Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві), третьої особаи Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач просить: 1)Стягнути з державного бюджету на його користь майнову шкоду завдану бездіяльністю ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у розмірі - 77,82 грн.; 2) стягнути з державного бюджету на його користь майнову шкоду завдану бездіяльністю начальника відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у розмірі - 13,60 грн.; 3)стягнути з державного бюджету на його користь моральну шкоду завдану бездіяльністю ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у розмірі і - 1684 грн.; 4) стягнути з державного бюджету на його користь моральну шкоду завдану бездіяльністю начальника відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві суму у розмірі - 3368 грн. У мотивування позову позивач вказує, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07. 2015 р. по справі № 201/7079/15-ц позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ страхова компанія «Уніка» про визнання договору страхування недійсним, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди, задоволено частково. Визнано договір страхування від 25.11.2013 року Поліс [NUMBER] недійсним.Зобов'язано ПрАТ Страхова компанія «Уніка» повернути [PERSON] грошові кошти сплачені за страхування автомобіля [NUMBER] у розмірі 437 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист № 201/7079/15-ц про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Уніка» на користь [PERSON] боргу у сумі 437 грн. Для виконання цього листа 15 січня 2016 року він направив до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника разом із оригіналом виконавчого листа № 201/7079/15-ц від 14 липня 2015 року, яку було отримано ВДВС Голосіївського РУЮ у Києві 18 січня 2016 року.Не отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на майно боржника він звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із запитами про хід виконавчого провадження. 07.10.2016 року на ім'я начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ним було направлено скаргу на бездіяльність державного виконавця, яку було вручено 11.10.2016 року, проте на цю скаргу про бездіяльність державного виконавця керівником ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві не відреаговано. Після чого він подав скаргу на бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві та бездіяльність начальника відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві в порядку ст. 383 ЦГЖ України до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року по справі № 201/7079/15-ц його скарга була задоволена частково, визнано бездіяльність ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та його начальника неправомірною та зобов'язано вчинити певні дії. Ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 по не оскаржувалась. Ця ухвала не виконана як продовжує не виконуватись і рішення суду. Тривалою бездіяльністю ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві йому завдано матеріальної та моральної шкоди яка полягає наступному: -ненаправленні постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на майно боржника (або постанови про відмовлення у відкритті виконавчого провадження) на заяву від 05.01.16 про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника разом із оригіналом виконавчого листа № 201/7079/15-ц від 14 липня 2015 року, яку було отримано ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві 18 січня 2016 року; -ненаданні відповіді щодо ходу виконавчого провадження, на запити, скарги, вимоги та листи; -невиконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2017 р. Через бездіяльність відповідачів він змушений був хвилюватись за виконання рішення суду, нести матеріальні витрати, витрачати свої гроші та час. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини них органів. У статті 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державноївлади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Бездіяльністю ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві мені завдано наступної майнової шкоди, яка полягає у витратах на відправку: -Заяви про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника від05.01.16 разом із оригіналом виконавчого листа № 201/7079/15-ц від 14 липня 2015 року; -Запита щодо ходу виконавчого провадження від 25.05.16 23,46 грн.; -Запита щодо ходу виконавчого провадження відправленого 29.07.16 року у сумі - 9,40 грн.; -Заяви про виконання ухвали від 06 лютого 2017 по справі № 201/7079/15-ц у сумі - 33,36 грн. Загалом ним понесено витрат на ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві:11,60 + 23,46 + 9,40 + 33,36 = 77,82 грн. Бездіяльністю начальника відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, йому завдано майнової шкоди, яка полягає у витратах на відправку скарги на бездіяльність державного виконавця від 07.10.2016 року у сумі - 13,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Бездіяльністю відповідачів йому завдано моральної шкоди яка виразилась у перенесених ним душевних стражданнях через тривале очікування відповідей. Невиконання рішення суду про стягнення 437 грн., пригнічення психічного стану через негативні емоції, почуття несправедливості. Розмір моральної шкоди завданий бездіяльністю Голосіївського ВДВС позивач оцінює у 1684 грн. Розмір моральної шкоди завданий завданої бездіяльністю начальника відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві позивач оцінює у 3368 грн. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшло письмове клопотання у якому він позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Представник третьої особи Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві в судовому засіданні позов не визнає, подала письмові заперечення на позов які залучені судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Спірні правовідносини виникли між [PERSON] та Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві з приводу невиконання рішення суду від 14.07.2015 року. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 5ст. 23 ЦК Українивизначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить стягнути грошові кошти з відповідних рахунків державного бюджету Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві. Однак у даному випадку, ГУ ДКСУ у м. Києві жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з позивачем і жодної шкоди позивачеві не завдавало, позивач таких дій не наводить та навіть не вказує Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві відповідачем за своїм позовом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода (збитки), заподіяна органом державної влади повинна відшкодовуватися за рахунок коштів бюджету, передбачених для цього органу, а останній зобов'язаний вжити всіх заходів, щоб забезпечити відповідні асигнування на цю ціль. Отже, шкода повинна стягуватися з рахунків тієї бюджетної організації, яка завдала таку шкоду, оскільки всі бюджетні організації фінансуються з державного бюджету і кошти на їхніх рахунках є саме державними. Статтею 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 зазначено, що суд, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з доданої до позовної заяви ксерокопії Ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року по справі № 201/7079/15-ц провадження № 4-с/201/28/2017 (а.с.23-25), ця ухвала законної сили не набрала. Таким чином немає підстав для висновку про незаконність дій відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed