Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 603752,63 грн., вказавши в заяві, що 20.06.2019 року між ним (позикодавець) та відповідачкою (позичальник) був укладений договір позики грошей, згідно якого у відповідності до п. 1.1 Договору позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник отримав від позикодавця грошові кошти готівкою в сумі 243800,00 грн., що еквівалентно 9200 доларів США, по комерційному курсу на день посвідчення цього договору, що становить 26,5 гривень за 1 долар США на споживчі потреби, зі строком виплати до 20 червня 2020 року. Сторони встановили, що розрахунок буде здійснюватися не пізніше 20 числа кожного місяця, починаючи з 20 липня 2019 року у розмірі не менш ніж 9275,00 грн., що еквівалентно 350 доларам США, по комерційному курсу на день посвідчення цього договору, що становить 26,5 грн. за 1 долар США. Останній розрахунок здійснюється позивальником не пізніше 20 червня 2020 року. Відповідно до п. 1.2 Договору, сума позики, зазначена в п. 1.1. цього договору, одержана позичальником при підписанні цього договору, про що він свідчить своїм підписом на тексті цього договору. Факт одержання грошей підтверджується підписом позичальника та підписами двох свідків в момент передачі йому суми позики (п. 1.3 Договору). Згідно з п.п. «в», п. 2 Договору, виконання зобов`язання за договором має бути здійснено готівкою у межах міста Запоріжжя, за місцем проживання позикодавця або перерахуванням коштів на картковий рахунок в КБ «ПриватБанк» № картки [NUMBER] . За п.п. «г» п. 2. Договору розрахунки здійснюються сторонами у національній валюті України гривні, але у сумі не менш ніж 243800,00 грн., що еквівалентно 9200 доларів США по комерційному курсу на день посвідчення цього договору, що становить 26,5 гривень за 1 долар США. Позикодавець виконав умови договору в повному обсязі, позику надав. Проте, відповідач свого обов`язку за договором позики не виконав, порушив строки виконання договору з першого платіжного періоду та у зв`язку з порушенням позику в повному обсязі не повернув. На його вимоги відповідачка не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв`язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом. Сума основного боргу складає 200150,00 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Таким чином, сума невиконаного зобов`язання перед позивачем відповідно до умов договору позики від 20.06.2019 року, з урахуванням штрафних санкцій складає - 686531,65 грн. Оскільки сума пені перевищує суму боргу, проте відповідачем зобов`язання за договором позики не виконане, то позивач прийшов до позиції про можливість значно зменшити розмір пені до 400\~000,00 грн. Нарахування останньої є засобом розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. 3 відсотків річних становить - 3597,63 грн. Загальна сума заборгованості становить 603752,63 грн., яка складається з: - 200155,00 грн. - суми основного боргу, - 3597,63 грн. 3-х відсотків річних, - 400000,00 грн. - пені. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 20.06.2019 року в розмірі 603752,63 грн., судові витрати у розмірі 6037,53 грн. судовий збір. 20.05.2020 року відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що з дати отримання позики нею здійснені платежі на загальну суму 66749,74 грн.: 26.07.2019 року 5000,00 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 03.08.2019 року 4400,00 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 06.03.2019 року 970,00 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 03.08.2019 року 600,00 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 14.09.2019 року - 12462,31 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 15.10.2019 року 800 доларів США, курс НБУ станом на 15.10.2019 року 2453,8038 грн., що еквівалентно 19630 грн. (отримував грошові кошти представник за довіреністю від [PERSON] [PERSON] ; 09.12.2019 року - 12000,00 грн., оплата через банк на рахунок, зазначений в договорі; 20.12.2019 року 500 доларів США, курс НБУ станом на 20.12.2019 року 23,37405 грн., що еквівалентно 11687,03 грн., (отримував грошові кошти представник за довіреністю від [PERSON] [PERSON] ). Розмір позики за договором складає - 242236,00 грн.; Здійснено платежі 66749,74 грн. Отже залишок боргу за договором позики становить 175486,26 грн. Відповідач вважає, що розмір неустойки, що нарахований позивачем, та складає 400000,00 грн., значно завищений та не підлягає задоволенню, оскільки розмір пені не може перевищувати розмір непогашеної заборгованості. Крім того, відповідач вважає, що нараховані 3% річних у розмірі 3597,63 грн. розраховувались без врахування здійснених нею платежів. Договором позики не визначено графік погашення чергового щомісячного платежу, тому 3% річних розраховуються виходячи з несплати на наступний день, який обчислюється датою початку дії договору, тобто 20 числа наступного місяця. Розмір 3% річних повинен розраховуватись в реальної простроченої заборгованості. У відповідності до здійсненого розрахунку, розмір 3% річних становить 63,41 грн. З урахування викладеного у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позову наполягає, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, надав оригінал договору позики. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.06.2019 року між позивачем [PERSON] (позикодавець) та відповідачкою [PERSON] (позичальник) був укладений договір позики грошей, відповідно до якого позивач передав у власність позичальника, а позичальник отримала від позикодавця грошові кошти готівкою в сумі 243800,00 грн., що еквівалентно 9200,00 доларів США зі строком виплати до 20.06.2020 року. Відповідно до п. 1.2 Договору, сума позики, зазначена в п. 1.1 цього договору, одержана позичальником при підписанні цього договору, про що він свідчить своїм підписом на тексті цього договору. Згідно з п. п. «б» п. 2 Договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 20.06.2020 року. Відповідно до п. п. «г» п. 2 Договору, розрахунки здійснюються сторонами у національній валюті України\~гривні, але у сумі не менш ніж 243800,00 грн., що еквівалентно 9200,00 доларів США, по комерційному курсу на день посвідчення цього договору, що становить 26,5 гривень за 1 долар США. Згідно з п. 4 Договору, при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 20.06.2020 року) або при порушенні термінів сплати щомісячних платежів, позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилася несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати семи відсотків неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У строк, встановлений договором позики від 20.06.2019 року [PERSON] позику в повному обсязі не повернула. 29.11.2019 року на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення за договором позики від 20.06.2019 року, шляхом сплати заборгованості, що підтверджується описом відправлення цінного листа та квитанцією. Однак на день звернення до суду із позовом відповідач вказані грошові кошти в повному обсязі так і не повернула. Судом встановлено, що загальна сума заборгованості, з урахуванням наданих сторонами доказів щодо сплати та отримання коштів становить 175175486,26 грн. У відповідності до ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вимог ст.ст. 625, 1050 ЦК України\~в разі допущення позичальником прострочення виконання грошових зобов`язань перед позикодавцем, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття\~610, пункт 3 частини першої статті\~611 ЦК України). Водночас, відповідно до вимог\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша\~статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). За змістом приписів параграфу 2\~глави 49 ЦК України\~особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Умовами укладених між сторонами договорів позики передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями за кредитним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Суд погоджується з наданим відповідачем розрахунком 3% річних, що складає 63,41 грн. Оскільки сума пені перевищує суму боргу, проте відповідачем зобов`язання за договором позики не виконане, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 175486,26 грн., нарахування останньої є засобом розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. На даний час відповідач не виконала зобов`язання і заборгованість за договорами не погасила, що є порушенням законних прав позивача а тому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики від 20.06.2019 року у розмірі 175486,26 грн., 3% річних у розмірі 63,41 грн., суму неустойки у розмірі 175486,26 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial