Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди та просив визнати інформацію, яка розміщена відповідачем на веб-сайті: [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO]; [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO]; [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO] - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача; визнати інформацію, яка розміщена відповідачем на веб-сайті [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO] - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача; визнати інформацію, яка розміщена відповідачем на веб-сайті [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO] - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача; зобов`язати відповідача та/або уповноважену особу, що здійснює фактичне управління сайтом [INFO], у строк не пізніше п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію відносно позивача у такий же спосіб, у який вона була поширена - шляхом розміщення на сайті за посиланнями: [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO]; [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO]; [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO], резолютивної частини рішення суду, з власним коментарем: «Приносимо свої вибачення [PERSON] за наслідки, які спричинені нашим сайтом в результаті розповсюдження нами недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації»; текст спростування повинен бути розміщений під кожною статтею за назвою «Спростування інформації, викладеної в статті «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO], «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO], «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля» від [INFO] у тому ж самому розділі і таким самим шрифтом, що і спростовувана інформація та тим самим автором, який виклав вказану статтю; доступ до спростування повинен бути вільний та не повинен вимагати будь-яких паролів та/або кодів; зобов`язати відповідача, та/або уповноважену особу, що здійснює фактичне управління сайтом [INFO], у строк, не пізніше п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію відносно Позивача у такий же спосіб, у який вона була поширена - шляхом розміщення на сайті за посиланням: [INFO] у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO], резолютивної частини рішення суду з власним коментарем: «Приносимо свої вибачення [PERSON] за наслідки, які спричинені нашим сайтом в результаті розповсюдження нами недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації»; текст спростування повинен бути розміщений під статтею за назвою «Спростування інформації, викладеної в статті «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO] у тому ж самому розділі і таким самим шрифтом, що і спростовувана інформація та тим самим автором, який виклав вказану статтю; доступ до спростування повинен бути вільний та не повинен вимагати будь-яких паролів та/або кодів; зобов`язати відповідача, та/або уповноважену особу, що здійснює фактичне управління сайтом [INFO], у строк не пізніше п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію відносно позивача у такий же спосіб, у який вона була поширена - шляхом розміщення на сайті за посиланням: [INFO]/ у вигляді статті під назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO], резолютивної частини цього рішення суду, з власним коментарем: «Приносимо свої вибачення [PERSON] за наслідки, які спричинені нашим сайтом в результаті розповсюдження нами недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації»; текст спростування повинен бути розміщений під статтею за назвою «Спростування інформації, викладеної в статті «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», розміщеної [INFO] у тому ж самому розділі і таким самим шрифтом, що і спростовувана інформація та тим самим автором, який виклав вказану статтю; доступ до спростування повинен бути вільний та не повинен вимагати будь-яких паролів та/або кодів; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 6 531,40 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Онищенко О.А. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов або заяву про розгляд справи у його відсутності не подав, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України, оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. У Інтернет-виданнях ( [INFO] ) було розміщено ряд статей з назвою «Мошенники ДНР [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] : преступный синдикат миллионеров на службе Кремля», датованих [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, які містять негативну інформацію щодо позивача [PERSON] . Як вбачається з відомостей сервісу « [INFO] », сайти [INFO] , [INFO] , [INFO] зареєстровано на особу [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі; недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені); згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності); негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації; спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідачем [PERSON] не було доведено, що вищевказана інформація відповідає дійсності, тобто є достовірною. Крім того, згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію; фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом; спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно з п. п. 22, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, тому на засоби масової інформації може бути покладено обов`язок опублікувати спростування; задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права; якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту; за загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо); у судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено; спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація; крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд може зобов`язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску; редагування органом масової інформації тексту судового рішення або коментар до нього не допускаються. Разом з тим, відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України, а отже вимога [PERSON] , що спростування повинно містити вибачення не може бути задоволена. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, окрім [PERSON] , уповноважену особу, що здійснює фактичне управління відповідним сайтом, оскільки стороною позивача не надано суду жодних ідентифікуючих відомостей про таку особу. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку моральна шкода, завдана [PERSON] , полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з приниженням честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи (п. 4 ст. 23 ЦК України). У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2102 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з приниженням честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1940,21 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Заяв про стягнення витрат на правничу допомогу не подавалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial