Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.,приватний виконавець округу Дніпропетровської області Лисенко Ю. О. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.06.2012 року, він уклав кредитний договір № 004-26510-180612 з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником прав якого за вказаним договором, в цей час є відповідач, ТОВ «Аланд». Відповідно до умов вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» повинний був відкрити картковий рахунок на його ім`я та випустити на його ім`я платіжну картку. В січні 2020 року він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області, Лисенко Ю.О., 10.01.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 60949151 з примусового виконання виконавчого напису № 31376 вчиненого 17.12.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа, Хара Н.С., про стягнення з нього на користь відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості за період з 07.08.2017 року по 29.11.2019 року в розмірі 13563,95 грн. за кредитним договором № 004-26510-180612 від 18.06.2012 року. Вважає, що виконавчий напис № 31376 вчинений 17.12.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа, Хара Н.С. про стягнення з нього, як з боржника за кредитним договором заборгованості за період з 07.08.2017 року по 29.11.2019 року, в розмірі 13563,95 грн. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки строки позовної давності минули, нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позову послалася на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису, крім того, приватний нотаріус Хара Н.С. не надсилала позивачу первинні документи та не перевірила безспірність заявленої відповідачем вимоги, чим порушила закон. Заборгованість не є безспірною. 07.02.2020 року ухвалою Вільногірського міського суд Дніпровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Ухвалою від 16.04.2020 року від третьої особи витребувано належним чином завірену копію виконавчого напису та документів, які стали підставою для його видачі. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та у вступній промові пояснив, що позивача не повідомляли про заміну кредитора у зобов`язанні. Кредитний договір між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» дійсно укладався, однак з розміром заборгованості відповідач не згоден і з 2015 року не вчиняв жодного платежу, оскільки його було мобілізовано і він не мав такої можливості у зв`язку із перебуванням у зоні проведення АТО, що підтверджується відповідним посвідченням. Нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами строку позовної давності. Виписка з рахунка [PERSON] , яка надана нотаріусу не відповідає вимогам до первинних банківських документів. Щодо листа-повідомлення, то позивач його не отримував, оскільки станом на 12.11.2019 року був зареєстрований у іншому місці, а саме у Львівській області, Самбірський район, с. Бісковичі, а не у П`ятихатському районі Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, відзив на позов не подав, хоча позовна заява була отримана 14.02.2020 року, що підтверджується матеріалами справи. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Також від третьої особи надійшли належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 31376 від 17.12.2019 року. Третя особа - приватний виконавець округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ у чинній на час розгляду редакції, визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 ІІ Розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5 у поточній редакції (далі - Порядок). Згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що 18.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 004 26510 180612 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 91, 92). 13.12.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., із заявою про вчинення виконавчого напису, в якій просить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», який є кредитором по кредитному договору № № 004-26510-180612 від 18.06.2012 року, заборгованість з боржника [PERSON] . Останній платіж вчинений боржником 07.08.2017 року. Сума заборгованості станом на 13.12.2019 року складає 13563,95 грн. (а.с. 89) Нотаріусу також надавалась копія договору № 145/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», зокрема щодо кредита [PERSON] (а.с. 75). 02.10.2019 року укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» договір відступлення права вимоги від 02.10.2019 року № 02/10/2019-ФА, зокрема щодо кредитного договору позивача (а.с. 76-88, 93). Матеріали справи не містять даних про отримання [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що на час направлення письмової вимоги [PERSON] не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорту (а.с. 95). Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано пакет документів, у тому числі і виписка з рахунка [PERSON] за кредитним договором № 18.06.2012 року № 004 26510 180612, яка містить відмітку про розмір заборгованості станом на 13.12.2019 року (включно) та її складові. Заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена (а.с. 90). Виконавчий напис вчинено на підставі наступних документів: копії договорів про відступлення прав вимог за кредитним договором від 18.06.2012 року № 004 26510 180612; виписки з особистого рахунку; заяви ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про вчинення виконавчого напису, договору від 18.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 004 26510 180612 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки; копії статуту ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»; копії виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача. 17.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за № 31376, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», заборгованість в розмірі 13863,95 грн. за період з 07.08.2017 року по 29.11.2019 року (а.с. 62). 0.01.2020 року винесена постанови про відкриття виконавчого провадження № 60949151 з примусового виконання виконавчого напису № 31376 вчиненого 17.12.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа, Хара Н.С., про стягнення з нього на користь відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості в розмірі 13563,95 грн. (а.с. 6). Перевіряючи додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Дослідивши надані сторонами документи, суд приходить до висновку, що об`єктивних доказів безспірності вимог щодо розміру заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, не було. Зокрема, таких доказів не надано суду відповідачем при розгляді даної справи, не надходили підтверджуючі цей факт документи і від третьої особи - приватного нотаріуса. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17). Представник позивача в судовому засіданні вказав, що заборгованість існувала, однак в іншому розмірі, оскільки [PERSON] з 2015 року є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення і не міг здійснити останній платіж 07.08.2017 року, не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, що підтвердив представник позивача. Слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17 та постанові від 10.10.2018 року у справі N 405/1015/17. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором від 18.06.2012 року за № 004 26510 180612, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, [PERSON] отримано, а тому останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. На те, що позивач не був письмово поінформований про зміну кредитора він безпосередньо вказує у позовній заяві і матеріалами справи це твердження не спростовується. На підтвердження факту реального існування заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надано жодного первинного бухгалтерського документу, або ж його завіреної копії. При цьому суд зауважує, що копії цих документів повинні зберігатись у стягувача, а їх оригінали - у нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис. Також, з виконавчого напису нотаріуса випливає, що стягнення заборгованості відбулося за період з 07.08.2017 року по 29.11.2019 року в сумі 13563,95 грн., однак вказана вище виписка містить відомості про ту саму суму заборгованості, однак вказано, що вона існує станом на 13.12.2019 року. Те саме вказано у заяві про вчинення виконавчого напису. Тобто вбачаються протиріччя щодо дати на яку утворилась заборгованість в сумі 13563,95 грн., однак нотаріус на це уваги не звернула. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved