квартири попала через квартиру розташовану на 8 поверсі, власники якої будь-яких вимог з приводу залиття не мають. Наведене вказує на порозуміння з сусідами, незважаючи на те, що пошкодження внаслідок залиття ним спричиненні у більшому обсязі з огляду на об'єми води які потрапили до їх приміщення першочергово. Згоден відшкодувати реальні збитки пов'язані з відновленням пошкоджень зафіксовані за актом, тому вимоги з приводу дерев'яної лутки та меблів вважає безпідставними. З наведених підстав позовні вимоги вважає необґрунтованими, просив відмовити позивачу у задоволені позову. Суд, заслухавши показання сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.1998 належить позивачу [PERSON] (а.с.7) За договором купівлі-продажу від 20.10.2016 власником квартири [ADDRESS], є [PERSON] (а.с.12) Вказані обставини визнані сторонами, тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, окремому доказуванню не підлягають і у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування шкоди, є зобов'язання, які виникають внаслідок завдання шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання. Згідно зі ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Частина 4 ст.319 та ст.322 ЦК України визначає, що власність зобов'язує і власник несе тягар утримання майна та зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник зобов'язаний володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю так, щоб це не завдавало шкоди правам, інтересам та майну інших осіб, і, відповідно, вживати для цього необхідних заходів. Згідно ч.2 ст.27 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У відповідності зі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її завдала. Особа яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її провини. Таким чином, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоди. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов, їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. Дана позиція щодо питань відшкодування шкоди викладена також у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. 03.07.2017 сталося залиття квартири [ADDRESS] внаслідок чого позивачу була завдана матеріальна шкода, а саме: на кухні, у коридорі та дитячій кімнаті залиті частини стелі, що потребує поновлювального ремонту. Підтвердженням наведеному та встановленню особи, винної у заподіянні позивачу шкоди, є наступне. 05.07.2017 комісією ККП «КК «Західна» було проведено обстеження квартири [ADDRESS] з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди. Згідно акту від 05.07.2017, залиття кварти сталося з вини мешканців квартири №34, які демонтувати радіатори централізованого опалення та не виконали у триденний строк відновлювальні роботи. (а.с.11) Згідно звіту про оцінку визначення розміру відшкодування збитку, спричиненого квартирі в наслідок залиття, проведеного 12.12.2017 ПП «Центр експертних послуг» оцінщиком [PERSON] оціночна вартість розміру спричиненої шкоди склала 8 461грн. При визначенні розміру спричиненої шкоди оцінщик [PERSON] окрім намокання стелі врахував пошкодження дверної лутки та наличників, а також меблів: прихожої та комода. Оцінюючи наведений звіт, як доказ представлений позивачем на підтвердження розміру спричиненої шкоди, суд не може погодитись з оцінкою пошкоджень, які незафіксовані за актом від 05.07.2017. Так, комісія житлово-експлуатаційної організації виходом на місце, безпосередньо після залиття квартири, зафіксувала перелік всіх пошкоджень, на які вказав позивач. Подальші дії з визначення додаткового переліку пошкоджень не можна вважати виправданими, оскільки вони незафіксовані належним чином та причино-наслідковий зв'язок з винними діями відповідача, непідтверджений за наслідками судового розгляду справи. Згідно частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6статті 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом не добуто доказів про те, що пошкодження дверної лутки, наличників та меблів у квартирі позивача відбулося внаслідок залиття квартири. Разом з тим, суд вважає доведеним, що в результаті недбайливого ставлення відповідача [PERSON] до системи централізованого опалення, пов'язаної з порушенням строків проведення ремонтних робіт, відбулося залиття квартири позивача, який мешкає двома поверхами нижче, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна позивачу залиттям його квартири, що зафіксованого за актом від 05.07.2017. Позивачем з врахуванням звіту про оцінку визначення розміру відшкодування збитку, спричиненого квартирі в наслідок залиття, частково доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, стягненню підлягає вартість матеріалів та відновлювальних робіт стелі коридору, кухні та дитячої кімнати, що за звітом складає 1430грн 15 коп. Роботи з демонтажу та установки дверного блоку, а також вартість матеріалів і меблів, відшкодуванню не підлягає, оскільки в цій частині недоведена провина відповідача та не вирішено питання щодо можливості їх подальшого використання за цільовим призначенням. Позивачу, безумовно, було спричинено й моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пов'язаних з переживаннями з приводу залиття його квартири, порушенням звичного устрою життя, тривалим невідшкодуванням завданої шкоди. Вказане, звичайно, вимагало від позивача вживати додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання позивача, які пов'язані з її душевними хвилюваннями з приводу залиття квартири, наявність вини відповідача у залитті квартири, у зв'язку з чим, вважає можливим стягнути з відповідача в рахунок заподіяної позивачу моральної шкоди 500 грн. Враховуючи наведене, позивачу [PERSON] в решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, до яких відноситься і витрата, пов'язана із проведенням експертизи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення вимог за позовом з відповідача на позивача слід стягнути судові витрати пов'язані зі сплатою послуг оцінщика пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1430,15 грн. х 100% : 8461 грн. = 16,9%,) отже 16,9% від вартості оцінки (16,9% х 1500 : 100%= 253,5), що складає 253грн 50 коп.

Outcome: partial