Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], про стягнення коштів за договором позики, в якому позивач, посилаючись на ст. ст. 207, 525, 526, 1046-1049 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON], грошові кошти в загальному розмірі 36936,93 грн., що складається з суми основного боргу в розмірі 21000,00 грн., суми процентів 6259,73 грн. та інфляційний витрат 9677,20 грн. а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснив, що відповідачі позичили у нього грошові кошти, однак позику не повернули, просив задовольнити вимоги повністю, стягнути з відповідачів суму заборгованості за розпискою, суму процентів, інфляційні витрати, а також судові витрати по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про місце, дату та час слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомлялися. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона дійсно позичала грошові кошти у [PERSON], однак їх повернула, чому не взяла у позивача розписку про повернення позики, пояснити не може. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 липня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачами був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання [PERSON] та її чоловікові грошових коштів в розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн. [PERSON] було надано письмову розписку про отримання грошових коштів від [PERSON], згідно якої відповідач [PERSON] зобовязалася повернути позичені кошти 11 липня 2015 року (а. с. 6). Зазначеною розпискою було передбачено також, що в разі не виконання зобовязань, позичальник має виплачувати проценти в розмірі 10% від суми позики, відповідно, датою початку сплати відсотків є 11 липня 2015 року. В порушення умов договору, відповідач грошові кошти не повернув. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона наче б то повернула грошові кошти [PERSON], суд до уваги не бере, так як вони не підтверджені будь-якими належними доказами. Відповідно до розрахунку позивача, за користування коштами за період з 11 липня 2015 року по 03 липня 2018 року сума відсотків становить 6259,73 грн., сума інфляційних витрат 9677,20 грн. У відповідності до ст. ст. 1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та з відповідача слід стягнути на користь позивача кошти за договором позики в заявленому розмірі, що складається з суми основного боргу в розмірі 21000,00 грн., суми процентів 6259,73 грн., суму інфляційних збитків 9677,20 грн., а разом в сумі 36936 (тридцять шість тисяч девятсот тридцять шість) грн. 93 коп. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у звязку зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією від 03.07.2018 №29 (а. с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial