Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 25 000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 20 червня 2019 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у позику грошові кошті у розмірі 25 000 грн. 00 коп. (двадцять п`ять тисяч гривень), про що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3156. Як вбачається з п. 2 Договору зазначену вище суму грошей відповідач зобов`язався повернути позивачу готівкою в строк до 20 листопада 2019 року. Після повернення позики в повній сумі позивач повинен повернути відповідачу розписку. У разі неможливості повернення розписки позивач повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність розписки у відповідача підтверджує виконання ним свого обов`язку. Повернення позики має бути здійснено на картковий рахунок позивача, зазначений у п. 4 Договору. Станом на день подачі позовної заяви [PERSON] не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. На прохання повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від виконання зобов`язання. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач, [PERSON] , через канцелярію суду подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог, справу просив розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 червня 2019 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у позику грошові кошті у розмірі 25 000 грн. 00 коп. (двадцять п`ять тисяч гривень), про що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3156. Як вбачається з п. 2 Договору зазначену вище суму грошей відповідач зобов`язався повернути позивачу готівкою в строк до 20 листопада 2019 року. Після повернення позики в повній сумі позивач повинен повернути відповідачу розписку. У разі неможливості повернення розписки позивач повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність розписки у відповідача підтверджує виконання ним свого обов`язку. Повернення позики має бути здійснено на картковий рахунок позивача, зазначений у п. 4 Договору. Станом на день подачі позовної заяви [PERSON] не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved