Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 0,07305 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що залишилося після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що Позивач після смерті свого - [PERSON] проживав разом з ним у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] а отже прийняли спадщину, в тому числі і зазначену земельну ділянку, яка належала померлому на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.06.2002р., посвідченого 11.06.2002 р. державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого у реєстрі за № 2111. При житті [PERSON] не зареєстрував своє право власності у встановленому порядку. Протягом тривалого часу безперервно і відкрито користувався земельною ділянкою як своєю власністю. Після смерті батька, звернувшись до державного нотаріуса Ясинуватської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа та неможливістю підтвердити право власності на вказане майно. Посилаючись на фактичне прийняття спадщини та неможливість оформлення свого права на вказану земельну ділянку Позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою суду від 30.12.2013р. у якості третьої особи до справи залучена [PERSON]. Позивач, та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув - про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Ясинуватської міської ради, вирішити справу просив на розсуд суду. Третя особа, [PERSON], залишила суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Третя особа, [PERSON], яка належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач, [PERSON], є сином померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Ясинуватським міським відділом РАЦС Донецької області 03.11.1990р. реєстровий запис за № 375, копія якого знаходиться в матеріалах справи (арк. справи 9). [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 04.02.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту яснувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області (арк. справи 16). На день смерті [PERSON] позивач разом з спадкодавцем проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 901 від 10.10.2013р. виданою виконавчим комітетом Ясинуватської міської ради Донецької області (арк. справи 54). За життя [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,07305 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.06.2002р., посвідченого 11.06.2002 р. державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого у реєстрі за № 2111 (арк. справи 14). Відповідно до постанови державного нотаріусу Ясинуватської державної нотаріальної контори Грачової Л.І. від 01.11.2013р. № 1431/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,07305 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], який помер [INFO] (арк. справи 19). Згідно з витягом № 4987 від 12.11.2013р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,07305 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виданого управлінням держземагенства в Ясинуватському районі Донецької області нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 81596,85 грн. (арк. справи 15). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 цього ж Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що дружина померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилася від своєї частини спадщини на користь свого сина - [PERSON], що підтверджується заявою від 27.07.2009р., посвідченої приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано у реєстрі за № 2391 (арк. справи 51). Судом встановлено, що дочка померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилася від своєї частини спадщини на користь свого брата - [PERSON], що підтверджується заявою від 27.07.2009р., посвідченої приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано у реєстрі за № 2392 (арк. справи 52). Таким чином суд зазначає, що єдиним спадкоємцем першої черги майна померлого [PERSON], який прийняв спадщину його смерті є його син - [PERSON]. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (до 2012 роки), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка придбана на законних підставах, набуття права власності ніким не оспорюється. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що Позивач, як спадкоємець першої черги від спадщини не відмовлявся, і оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з спадкоємцем вражається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував за законом право на земельна ділянка, право на який мав спадкодавець, та в установленому порядку не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, через те, що останній за життя не здійснив державну реєстрацію своїх прав на нього, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Виходячи з цього, позовні вимоги щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1258, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved