Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28 квітня 2012 року позивач перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 20. Від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього року стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, вони живуть окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Після розлучення дитина залишаться проживати разом з відповідачем. Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 28 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управлінням юстиції у Луганській області, актовий запис № 20. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. На підставі наведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 28 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів про одруження було зроблено відповідний актовий запис № 20, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2012 року. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між сторонами неможливе. Від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганської області 15.02.2013 року). Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з відповідачем. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнити. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судовий збір, а тому вважає судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved