Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління ДАІ ГУ МВСУ в Харківській області про поновлення права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстрації, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником транспортних засобів ToyotaLandCruiser 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов [NUMBER] та ToyotaLandCruiser 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов [NUMBER]. Право керування належними транспортири засобами він передав відповідачу [PERSON] та [PERSON] без права продажу, міни, дарування та іншого. В послідуючому дізнався, що зазначені транспортні засоби зареєстровані за відповідачами [PERSON] та [PERSON]. Вважає що спірні транспортні засоби вибули з його власності поза його волею. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України просив суд витребувати у відповідачів спірні транспортні засоби, скасувати державну реєстрацію автомобілів за відповідачами, зобов'язати [PERSON] передати йому свідоцтва про реєстрацію за позивачем права власності на автомобілі та визнати за позивачем права власності на спірні автомобілі. В судове засідання позивач та його представники не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (на адресу позивача та його представника [PERSON], які були повідомлені вказаними особами, судом направлялися телеграми, які повернулися до суду без вручення в зв'язку з їх не отриманням позивачем та його представником). Представником позивача - [PERSON].06.08.2014 року вдруге надала до суду заяву про відкладання розгляду справи в зв'язку із зайнятістю в іншій справі (а.с.80, 108). Відповідачі в судове засідання 07.08.2014 року також до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи.Відвідповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, представник Управління ДАІ ГУ МВСУ в Харківській області надав до суду письмові заперечення та копій документів щодо реєстрації спірних транспортних засобів. За таких обставин, враховуючи положення статті 77; абз.5, ч.5 ст. 74 ЦПК України, суд приходить до висновку, що сторона позивача, враховуючи те, що відповідно до довіреності, що міститься в матеріалах справи (а.с.53) позивач має чотирьох представників,не з'явилась в судове засідання без поважних причин і повторне надання представником до суду заяви про відкладання розгляду справи свідчить про зловживання сторони позивача своїми процесуальними правами. Приймаючи до уваги викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), враховуючи те, що справа знаходиться в провадженні суду з 30.04.2014 року, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Статтею 387 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, особа, яка вважає себе власником майна, може витребувати майно у набувача майна лише у разі, якщо це майно вибуло з його володіння поза його волею. Як вбачається з відповіді ДАІ від 02.07.2014 року № 52/6483, автомобіль ToyotaLandCruiserномер кузова [NUMBER], 12.06.2012 року зареєстровано на ім'я [PERSON], раніш даний автомобіль було зареєстровано на ім'я [PERSON], але на підставі його заяви від 06.06.2012 року знято з обліку для реалізації (а.с. 67). Відповідно до копії заяви № 2412 від 02.06.2012 року (а.с. 100), позивач [PERSON] звернувся до органів ДАІ з заявою про зняття з обліку для реалізації автомобілю ToyotaLandCruiser 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], про що свідчить підпис заявника на вказаній заяві, і 06.06.2012 року автомобіль за заявою позивача був знятий з обліку, а відповідно і з реєстрації на ім'я позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про вибуття з його володіння поза його волею зазначеного автомобілю, доказів, які б спростовували інформацію надану органами ДАІ щодо волевиявлення позивача стосовно зняття з реєстрації автомобілю, стороною позивача до суду не надано. Відносно автомобілю ToyotaLandCruiser, номер кузова [NUMBER], то даний транспортний засіб, як вбачається з відповідей органів ДАІ (а.с.67, 114) на даний час знятий з обліку і в Харківській області не зареєстровано, тобто власників та володільців даного транспортного засобу не встановлено, сторонами суду таких даних не надано. З огляду на викладене, вимога позивача до відповідачів стосовно цього автомобілю є вимогою, що заявлена до осіб, що не є власниками майна, а також це майно не перебуває в їх володінні, тобто останні є неналежними відповідачами, доказів, які б це спростовували стороною позивача до суду не надано. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed