Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої після померлого [INFO] [PERSON], право власності на гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], залишився гаражний бокс [NUMBER], 4-й ряд, з коморою, площею 18 кв. м., [ADDRESS]. Сума пайового внеску за вказаний гаражний бокс 2 500 карбованців сплачена 23 листопада 1986 року у повному обсязі. Спірне майно побудовано господарчим способом та введено в експлуатацію 01 грудня 1986 року. Померлий [PERSON], був членом Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», згідно з рішенням Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3» протокол № 1 від 23 листопада 1986 року. Зазначила, що більше спадкоємців немає. Спадщина нею прийнята, спадкова справа заведена, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи, так як її чоловік не встиг оформити свідоцтво про право власності на цей гаражний бокс. Позивач в судовому засіданні надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно яких просить розглянути справу у відсутність представника Київської міської ради, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що спадкодавець дійсно користувався та сплачував пайові внески за гаражний бокс [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак у зв'язку з тим, що він не зареєстрував своє право власності на зазначене майно, в нього не виникло право власності на даний гаражний бокс, а тому позивач не може успадкувати право власності на гаражний бокс, яке було відсутнє у спадкодавця на момент смерті. Третя особа в судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмові пояснення, згідно яких справу просила розглянути на розсуд суду та у відсутність представника Головного управління юстиції у м. Києві. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що після смерті чоловіка позивача [PERSON], який помер [INFO] залишився гаражний бокс [NUMBER], 4-й ряд, з коморою, площею 18 кв. м., [ADDRESS]. (а.с. 6-10) З довідки, виданої гр. [PERSON], Гаражно-будівельним кооперативом «Лівобережний - 3» за № 2 від 17 січня 2012 року, вбачається, що гр. [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER], поверх 4, ряд з коморою площею 18 кв. м. [ADDRESS]. Сума пайового внеску за вказаний гаражний бокс 2 500 карбованців сплачена 23 листопада 1986 року у повному обсязі. Гаражний бокс [NUMBER] побудовано ГБК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», побудований господарчим способом та введено в експлуатацію 01 грудня 1986 року. Померлий [PERSON], був членом Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», згідно з рішенням Загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3» протокол № 1 від 23 листопада 1986 року. (а.с. 7-8) В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, спадщина прийнята позивачем, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та гаражний бокс [NUMBER] в Гаражно-будівельного кооперативу «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ - 3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи, так як чоловік позивача не встиг оформити свідоцтво про право власності на вищевказаний гаражний бокс. (а.с. 12) Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цивільний кодекс України розкриває поняття права власності як сукупність трьох правомочностей власника: права володіння, права користування та права розпорядження. У відповідності до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема їх правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового праг та інтересу. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити про визнання його права власності, якщо це право оскаржене або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що зазначено в ст. 1218 Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначенні ст. ст. 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved