Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 21.10.1988 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого був батько позивача - [PERSON] . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,1917 га, що доводиться довідкою Глушківської сільської ради № 251 від 03.09.2020 року. Довідкою цієї ж ради №252 від 03.08.2020 року доводиться зміна нумерації будинку із [ADDRESS] на [ADDRESS] . У відповідності до технічного паспорта, виготовленого техніком - інвентаризатором [PERSON] житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 152.3 кв.м, житловою площею 54.3 кв.м., двох літніх кухонь, стодоли, чотирьох сараїв, комори, навісу, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1991 році. Відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 188 512 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08.08.2019 року, актовий запис №24. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Довідкою Глушківської сільської ради №256 від 03.08.2020 року доводиться, що на час смерті [PERSON] разом з ним у житловому господарстві були зареєстровані та проживали: позивач, його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] . Із перелічених у довідці осіб лише позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.10.2017 року. З довідки Глушківської сільської ради № 257 від 03.08.2020 року вбачається, що станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживали: [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] та позивач. Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] . На час смерті спадкодавця діяв Цивільний кодекс України 1963 року. Довідкою Глушківської сільської ради №255 від 03.08.2020 року доводиться, що на день смерті [PERSON] з числа спадкоємців першої черги за законом разом з нею були в зареєстровані [PERSON] та його батько [PERSON] . Позивач звернувся в Городенківську державну нотаріально контору із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа №905. 24.10.2007 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належні його мамі земельні паї. Після смерті батька [PERSON] , позивач фактично вступив в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнає повністю; на частку в спадковому майні не претендує, за виділом частки у колгоспному дворі не зверталася та не має наміру звертатися в майбутньому; не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] за [PERSON] і цілому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 21 жовтня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988, встановлено, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Житловий будинок з надвірними спорудами, який на день смерті належав [PERSON] , який помер [INFO] числиться в [ADDRESS] , а після проведеної інвентаризації числиться в [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 252, виданою 03.08.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Копією довідки про об`єкт нерухомого майна, виданої 16.03.2020 ФОП [PERSON] стверджується, що за адресою [ADDRESS] самочинно зведених будівель немає; старий житловий будинок переобладнано на літню кухню «И»; до 1992 року побудовані житловий будинок «А», сарай «Ж», сарай «З»; дані види робіт не потребують дозвільної документації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 09.03.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1991 році, господарські будівлі та споруди в 1955, 1969, 1973, 1990, 1991 роках.Копія висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП [PERSON] стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 01.04.2020 становить 188512 грн. Довідкою № 251, виданою 03.08.2020 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд числиться земельна ділянка площею 0,1917 га. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 у господарстві по [ADDRESS] , яке числилось як колгоспний двір (особовий рахунок № [NUMBER] ), були зареєстровані та проживали разом - голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (актовий запис про смерть № 24 від 17.12.2014 року); члени колгоспного двору: дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (актовий запис про смерть № 20 від 05.11.2002 року); син [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідками № 253, № 257, виданими 03.08.2020виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] в с.Глушків Городенківського району Івано-Франківської області у віці 72 років, про що 05.11.2002 складено відповідний запис № 20, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2002 Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] свідчить копія свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого 13.12.1980, відповідний запис № 63 від 25.10.1965. На момент смерті [PERSON] в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали разом з нею: голова двору [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 255, виданою 03.08.2020виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках спадкодавця [PERSON] є її син [PERSON] (позивач) та чоловік [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступили в управління спадковим майном. Із копії спадкової справи № 905/2007, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець І черги за законом позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав нотаріусу 24.10.2007 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Копією Витягу № 11499731 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 24.10.2007 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 43320391 (номер у нотаріуса № 905), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . 24.10.2007 [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2680, на два державні акти про право власності на землю серії І-ІФ № 009852, І-ІФ № 009762, що належали померлій. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належна спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку спадкоємці - син [PERSON] (позивач) та чоловік [PERSON] в рівних частках успадкували, однак не оформили документи про спадкування. Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) [PERSON] помер [INFO] в с.Глушків Городенківського району Івано-Франківської області у віці 88 років, про що 17.12.2014 складено відповідний запис № 24, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.12.2014 Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали разом з ним: син [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 256, виданою 03.08.2020виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за закономпісля смерті [PERSON] є його син [PERSON] (позивач), який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 14/2015, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за закономпозивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 11.02.2015 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Копією Витягу № 39601797 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 11.02.2015 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 57097119 (номер у нотаріуса 14), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини [PERSON] входить частина житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована ним за законом після смерті дружини [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1924/02-31 від 17 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батьків, фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved