Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3656, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської областіКолейчик Володимиром Вікторовичем від 09 серпня 2019 року щодо звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року, укладеним з ПАТ «Банк Київська Русь», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості в сумі 153000,15 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3656. Відповідно до виконавчого напису стягнуто з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», що є правонаступником ПАТ «Бакн Київська Русь» суму заборгованості за Кредитним договором № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року в розмірі 153000,15 грн. У серпні 2019 року позивач дізнався, що 15 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. відкрито виконавче провадження № 59815016 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. № 3656 від 09 серпня 2019 року про звернення стягнення предмету застави та задоволення вимог відповідача і розмірі 153000,00 грн. Позивач уклав кредитний договір та договір застави 01 серпня 2012 року. Позовна давність по кредитному договору починається з 02 серпня 2018 року та триває три роки, протягом яких кредитодавець мав право звернути стягнення на предмет застави. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням законодавства України та Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. 16 вересня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 03 жовтня 2019 року, представником позивача копію вказаної ухвали отримано 20 вересня 2019 року, позивачем та третьою особою копію вказаної ухвали не отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третьою особою будь-яких пояснень до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3656, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Россвен Інвест України», що є правонаступником ПАТ «Банк Київська Русь», заборгованість за кредитним договором № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року у сумі 153000,15 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 153 000,015 грн., прострочена заборгованості за комісією 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. 15 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 59815016 щодо виконання виконавчого напису № 365611152, виданого 09 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року у сумі 153000,15 грн. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. При цьому, загальна сума заборгованості у вчиненому спірному виконавчому написі вказана у розмірі 153 000,15 грн. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом кредитного договору № 26983-27-07-2 та договору застави транспортного засобу № [NUMBER] від 01 серпня 2007 року строк погашення кредиту встановлений до 01 серпня 2012 року. Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 кредитного договору № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року, у разі неповернення позичальником кредиту та/або несплати відсотків та фіксованої плати за користування ним кредитодавець має право звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність у разі заміни сторін зобов`язання не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 Цивільного кодексу України). Отже, право вимоги за кредитним договором № 26983-27-07-2 від 01 серпня 2007 року виникло з 02 серпня 2012 року та тривало три роки. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок, які були сплачені позивачем при звернення до суду з даним позовом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved