Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що згідно судового наказу, виданого 28.07.2017 року стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення заяви до [INFO]. Оскільки відповідачкою по справі [PERSON] подано завідомо неправдиву інформацію, зокрема про те, що він добровільне не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а також про те, що у нього є двоє дітей, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду від 28.07.2017 року на користь [PERSON] на утримання дитини- сина [PERSON] та встановити аліменти, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Просить стягнути з відповідача понесений судовий збір у розмірі 640 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач працює капітаном далекого плавання, позивач має нерухомість в м. Донецьк та придбав нерухомість у Грузії, та його доходи дозволяють йому нести аліментні зобов»язання у розмірі ? частини від усіх видів доходів. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.072010 року . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 11.08.2017 року шлюб розірвано. ( а. с. 9,10). Згідно наказу Красноармійського міськрайонного суду від 28.07.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 27 липня 2017 року і до повноліття, тобто до 03 травня 2029 року ( а. с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 14) та повнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 15). Згідно індивідуального договору № ФЖд6-13-0117 про підготовку фахівця від 30.07.2013 року [PERSON], [PERSON] та НУ «Одеська юридична академія» уклали договір про надання університетом платних освітніх послуг, згідно якого платник [PERSON] та контрактник зобов'язуються відшкодувати витрати університету на підготовку контрактника ( а. с. 16). Проте, доказів про перебування донька позивачки [PERSON] на навчання на день розгляду справи і оплата такого навчання позивачем по справі суду не надано. Позивач дійсно працює капітаном далекого плавання і ця обставина підтверджена як поясненнями представника позивача , так і поясненнями відповідачки по справі, проте клопотань щодо витребування доказів, які б підтверджували матеріальний стан( доходи) позивача, сторонами не заявлялось. Відповідачкою по справі було надано договір купівлі-продажу квартири від 27.09.2016 року та попередній договір купівлі-продажу про придбання об'єкта нерухомості від 09.11.2016 року, які підтверджують наявність нерухомості у позивача по справі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 105 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі ? частини заробітку, тобто відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;5) інші обставини, що мають істотне значення . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказує на такі підстави як надання відповідачкою недостовірних відомостей, які мають значення для вирішення справи про стягнення аліментів, зокрема наявність інших дітей, добровільне надання матеріальної допомоги та отримання ним нерегулярних доходів. Разом з тим, суд зазначає, що доказів, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, зокрема наявності інших аліментних зобов'язань, інших фінансових зобов'язань щодо утримання на час навчання повнолітніх дітей на момент розгляду справи, неможливості сплачувати аліменти у зазначеному відповідачкою розмірі за станом здоров» я, позивачем не надано, а, навпаки, відповідачкою надані докази, які підтверджують платоспроможність позивача, та можливість нести аліментні зобов'язання.( а. с. 37-42). Відповідачкою не заперечувався в судовому засіданні факт надання матеріальної допомоги, на утримання дитини з боку позивача Проте суд зазначає, що , участь позивача у вихованні дитини, добровільне надання матеріальної допомоги не впливає на обсяг його прав і не звільняє позивача від обов'язку матеріально забезпечувати дитину, тобто від сплати аліментів. Враховуючи вищезазначені норми права, зокрема законодавче закріплення в ст. 181 СК України можливості змінити способу стягнення аліментів лише за позовом їх одержувача, а також ненадання позивачем доказів, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed