Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. В якій прохав : визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Зняти [PERSON] , з реєстраційного обліку, яка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що між [PERSON] та [PERSON] 21.01.2009 було укладено шлюб. На момент укладення шлюбу місце реєстрації [PERSON] , починаючи з 05.12.2008, визначено [ADDRESS] . Зазначене житлове приміщення на момент реєстрації позивача належало на праві власності [PERSON] . В подальшому, у зв`язку зі смертю батька [PERSON] позивачем була успадкована Ѕ частка вказаного житлового приміщення. В подальшому, у зв`язку зі смертю брата [PERSON] позивачем була успадкована Ѕ частка вказаного житлового приміщення. На прохання [PERSON] (в подальшому [PERSON] ) останню також було зареєстровано в квартирі [ADDRESS] . В подальшому шлюб між сторонами розірвано. Колишня дружина [PERSON] до цього часу є зареєстрованою у належній [PERSON] на праві власності квартирі. Відповідач [PERSON] , починаючи з грудня 2009 року, фактично не проживає у зазначеній квартирі. [PERSON] в позасудовому порядку зняти відповідача з реєстрації не може, що обмежує його у вільному розпорядженні своєю власністю, а тому числі і з надмірною сплатою комунальних послуг, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-5). 16 листопада 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/10532/2020; 2/554/2830/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи до судового розгляду на 15 грудня 2020 року на 09.00 годин (а.с.25). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду лист про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.42). Відповідач [PERSON] до суду 15.12.2020 та 20.01.2021 не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відзив на позовну заяву до суду не надано (а.с.32, 33, 40, 41). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2018 зареєстроване та видане державним нотаріусом Першої Полтавської ДНК Шестун Н.Г. та зареєстровано в реєстрі за №3-353; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №123200625 від 08.05.2018; свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2018 зареєстроване та видане державним нотаріусом Першої Полтавської ДНК Шестун Н.Г. та зареєстровано в реєстрі за №3-354; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №123201480 від 08.05.2018 (а.с.9-12). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , з 30.12.2008 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №3045 КП «ЖЕО №2» ПМР від 03 листопада 2020 року (а.с.14). 20 липня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] зареєстроване та видане Октябрським ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 20 липня 2009 року (а.с.13). Після розірвання шлюбу [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] від 17 травня 2018 року на ім`я [PERSON] (а.с.19, 20). [PERSON] з грудня 2009 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, що підтверджується копією акту від 02.11.2020 засвідченого 02.11.2020 начальником КП «ЖЕО №2» Ландар О.М. (а.с.18). Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, [PERSON] була зареєстрована у квартирі, як дружина власника квартири [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] була зареєстрована та проживала у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як член сім`ї власника, з грудня 2009 року за спірною адресою не проживає, не вживши дій з зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній [PERSON] квартирі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки відсутня у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрована в ній. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2 групи (а.с.23). Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також стягнути з [PERSON] судовий збір 1 681 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved