Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь 18067 гривень 26 копійок заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди та 650 гривень вартості авто товарознавчого дослідження. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 13 лютого 2016 року з вини відповідача скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого його автомобілю спричинені механічні пошкодження. Страховою компанією «Оранта» йому було виплачено страхове відшкодування в сумі 25795,31 гривню. Проте, вказана сума є значно нижчою фактичним затратам на ремонт автомобіля. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовних вимог не визнали, ствердили, що позивачем не надано доказів щодо вартості відновлювального ремонту, сума збитку відшкодована страховою компанією. Представник страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта» [PERSON] в засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі . Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного . 13 лютого 2016 року об 11 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на вулиці Проліскова в м. Коростень Житомирської області при виїзді на головну дорогу Київ-Ковель, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого відбулось зіткнення , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Коростенського міськрайонного суду від 10.03.2016 року (а.с.47) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АЕ/3756567 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Обовязковий ліміт відповідальності страховика відповідно до цього полісу становить 50 тисяч гривень, розмір франшизи 510 гривень. Згідно звіту №17 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 25 квітня 2016 року (а.с.9-27) матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] складає 44372,57 гривень. У відповідності до вимог ст. 1166ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч.2ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право , договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так, в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки , суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1167 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження суми спричиненої йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди надав приватного підприємця. Відповідач [PERSON], заперечуючи проти розміру завданої майнової шкоди, не надав суду належних і допустимих доказів на спростування вказаного висновку та не просив суд призначити в справі автотоварознавчу експертизу, не навів інших доказів на підтвердження своїх заперечень. Чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачено, що розмір матеріальної шкоди має підтверджуватись виключно висновком судової експертизи. Судом встановлено, що страховою компанією [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 25795 гривень 31 копійку. За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки рішенням Коростенського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року стягнуто з відповідача [PERSON] 510 гривень франшизи, рішення набрало законної сили, то до стягнення підлягає 44372,57 25795,31(виплачених коштів страховою компанією) 510 (франшизи) = 18067 гривень 26 копійок. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем [PERSON] витрати по сплаті судового збору та за проведення авто товарознавчого дослідження (звіту) підлягають до стягнення з відповідача . Згідно вимог ст.141ч.8 ЦПК України, оскільки адвокат заявив про надання доказів про розмір коштів за надання правничої допомоги, суд призначає судове засідання для винесення додаткового рішення на 9 січня 2018 року на 9 годину 40 хвилин. На підставі викладеного та

Outcome: approved