Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , площею 1,76 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 117775, виданого Кунинською сільською радою народних депутатів 28.02.1996 року. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті його матері відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 1,76 га., яка знаходиться на території Кунинської сільської ради на підставі сертифікату серії ЛВ № 117775 від 28.02.1996 року, яка належала його матері. Позивач зазначає, що [PERSON] чоловіка не мала і він - [PERSON] був її єдиним сином. Відповідно до довідки виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівської області 13.04.2021 року №284 він постійно проживав разом з [PERSON] в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] та вели спільне господарство. Відповідно довідки виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою, Львівської області 13.04.2021року №285 за даними, які є у Кунинському старостинському округу №5 Добросинсько-Магерівської сільської ради, про те, що від імені [PERSON] померлої [INFO] заповіт не посвідчувався. Позивач зазначає, що внаслідок його звернення до Рава-Руської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] було зареєстровано спадкову справу №37/2021, однак Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом від 16.04.2021року №157/01-16 йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем не подано сертифіката на земельну частку (пай) згідно форми затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Позивач зазначає, що так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, спадкування після її смерті відбувається за законом. Позивач стверджує, що був зареєстрований та проживав разом із матірю на час смерті, а тому є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,76 умовних кадастрових гектара він не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки [PERSON] втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому просить його право на дану земельну частку (пай) захистити в судовому порядку та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 27.05.2021 року о 10 год. 30 хв. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27.05.2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та витребувано в Рава-Руській державній нотаріальній конторі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належно засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підготовче засідання відкладено на 20.07.2021 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20.07.2021 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18.08.2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача - Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач був повідомлений належним чином, однак від сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, та зазначено, що відповідач у даній справі покладається на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладається на думку суду. На адресу суду надійшла із Рава-Руської державної нотаріальної контори належним чином завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] . За наведених обставин, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування даного судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк. спр. 9). Матір`ю позивача [PERSON] була [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 05 травня 1962 року (арк.спр.10). Матері позивача [PERSON] на підставі рішення Кунинської Ради народних депутатів 20.10.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,76 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с. Хитрейки Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 117775, який виданий Кунинською сільською Радою народних депутатів 28.02.1996 року, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 106 (арк.спр.8). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії довідки № 285, яка видана Кунинським старостинським округом №5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 13.04.2021 року, встановлено, що заповіт від імені гр. [PERSON] , померлої [INFO] не посвідчувався (арк.спр.12). Оскільки заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому, позивач, як син померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Внаслідок звернення позивача у Рава-Руську державну нотаріальну контору як спадкоємця за законом першої черги було зареєстровано спадкову справу № 78/2021, номер у Спадковому реєстрі 67520504, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який виданий Рава-Руською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 16.04.2021 року (арк.спр.13). Однак, Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом №157/01-16 від 16.04.2021 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну частку (пай), оскільки позивачем як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, роз`яснено, що дана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку (арк.спр.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копії довідки № 284, яка видана Кунинським старостинським округом №5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 13.04.2021 року, встановлено, [PERSON] син померлої [PERSON] проживав разом із нею в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] і вели спільне господарство (арк.спр.11). У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що на час смерті матері позивач [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із нею. Як наслідок позивач прийняв спадщину після смерті матері, [PERSON] . Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я його матері. Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця (його матері) нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав разом із нею на час смерті та не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини. Суд враховує, що спадщину на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,76 умовних кадастрових гектара, яке належало померлій [PERSON] згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 117775 від 28.02.1996 року старого зразка, позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки [PERSON] втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Суд також враховує те, що інші спадкоємці з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не звертались, дане право позивача ніким не оспорюється. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved