Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звільнення майна з під арешту. В підтвердження\~заявлених позовних\~вимог посилається\~на те,\~що йому на праві власності належить автомобіль марки ВМW, модель 530D, номер кузова WBANU11070СJ25989, рік випуску 2007, номер державної реєстрації ВС 7737 ЕІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ033431, який він придбав за договором купівлі-продажу транспортного засобу №4645/2017/318264, укладеного 13.02.2017 року, від продавця, [PERSON]. З часу набуття транспортного засобу у власність він відкрито користувався ним і йому не було відомо, що ще 19.03.2014 року на даний автомобіль було накладено обтяження за № 14249030, застава, заборона відчуження, реєстратором: Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору застави №499-51/07, від 05.09.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк», за зобов'язанням, де обтяжувач - ПАТ «Укрсоцбанк», боржник - [PERSON], що вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.09.2018 року. Оскільки при придбанні ним транспортного засобу, навіть не у боржника, а у іншого попереднього власника, перешкод не було, він не має жодного відношення до боржника, [PERSON], а тому звертається до відповідача із заявою про зняття обтяження на транспортний засіб за його заявою. Листом №04.3-02/96-7783 від 17.08.2018 року АТ «Укрсоцбанк» він повідомив позивача про необхідність подання ним документів, що підтверджують виникнення права власності на автомобіль. Після подачі правовстановлюючих документів на транспортний засіб, відповідач повідомив листом\~№04.3-02/96-9845\~від 09.11.2018\~року про\~те,\~що відхиляє\~його вимогу\~про припинення\~обтяження на\~автомобіль,\~так як транспортний засіб перебуває у заставі банку з метою забезпечення виконання зобов'язання за діючим кредитним договором, і не давав згоди на відчуження автомобіля. Проаналізувавши отримані відповіді, вважає, що вище вказане обтяження його автомобіля є безпідставним і повинно бути зняте. А тому просить постановити рішення яким: - зняти обтяження - заставу рухомого майна, заборону відчужувати автомобіль марки ВМW, модель 530D, номер кузова WBANU11070СJ25989, рік випуску 2007, номер державної реєстрації ВС 7737 ЕІ, що належить йому на праві власності, накладену 19.03.2014 року за №14249030. Провадження у справі відкрито 21 січня 2019 року. 19 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити повністю. Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» в судове засіданні не зявився, викликаний у встановленому порядку, про поважність причин неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не зявилась, викликана, про поважність причин неявки не повідомлено. Суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачеві відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ033431 від 03.02.2017 року належить на праві власності автомобіль марки BMW, модель 530D, номер кузова WBANU11070СJ25989, рік випуску 2007, номер державної реєстрації ВС 7737 ЕІ. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56824311 від 06.09.2018 року, виданого Львівською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», арешт на автомобіль марки ВМW, модель 530D, номер кузова WBANU11070СJ25989, рік випуску 2007, номер державної реєстрації ВС 7737 ЕІ, накладено реєстратором: Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору застави № 499-51/07, від 05.09.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк», за зобов'язанням, де обтяжувач - ПАТ «Укрсоцбанк», боржник - [PERSON] Оскільки, при придбанні позивачем транспортного засобу, навіть не у боржника, а у іншого попереднього власника, перешкод не було, він не має жодного відношення до боржника, [PERSON], а тому звернувся до відповідача із заявою про зняття обтяження на транспортний засіб за його заявою. Листом №04.3-02/96-7783 від 17.08.2018 року АТ «Укрсоцбанк» повідомив позивача про необхідність подання ним документів, що підтверджують виникнення права власності на автомобіль. Після подачі правовстановлюючих документів на транспортний засіб, відповідач повідомив листом\~№04.3-02/96-9845\~від 09.11.2018\~року про\~те,\~що відхиляє\~його вимогу\~про припинення\~обтяження на\~автомобіль,\~так як транспортний засіб перебуває у заставі банку з метою забезпечення виконання зобов'язання за діючим кредитним договором, і не давав згоди на відчуження автомобіля. Із листа територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області від 06.09.2018 року № 31/13/4645-167оп, отриманого з приводу обмеження та історії проведення реєстраційних операцій, убачається, що згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіль знаходиться в обтяженні від 03.09.2016 року, боржник [PERSON]. Станом на момент накладення обтяження згідно інформації з Єдиного Державного реєстру МВС вказаний транспортний засіб вже не перебував у власності громадянина [PERSON] Згідно інформації про власників належного позивачу транспортного засобу, отриманої в результаті аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України за пошуковим запитом «номер кузова», відомо, що первинним власником даного транспортного засобу 05.09.2007 року був [PERSON], який вже 19.03.2015 року перереєстрував його на нового власника [PERSON] з м. Одеси, котрий 08.05.2015 року перереєстрував на нового власника [PERSON] з м. Стрия, котра 04.02.2016 року перереєструвала її на нового власника [PERSON], котра 26.04.2016 року перереєструвала її на [PERSON] [PERSON] продала [PERSON] вказаний автомобіль 03.02.2017 року. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена свого права власності чи обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз'яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави існування арешту нерухомого майна, право власності на вище вказаний автомобіль було набуто позивачем правомірно у спосіб визначений законом. Отже, [PERSON] є добросовісним власником майна, яке було придбане ним за оплату від особи, що не була боржником за обтяженням на транспортний засіб, він не є боржником за зобов'язанням, на забезпечення виконання якого накладене обтяження, а тому дія обтяження на його автомобіль є протиправною і такою, що порушує його право власності на вільне володіння, користування та розпорядження майном, а тому накладений арешт підлягає скасуванню.

Outcome: approved