Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є пенсіонером за віком, та потребує матеріальної допомоги, яку їй може та зобов`язаний надати його син відповідач [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області 24 листопада 2018 року. Позивач батьківських прав щодо відповідача позбавлений не був, що не заперечується сторонами. На теперішній час позивач [PERSON] є пенсіонером по віку, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки виданої Рівненським об`єднаним управлінням ПФУкраїни розмір пенсії [PERSON] з вересня 2018 року по лютий 2019 року становить 12467,43 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За положенням ч.1 ст. 202СК України право на утримання (аліменти) мають батьки, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 75СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій статті 75 СК України. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. Розмір щомісячної пенсії, яку отримує позивач [PERSON] становить 2079,93 грн., що не нижче прожиткового мінімума для осіб, які втратили працездатність. Потреба матеріальної допомоги (нужденність) полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсій (допомоги) чи їх низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування. Виходячи зі змісту статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімальний розмір пенсії забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України та, відповідно, частини першої статті 202 СК України, що свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог [PERSON] Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Факт непрацездатності не є безумовною підставою для виникнення у відповідача обов`язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги. Як неодноразово у своїх ухвалах вказував Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки обов`язок батьків утримувати дитину не залежить від їхнього матеріального стану, то і обов`язок сина, дочки щодо матері, батька не пов`язується з цією обставиною. Тому суд не приймає до ваги наявність у відповідача на утриманні дружини [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та те, що його дохід з серпня 2018 по 31 січня 2019 року становить 26114,64 грн. Враховуючи те, що позивач не надав доказів на підтвердження його важкого майнового стану та потреби в матеріальній допомозі, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Outcome: dismissed