Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Оболонського районного управління ГУ МВС України в м. Києві, третя особа: Управління державної автомобільної інспекції в м. Києві про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом скасування арешту майна посилаючись на наступне. 07.02.2013 Вироком Оболонського районного суду м. Києва позивача по справі, було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки. Також, з позивача на користь [PERSON] (надалі - відповідач), в порядку відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, було стягнено 3316 грн. та в порядку відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000 грн. а всього: 23316 грн.. 08.11.2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ухвалила: «Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2013 року щодо [PERSON] в частині цивільного позову скасувати. «Цивільний позов [PERSON] задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3316 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні позову про стягнення 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди - відмовити. В решті цей же вирок залишити без змін». 02 вересня 2014 року позивач повністю відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 3316 гривень [PERSON], що підтверджується заявою самої [PERSON] від 02 вересня 2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Під час процедури продажу авто, що належить позивачу, йому стало відомо, що існує заборона відчуження на його автомобілі, яка була накладена постановою слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 01 листопада 2010 року № 50-5542, і саме тому, для захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду і просить зняти арешт та заборону на його відчуження, оскільки дане обмеження порушує його право, щодо володіння та розпорядження його майном. У судове засідання позивач не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив що позовні вимоги підтримуює, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явилось, про день, час та місце судового засідання повідомлялось належним чином, надало до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності їх представника. Також зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 07 лютого 2013 року Вироком Оболонського районного суду м. Києва позивача по справі, було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки. Також, з позивача на користь відповідача [PERSON], в порядку відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, було стягнено 3316 грн. та в порядку відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000 грн. а всього: 23316 грн (а.с.8-16). Вище зазначене рішення було оскаржене. Ухвалою апеляційного суду м. Києва, від 08.11.2013, №11/796/1937/2013 Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2013 року щодо [PERSON] в частині цивільного позову було скасовано, цивільний позов [PERSON] задоволено частково, та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3316 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні позову про стягнення 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди було відмовлено. В решті цей же вирок залишився без змін (а.с.17-24). Судом було встановлено, що позивач 02 вересня 2014 року повністю відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 3316 гривень відповідачу [PERSON], що підтверджується заявою [PERSON] від 02 вересня 2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - [PERSON] у реєстрі № 510 за 02 вересня 2014 року (а.с.39). Згідно відповіді з Управління державної автомобільної інспекції на запит адвоката про те, що станом на 26 вересня 2014 року під номерним знаком [NUMBER] зареєстровано автомобіль «Mitsubishi Lancer 1.6» 2005 року випуску, сірого кольору, власник гр. [PERSON], [INFO], адреса: [ADDRESS]. Вказаний транспортний засіб перебуває в арешті на підставі постанови слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 01 листопада 2010 року № 50-5542 (а.с.32). Також, факт того, що вищезазначений автомобіль перебуває у власності позивача, підтверджується копією свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, наявної в матеріалах справи (а.с.33). Також було встановлено, що згідно повідомлення-роз'яснення від 20 травня 2014 року від органів міліції, кримінальна справа № 50-5542 по обвинуваченню позивача у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в порядку ст. 232 КПК України (редакції 1960 року) 20 грудня 2010 року була направлена до Оболонського районного суду м. Києва. Після чого по даній справі вказаним судом 07 лютого 2013 року було винесено вирок, в зв'язку з чим слідчий відділ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві не має повноважень здійснювати будь-які процесуальні дії по згадуваній кримінальній справі, оскільки вона не перебуває в їхньому провадженні, а тому зняти раніше накладений арешт з мого рухомого майна, а саме: з автомобіля марки «Mitsubishi Lancer 1.6» н.з [NUMBER] є для них неможливим (а.с.29). Факт відсутності відкритих виконавчих проваджень по вище зазначеним рішенням судів, було встановлено згідно листа № 6814, Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, в якому роз'яснено, що у Відділі виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, виконавчого листа про стягнення з позивача по справі коштів, як з боржника, не надходило (станом на 23 червня 2014 року) (а.с.30). Так, ст.173 КПК України передбачено, що накладення арешту має відповідати нанесеній і доведеній шкоді, яка завдана незаконними діями особи. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. На думку суду, наявність арешту та заборони на відчуження майна, а також, відповідні відомості внесені в автоматизовану систему «Арешт» Управління Державної автомобільної інспекції обмежує право власності позивача і є перешкодою у користуванні та розпорядженні ним. Також варто зазначити, що відповідач Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві надіслало до суду письмові пояснення, в яких зазначило що не заперечую проти задоволення позову, оскільки в самому аршті, що був накладений на автомобіль відпала потреба. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, та зняти арешт з автомобіля марки «Mitsubishi Lancer 1.6» д.н.з [NUMBER], що є власністю позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved