Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 15 лютого 2016 року його було прийнято на посаду тренера - викладача з баскетболу з 16 лютого 2016 року та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розкладу. 18 листопада 2017 року його викликав директор та повідомив про те, що його звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП за прогул, проте фактичних обставин справи не повідомлено та не було запропоновано надати пояснення. Крім того, позивачу нічого не відомо про застосування до нього стягнень. Також йому було відмолено в наданні наказу про звільнення. В трудовій книжці , яка була йому видана, було зазначено, що у відповідності до наказу № 06/к від 18 листопада 2017 року позивача було звільнено за п. 3 ст.40 КЗпП України. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати наказ № 06/к від 18 листопада 2017 року про його звільнення протиправним та скасувати його, поновити його на роботі на посаді тренера - викладача по баскетболу, зобов'язати відповідача внести відповідний запис до трудової книжки, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 3 200,00 грн. Ухвалою Селидівського міського суду донецької області від 26 січня 2018 року розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником відповідача надані до суду письмові заперечення, відповідно до яких кваліфікаційні характеристики професії тренера-викладача визначено Наказом Державного комітету України з питань фізичної культури і спорту від 17.10.2002 року № 2264 «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 85. Спортивна діяльність». Тренер-викладач з виду спорту (спортивної школи, секції і.т.ін.), зокрема, здійснює набір дітей у дитячо-юнацьку спортивну школу. Відповідно до вимог Наказу Міністерства молоді та спорту України від 17.01 2015 року № 67 «Про організацію навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких шкіл» затверджено порядок наповнюваності груп відділень з видів спорту і тижневого режиму навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких спортивних шкіл. Для секції з баскетболу встановлено мінімальну кількість вихованців у групі - 16 дітей (1-й рік початкової підготовки) і тижневий режим - 6 годин , що складає 0,25 ставки тренера - викладача. Згідно вимог наказу Міністерства України у справах молоді та спорту від 23.09.2005 року № 2097 місячні ставки заробітної плати тренерів-викладачів встановлюються за 24 академічні години безпосередньо навчально-тренувальної роботи на тиждень (4 академічні години на день при 6-денному режимі роботи). Ставка тренера-викладача складає 24 години (24 години: 6 годин=4 групи), набір дітей на це навантаження буде: 16 дітей х 4 групи = 64 дитини. Відповідно до наказу від 17.10.2015 року № 67 Міністерства молоді та спорту України « Порядок наповнюваності груп відділень з видів спорту і тижневого режиму навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких спортивних шкіл зарахування (переведення) вихованців дитячо-юнацьких спортивних шкіл до групи відповідно до років навчання або наступного етапу здійснюється наказом керівника спортивної школи на підставі виконаних ними контрольних нормативів із загально-фізичної і спеціальної підготовки та з урахуванням медичної довідки про стан здоров'я. Наказом директора КЗ «Міська ДЮСШ» Авдіївської міської ради від 22 серпня 2017 року № 22 для секції з баскетболу тренеру-викладачу [PERSON] було затверджено строки здачі контрольних нормативів 30 серпня 2017 року о 17.00 годині. З наказом він був ознайомлений під підпис. Відповідно до акту від 30 серпня 2017 року директором ДЮСШ з залученням вищого керівництва зафіксовано повну відсутність вихованців для переводу на наступний навчальний рік. У зв'язку із тим, що у тренера - викладача з баскетболу [PERSON] повністю відсутні вихованці для переводу, він повинен був здійснити набір дітей початкової підготовки до 01 жовтня 2017 року. Не бажаючи займатися набором вихованців, [PERSON] написав заяву 13 вересня 2017 року про надання частини щорічної відпустки строком на 21 календарний день. Протягом серпня-вересня 2017 року директором ДЮСШ і вищим керівництвом були зроблені багаторазові зауваження тренеру-викладачу [PERSON] про нездійснення набору до секції баскетболу, але він на це не звертав уваги. Наприкінці вересня відсутність набору дітей була зафіксована актами від 18.09.2017 року, 21.09.2017 року та 25.09.2017 року. З 27 вересня 2017 року по 18 жовтня 2017 року [PERSON] знаходився у відпустці, а актом від 21 жовтня 2017 року , після виходу з відпустки, керівництвом зафіксовано відсутність документації відповідно до посадових обов'язків і відсутність набору дітей в секцію. Наказом від 21 жовтня 2017 року [PERSON] винесено догану за відсутність документації відповідно до посадових обов'язків. Актами від 06 листопада 2017 року , 08 листопада 2017 року зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі, і навчально-тренувальні заняття він не проводив, за що йому наказом від 08 листопада 2017 року було винесено догану. Актом від 15 листопада 2017 року зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі, і навчально-тренувальні заняття він не проводив, за що йому наказом від 15 листопада 2017 року винесено догану. Актом від 18 листопада 2017 року зафіксовано, що [PERSON] набір в секцію не здійснив, а документація відповідно до посадових обов'язків взагалі відсутня. Наказом від18 листопада 2017 року № 06/К [PERSON] звільнено відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Просить в задоволенні позову відмовити повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER], [PERSON] прийнятий до КЗ «Міська дитячо-юнацька спортивна школа» Авдіївської міської ради 16 лютого 2016 року тренером - викладачем з баскетболу. До посадових обов'язків тренера-викладача КЗ «Міська дитячо-юнацька спортивна школа», відповідно до посадової інструкції, входять, зокрема, здійснення набору дітей у дитячо-юнацьку спортивну школу, секції, проведення з ними навчально-тренувальної та виховної роботи, складання документації, що стосується навчально-тренувальних занять. Розділом 4 посадової інструкції визначено, що тренер-викладач з виду спорту несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов'язків та (або) невикористання наданих прав, за недотримання правил внутрішнього розпорядку, невиконання або неналежне виконання вимог внутрішніх нормативних документів організації (установи) та законних розпоряджень керівництва. За порушення трудової дисципліни тренер-викладач притягається до відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог Наказу Міністерства молоді та спорту України від 17.01 2015 року № 67 «Про організацію навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких шкіл» затверджено порядок наповнюваності груп відділень з видів спорту і тижневого режиму навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких спортивних шкіл. Для секції з баскетболу встановлено мінімальну кількість вихованців у групі - 16 дітей (1-й рік початкової підготовки) і тижневий режим - 6 годин. Відповідно до наказу від 17.10.2015 року № 67 Міністерства молоді та спорту України « Порядок наповнюваності груп відділень з видів спорту і тижневого режиму навчально-тренувальної роботи дитячо-юнацьких спортивних шкіл зарахування ( переведення ) вихованців дитячо-юнацьких спортивних шкіл до групи відповідно до років навчання або наступного етапу здійснюється наказом керівника спортивної школи на підставі виконаних ними контрольних нормативів із загально -фізичної і спеціальної підготовки та з урахуванням медичної довідки про стан здоров'я. Наказом директора КЗ « Міська ДЮСШ» Авдіївської міської ради від 22 серпня 2017 року № 22 тренеру-викладачу [PERSON] було затверджено строки здачі контрольних нормативів 30 серпня 2017 року о 17.00 годині. З даним наказом позивач був ознайомлений під підпис. Актом від 30 серпня 2017 року зафіксовано повну відсутність вихованців для переводу на наступний навчальний рік, а також документації відповідно до посадових обов'язків тренера-викладача. Крім того, актом від 21 жовтня 2017 року зафіксовано відсутність документації відповідно до посадових обов'язків і відсутність набору дітей в секцію. Наказом від 21 жовтня 2017 року [PERSON] оголошено догану за відсутність документації відповідно до посадових обов'язків. Актом № 6 від 03 листопада 2017 року зафіксована відмова позивача від підпису після ознайомлення з наказом . Крім того, актами від 06 листопада 2017 року , 08 листопада 2017 року зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі, і навчально-тренувальні заняття він не проводив, за що йому наказом № 7/к-1 від 08 листопада 2017 року було оголошено догану. Від підпису про ознайомлення з даним наказом позивач відмовився, відповідно до акту № 9 від 14 листопада 2017 року. Актом від 15 листопада 2017 року зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі, і навчально-тренувальні заняття він не проводив, за що йому наказом № 9/к-1 від 15 листопада 2017 року оголошено догану. Згідно з актом № 11 від 18 листопада 2017 року позивач відмовився підписувати наказ про оголошення йому догани від 15 листопада 2017 року. Актом від 18 листопада 2017 року зафіксовано, що [PERSON] набір в секцію не здійснив, а документація відповідно до посадових обов'язків взагалі відсутня. Згідно із наказом № 06/К від 18 листопада 2017 року [PERSON] звільнений на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із абз. 1 п. 18 ППВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Пунктами 22, 23 встановлено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання покладених на нього обов'язків є обґрунтованим, а доказів безпідставності звільнення з роботи позивачем не надано, тому в задоволенні вимог [PERSON] про визнання наказу про звільнення протиправним та його скасування, а також про поновлення на роботі слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою позову немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що ухвалою від 26 січня 2018 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь держави суми судового збору в розмірі 1 280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved