Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20 вересня 2013 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом останніх семи місяців відносини між подружжям поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Через різні погляди на життя між сторонами постійно виникали сварки. На даний час спільне господарство між подружжям не ведеться, майнових спорів та спору щодо місця проживання дитини не мають. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, після розірвання шлюбу повернути відповідачеві дошлюбне прізвище Заіка. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Наполягав на розірванні шлюбу та відновленні відповідачеві дошлюбного прізвища. При цьому посилався, що з 1 грудня 2016 р. між ними повністю припиненні шлюбні стосунки, проживають окремо. До цього влітку 2016 р. вони також на деякий час припиняли шлюбні стосунки, примирення позитивного результату не дало, у зв'язку з чим вони дійшли висновку про неможливість та недоцільність збереження сім'ї через неможливість спільного проживання. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила розірвати шлюб. Підтвердила фактичне непідтримання шлюбних стосунків протягом часу, що зазначив позивач. Також вважає неможливим збереження сім'ї. Після розірвання шлюбу просила залишити їй набуте у шлюбі прізвище. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню з наступних підстав. Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони з 20 вересня 2013 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин. На даний час подружжя проживає окремо, протягом останніх двох місяців шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони не бажають зберегти сімю, вдруге фактично припиняють шлюбні відносини, у звязку з чим суд, зважаючи на тривалість не підтримання шлюбних стосунків, не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позовна вимога позивача щодо відновлення відповідачеві дошлюбного прізвища задоволенню не підлягає, оскільки особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, про що зазначено у ст.113 СК України. Тобто право на відновлення прізвища є виключним правом особи, яка його змінила, тобто відповідача, а не позивача у даній справі.

Outcome: approved