Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 26.07.2001 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], від шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося, наразі на розгляді в суді перебуває справа за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 16.11.2017 року було вирішено стягувати з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку на трьох дітей щомісяця, починаючи з 26.09.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. В середині 2018 року відповідачка залишила дітей, перестала проживати разом з позивачем. Наразі неповнолітні діти вже понад чотири місяці проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Позивач вважає, що його слід звільнити від сплати аліментів на утримання дітей оскільки він самостійно займається їх вихованням та утриманням, а відповідачка аліментні кошти використовує на свій власний розсуд, а не для потреб дітей. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, відносно заявлених вимог не заперечує. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за №7. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] після укладення шлюбу проживала разом з позивачем в житловому будинку по вул.Українська 19 в с.Олешник Виноградівського району. Після укладення шлюбу сторони проживали однією сім'єю понад п'ятнадцять років. Спільне життя у подружжя не склалося. Наразі у суді перебуває на розгляді справа за № 299/171/19 за позовом [PERSON] до [PERSON]І про розірвання шлюбу. Однак, рішенням Виноградівського районного суду за №299/2879/17 від 16.11.2017 року було вирішено стягнути з позивача на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку на трьох дітей щомісяця, починаючи з 26.09.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. В середині 2018 року відповідачка [PERSON] залишила спільних дітей сторін, що підтверджується й довідкою Олешницької сільської ради ради № 02-10/64 від 31.01.2019 року про склад сім'ї. Таким чином, вже понад чотири місяці спільні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, хоча на даний час залишається чинним рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року, яким з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно. З поданих позивачем доказів слідує, що він самостійно займається вихованням та утриманням дітей, а тому необхідності виплат присуджених на користь відповідача не є доцільними, так як ці кошти відповідачка використовує у своїх особистих цілях, а не для потреб дітей.\~ В ст. 273 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ч.2,3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються до сплати з батька (матері), хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Таким чином, припинення спільного проживання матері й дітей та проживання одного з дітей разом із батьком-платником аліментів, є обставиною, що відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України надає право платнику порушити питання про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей на користь одного з батьків дитини. Оскільки обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, знайшли підтвердження в ході розгляду справи сукупністю належних та допустимих доказів, та такі мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позову слід задовольнити. Згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved