Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 05 лютого 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Турійського районного суду Волинської області від 27 листопада 2017 року було розірвано. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] і батьком дитини записала його. Вказуючи, що більше року до народження дитини він подружніх стосунків з [PERSON] не підтримував, а реєстрація народження дитини була проведена без його відома, просив виключити запис про нього як батька з актового запису за № 52 від 12 грудня 2017 року про народження [PERSON] . Суддя своєю ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву від 13 березня 2021 року, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 19). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, однак подала до суду заяву від 07 квітня 2021 року, в якій вказала, що позовні вимоги позивача визнає повністю та просить справу за вказаним позовом розглядати за її відсутності (а.с.20). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Стаття 121 СК України визначає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. \~Згідно з\~частинами першою\~та другою\~статті 122\~СК України\~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження\~дитини від\~подружжя визначається\~на підставі\~Свідоцтва про\~шлюб та\~документа закладу\~охорони здоров`я\~про народження\~дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частини друга та третя \~статті 136 СК України). За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною та лише за умови доведення зазначеної обставини суд може ухвалити рішення про задоволення такого позову і виключити оспорені відомості з актового запису про народження дитини. Як установив суд, що 05 лютого 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Турійського районного суду Волинської області від 27 листопада 2017 року, що набрало законної сили, розірвано (а.с.8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2017 року Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, видно, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 12 грудня 2017 року зроблено актовий запис № 52. Батьками дитини зазначено позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с. 10). Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися ще більш ніж за рік до розірвання шлюбу, і цю обставину визнала відповідач, зазначивши про це в заяві від 07 квітня 2021 року, а тому дана обставина відповідно до вимог\~частини першої статті 82 ЦПК України\~доказуванню не підлягає. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України). Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і виключення запису про позивача як батька з актового запису про народження [PERSON] , оскільки він народився більш як через рік після фактичного припинення між сторонами будь-яких і, зокрема, подружніх відносин, як чоловіка та жінки. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 454 гривні; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 454 гривні. На підставі викладеного, статей 121, 122, 136 СК України та

Outcome: approved