Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 26 жовтня 2013 року в сумі 11513 грн. 49 коп., в тому числі: 2000 грн. 00 коп. - основний борг; 2013 грн. 49 коп. - інфляційні втрати; 180 грн. 00 коп. - три відсотки річних; 7320 грн. 00 коп. - пеня. В обґрунтування позову вказав, що 26 жовтня 2013 року надав [PERSON] позику в сумі 2000 грн. строком до 26 січня 2014 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] надав розписку, відповідно до якої в разі порушення строків розрахунку, він має сплачувати пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. У встановлений строк, тобто до 26 січня 2014 року, [PERSON] борг не повернув, своїх зобов'язань за договором позики не виконав. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він у відповідності з ст. ст. 625 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі N 62-97р від 03.04.1997р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, доходить до висновку про наступне. Сума інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, яку [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь [PERSON], на 24 січня 2017 року складає 2013 грн. 49 коп. Три відсотки річних від простроченої суми за 1095 днів прострочення (за період з 26 січня 2014 року по 24 січня 2017 року включно) складає 180 грн. 00 коп. Пеня в розмірі 1% від простроченої суми за 366 днів прострочення (з урахуванням передбаченого ст. 258 ЦК України скороченого строку позовної давності 1 рік) складає 7320 грн. 00 коп. Загальна сума стягнення за договором позики від 26 жовтня 2013 року складає: 2000,00 грн. (основний борг) + 2013,49 грн. (інфляційні втрати) + 180,00 грн. (три відсотки річних) + 7320,00 грн. (пеня) = 11513 грн. 49 коп. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок інфляційних збитків (а.с.2-3), розрахунок відсотків (а.с.4), розрахунок пені (а.с.5), посвідчення (а.с.6), копія розписки (а.с.7). Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, дослідженні наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. 26 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 грн. 00 коп. з поверненням в строк до 26 січня 2014 року. У разі порушення зобовязання щодо повернення коштів, відповідач зобов'язався також сплатити позивачеві пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань. Договір укладено у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником складено розписку. У встановлений строк, тобто до 26 січня 2014 року, [PERSON] борг не повернув, своїх зобов'язань за договором позики не виконав. Сума інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по 24 січня 2017 року складає 2013 грн. 49 коп. Три відсотки річних від простроченої суми за 1095 днів прострочення (за період з 26 січня 2014 року по 24 січня 2017 року включно) складає 180 грн. 00 коп. Пеня в розмірі 1% від простроченої суми за 366 днів прострочення складає 7320 грн. 00 коп. Загальна сума стягнення за договором позики від 26 жовтня 2013 року складає: 2000,00 грн. (основний борг) + 2013,49 грн. (інфляційні втрати) + 180,00 грн. (три відсотки річних) + 7320,00 грн. (пеня) = 11513 грн. 49 коп. Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача та письмових доказів: розрахунок інфляційних збитків (а.с.2-3), розрахунок відсотків (а.с.4), розрахунок пені (а.с.5), копії розписки (а.с.7). Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між сторонами 26 жовтня 2013 року укладений договір позики, передбачений ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник (відповідач) зобовязаний повернути позикодавцю (позивачу) кошти у такій саме сумі у строк, встановлений договором. Згідно ст.162 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Відповідач [PERSON] у встановлений строк, тобто до 26 січня 2014 року, борг позивачеві не повернув, своїх зобов'язань за договором позики не виконав. Таким чином, відповідач не виконав своїх зобовязань, чим порушує умови договору та права позивача, які належать захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 2000 грн. 00 коп. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач (позичальник) прийняв на себе зобов'язання повернути борг позивачеві (позикодавцю) і допустив порушення зобовязання, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві заподіяний збиток, а саме: інфляційні втрати за період з лютого 2014 року по 24 січня 2017 року в сумі 2013 грн. 49 коп. та три процента річних від простроченої суми, який складає 180 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Договором позики передбачено сплату пені у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язань. Пеня в розмірі 1% від простроченої суми за 366 днів прострочення складає 7320 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд, на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved