Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов обгрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить 1/4 частина будинку [ADDRESS]. Інша 1/4 частина вказаного будинку належить [PERSON], а 1/2 - [PERSON]. На сьогоднішній день, окрім нього зареєстровані: [PERSON] (його колишня дружина), [PERSON] (його син). [PERSON] змінив своє прізвище у зв'язку з одруженням з «[PERSON]» на «[PERSON]». Фактично відповідачі зареєстровані, але не проживають у будинку [ADDRESS] з 03.01.2006 року. Шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Син покинув будинок разом з нею. Відповідачі обіцяли знятись з реестращйного обліку, але так цього i не зробили. Йому достовірно вщоме лише фактичне місце проживания віповідача [PERSON], однак про фактичне місце проживания [PERSON] будь-яка іформація вісутня, зв'язку також немає. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку порушує йогоправа як власника, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за користування комунальними послугами розрахунок здійснюється з кількості oci6, що зареєстровані в будинку, що обтяжує його матеріально, тому що потребує додаткових витрат по сплаті комунальних платежів ще й за відповідачів. Також, відповідачі своєю реєстрацією перешкоджають в реалізації ним свого права вільного розпорядження та користування своїм майном. Так, у paзi необхідності відчужити вказану частину його будинку, під час продажу ніхто зпокупців не забажає придбати її зi сторонніми зареєстрованими там особами, на яких відповідно нараховуються комунальні платежі, надходить поштова кореспонденція, які хоч формально, але ж займають житлову площу, межі якої обмежені згідно ЖК України. Все це створює для нього відповідні незручності, які обмежують йогоправа вільного володіння та розпорядженнямайном. Тому, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження 1/4 частиною будинку [ADDRESS], знявши з реєстраційного обліку відповідачів за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] про розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що 09.10.1982 року вона зарееструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Проживали з відповідачем однією сім'єю до червня місяця 2005 року, після чого шлюбні відносини були припинені, разом вони не проживають, не ведуть спільного господарства. 25.02.2006 року шлюб було розірвано за рішенням суду. За час знаходження з відповідачем у зареєстрованому шлюбі ними сумісно було придбано 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS], яке в цілому складається з: житлового будинку «А-1» житловою площею 71,9 кв.м., сараю «Б», сараю «В», сараю «Г», сараю «Д». Вказана частина домоволодіння була придбана ними в більшій мipi за кошти, які їм дали її батьки, а також за їхні спільні з віповідачем заощадження, хоча i оформлена на ім'я відповідача, оскільки по-перше, він - чоловік та був головою сім'ї, а по-друге припиняти шлюбні відносини вони не збирались. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК Украши майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України встановлено, що при поділі спільної сумісної власності частки співвласників є рівними. Таким чином, на підставі вищевикладеного їй належить право власності на половину вказаної частини домоволодіння, тобто на 1/8 його частину. Відповідач в добровільному порядку будь-яких дій щодо розподілу майна здійснювати не бажає, а навпаки своєю подачею первісного позову фактично почав заперечувати її право на вказане нерухоме майно, хоча як під час шлюбу так і після його припинення аж до сьогоднішнього дня проти вказаного факту не заперечував, що підтверджується рішенням Центрально-Miського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 1992 року. Вказаним рішення також фактично встановлено, що вказана частина домоволодіння була придбана ними під час знаходження в зареєстрованому шлю6i та є їхньою спільною сумісною власністю. Шлюбний договір між мною ними не укладався. Kpiм того, враховуючи ті обставини, що вона являється співвласником вказаного домоволодання, то зняти з реєстраційного обліку як її, так і інших oci6 (їхнього сина - відповідача за первісним позовом) без її згоди є незаконним та неприпустимим. Тому вона просить визнати, що 1/4 частина домоволодіння [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], частки яких у спільній сумісній власності є piвними - по 1/2 частині кожному; розділити між [PERSON] та [PERSON] майно набуте за час шлюбу, визнавши за [PERSON]., право власності на 1/8 частину домоволодіння [ADDRESS], яке вцілому складається з: житлового будинку «А-1» житловою площею 71,9 кв.м., сараю «Б», сараю «В», сараю «Г», сараю «Д», залишивши у власності [PERSON] іншу 1/8 частину вказаного домоволодіння; стягнути з віповідача [PERSON] на її користь понесені судові вихрати, а саме: судовий збір у poзмipi 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю з підстав зазначених у позові, просив їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав, проти їх задоволення не заперечував. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги зустрічного позову підтримав повністю, просив їх задовольнити, вимоги первісного позову не визнав та проти їх задоволення заперечував. Відповідач по перісному позову [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи за первісним позовом - Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку слухання справи надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позивача за первісним позовом, представника відповідачки за первісним позовом, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 09.10.1982 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2006 року, реєстрацію розірвання шлюбу проведено 05.08.2008 року. Відповідно до ст. 44 КпШС України шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 22.07.1988 року (а.с. 9), [PERSON] було придбано ? частину домоволодіння по [ADDRESS] (будинок на трьох власників з окремими домовими книгами, кімнатами тощо), посвідченого державним нoтapiycoм Першої Криворізької державної нотаріальної контори Костенко В.В., зареєстровано в pеєстрі за №2-2570. Вказаний будинок зареєстрований за ним на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 15.12.2012 року (а.с. 10). Враховуючи те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], [PERSON] придбав ? частину домоволодіння суд вважає, що спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 22 КпШС України (чинного на момент купівлі домоволодіння) майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Ввповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК Украши майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК Украши встановлено, що при поділі спільною сумісною власністю частки співвласників є рівними. Враховуючи зазначене, суд вважає, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/8 частину домоволодіння [ADDRESS], що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому позовні вимоги зустрічного позову є обґрунтованими. Враховуючи те, що вимоги зустрічного позову про визнання права власності за сторонами, як об'єкта права спільного сумісного майна подружжя, є обґрунтованими, їх задоволення виключає задоволення вимог первісного позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оскільки [PERSON] також є співвласником домоволодіння [ADDRESS], тому в задоволенні первісного позову слід відмовити. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки [PERSON] за зустрічним позовом підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved