Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського міського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача [PERSON],третя особа Вилківська міська рада, «Про примусове зняття з реєстрації місця проживання». Обґрунтовуючи первісні позовні вимоги та уточнену позовну заяву, від 06.09.2016 року, позивач вказує, що у його приватній власності перебуває житловий будинок по [ADDRESS]. В період з 26.04.1994 року, за вищезазначеною адресою, зареєстрований дядько, [PERSON], однак з 10.10.2005 року, відповідач не проживає і його реєстрація в будинку перешкоджає в повній мірі розпоряджатись своїм майном позивачу. Добровільно знятись з реєстрації обліку місця проживання відповідач не бажає, в зв'язку з чим позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні,посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав та прохав відмовити у задоволенні позову у зв»язку з тим,що у нього не має іншого місця де б він міг зареєструватися,що може вплинути на його працевлаштування. Представник третьої особи Вилківської міської ради, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши сторін по справі, дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області, від 10.08.2015 року, задоволено позов та визнано за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла, [INFO] року, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розміщено за адресою: [ADDRESS] та який складається з : житлового будинку - літ. А; літньої кухні - літ. Б; убиральні - літ. В; сараю - літ. - Г; надвірних споруд - № 1-2, І /а. с. 9-10/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта нерухомого майна, від 21.03.2016 року, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] /а. с. 11/. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER], виданого 08.10.2002 року, Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, власник документу значиться як, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а. с. 42/. Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України ,від 1 липня 2004 року, «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом, станом на день розгляду справи відповідач не проживає у житловому приміщенні, яке належить позивачу та в якому зареєстровано його місце проживання, а тому порушує право позивача розпоряджатися власністю на свій розсуд. Також відповідач підлягає зняттю з реєстрації.

Outcome: approved