Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Український Харчовий Альянс» , в якому просив розірвати договір оренди землі площею 3,5656 га кадастровий номер 1822384200:08:000:0035, яка знаходиться на території Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області , укладений між [PERSON] та ТОВ «Український харчовий Альянс» 26.12.2013 року , зареєстрований в державному реєстрі за № 4079882, а також розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,7371 га кадастровий номер 1822384200:07:000:0043, яка знаходиться на території Обиходівської сільської ради Коростенського району, укладений між [PERSON] та ТОВ «Український харчовий Альянс» 27.12.2013 року , зареєстрований в реєстрі за № 41100443. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ним було отримано у спадщину за законом нерухоме майно після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] земельну ділянку площею 3,5656 га, на підставі Державного акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №108342, яка розташована на території Обиходівської сільської ради, якій було присвоєно кадастровий номер № 1822384200:08:000:0035, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №3285. Крім того , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ним було отримано у спадщину за законом нерухоме майно після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] земельну ділянку площею 0,7371 га, на підставі Державного акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №108331, яка розташована на території Обиходівської сільської ради, якій було присвоєно кадастровий номер № 1822384200:07:000:0043, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №3284. 26 грудня 2013 року між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ « Український Харчовий Альянс»» в особі представника Петрика Андрія Івановича було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5656 га. вартістю 16758,32 грн. строком на 15 років за яким орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної частки (паю) та складає 502,74 грн. в рік. 27 грудня 2013 року між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ « Український Харчовий Альянс»» в особі представника Петрика Андрія Івановича було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7371 га. вартістю 3464,37 грн. строком на 15 років за яким орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної частки (паю) та складає 103,93 грн. в рік. Однак, відповідач порушував свої зобов`язання як за життя його матері [PERSON] так і після прийняття ним спадщини щодо розрахунку за користування земельною ділянкою та відповідно нехтує умовами договору . Станом на період з 01.01.2015 року 31.12.2020 року відповідачем в рахунок плати за користування належними йому земельними ділянками не сплачено жодних грошових коштів. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року відкрито провадження в зазначеній справі, ухвалою суду від 02 вересня 2021 року вказана справа прийнята до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надав суду відзиву або заперечень. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року між [PERSON] та ТОВ « Український Харчовий Альянс»» в особі представника Петрика Андрія Івановича було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5656 га. вартістю 16758,32 грн. строком на 15 років, за яким орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної частки (паю) та складає 502,74 грн. в рік.(а.с.10) Відповідно до п. 4.1 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної ділянки частки (паю), зазначеної в п.2.4 цього договору та складає 502,74 гривні в рік. 27 грудня 2013 року між [PERSON] та ТОВ « Український Харчовий Альянс»» в особі представника Петрика Андрія Івановича було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7371 га. вартістю 3464,37 грн. строком на 15 років за яким орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної частки (паю) та складає 103,93 грн. в рік. (а.с.18-21). Відповідно до п.4.1 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 3% від вартості земельної частки (паю), зазначеної в п. 2.4 цього договору та складає 103,93 грн. в рік (а.с.19). Пунктами 4.3 вказаних договорів зазначено, що орендна плата вноситься один раз в рік до 31 грудня. [INFO] [PERSON] померла , про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.9). Згідно копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 13листопада 2019 року [PERSON] набув права власності на земельні ділянки площею 3, 5656 га, кадастровий номер 1822384200:08:000:0035, та площею 0,7371 га кадастровий номер 1822384200:07:000:0043, що знаходяться на території Обиходівської сільської ради, Коростенського району Житомирської області, та належали померлій [PERSON] . Проведено реєстрацію права власності на вказані вище земельні ділянки за позивачем [PERSON] . За правилами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) . Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За вказаних обставин до позивача перейшли всі права та обов`язки Орендодавця за договорами оренди земельних ділянок від 26 грудня 2013 року та від 27 грудня 2013 року. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України , Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, згідно із частиною другою ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України , застосуванню також підлягають положення частини другої ст.651 ЦК України , згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наявними у справі доказами встановлено, що відповідачем сплату орендної плати не здійснено з 01.01.2015 року .Судом також встановлено, що позивач звертався до відповідача із проханням провести виплату коштів за договором оренди (а.с.26-27). Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved