Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості згідно розписки, в обґрунтування якого вказав, що 06.10.2015 року він позичив відповідачу [PERSON] суму у розмірі 2\~500,00 доларів США (дві тисячі пятсот) за умови повернення до 06.11.2015 року, про що відповідач написав розписку(а.с. 9). Однак, відповідач до теперішнього часу борг не повернув. У звязку з наведеним позивач [PERSON] просить суд; -Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) борг у розмірі 69 750,00 грн. (шістдесят девять тисяч сімсот пятдесят гривень 00 копійок). -Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) 3% річних від простроченої заборгованості у розмірі 2 585,53 грн. (дві тисячі пятсот вісімдесят пять гривень 53 копійки). -Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) судові витрати у розмірі 1\~048,36 грн. (дона тисяча сорок вісім гривень 36 копійок). -Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 500,00 грн.( пятсот гривень 00 копійок). Позивачка [PERSON] надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову, просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти винесення якого не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутність не просив (а.с. 40, 44, 47). Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 02 серпня 2017 року, відповідно до ст. 225 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2015 року позивач [PERSON] надав у борг відповідачу [PERSON] суму у розмірі 2 500,00 доларів США (дві тисячі пятсот) за умови повернення до 06.11.2015 року, про що відповідач написав розписку(а.с. 9). У підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачеві розписку. Однак, до теперішнього часу [PERSON] не виконав свої зобовязання. Так, з аналізу ст.ст.510,545 ЦК України та відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, особа, яка пред'явила розписку для виконання і є позикодавцем, тобто розписка, що надана [PERSON] є достовірним і належним доказом, та приймається судом на підтвердження факту укладання договору позики між сторонами та досягнення домовленостей щодо умов цього договору. Відповідно до ст.526 ЦК України (надалі по тексту - ЦК України), зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України вказано, що за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір займу є укладеним з моменту передачі грошей. За правилами ч.2 ст. 1047 ЦК України у підтвердження договору позики може бути надана розписка позичальника. Згідно з положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч.1 ст.1051 ЦК України передбачено право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Однак, відповідач не скористався цим правом, а також, правами, передбаченими ст. ст. 27, 30 ЦПК України, не виконав обовязок, встановлений ч.1 ст.60 ЦПК України, хоча був неодноразово повідомлений про розгляд даної справи належним чином, про що у справі є відповідні докази. Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ розписку, надану позивачем, та, вважає за необхідне задовольнити даний позов у межах заявлених вимог в порядку ч.1 ст.11 ЦПК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).

Outcome: approved