Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 07.09.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №23. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення останніх, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 07.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 07.09.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №23, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №104579, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області 07.09.2011 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №213471, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 02.12.2011 року (а.с.5), та син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №268538, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 24.10.2013 року (а.с.6). З пояснень сторін вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Лягушкіна». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved