Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області про\~встановлення факту\~постійного проживання\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~визнання права\~власності на\~спадкове майно. Свою позовну\~вимогу мотивує\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина \~на належне\~їй майно,\~зокрема на\~житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 1058 кв.м. на якій розташований будинок, що належали [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 10 жовтня 2000 року за реєстровим номером 2674. 02 березня 2020 року [PERSON] уклала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. На момент смерті спадкодавця він, його дружина, син та дочка проживали разом з померлою (його бабусею) [PERSON] \~однією родиною\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ але були зареєстровані за іншою адресою. Після смерті [PERSON] він здійснив її поховання. 09 листопада 2020 року він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову, оскільки не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно йому для вирішення спадкових прав. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , на час відкриття спадщини, а саме станом на день смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 1058 кв.м. на якій розташований будинок, що належали [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 10 жовтня 2000 року за реєстровим номером 2674. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав з наведених в ній підстав та просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з наведених в ній підстав та просить позов задовольнити. Представник відповідача Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, покладається на рішення суду. \~ \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17 квітня 2020 року, актовий запис № 117. \~ \~ \~ \~Відповідно до заповіту від 02 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Молодих С.І., [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 12 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В., [PERSON] купила житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 1058 кв.м. на якій розташований будинок. Відповідно до розпорядження Тернівського міського голови № 35 від 17 лютого 2016 року вул. Інтернаціональна перейменована на вул. Троїцька. Згідно свідоцтва про поховання, виданого 28 грудня 2020 року КП «ТЖКП», [PERSON] 17 квітня 2020 року здійснив поховання [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 19 листопада 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подавав, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надав. Згідно акту від 02 грудня 2020 року, складеного комісією в складі квартальної [PERSON] та сусідів, за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2019 року по данний час мешкали: [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою про видачу йому постанови про відмову вчинити нотаріальну дію для звернення до суду. Дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 29 жовтня 2020 року вих. № 3342, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача та вони з родиною мешкали разом з бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , в буд. [ADDRESS] , з 2019 року по теперішній час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача та її син з родиною мешкали разом з бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , в буд. [ADDRESS] , з 2019 року по теперішній час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач з родиною мешкають в буд. [ADDRESS] з 2019 року, разом з ними жила по день своєї смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач з родиною мешкають в буд. [ADDRESS] з 2019 року, разом з ними жила по день своєї смерті [PERSON] . У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом норми\~ст. 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що [PERSON] не проживав з [PERSON] , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що [PERSON] не проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно позивачу для вирішення спадкових прав. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 24.06.1993 року, судам слід мати на увазі, що відповідно до гл. 7 Закону України від 2 вересня 1993 р. Про нотаріат свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право спадщини вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню, а в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно позивачу слід відмовити, як в передчасно поданих. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial