Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання права власності. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 29.08.1992 між ним- Звєрєвим О.І. та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ ВЛ № 429319 від 29.08.1992. В останній рік відносини між ними погіршилися та почав складатися спір про спільне придбане за час шлюбу майно. За час спільного проживання на підставі договору б/н про капітальний ремонт-реконструкцію від 06.09.2015 (надалі Договір) ним було замовлено у [PERSON] відповідач у справі, реконструкцію споруди торгівельного павільйону, який знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, та який був встановлений ним на підставі затвердженої Слатинською селищною радою Дергачівського району актуальної схеми розміщення тимчасової споруди торговельних павільйонів з продажу продовольчих товарів. Торгівельний павільйон було розміщено на земельній ділянці площею 0,0724 га за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, яка була передана у його користування Слатинською селищною радою Дергачівського району на підставі договору від 08.01.2014. Відповідно до п.2 Договору підрядник взяв на себе зобовязання здійснити реконструкцію вищевказаного майна, прийняти його до експлуатації та передати йому за актом прийому-передачі вищевказане майно після його реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з цим, в порушення вимог п.2.2 договору після настання кінцевого терміну виконання зобовязання 06.03.2016 підрядник хоча завершивши фактично реконструкцію, не виконав покладені на нього зобовязання щодо прийняття майна до експлуатації та передачі його йому за актом прийому-передачі після його реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наразі між позивачем та його дружиною склався спір щодо зазначених реконструйованих обєктів. В 2018 році за його замовленням ПП «Аріал-Техно» виготовлено Висновок про технічний стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення літ. «А-1», загальною площею 55,60 кв.м. та навіс літ. «Б» площею 128 кв.м., які знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, відповідно до якого зазначено, що стан несучих та огороджувальних конструкцій нежитлової споруди кваліфікується як задовільний, дефектів та пошкоджень, які б свідчили про зниження несучої здатності не виявлені. Будівля та приміщення відповідають всім будівельним, санітарним та протипожежним нормам України. Стан інженерних мереж та комунікацій задовільний, а матеріали які використані при будівництві мають достатню міцність та відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Також, 03 січня 2018 року на його замовлення ПП «Аріал-Техно» виготовлено технічний паспорт на вищевказаний громадський будинок - нежитлового приміщення літ. «А-1», загальною площею 55,60 кв.м. та навіс літ. «Б» площею 128 кв.м., які знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області. Зазначені документи він був змушений замовляти та виготовляти самостійно, оскільки підрядник [PERSON] (відповідач у справі) не виконала свої зобовязання за Договором. Вищевказаний договір підряду фінансувався за його приватні кошти, які були отримані ним в ході підприємницької діяльності тому на вказане майно не розповсюджується та не може розповсюджуватися режим спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, в поданих до суду заявах позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, не заперечували проти задоволення позову, справу просили проводити в їхню відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи у проводити у відсутність третьої особи, що суд вважає за можливе. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України …кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29.08.1992 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ ВЛ № 429319 від 29.08.1992. В останній рік відносини між сторонами погіршилися та почав складатися спір про спільне придбане за час шлюбу майно. За час спільного проживання на підставі договору б/н про капітальний ремонт-реконструкцію від 06.09.2015 (надалі Договір) позивачем було замовлено у [PERSON] відповідача у справі, реконструкцію споруди торгівельного павільйону, який знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, та який був встановлений ним на підставі затвердженої Слатинською селищною радою Дергачівського району актуальної схеми розміщення тимчасової споруди торговельних павільйонів з продажу продовольчих товарів. Торгівельний павільйон було розміщено на земельній ділянці площею 0,0724 га за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, яка була передана у його користування Слатинською селищною радою Дергачівського району на підставі договору від 08.01.2014. Відповідно до п.2 Договору підрядник взяв на себе зобовязання здійснити реконструкцію вищевказаного майна, прийняти його до експлуатації та передати позивачу за актом прийому-передачі вищевказане майно після його реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з цим, в порушення вимог п.2.2 договору після настання кінцевого терміну виконання зобовязання 06.03.2016 підрядник хоча завершивши фактично реконструкцію, не виконав покладені на нього зобовязання щодо прийняття майна до експлуатації та передачі його позивачу за актом прийому-передачі після його реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наразі між позивачем та дружиною склався спір щодо зазначених реконструйованих обєктів. В 2018 році за замовленням позивача ПП «Аріал-Техно» виготовлено Висновок про технічний стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення літ. «А-1», загальною площею 55,60 кв.м. та навіс літ. «Б» площею 128 кв.м., які знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області, відповідно до якого зазначено, що стан несучих та огороджувальних конструкцій нежитлової споруди кваліфікується як задовільний, дефектів та пошкоджень, які б свідчили про зниження несучої здатності не виявлені. Будівля та приміщення відповідають всім будівельним, санітарним та протипожежним нормам України. Стан інженерних мереж та комунікацій задовільний, а матеріали які використані при будівництві мають достатню міцність та відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Також, 03 січня 2018 року на замовлення позивача ПП «Аріал-Техно» виготовлено технічний паспорт на вищевказаний громадський будинок - нежитлового приміщення літ. «А-1», загальною площею 55,60 кв.м. та навіс літ. «Б» площею 128 кв.м., які знаходяться за адресою: сел. Слатине, вул. Центральна, 17-Д, Дергачівського району, Харківської області. Зазначені документи позивач був змушений замовляти та виготовляти самостійно, оскільки підрядник [PERSON] (відповідач у справі) не виконала свої зобовязання за Договором. Вищевказаний договір підряду фінансувався за приватні кошти позивача, які були отримані ним в ході підприємницької діяльності тому на вказане майно не розповсюджується та режим спільної сумісної власності. Згідно із ст. ст. 875, 876 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Згідно із ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Відповідно до п. 29 ППВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» відповідно до положень статей 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особистою. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується такий захист права як визнання права власності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16,526, 875,876, 883, 392 ЦК України, ст.ст. 57,60,70 СК України,

Outcome: approved