Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та громадянкою Російської Федерації [PERSON] 20 квітня 2012 року було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них з відповідачкою народилася донька [PERSON], [INFO]. Згідно бажання відповідачки, всупереч його волі, як передпологовий медичний догляд відповідачки, а також пологи їхньої доньки [PERSON] проводились на території Російської Федерації де і зареєстрована та фактично проживає його донька разом з відповідачкою. Після народження доньки, їхнє спільне життя з відповідачкою почало не складатися. Відповідачка після народження доньки, з вересня 2012 року, постійно самостійно встановлювала умови спілкування та їхні зустрічі з донькою. На його неодноразові прохання, щоб відповідачка разом з донькою переїхала на постійне помешкання до України - відповідачка відмовляла. За весь період після народження доньки з вересня 2012 року, він всього декілька разів бачив доньку в 2013 році, в 2014 році, та 2015 році. З момент народження доньки з вересня 2012 року, їхні погляди, з відповідачкою, на життя, та виховання доньки - принципово відрізняються. В квітні 2015 році, після приїзду відповідачки на Україну, між ними в черговий раз виник конфлікт. Як з відповідачкою, а також з донькою вони практично не бачаться, не спілкуються, а також не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи без її присутності, а також надала свою згоду на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 20 квітня 2012 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 185 (а.с.5) Сторони від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з вересня 2012 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved