Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до відповідача - Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про зняття арешту з майна. В якому прохаа: скасувати арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], накладений згідно постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт майна АА №83166 від 22 березня 2006 року та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3053959; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3053959 про арешт 1/3 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу №322 від 25 січня 2013 року [PERSON] продала, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили у рівних долях квартиру [ADDRESS]. 22 грудня 2005 року за договором купівлі-продажу №6009 він - [PERSON] придбав нерухоме майно по 1/3 частині квартири [ADDRESS] у власників [PERSON] та [PERSON] На даний час він - [PERSON] є єдиним власником вищезазначеної квартири. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 квітня 2008 року за ним було визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. З зазначеним вище рішенням він - [PERSON] звернувся до Державної реєстраційної служби України для його реєстрації та отримання правовстановлюючого документу, але рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №18355205 від 25 грудня 2014 року було відмолено у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована [ADDRESS] в зв'язку з тим, що відповідно відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на 1/3 частину квартири накладено арешт, де власником зазначено [PERSON]. На звернення до Октябрського районного суду м.Полтави щодо надання копії ухвали про накладення арешту, йому було повідомлено, що відповідно матеріалам цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення грошей арешт на 1/3 частину квартиру [ADDRESS] накладався ДВС в Октябрському районі м.Полтави в ході виконання судового рішення по даній справі. 05 березня 2015 року ним - [PERSON] було подано заяву до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про скасування арешту на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в зв'язку з тим, що він є власником даної частини квартири і даний арешт грубо порушує його майнові права щодо розпорядження та вільного володіння і користування власністю. Згідно відповіді Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 02 квітня 2015 року відмовлено в скасуванні арешту накладеного постановою АА №831666 від 22 березня 2006 року у зв'язку зі знищенням даного виконавчого провадження на підставі наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25 грудня 2008 року про затвердження порядку роботи з документами в органах ДВС, п.9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, передбачених на зберігання становить 3 роки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24 квітня 2015 року арешт накладено Першою Полтавською державною нотаріальною контрою 03 квітня 2006 року за №3053959 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №831666 від 22 березня 2006 року, ДВС у Октябрському районі м.Полтави, де зазначено власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] Арешт був накладений Першою Полтавською державною нотаріальною контрою відповідно до постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт майна АА №831666 від 22 березня 2006 року, тобто вже після купівлі ним у [PERSON] 1/3 частини квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу №6009 від 22 грудня 2005 року посвідченого ПН Полтавського міського округу Соляник А.В. Вважає, що дії державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ є незаконними та такими, що порушують його охоронювані інтереси як власника майна, тому він і звертається до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохав проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Відповідач Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист в якому зазначили, що прохають розгляд даної справи провести без участі представника ВДВС. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №2-2764/08 позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на переплановану квартиру [ADDRESS], в складі наступних приміщень:1-а кімната (6) пл.6,2 кв.м, 2-а кімната (7) пл.22,4 кв.м, приміщення (4) пл.16,6 кв.м, приміщення (8) 6,6 кв.м, передпокій (8) пл.7,2 кв.м, санвузол (2) пл.4,5 кв.м, кухня (3) пл.15,0 кв.м, топочна (1) пл.2,6 кв.м (а.с.14). Рішення набрало чинності. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 22 грудня 2005 року за договором купівлі-продажу №6009 [PERSON] придбав нерухоме майно по 1/3 частині квартири [ADDRESS] у власників [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22 грудня 2005 року, посвідчений ПН Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. 22 грудня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за №6009 (а.с.7). Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №18355205 від 25 грудня 2014 року відмолено у державній реєстрації права приватної власності форма власності: приватна на квартиру, що розташована [ADDRESS] за суб'єктом [PERSON], РНОКОПП [NUMBER], в зв'язку з тим, що відповідно відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на 1/3 частину квартири накладено арешт, де власником зазначено [PERSON] (а.с.12, 13). 05 березня 2015 року [PERSON] було подано заяву до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про скасування арешту на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в зв'язку з тим, що він є власником даної частини квартири і даний арешт грубо порушує його майнові права щодо розпорядження та вільного володіння і користування власністю. Згідно відповіді Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ №15349 від 02 квітня 2015 року відмовлено в скасуванні арешту накладеного постановою АА №831666 від 22 березня 2006 року у зв'язку зі знищенням даного виконавчого провадження на підставі наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25 грудня 2008 року про затвердження порядку роботи з документами в органах ДВС, п.9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, передбачених на зберігання становить 3 роки (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24 квітня 2015 року арешт накладено Першою Полтавською державною нотаріальною контрою 03 квітня 2006 року за №3053959 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №831666 від 22 березня 2006 року, ДВС у Октябрському районі м.Полтави, де зазначено власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.5, 6). Таким чином, арешт був накладений Першою Полтавською державною нотаріальною контрою відповідно до постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт майна АА №831666 від 22 березня 2006 року, вже після купівлі [PERSON] у [PERSON] 1/3 частини квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 22 грудня 2005 року посвідченого ПН Полтавського міського округу Соляник А.В. Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Згідно ч.7 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця. Згідно з п.2.1. Положення «Про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 року за №364/3657 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є: 1. Накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. 2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подається: - державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; - судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту); - органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). За вищевказаним Положенням зняття арешту може здійснюватися у будь-якого реєстратора (тобто у будь-якого нотаріуса). Отже, нотаріус при поданні йому заяви за встановленою формою може зняти будь-який арешт, накладений судовими і слідчими органами, крім арештів, накладених органами державної виконавчої служби. При цьому, відповідно до п. 2.1. Положення зняття арешту на об'єкти нерухомого майна, накладеного судами і слідчими органами, відбувається на підставі заповненої цими органами заяви за формою. Таким чином, нотаріус не має права вносити відомості до Єдиного реєстру заборон про зняття арешту на підставі інших документів. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Скасувати арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], накладений згідно постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт майна АА №83166 від 22 березня 2006 року та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3053959. При цьому слід відмовити в позовних вимогах - виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3053959 про арешт 1/3 частки квартири [ADDRESS], оскільки ця вимога є передчасною. Норма ч.3 ст.182 ЦК України щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію.

Outcome: partial