Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, пізніше його уточнивши, посилаючись на те, що 30.11.2010 року до нього звернулася відповідачка з проханням позичити їй для особистих потреб грошову суму у розмірі 94165,00 грн. Він погодився, та позичив їй дану суму. [PERSON] після отримання грошових коштів 30.11.2010 року в підтвердження виконання своїх зобов»язань вказувала, що продасть будинок і поверне йому грошові кошти, та тому знов звернулася до нього для отримання додаткової позики для оформлення документів на відчуження будинку [ADDRESS], який належить останній на підставі права власності за договором купівлі-продажу від 06.06.2007 року за реєстровим № 2958, посвідченим Другою Артемівською державною нотаріальною конторою. Дані позики були оформлені розписками із зазначенням отриманих відповідачкою сум боргу та строку їх повернення. Вищезазначену суму боргу від 30 листопада 2010 року остання зобов»язувалася повернути до 16 січня 2011 року, а суму боргу від 11 квітня 2011 року до 18 квітня 2011 року. Однак, відповідачка свої зобов»язання стосовно повернення сум боргу не виконала. На неодноразові прохання повернути борг добровільно реагує негативно, від сплати боргу відмовляється, не називаючи при цьому, навіть, приблизної дати повернення боргу, вказуючи при цьому, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Враховуючи вищезазначені обставини, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Згідно до розписок від 30.11.2010 року та 11.04.2011 року відповідачка не повернула йому суми позики у строк до 16.01.2011 року та до 18.04.2011 року відповідно, тому в нього є всі підстави звернутися до суду з вимогою до [PERSON] щодо повернення суми боргу. На даний час, враховуючи суми позик за двома розписками, заборгованість складає 95615,00 грн. Таким чином, на теперішній час, починаючи з часу пропуску строку виконання умов договорів позик з часу останньої розписки, а саме: строку повернення з 18.04.2011 року та по час звернення до суду 31.12.2013 року відповідачка повинна сплатити 7820,00 грн., що складає 3% річних від суми боргу 95615,00 грн. за 995 днів пропущення виконання умов договору позики. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договорами позик від 30.11.2010 року та 11.04.2011 року у розмірі 95615,00 грн., 3% річних від прострочених сум боргу у розмірі 7820,00 грн., та витрати, пов»язані із сплатою судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, наполягав на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином судом повідомлена про місце і час розгляду справи, до суду не з'явилася і не повідомила суд про причину своєї неявки. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача. Суд, урахувавши думку позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору позики від 30.11.2010 року [PERSON] передав [PERSON] грошову суму у розмірі 94165,00 грн. з зобов»язанням повернення до 16 січня 2011 року (л. с. 4). Згідно розписки від 11.04.2011 року [PERSON] передав [PERSON] грошову суму у розмірі 1450,00 грн. з зобов»язанням повернення до 18 квітня 2011 року (л. с. 5). В матеріалах даної цивільної справи мається копія паспорту серії [NUMBER], виданого Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 02.12.1998 року на ім»я [PERSON], згідно якого остання народилася 12.03.1973 року в м. Лисичанськ Луганської області, та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (л. с. 6-7). Згідно розрахунку 3% річних, нарахованих за період прострочення платежу за договорами позик від 30.11.2010 року та 11.04.1011 року станом на 31.12.2013 року сума боргу за двома розпискамиз урахуванням 3% річних, нарахованих за період прострочення платежу, складає 7820,00 грн. (л. с. 71, 73). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Сторони не можуть в односторонньому порядку відмовитись в односторонньому порядку відмовитись від виконання зобов»язань або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом. Відповідно до с. 2 ст. 651 ЦК України договір за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною може бути розірваний. Істотним є таке порушення стороною договору, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона у значній мірі позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян. При цьому, дана норма закону не містить конкретних вимог щодо змісту розписки, крім необхідних умов договору позики. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України закріплює статус належного доказу на підвищення укладення договору позики та його умов пред»явленої позикодавцем розписки або іншого документу, який посвідчує передання ним позичальникові визначеної грошової суми. Таким чином, зміст розписки відповідає вимогам закону щодо укладення договору позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визнані родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549-522 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позичкодавцеві, незалежно від дня, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, установлений договором. Суд, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що факт невиконання [PERSON] зобов»язань щодо договорів позики знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому вимога позивача [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На сьогодення, враховуючи позики за двома розписками, сума боргу складає 95615,00 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. На підставі викладеного,

Outcome: approved