Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 1463687,44 грн. та судові витрати. В огрунтування позову позивач посилався на те, що він станом на 01.07.2010 року позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 36000 доларів США та 37605 Євро. На підтвердження зазначеної обставини відповідач видав власноруч написану розписку. В рахунок погашення заборгованості перед позивачем відповідач брав на себе зобов»язання придбати на користь [PERSON] квартиру. Відповідач брав на себе майнові зобов»язання виконати його на користь [PERSON] у розмірі 36000 доларів США та 37605 Євро та додатково сплатити компенсацію у розмірі 14400 доларів США. Відповідач зобов»язання з придбання квартири не виконав. Доказів його виконанні протягом строку до 01.06.2011 року не надав. 06.04.2013 року відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в сумі екв. 200 Євро та 400 доларів США, про що здійснено відповідну помітку позивачем на тексті розписки. Отже фактично сума боргу складає: 35600 доларів США, 37405 Євро та 14400 доларів США компенсації. Строк повернення грошових коштів в розписці не визначено. З метою звернення щодо повернення грошових коштів позивач направив на адресу відповідача відповідну вимогу 10.12.2014 року поштою з описом вкладення. Однак зазначена вимога про погашення грошового боргу проігнорована відповідачем. Станом на 27.01.2015 року борг відповідача складає 1463687,44 грн. у перерахунку за офіційним курсом НБУ. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані письмові докази приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з розписки від 01.07.2010 року, написаною власноруч відповідачем, відповідач [PERSON] заборгував [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості перед [PERSON] на 01.07.2010 року складає 36000 доларів США та 37605 Євро придбати квартиру в м. Харкові за визначеними в розписці параметрами. У випадку невиконання зобов'язань зобов'язався виплатити компенсацію в розмірі 14400 доларів США. Всі зобов'язання перед [PERSON] анулюються. Згідно зі ст. 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. 06.04.2013 року відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в сумі екв. 200 Євро та 400 доларів США, про що здійснено відповідну помітку позивачем на тексті розписки. Отже фактично сума боргу складає: 35600 доларів США, 37405 Євро та 14400 доларів США компенсації. Строк повернення грошових коштів в розписці не визначено. З метою звернення щодо повернення грошових коштів позивач направив на адресу відповідача відповідну вимогу 10.12.2014 року поштою з описом вкладення. Однак зазначена вимога про погашення грошового боргу проігнорована відповідачем. Станом на 27.01.2015 року борг відповідача складає 1463687,44 грн. у перерахунку за офіційним курсом НБУ. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки, які передбачені розпискою належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати суд стягує на підставі частини 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved