Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, третя особа: [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,00 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 21 квітня 2004 року. [PERSON] заповіту не залишила. Позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги. При зверненні представника позивача [PERSON]. яка діє від імені [PERSON] до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Разом з тим, позивач зазначив, що строк ним був пропущений з поважних причин у зв`язку з тим, що він в цей період хворів. Крім того, у період з 21 березня 2016 року по 22 квітня 2016 року він перебував на курсах підвищення кваліфікації у м. Київ згідно наказу від 15 березня 2016 року №НОК-17/233. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. На адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечень щодо вимог позивача не має. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] про що складено відповідний актовий запис №09 від 10.03.2009 року (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] . про складено відповідний актовий запис №130 від 21.03.2016 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 21 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації ради народних депутатів № 103/ А - 02 від 5 квітня 2002 року, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 53 (а.с.14). Спадкоємцями майна померлої є : [PERSON] син померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження, актовий запис №108 (а.с.7); [PERSON] син померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження, актовий запис № 45 (а.с. 13). Згідно постанови Тарутинської районної державної нотаріальної контори від 03.10.2018 року позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала на праві приватної власності [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України 1261 ч.1, 1217 ч.1, 1223 ч.ч.1,2 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1261 ч.1, ст. 1269 ч.1 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. ст. 1270 ч.1, 1272 ч.ч.1,2 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ст. 1277 ч.1 ЦК України). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Як вбачається з матеріалів справи, у спадкодавця [PERSON] є спадкоємці першої черги за законом, а саме їй син, який виступає позивачем [PERSON] та син [PERSON] , який зазначений, як третя особа. Сільська рада в зазначеній цивільній справи визначена позивачем як відповідач. Зважаючи на те, що у спадкодавця є спадкоємці за законом, суд приходить до висновку, що сільська рада, не є належним відповідачем, оскільки є інші спадкоємці та позивачем не порушується питання щодо відумерлості спадщини, після смерті [PERSON] померлої [INFO] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що в позовній заяві необхідно відмовити, оскільки позов пред`явлено не до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed