Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на його користь 46 913,65 гривень, стягнути з [PERSON] та Автомобільного Господарства «Будус» на його користь 28 342,38 гривень, стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 752,56 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 серпня 2011 року в м. Києві по пр-ту Правди о 14 годині 00 хвилин сталася ДТП за участю автомобіля МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], що належить Автомобільному Господарству «Будус» та знаходився під керуванням [PERSON], автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому та автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER]. Керуючи автомобілем МАЗ, д/н [NUMBER] відповідач [PERSON] не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], який після того некеровано здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER],що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків. 23 вересня 2011 року Подільський районний суд м. Києва виніс постанову по справі № 3-4672, якою [PERSON] було визнано винним у вищевказаній ДТП. Цивільна відповідальність відповідача [PERSON], пов'язана з експлуатацію автомобіля МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» згідно полісу АА/4126333 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за полісом становить 50 000,00 гривень, сума франшизи становить 0,00 гривень. В результаті чого він звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з заявою про настання страхового випадку. Після чого представником відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], за результатами якого представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - [PERSON] було складено розрахунки, а саме: дослідження [NUMBER]-25.08./1 від 25 серпня 2011 року та дослідження [NUMBER]-07.11/1 від 07 листопада 2011 року. Відповідно до дослідження [NUMBER]-25.08./1 від 25 серпня 2011 року ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] становить 88 257,44 гривень, а вартість відновлювального ремонту становить 88 302, 25 гривень та в дослідженні [NUMBER]-07.11-1 від 07 листопада 2011 року ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] становить 84 286,35 гривень, а вартість відновлювального ремонту становить 88302,25 гривень. На підставі вищезазначених досліджень, 19 грудня 2011 року відповідач ВАТ НАСК «Оранта» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 3 086,35 гривень. У зв'язку з його непогодженням щодо визнання транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] фізично знищеним та з його відчуженням, на підставі ст. 25 Закону України «Про страхування» за його ініціативою 10 жовтня 2011 року незалежним експертом [PERSON] було проведено огляд автомобіля. На зазначеному огляді були присутній інший учасник ДТП [PERSON], представник ВАТ НАСК «Оранта» запрошувався але на огляд не з'явився. За результатами якого було складено Звіт № 12/10/11 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу від 11 жовтня 2011 року. Згідно з висновком експерта, ринкова вартість транспортного засобу становить 101 159,63 гривень, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] становить 99 543,07 гривень. Також, ним було проведено аналіз щодо реальної вартості та доцільності ремонтування транспортного засобу. Після моніторингу ринку прийнято рішення щодо ремонтування транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] за місцем реєстрації, так як відповідно до ремонтної калькуляції ФОП [PERSON] від 10 листопада 2011 року та Акту виконаних робіт ФОП [PERSON] від 27 грудня 2011 року вартість ремонту становить 75 767,38 гривень, що підтверджує твердження власника транспортного засобу стосовно доцільності ремонтування та виключає позицію ВАТ НАСК «Оранта» стосовно фізичного знищення. Після чого 22 лютого 2012 року було направлено заяву на адресу відповідача ВАТ НАСК «Оранта» з проханням прийняття Акту виконаних робіт ФОП [PERSON] від 27 грудня 2011 року та проведенням доплати страхового відшкодування згідно лімітів за полісом. Але станом на 27 березня 2011 року відповіді від відповідача ВАТ НАСК «Оранта» не надходило. Вартість проведеної експертизи становить суму в розмірі 575,00 гривень. Витрати на правову допомогу, пов'язану з підготовкою та супроводом досудового та судового процесів склали 2 000,00 гривень. Таким чином, загальні витрати внаслідок ДТП, що трапилась 09 серпня 2011 року з автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] становлять 75 767,38 гривень (вартість матеріального збитку) + 575,00 гривень (вартість експертизи) + 2 000,00 гривень (витрати на правову допомогу) = 78 342,38 гривень. Таким чином, відповідачі [PERSON] та Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами зобов'язаний відшкодувати суму у розмірі 78 342,38 гривень (загальні витрати завдані внаслідок ДТП) - 50 000,00 гривень (сума страхового відшкодування) = 28 342,38 гривень. 25 лютого 2013 року представником позивача [PERSON] до Дніпровського районного суду м. Києва було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просив суд: стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 46913,65 гривень; стягнути з Автомобільного господарства «Будус» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1467,00 гривень; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень; стягнути з Автомобільного господарства «Будус» на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень; стягнути в пропорційних частинах від задоволених позовних вимог з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», [PERSON], Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами, витрати по сплаті судового збору в розмірі 752,56 гривень. (а.с.231-233, Том 1). 03 вересня 2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва представником позивача [PERSON] - [PERSON] було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка ухвалою суду від 16 вересня 2014 року без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом як заява про збільшення позовних вимог. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач [PERSON] просить суд: стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 46 913,65 гривень, стягнути із Автомобільної господарства «Будус» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2152,11 гривень, стягнути із [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, стягнути з Автомобільного господарства «Будус» на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, стягнути в пропорційних частинах від задоволених вимог із ВАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] та Автомобільного господарства «Будус» витрати на сплату судового збору в розмірі 752,56 гривень та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2460,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заві про збільшення розміру позовних вимог. Пояснив суду, що відновлювальний ремонт автомобіля позивача складає 75 763 гривні. Однак, при розрахунку матеріального збитку при проведенні експертизи було враховано фізичний знос автомобіля, у зв'язку з чим було зменшено розмір матеріального збитку. Таким чином, позивачем визначено суму матеріальної шкоди в розмірі 46 913, 65 гривень. Також, позивачем пред'явлено вимоги про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди, оскільки саме він являється винуватцем ДТП. Крім того, питання щодо відшкодування шкоди, завданої [PERSON], позивачем не вирішено. Щодо позовних вимог до Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами, зазначив, що саме дане підприємство не дає можливості користуватися автомобілем. Представник відповідача Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА», відповідач [PERSON] та представник відповідача Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Представник відповідача Автомобільного господарства Будівельного господарства Державного управління справами подав до суду заперечення на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи (а.с. 84-86, Том 2), в яких просив суд відмовити в задоволенні позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників відповідачів Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії «ОРАНТА», Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами та відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2011 року о 14 годині 00 хвилин між автомобілем «МАЗ», д/н [NUMBER], в м. Києві на проспекті Правди та автомобілем «Мitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] та «Volkswagen», д/н [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Судом встановлено, що автомобіль «Мitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON] Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 вересня 2011 року [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340,00 грн. (а.с.10, Том 1) Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500,00 грн. на одного потерпілого. (п.9.2 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АА/4126333, який діяв з 23 травня 2011 року до 22 травня 2012 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ» 5516, державний реєстраційний номер 18484КА, який належить Автомобільному господарству Будівельного управління Державного управління справами, була застрахована Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за умовами договору першого типу. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000,00 грн. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на 09 серпня 2011 року, тобто на момент настання даного страхового випадку), забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. У відповідності до положень п.15.1 ст.15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на 09 березня 2010 року, тобто на момент настання даного страхового випадку) договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір I типу). Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 11 серпня 2011 року [PERSON], який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом - автомобілем «МАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить Автомобільному господарству Будівельного управління Державного управління справами, подав до страховика (Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта») заяву про страхове відшкодування. (а.с.36, Том 1) 07 листопада 2011 року спеціалістами Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було складено автотоварознавче дослідження [NUMBER]-07.11/1 про визначення матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу Мitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], згідно з яким ринкова вартість становить 84286,35 гривень, а вартість відновлювального ремонту - 88302,25 гривень. Відповідно до проведеного маркетингового дослідження №4045 від 09 листопада 2011 року, вартість залишків транспортного засобу «Мitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], складає 81200,00 грн. Згідно положень пунктів 30.1 - 30.3 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на 09 серпня 2011 року, тобто на момент настання даного страхового випадку), транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. Відповідно до страхового акту №ОЦВ-11-15659/1 від 01 грудня 2011 року, на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА4126333 від 20 травня 2011 року, Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» прийнято рішення про виплату потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3086,35 грн. Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. (п.36.7 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону № 3045-VI 17.02.2011) Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 03 червня 2014 року № 4300/14-54, дійсна ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] до його пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 09 серпня 2011 року, складає 96 128,18 гривень; вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] до його пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 09 серпня 2011 року, складає: 52 152,11 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] до його пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 09 серпня 2011 року, складає: 88 558,14 гривень; вартість залишків пошкодженого в результаті ДТП, яка мала місце 09 серпня 2011 року, автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], складає: 43 976,07 гривень. Таким чином, матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 серпня 2011 року, у розмірі 43 976,07 є різницею між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене, враховуючи сплату ВАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 3086,35 гривень, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача в частині стягнення з відповідача Відкритого акціонерного товариства «НАСК «Оранта» матеріальної шкоди в розмірі 46 913,65 гривень. Відповідно до положень частини першої ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено судом, Автомобільне господарство Будівельного управління Державного управління справами є власником застрахованого транспортного засобу - автомобіля «МАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування якого з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Згідно ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Разом з тим, відповідно до положень ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, вбачається, що відповідач Автомобільне господарство «Будус» як власник застрахованого автомобіля, з вини водія якого сталася ДТП, має відшкодувати завдану ним шкоду, яка являє собою різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, враховуючи розмір ліміту відповідальності страховика, тобто 50000,00 гривень та розмір встановленого висновком експерта матеріального збитку в сумі 52 152,11 гривень, матеріальна шкода, яка має бути сплачена відповідачем Автомобільним господарством Будівельним управлінням Державного управління справами, становить 2 152 гривень 11 копійок. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ВАТ «НАСК «ОРАНТА» та Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами витрати на проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 1230 гривень з кожного, що підтверджується квитанцією № 29-3459 від 22 травня 2014 року. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів [PERSON] та Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень з кожного, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту першого частини другої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відшкодування моральної(немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою. Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. В той же час, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки підстав для її відшкодування, визначених в п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.1, 2 ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, позивачем не наведено та відповідно доказів на обґрунтування заподіяної моральної шкоди не надано. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за можливе стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 46 913 гривень 65 копійок, витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 1 230 гривень, стягнути з Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2 152 гривні 11 копійок, витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 1 230 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, з відповідачів Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА», Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме: з відповідача Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» суму судового збору у розмірі 469 гривень 14 копійок, а з відповідача Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: partial