Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 658250 гривень. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 31.01.2014 року [PERSON] власноручно написано розписку, згідно якої він, його дружина [PERSON], діти [PERSON]С та [PERSON], відмовляються від спадщини на половину будинку по вулиці Молодіжна, 81 в м. Харкові, що належить його батькам [PERSON] та [PERSON], у звязку з передачею йому [PERSON] грошових коштів за спадщину у розмірі 25000 доларів США. 10.04.2014 року батько позивача [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. У листопаді 2015 року померла [PERSON], після її смерті зясувалось, що вона за життя оформила договір дарування, згідно якого вона подарувала відповідачу належні їй 8/12 частини житлового будинку № 81 по вулиці Молодіжна в м. Харкові. Отже, на думку позивача, відповідач безпідставно набув право на грошові кошти передані [PERSON] за відмову від спадщини. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити та надав суду пояснення по суті позову. Представники відповідача за довіреністю [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечували, вказуючи, що позивачем не надано договір, на підставі якого була складена розписка; сама по собі розписка не встановлює зобовязання на повернення грошових коштів. Надана суду розписка не відповідає вимогам закону. Просили в задоволення позову відмовити. Також, представник відповідача просила визнати докази подані представником позивача після 06.03.2017 року недопустимими. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані суду докази та письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розписки [PERSON], він, його дружина [PERSON], діти [PERSON]С та [PERSON], відмовляються від спадщини на половину будинку по вулиці Молодіжна, 81 в м. Харкові, що належить його батькам [PERSON] та [PERSON], у звязку з передачею йому [PERSON] грошових коштів за спадщину у розмірі 25000 доларів США. [PERSON] помер 10.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 493958 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.04.2015 року. Згідно відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 3582/02-14 від 20.07.2017 року, після [PERSON], померлого 10.04.2015 року, з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син [PERSON], була заведена спадкова справа, інших заяв не надходило. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач по справі є спадкоємцем після [PERSON], померлого 10.04.2015 року. В аргументування вимог за позовом, щодо повернення коштів, позивач посилається на безпідставність отримання відповідачем по справі коштів від його батька, про що зазначено в відповідній розписці. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так, зобовязання з безпідставного набуття майна виникають за наявності певних умов. По-перше повинно мати місце набуття майна. За обставинами справи позивач в підтвердження зазначеної обставини посилається на розписку від 31.01.2014 року про отримання відповідачем коштів від [PERSON], а саме 25 тисяч доларів в якості сплати йому братом [PERSON] частини його спадщини. Відповідач по справі, заперечуючи проти позову, будь яких доказів на спростування факту отримання ним зазначених коштів від батька позивача суду не надав. По-друге зобовязання з безпідставного набуття майна виникає за умови, що таке набуття здійснене за рахунок іншої особи. Така умова за обставинами справи наявна, оскільки позивач розпискою підтверджує суду факт отримання відповідачем коштів саме від [PERSON] 25 тисяч доларів в якості сплати йому братом частини його спадщини. І по-третє зобовязання з безпідставного набуття майна виникає за умови відсутності достатньої правової підстави для набуття однією особою майна за рахунок іншої особи. За обставинами справи, як і зі змісту розписки від 31.01.2014 року вбачається, що отримання відповідачем коштів в сумі 25 тисяч доларів від батька позивача було в якості сплати йому частини його спадщини від якої він відмовляється. Дійсно про відмову від якої спадщини йшла мова - обставина не зясована, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини, згідно положень ст.1273 ЦК України, спадкоємець в строк визначений ст. 1270 ЦК України подає нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Будь який договір, чи зобовязання особи про відмову від прийняття спадщини, а тим паче до її відкриття, здійснені в спосіб інший ніж визначено законом (ст.1273 ЦК України) - суд вважає обставиною, яка підтверджує відсутність достатньої правової підстави для отримання коштів в якості сплати частки спадщини в майбутньому за таких обставин відмови відповідача від її отримання. Представником відповідача в наданих суду письмових запереченнях на позов, окрім іншого, є посилання на те, що в матеріалах справи є наявна розписка [PERSON] на імя [PERSON] від 31.01.2014 року, що підтверджує передачу грошових коштів за частку у спадщині в розмірі 25 тисяч доларів США, однак не надано договір, на підставі якого була написана вказана розписка. Такі заперечення представника відповідача, суд вважає підтвердженням того, що отримання відповідачем коштів (набуття майна) мало місце за обставин відсутності достатньої правової підстави для їх отримання. Згідно ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналізуючи встановлені по справі під час судового розгляду обставини і оцінивши надані сторонами докази суд приходить до висновку про наявність між [PERSON] і [PERSON] взаємовідносин, які свідчать про безпідставність набуття відповідачем по справі коштів від [PERSON], про які відповідачем [PERSON] зазначено в розписці від 31.01.2014 року про отримання ним 25 тисяч доларів в якості сплати йому братом [PERSON] частини його спадщини. Суд вважає, що по справі наявні всі необхідні і достатні умови в підтвердження наявності зобовязання відповідача, яке виникло з безпідставно набутого відповідачем по справі майна (грошових коштів) від [PERSON] Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Клопотання представника відповідача про визнання судом доказів наданих позивачем недопустимими з тієї підстави, що вони були надані суду після початку розгляду справи по суті за уточненою позивачем позовною заявою суд вважає таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду …… до початку розгляду справи по суті. Під час судового розгляду представник позивача подавав суду заяву про витребування доказів ( відомостей про склад спадкоємців після відкриття спадщини після смерті [PERSON]С.) з посиланням на відмову нотаріусом в наданні йому за адвокатським запитом таких відомостей. а.с.121. Такі відомості були отримані від нотаріальної контори за клопотанням адвоката на запит суду. Отже до початку розгляду справи по суті позивачем докази були подані несвоєчасно з поважної причини. Щодо подання представником позивача під час судового розгляду уточненої позовної заяви - суд вважає, що це цілком відповідає його повноваженням як представника позивача і процесуальним правам сторони по справі визначеним ст.31 ЦПК України.

Outcome: approved