Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 07.06.2012р. він позичив грошові кошти відповідачці [PERSON] у сумі 65\~000 гривень, про що відповідачкою було складено розписку, за якою зобовязувалась повернути кошти в строк до 30.12.2012р. до теперішнього часу відповідач позичені кошти не повернула. Виходячи з розрахунків вважав, що відповідачка має сплатити суму боргу у розмірі 65\~000 гривень з інфляційними нарахуваннями за час прострочки за період з грудня 2012р. по листопад 2015р. включно у сумі 51\~285 гривень та три відсотки річних за час прострочки з 31.12.2012р. по 23.12.2015р. у сумі 5\~732,46грн. У звязку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у сумі 65\~000 гривень, три відсотки річних у сумі 5732,46грн. та інфляційні витрати у сумі 51285грн., а всього у сумі 122\~017 гривень 46 копійок. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином (а.с.а.с.12,17), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. 15 лютого 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно оригіналу розписки від 07.06.2012р.(а.с.18) [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 65\~000 гривень та зобовязується повернути в строк до 30.12.2012р. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що фактично між сторонами позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON], було укладено договір позики, доказом укладення якого є письмова розписка відповідачки [PERSON] про отримання грошових коштів. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були передані йому) у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцять днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], яка є позичальником, після спливу встановленого розпискою строку 30.12.2012р., не повернула позикодавцеві [PERSON] суму позики, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні розпискою (а.с.19). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних від простроченої суми за час прострочення з 31.12.2012р. по дату подання позову становлять 5\~807,18 гривень (65\~000 гривень х 3% х 1087 днів = 5\~807,18грн.). Сума боргу з врахуванням індексу інфляції за час прострочення з грудня 2012р. по листопад 2015р. включно складає 116\~285 гривень [(100,2 ? 100%) х (100,2 ? 100%) х (99,9? 100%) х (100,0 ? 100%) х (100 ? 100%) х (100,1 ? 100%) х (100,0 ? 100%) х (99,9 ? 100%) х (99,3 ? 100%) х (100,0 ? 100%) х (100,4 ? 100%) х (100,2 ? 100%) х (100,5 ? 100%) х (100,2 ? 100%) х (100,6 ? 100%) х (102,2 ? 100%) х (103,3 ? 100%) х (103,8 ? 100%) х (101,0 ? 100%) х (100,4 ? 100%) х (100,8 ? 100%) х (102,9 ? 100%) х (102,4 ? 100%) х (101,9 ? 100%) х (103,0 ? 100%) х (103,1 ? 100%) х (105,3 ? 100%) х (110,8 ? 100%) х (114,0 ? 100%) х (102,2 ? 100%) х (100,4 ? 100%) х (99,0 ? 100%) х (99,2 ? 100%) х (102,3 ? 100%) х (98,7 ? 100%) х (102,0 ? 100%) = 1,789/індекс інфляції за весь час прострочки/ х 65\~000грн. = 116\~285гривень]. Таким чином, з врахуванням ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 65\~000 гривень, трьох відсотків річних у сумі 5732,46грн. та інфляційних витрат у сумі 51285грн., а всього у сумі 122\~017 гривень 46 копійок законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1\~220 гривень 17 копійок.

Outcome: approved