Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя ковтун [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 4,33 га (рілля, кадастровий номер 7425382000:05:001:0222 та земельну ділянку площею 0,46 га (кормові угіддя) кадастровий номер 7425382000:05:001:0812, на території Красноколядинської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №869118 від 20 липня 2007 року. Крім цього, спадкодавець за життя працював у ВАТ «Красноколядинське» та отримав у власність іменні акції на загальну суму 2150 грн. за життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповіт позивачу [PERSON] 01 листопада 2008 року помер [PERSON] Після його смерті позивач являється спадкоємцем за заповітом, але не може оформити свої спадкові права, поскільки у нього відсутній оригінал Державного акту на земельну ділянку, який був втрачений з невідомих причин. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,33 га (рілля) кадастровий номер 7425382000:05:001:0222 та на земельну ділянку (кормові угіддя) площею 0,46 га кадастровий номер 7425382000:05:001:0812, які розташовані на території Красноколядинської сільської ради; та в порядку спадкування за заповітом право власності на іменні цінні папери ВАТ «Красноколядинське» в кількості 8600 штук сумою 2150 грн., що належали спадкодавцю [PERSON], померлому 01 листопада 2008 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Красноколядинської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 01 листопада 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 095683 від 03.11.2008 року (а.с. 8). Згідно копії заповіту від 29 жовтня 2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Красноколядинської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті все свої майно заповів [PERSON] (а.с.7). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату № 701 від 01.03.1999 року, згідно з яким [PERSON] належать прості іменні акції ВАТ «Красноколядинське» в кількості 8600 штук на загальну суму 2150 грн. (а.с.9, 12); копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 869118 від 20.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,89 га на території Красноколядинської сільської ради (а.с.14). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 05 вересня 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 869118 від 20.07.2007 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с. 15). Згідно довідку відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 16.11.2015 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯГ № 869118 від 20.07.2007 року, що належала [PERSON] станом на 01.11.2008 року становила площею 4, 33 га (рілля) 41216 грн. 93 коп., 0, 56 га (кормові угіддя) 2662 грн. 58 коп. (а.с.24). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 20.11.2015 року (а.с.26). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку та право на частку в майні ВАТ «Красноколядинське». Дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали яких були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець за життя набув право власності на земельну ділянку і право на частку в майні, і дані майнові права залишаються неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved