Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,872 га та земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1827 га, що розташовані на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 4, 4а, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075437, виданому Ізмаїльською райдержадміністрацією від 11.02.2005 року на спадкові земельні ділянки є дописки, а також відсутній витяг з Державного земельного кадастру на вищезазначену спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Утконосівьскої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі держаного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 075437 від 11.02.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 240`/А-2003 від 31.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00531, [PERSON] належала земельна ділянка [NUMBER] площею 1,872 га та земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1827 га, розташовані на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 4, 4а, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка [NUMBER] площею 1,872 га та земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1827 га, розташовані на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 4, 4а, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 075437 від 11.02.2005 року. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38496280 від 30.09.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 1007552 від 10.01.1967 року, виданого Утконосівським сільським бюро РАЦСу Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосіської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.10.2014 року за № 2109, тобто вважається таки, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved