Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до ДП «Кутське лісове господарство» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, мотивуючий свої позовні вимоги тим, що після його звільнення з посади майстра лісу ДП «Кутське лісове господарство» він був змушений відстоювати свої права та законні інтереси в судовому порядку. Зокрема для прибуття в судові засідання до м.Косів а в дальнійшому і в апеляційну інстанцію в м.Івано-Франківськ, що складає 1050 грн та підтверджується квитками на проїзд. А також ним було сплачено в загальному 1300 грн судового збору пов»язаного із розглядом справи та витрачено 300 грн на поштові послуги. В ході розгляду судами першої та апеляційної інстанцій цивільної справи за його позовом він переніс чимало хвилювань, переживань та стресів пов»язаних зокрема із позицією сторони відповідача, який заперечував його позовні вимоги а йому доводилось спростовувати заперечення та доводити вимоги позову. Тривалі переживання потягли погіршення стану його здоров»я та порушили звичний спосіб життя, що і завдало моральної шкоди яку він оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, яку просив задоволити. Представник відповідача, [PERSON] вимоги позову [PERSON] заперечив, просить постановити рішення про відмову в позові. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши та проаналізувавши надані суду докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2017 року (а.с.7-9) судом задоволено позов [PERSON] до ДП «Кутське лісове господарство» про стягнення компенсації за час затримки виплат при розрахунку. Вказане рішення суду було предметом розгляду апеляційної інстанції згідно поданої відповідачем апеляції та рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року рішення Косівського районного суду від 30.03.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву [PERSON] задоволено частково. На задоволення своїх позовних вимог в частині заподіяння відповідачем йому моральної шкоди яку [PERSON] оцінює в розмір 10\~000 грн., останній посилається на те, що за час розгляду судом першої та апеляційної інстанцій йому довелось понести тривалі переживання, хвилювання, стреси, які потягли погіршення стану його здоров»я та необхідність у психологічній реабілітації, що підтверджується медичною документацією про факт проходження курсу лікування та чеками для придбання ліків на суму 4700 грн. За положеннями ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої… У роз'ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, мають враховуватися стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивач [PERSON] поніс тривалі нервові переживання, потрясіння, що відобразилось негативно на його здоров»ї. Саме у зв'язку із неправомірною поведінкою відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та необхідності додаткових зусиль для організації звичного способу життя. Разом із тим враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за доцільне позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково. Визначаючи її розмір, суд виходить із характеру протиправної поведінки відповідача, глибини фізичних та душевних страждань,їх тривалості і виходячи із принципу справедливості та розумності, прийшов до переконання та вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування у розмірі 1000 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди судових витрат по справі, то в цій частині , позивачу слід відмовити, виходячи із наступного: Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст.246 ЦПК України\~якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.\~Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу . Пунктом 3 частини 1\~ст.270 ЦПК України\~визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення судових витрат слід відмовити. На підставі наведеного ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: approved