Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 307 від 28.07.2015 в свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], зробленого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не зявилась, відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України вважається повідомленою про день та час розгляду справи /а.с.20, 49/, надавала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що дитина [PERSON], [INFO], має іншого біологічного батька, від участі в проведенні судово-генетичної експертизи відмовляється. Позивач та його представник наполягають на розгляді справи за відсутності відповідача. Представник третьої особи - Інгулецького районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника /а.с.47,65/. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що з 2014 року він знаходився з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, 24 липня 2015 року у них народилася донька [PERSON], а 21 січня 2017 року вони офіційно зареєстровали шлюб в Інгулецькому районному у м.Кривому Розі відділі реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області (актовий запис № 12). Він визнав своє батьківство у відношенні дитини в порядку, передбаченому ст.126 Сімейного кодексу України, оскільки вважав цю дитину своєю. Пізніше, під час сварки дружина повідомила йому, що [PERSON] народилася не від нього, що вона в період, коли він був на заробітках, мала відносини з іншим чоловіком, від якого завагітніла, але приховала це від нього. Зараз, коли дитина підростає, він став помічати, що вона не схожа на нього, і він почав сумніватись у своєму батьківстві стосовно неї. Шлюбні стосунки з відповідачем вони припинили, оскільки він не зміг простити зради, на цей час дружина знов вагітна, але він вже не впевнений, що він майбутній батько, та не бажає сплачувати аліменти, які після розірвання шлюбу буде вимагати відповідач, тому вирішив дізнатися чи є він батьком [PERSON], [INFO]. Просить позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, зазначила, що на цей час через погіршення стосунків сторони проживають окремо, але позивач позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу через вагітність дружини, втім, незважаючи на відмову відповідача від проведення експертизи щодо встановлення батьківства позивача у відношенні її доньки [PERSON], [INFO], вона письмово заявила про те, що позивач не є батьком цієї дитини, отже наявні всі підстави для задоволення позову. Позовні вимоги просить задовольнити, при цьому відмовляється від стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] пояснив, що вони проживали однією сімєю з відповідачем з 2014 року, в той час він їздив до м. Одеса на заробітки. Про те, що [PERSON] не його донька, йому казали раніше, ще влітку цього року, а вже коли відповідач заявила, що він не є біологічним батьком її доньки [PERSON], він почав сумніватись у своєму батьківстві. 06 жовтня 2017 року у нього з відповідачем народилася ще одна дитина, у відношенні якої він не має наміру оспорювати батьківство, оскільки впевнений, що є батьком цієї дитини. Свідок [PERSON] пояснив, що позивача та відповідача знає з 2002 року, разом мешкали у гуртожитку, з 2014 року сторони стали проживати фактично, як сімя. Йому відомо, що відповідач зраджувала позивачу, коли він працював в [PERSON], чув, як вони сварилися стосовно батьківства дитини - [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що він знаходиться зі сторонами у справі в дружніх стосунках, відповідач познайомила його з його майбутньою дружиною, яка була її подругою, потім вони дружили сімями. Коли одного разу сторони були у них в гостях, він чув, як його дружина в бесіді з відповідачкою говорила про те, що [PERSON] не є батьком [PERSON], але він про це позивачу не розповідав, оскільки вважає, що це їх сімейні справи, у [PERSON] із [PERSON] між собою досить добрі відносини, і тому він не хотів втручатися в їх сімю. Вислухавши позивача, його представника, свідків, ознайомившись з письмовими матеріалами справи судом встановлено наступне. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21 січня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Інгулецьким районним у м.Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.6/. Під час фактичних шлюбних відносин, 24.07.2015 у них з відповідачем народилася дитина - [PERSON]/а.с.4/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] записаний батьком дитини, а відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] матірю. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12 квітня 2017 року, реєстрація дитини відбувалася відповідно до ст.126 СК України /а.с.5/. Відповідно до п.11. Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відсутність кровного споріднення між [PERSON], записаним батьком, та дитиною [PERSON], [INFO], встановлена у судовому засіданні та підтверджується поясненнями позивача, наданими ним в якості свідка відповідно до ст.184 ЦПК України, а також поясненнями свідків. Враховуючи, що з метою визначення батьківства, за клопотанням представника позивача судом було призначено проведення у справі судово-медичної молекулярногенетичної експертизи, але відповідач, незважаючи на неодноразові повідомлення про дату проведення експертизи, з якими була ознайомлена /а.с.63/, до експертної установи не зявилася, відмовилася від її проведення /а.с.35/, а позовні вимоги визнала, про що надала письмову заяву, отже факт відсутності кровного споріднення між позивачем та малолітньою дитиною відповідачем не заперечується, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В ході судового засідання позивач, яким було сплачено судовий збір за подання позову до суду, від стягнення судових витрат з відповідача відмовився. Тому суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивача [PERSON]

Outcome: approved