Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом житловим приміщенням\~у квартирі\~ [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є співвласником зазначеної квартири, що належить йому на праві спільної часткової власності. Відповідач по справі з 13.09.2016року зареєстрована у квартирі, однак фактично ніколи не проживала в ній, її речі та майно відсутні, вона не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Крічфалучій Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, про що свідчить судова повістка, повернута на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сином позивача, повідомив суду, що проживає у вищезазначеній квартирі, відповідач фактично не проживала в квартирі, а тільки була зареєстрована, особисті речі її відсутні. Свідок [PERSON] суду показав, що відповідач у справі його колишня дружина, шлюб з якою розірвано, фактично ніколи не проживала у цій квартирі, її речі там відсутні, як йому відомо вона знаходиться за кордоном. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським БТІ 25.07.2006року, за реєстром № 39451, позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до будинкової книги відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.09.2016року. Із Акту від 05.07.2019 року, складеного комісією ДП «Дружба сервіс житло, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за даною адресою не проживає. Вказаний акт засвідчений підписами двох сусідів. Поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтверджено відсутність відповідача [PERSON] більше року у квартирі [ADDRESS] , місце її перебування невідоме. Відповідно до частини четвертої статті 156 Житлового кодексу УРСР, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За нормами частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад один рік. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірній квартирі чи наявності перешкод у користуванні житлом суду надано не було. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивачем заявлено витрати на правничу допомогу в сумі 6600 грн. на підтвердження яких надано договір про надання правової допомоги від 08.07.2019 року, розрахунок вартості послуг адвоката від 08.07.2019року, копію прибуткового касового ордера №4 від 09.07.2019року, акт наданих послуг від 08.07.2019року, довідку від 09.07.2019року про підтвердження сплати наданих послууг. Згідно висновку щодо застосування норм права, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказані витрати підтверджуються за наявності договору доручення або про надання правової допомоги, акта приймання-передачі виконаних робіт та документів, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем та його представником надано прибутковий касовий ордер, однак на підтвердження оплати не надано квитанцію до прибуткового касового ордера або платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тому дані вимоги до задоволення не підлягають. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: partial