Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 15 січня 2007 року померла [PERSON], яка складеним за життя заповітом все належне їй майно заповіла йому. Так, до складу спадкового майна [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району, та майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за заповітом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої, однак нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на належну померлій земельну ділянку, при цьому, у видачу цього свідоцтва щодо майнової частки (паю) відмовила у звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно. З огляду на відсутність можливості в позасудовому порядку захистити своє порушене право, просив свій позов задовольнити. В судове засідання позивач не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Заявлений позов визнав (заява №02-16/253 від 07 листопада 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №100653, виданого 15 січня 2007 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.67 га., розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК №776519, виданим 22 червня 2000 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори. Окрім цього, до спадщини померлої [PERSON] ввійшло право на майнову частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, посвідчену майновим сертифікатом серії ОД-ХІІ-ХІХ №000371, виданим 27 січня 2003 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 11 серпня 1998 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що 22 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, а також все те, що належатиме їй на день її смерті, заповіла позивачу [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. З довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1305 від 12 жовтня 2016 року вбачається, що позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав разом з нею в одному помешканні в с.Шершенці по вул.Шкільній, буд.3 Кодимського району Одеської області, а тому за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що у передбаченому законом порядку прийняв належну померлій [PERSON] спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. 09 серпня 2007 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори позивачеві [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВЕТ №934738 на належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Водночас, через відсутність належних правовстановлюючих документів у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій майно у вигляді майнової частки (паю) нотаріусом відмовлено (відмова нотаріуса №1070/02-14 від 01 листопада 2016 року). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved