Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позові вказав, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. На виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 08.11.2013 року його батько сплачував аліменти матері на його утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. В жовтні 2015 року йому виповнилося вісімнадцять років та він продовжує навчання в Лубенському лісотехнічному коледжі на денній формі навчання. Мати [PERSON], має статус інваліда ІІІ групи, отримує пенсію і намагається допомагати фінансово, але цього не достатньо для утримання себе, а також на його навчання. В зв'язку з тяжким матеріальним становищем, позивач прохає суд стягувати з відповідача на його користь, аліменти на навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 7.12.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, суду не направив Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), що також відповідає ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] позовні вимоги свого сина підтримала, прохає їх задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач, як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу сину доки він буде навчатися, оскільки той у зв'язку з денною формою навчання не в змозі працювати, а тієї допомоги, що надає вона не вистачає. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, які навчаються і потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Лубни Полтавської області (а.с.3,5). Його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В даний час позивач є студентом ІІІ курсу денного відділення Лубенського лісотехнічного коледжу. Термін закінчення навчання - 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с.7). Крім того, відповідно до довідки вищевказаного навчального закладу позивач навчається безкоштовно, стипендію не отримує (а.с.21) Мати позивача - третя особа по справі [PERSON] не працює, має статус інваліда ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності (а.с.22), надає в межах можливого матеріальну допомогу своєму сину на навчання, проти чого не заперечує в судовому засіданні. Однак зазначає, що цих коштів не вистачає. Відповідач на виклики до суду не з»являється, що свідчить про небажання його надати будь-які заперечення, або докази його матеріального стану. Тому суд вирішує даний спір відповідно до наявних у справі доказів. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved