Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревич О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1232, на бланку [NUMBER] Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Посилається на те, що в своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 27 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис №1232, відповідно до якого було встановлено «грошові кошти в сумі 3088,57 грн. - основний борг, 9163,32 грн. - прострочений борг, 2735,77 грн. - прострочені проценти, 0,01 грн. - строкові проценти, 455,86 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 5906,24 грн. - пеня, 1600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22949,77 грн. стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» невиплачені в строк на підставі Кредитного договору №Z52.563.70067 від 01 вересня 2016 року. Останній вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса при наявності умов щодо дії строків виникнення права вимоги, вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Із вказаним не погоджуються, враховуючи наступне. 01.09.2016 року між відповідачем та [PERSON] було складено кредитний договір №Z52.563.70067 (далі - Кредитний договір). Згідно з умовами Кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 12354,00 грн. та інше, зі сплатою 0,0100% річних від залишкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач повністю виконав свої зобов'язання згідно Кредитного договору та надав позивачу кредитні кошти. Станом на дату подання цього заперечення позивач не повернув отриманий кредит в становлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, у зв'язку з чим відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 06.06.2017 року становить: Розрахунок боргу: Основний борг3088,57 Прострочений борг9163,32 Прострочені проценти2735,77 Строкові проценти0,01 Нарахована плата за обслуговування кредиту455,86 Прострочена плата за обслуговування кредиту0 Пеня за несвоєчасне погашення платежів5906,24 Віндикаційні витрати0 Загальна заборгованість, грн.21349,77 Заборгованість позивача підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 06.06.2017 року. ПАТ «Ідея Банк» вчиняло всі можливі дії, які були спрямовані на погашення Позичальником простроченої заборгованості. Такими діями були: - Телефонні розмови із Позичальником; - CMC інформування щодо наявності простроченої заборгованості; - Направлення поштових повідомлень з інформацією щодо наявності простроченої заборгованості та ін.. Враховуючи, що вищенаведені дії відповідача не дали жодних результатів, у зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, 06 червня 2017 року на адресу позивача Банком направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов'язання по Кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. У випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором згідно цієї вимоги ПАТ «Ідея Банк» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Банку. Позивач з моменту отримання вищезазначеної вимоги до моменту вчинення виконавчого напису жодного разу не звертався до ПАТ «Ідея Банк» із заявою щодо проведення реструктуризації, прощення боргу або застосування інших можливих програм врегулювання простроченої заборгованості. У зв'язку із невиконанням [PERSON] вимог ПАТ «Ідея Банк» щодо погашення кредитної заборгованості, останній 12 липня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису. Відтак, враховуючи порушення позивачем умов Договору, відповідачем вжито заходів щодо захисту порушеного права, а саме звернення стягнення на предмет застави у примусовому порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно із ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічне визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ствердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (надалі -Порядок). Відповідно до п. 3 Глави 16 Розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172 (надалі - Перелік). Згідно п. 2. Постанови КМУ № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додається: -оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Варто зазначити, що в основу розмежування понять «спірної» та «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення боржника до пред'явленої вимоги, а об'єктивна ознака, тобто фактичний склад і характер правовідносин. Вирішення питання, чи є заборгованість об'єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Вищенаведена позиція в повній мірі узгоджується з висновками Верховного Суду України, що були викладені у Постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15. ПАТ «Ідея Банк» на виконання вимог Переліку надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме: - вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань від 06.06.2017; - довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № 252.563.70067 від 01.09.2016 станом на 06.06.2017; - виписку по рахунку боржника станом на 11.07.2017; - детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 252.563.70067 від 01.09.2016 станом на 06.06.2017; - реєстр (список № 2 ф. 103) згрупованих поштових відправлень ДП «УКРПОШТА», що підтверджують направлення поштового відправлення на адресу Позивача вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 07.06.2017 року, а також розрахунковий документ ДП «Укрпошта» про надання послуг поштового зв'язку та опис вкладення цінний лист; - заяву про вчинення виконавчого напису від 12.07.2017; - довідку про ненадходження платежів станом на 12.07.2017; - оригінал Кредитного договору № Z52.563.70067 від 01.09.2016 разом з Графіком помісячних платежів. Отже, вище перелічені документи повністю встановлюють суму заборгованості боржника перед ПАТ «Ідея Банк» з врахуванням усіх сплат, визначених умовами Кредитного договору та внесеними боржником станом на день вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідають вимогам Постанови КМ України № 1232, а відтак підтверджують її безспірність. Щодо твердження позивача, що ПАТ «Ідея Банк» не направляло письмової вимоги про стягнення заборгованості, в позовній заяві позивач зазначає, що «за період дії кредитного договору на адресу позивача відповідачем не надіслано жодного документа, який свідчив би про неналежність виконання з його боку умов кредитного договору (вимога про стягнення заборгованості», однак відповідно до п. 2.3. параграфу 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Тобто для вчинення напису обов'язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов'язань і наявність відмітки поштового зв'язку про її відправлення, а не одержання. Банком позивачу направлялася вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань ще 07.06.2017 року, що підтверджується відміткою ДП «УКРПОШТА» на описі вкладення у цінний лист, списку згрупованих поштовий відправлень, а також розрахунковим документом ДП «УКРПОШТА». Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов'язання по Кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. У випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором згідно цієї вимоги ПАТ «Ідея Банк» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Банку. Тобто Позивач знав, що ПАТ «Ідея Банк» у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором має намір здійснити стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. У виконавчому написі від 27 липня 2017 року вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. зазначено, що пеня в розмірі 5906,24 грн. нарахована за період з 06.06.2016 року по 06.06.2017 року. Позивач звертає увагу на період нарахування зазначаючи, що кредитний договір укладено з 1 вересня 2016 року, а отже період нарахування пені зазначений у виконавчому написі є більшим ніж дія кредитного договору. Однак, зазначений період є технічною опискою, а сума нарахованої пені, вказана у виконавчому написі, нарахована вірно та відповідає періоду з 03.10.2016 року по 06.06.2017 року, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, та відповідає умовам кредитного договору. ПАТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. з заявою про внесення відповідних виправлень у виконавчому написі, вчиненого 27.07.2017 року за реєстровим № 1232. на підставі пункту 5.13. розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року № 3253/5 (із змінами). Позивач не надав суду альтернативного розрахунку заборгованості нарахованої пені, або спростувань розміру заборгованості, який виник у зв'язку з порушенням умов кредитних зобов'язань. Третя особа - Гуревічов О.М. в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2016 року між [PERSON] (Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (Відповідач) було укладено кредитний договір №Z52.563.70067. За умовами кредитного договору Позивач отримав кредит на поточні потреби в сумі 12354,00 грн. Кредитний договір укладено строком на 12 місяців. 27.07.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревич О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1232, на бланку НМЕ № 091775, за яким запропонував: «Стягнути з [PERSON], який народився [INFO] року в м. Орджонікідзе, РНОКПП - [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», ЄДРПОУ 19390819 невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № Z52.563.70067 від 01 вересня 2016 року. Задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 02.12.2016 року по 06.06.2017 року включно в розмірі: - 3088,57 грн. - основний борг; - 9163,32 грн. - прострочений борг; - 2735,77 грн. - прострочені проценти; - 0,01 грн. - строкові проценти; - 455,86 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; - 5906,24 грн. - пеня (з 06.06.2016 по 06.06.2017р.р.); - 1600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22949,77 грн.. З вчиненням вищевказаного виконавчого напису позивач категорично не погоджується, вважає його вчиненим з порушенням вимог законодавства, з огляду на наступне. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка Іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Так, за період дії кредитного договору на адресу позивача відповідачем не надіслано жодного документа, який свідчив би про неналежність виконання з його боку умов кредитного договору (вимога про стягнення заборгованості). Окрім того, суми до стягнення, зазначені в оскаржуваному виконавчому написі, не відповідають умовам кредитного договору. Кредитний договір не передбачає таких стягнення як «основний борг» і «прострочений борг». Сума нарахованих процентів суперечить пункту 1.4. Кредитного договору. Сума нарахованої плати за користування кредитом суперечить пункту 1.5. Кредитного договору. Сума нарахованої пені суперечить пункту 2.4 Кредитного договору. Особлива увага звертається на той факт, що у виконавчому написі пеня нарахована за період з 06.06 2016, в той час як сам кредитний договір укладено 01.09.2016 (тобто за період, коли кредитний договір навіть не було укладено). Все наведене свідчить про те, що вимога відповідача однозначно не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Слід зазначити, що позиція стягувача підтверджена також правовими позиція Верховного Суду України: від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від -5 червня 2017 року в справі №6-887цс17. Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачам, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. ЦПК визначає підсудність справ про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - за місцем її виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК України. Місце виконання рішення визначено ст. 20 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження». 18.10.2017 державним виконавцем Покровського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54942717 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису. А отже, розгляд справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повинен здійснюватися Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області. Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, висловленим ним в письмових запереченнях щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними і спростовуються письмовими доказами представника позивача, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що така позиція та поведінка відповідача суперечить вимогам діючого законодавства України та спрямовані лише на безпідставне стягнення нібито виниклої заборгованості протиправним способом, а виконавчий напис містить в собі такі порушення, які тягнуть за собою визнання таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревич О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1232, на бланку [NUMBER]

Outcome: approved