Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити з квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, відповідача [PERSON] та зняти з реєстрації з квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю. Позивач [PERSON] пояснив суду, що він є власником квартири [ADDRESS]. Він має бажання та намір проживати в даній квартирі зі своєю сім'єю, так як іншого житла в нього немає. Проте він не може проживати в даній квартирі через проживання та реєстрацію в ній відповідача, який також допустив в квартиру інших жильців. Дана квартира раніше належала його покійному двоюрідному братові [PERSON], який помер, а дану квартиру заповів йому. Останній сам себе фінансово забезпечував та утримував. Відповідач проживав в даній квартирі з покійним але належним чином не доглядав його, тому останній рік перед смертю [PERSON] він жив з братом та допомагав йому. В цей період брат склав на нього заповіт. Відповідач проживає в його квартирі і він не пропонував йому укласти договір оренди, відмовився повернути йому ключі тому він не може вільно користуватися квартирою. Відповідач має можливість проживати в селі Вовчинець, так як він одружений і в нього є сім'я. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що відповідач проживав в спірній квартирі 27 років, як член сім'ї [PERSON]. Відповідач не забороняв та не перешкоджає проживанню в квартирі позивача, який визнав в судовому засіданні, що має ключі від квартири. відповідачу невідомо при яких обставинах і коли [PERSON] склав заповіт. Тому відповідач має право на проживання квартирі як колишній член сім'ї власника житла і він може бути виселений лише відповідно до ст.ст.157,116 Житлового кодексу Української РСР. Відповідач не пошкоджує майно, утримує квартиру, сплачує комунальні послуги. Судом досліджено інші докази: копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2014 року, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16905984 від 28 січня 2014 року, довідка №262 від 12 травня 2014 року, видана Кельменецьким ВУЖКГ Чернівецької області, довідка № 2364 від 12 травня 2014 року, видана Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 2442 від 19 травня 2014 року, видана Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 319 від 22 травня 2014 року, видана Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2014 року, зареєстрованого в реєстрі № 54 позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності позивача на квартиру [ADDRESS] зареєстровано 28.01.2014 року. Таким чином, з 28.01.2014 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], який не був та не є членом сім'ї позивача. Отже, між сторонами склалися правовідносини з приводу права власності на житло. Відповідач [PERSON] добровільно не виселився та не знявся з реєстрації у вказаній вище квартирі. Відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою, яка належить позивачу на праві власності, оскільки відповідач зареєстрований та проживає в даній квартирі, а позивач бажає проживати в даній квартирі із своєю сім'єю. Згідно ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і кожен має право володіти і користуватися своєю власністю. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування своїм майном. Будь - яких договірних відносин відповідно до ст. 158 Житлового кодексу Української РСР чи глави 59 ЦК України ( найму, оренди) між відповідачем та колишнім власником - [PERSON], які б давали підстави для обмеження прав позивача, як нового власника будинку не існувало, як і не існує передбачених законом, зокрема ст.170 Житлового кодексу Української РСР підстав для обмеження прав позивача. Позивач бажає проживати в квартирі із своєю сім'єю, проте позбавлений такої можливості, оскільки не має можливості вільно нею розпоряджатися через реєстрацію та проживання в даній квартирі відповідача. Таким чином відповідач своє бездіяльністю - відмовою виселитись та добровільно знятись з реєстрації порушує право позивача на користування його майном - квартирою [ADDRESS]. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов [PERSON] про виселення зняття з реєстрації відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS] слід задовольнити повністю. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] про те, що відповідач має право проживати в спірній квартирі, так як він був членом сім'ї покійного попереднього власника, так як позивач та його представник в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів, що позивач та відповідач були чи є членами сім'ї, а також що між відповідачем та колишнім власником - [PERSON] існували будь - які договірні відносини відповідно до ст. 158 Житлового кодексу Української РСР чи глави 59 ЦК України ( найм, оренда). Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 316,317,319,391 Цивільного кодексу України

Outcome: approved