Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 45 430 грн. 15 коп., відрахувавши з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі; зобов`язати відповідача звернутись до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою - розрахунком про нарахування [PERSON] матеріального забезпечення: за п`ять днів у періоді тимчасової втрати працездатності з 28.01.2018 року по 01.02.2018 року за листком непрацездатності Серія АДГ № 784193; за двадцять чотири дня у періоді тимчасової втрати працездатності з 08.02.2018 року по 03.03.2018 року за листком непрацездатності Серія АДГ № 638876; за двадцять п`ять днів у періоді тимчасової втрати працездатності з 18.03.2018 року по 11.04.2018року за листком непрацездатності Серія АДГ № 639186; за двадцять шість днів у період тимчасової втрати працездатності з 26.04.2018 року по 22.05.2018 року (стати до роботи 22.05.2018 року) за листком непрацездатності Серія АДГ № 639843; за два дні у період тимчасової втрати працездатності з 03.06.2018 року по 05.06.2018 року (стати до роботи 05.06.2018 року) за листком непрацездатності Серія АДЛ№ 132640; зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому матеріальне забезпечення за період: з 23.01.2018р. по 27.01.2018р. відповідно до листка непрацездатності Серія АДГ №784193; з 3.02.2018р. по 07.02.2018р. відповідно до листка непрацездатності Серія АДГ №638876; з 13.03.2018р. по 17.03.2018р. відповідно до листка непрацездатності Серія АДГ №639186; з 21.04.2018р. по 25.04.2018р. відповідно до листка непрацездатності Серія АДГ № 639843; з 29.05.2018р. по 02.06.2018р. відповідно до листка непрацездатності Серія АДЛ №132640; судові витрати та витрати на правову (правничу) допомогу покласти на відповідача. Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, позивач обґрунтовує тим, що 24.04.2014 року відповідно до Наказу від 24.04.2014 року № 137/ОС він був прийнятий за переведенням з Кримського закону воєнізованої охорони на посаду машиніста насосних установок Мелітопольського пожежного поїзда Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця». В подальшому загін воєнізованої охорони реорганізовано у структурний підрозділ «Дніпровський загін воєнізованої охорони» ПАТ «Українська залізниця». За результатами періодичного медичного огляду висновком лікарсько-експертної комісії від 23.08.2017 року його визнано непридатним до роботи машиністом насосних установок. 13.10.2017 року, на виконання ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України відповідач запропонував позивачу вакантні посади з метою вирішення питання про можливість переведення позивача на іншу роботу. Оскільки запропоновані відповідачем посади не передбачали роботу у м. Мелітополь, він не погодився на роботу у будь-якому іншому місці. Оскільки він відмовився від запропонованих відповідачем посад, останній повинен був звільнити його за ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, однак цього зроблено не було. 30.10.2017 року о 08-00 год. він прибув на своє робоче місце, яке знаходиться у м. Мелітополь, але його не було допущено до роботи, про що було складено акт не допуску до роботи, який був підписаний начальником поїзду [PERSON] . Не допуск до роботи начальник поїзда [PERSON] пояснив тим, що він не пройшов медичну комісію в зв`язку з чим позивачу було запропоновано, за його кошти, доїхати до міста Дніпро за роз`ясненнями. Він неодноразово повідомляв відповідача, що стан здоров`я (позивач є інвалідом 3 грп.) не дозволяє йому приїхати до м. Дніпро використовуючи загальний транспорт, а скористатись послугами таксі у нього недостатньо грошових коштів. Також він неодноразово повідомляв відповідача, що вимога прибути до підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» повинна бути належним чином оформлена. Однак наказ (розпорядження) про направлення його до підрозділу «Дніпроський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на його адресу не надходив. Основним місцем його роботи є м. Мелітополь (Мелітопольський пожежний поїзд). У начальника Мелітопольського пожежного поїзда [PERSON] була можливість, у разі необхідності, відібрати у нього додаткові пояснення щодо заяви про переведення на посаду, яку відповідач вважає не конкретною. Більш того, він безпосередньо звертався до [PERSON] з питаннями щодо подальшого працевлаштування, однак начальник Мелітопольського пожежного поїзда [PERSON] не захотів вирішувати це питання самостійно, а запропонував йому їхати до м.Дніпро за свій рахунок. Таким чином посадові особи відповідача своєю бездіяльністю продовжують знущатися над ним, хворою людиною - інвалідом порушуючи його права та законні інтереси. Відповідно до розрахунку позовних вимог від 14.09.2018 року розмір його середнього заробітку за час вимушеного прогулу у 2017 р. - 2018 р. складає 45 430,15 грн. Крім того, він у 2018 року неодноразово перебував на лікарняному. Лікарняні листи були направлені відповідачу поштою цінними листами. Враховуючи те, що до теперішнього часу матеріального забезпечення у 2018 році він не отримував, вважає за необхідне просити суд зобов`язати відповідача вжити необхідних заходів направлених на виплату йому матеріального забезпечення за час його знаходження на лікарняному. Загальний період його непрацездатності складає 107 днів. 14 червня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. 13.08.2018 року на адресу суду від представників відповідача Мельника П.О. , [PERSON] , надійшло письмове заперечення проти позовної заяви в яких вони просять суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими у повному обсязі, оскільки саме позивач не вчинив належних дій для вирішення питання про працевлаштування (вибір посади, написання заяви тощо), а здійснював лише листування з необґрунтованих підстав. Крім того, з 24.08.2017 року позивач фактично не працював жодного дня, і тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку. 21.09.2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що заперечення відповідача є безпідставними, а посадові особи відповідача своєю бездіяльністю продовжують знущатися над хворою людиною - інвалідом порушуючи його права та законні інтереси. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 26.11.2018 року надав до суду письмові пояснення в яких зазначив обставини, аналогічні викладеним раніше у позові. Крім того до пояснень було долучено копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 01.02.2018 року №305 відповідно до якої [PERSON] перебував на лікуванні у період з 23.01.2018 року по 01.02.2018 року. /а.с. 136-138/ Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 2017 року по 2018 року та просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 45 430 грн. 15 коп., відрахувавши з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі та зобов`язати відповідача звернутись до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою - розрахунком про нарахування [PERSON] матеріального забезпечення. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрзалізниця» - Мельник П.О., позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні на позов, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки позивача та наказу від 24.04.2014 року № 137/ОС [PERSON] був прийнятий за переведенням з Кримського загону воєнізованої охорони на посаду машиніста насосних установок Мелітопольського пожежного поїзда Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця»/а.с.9-10, 183/. 01.12.2015 року ДП «Придніпровська залізниця» було реорганізовано шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця» та утворено регіональну філію «Придніпровська залізниця» /а.с.10/. 01.12.2015 року наказом №1/Н відокремлений структурний підрозділ «Перший загін воєнізованої охорони» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» було реорганізовано шляхом перетворення у структурний підрозділ «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» /а.с.9/. 15.09.2016 року наказом №509/Н структурний підрозділ «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» перейменовано у структурний підрозділ «Дніпровський загін воєнізованої охорони» /а.с. 9 на звороті/. Відповідно до п. 2.1.18 Посадової інструкції позивача, він зобов`язаний проходити згідно графіка попередні та періодичні медичні огляди /а.с.144 на звороті/. 02.08.2017 року [PERSON] було виписано направлення на медичний огляд згідно з наказом №240 д.5.1, д.5 п.9. Характеристика умов праці: робота на висоті, пожежна охорона. Дане направлення підписано особисто [PERSON] та уповноваженою особою роботодавця [PERSON] /а.с.43/. Відповідно до медичної довідки про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду від 23.08.2017 року, [PERSON] визнаний непридатним для роботи за станом здоров`я /а.с. 43 на звороті/. На підставі Наказу начальника Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» Рябчій І.В . №918/В від 16.08.2017 року, [PERSON] було надано відпустку за період роботи з 24.04.2016 по 23.04.2017 на 28 календарних днів та додаткова відпустка на 3 календарних дні за вислугу років \\а.с.100\\. Згідно Наказу начальника Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] №1130/В від 13.10.2017 року, [PERSON] невикористані дні відпустки в кількості 3 календарних днів було перенесено з 13.10.2017 року \\а.с.99\\. Відповідно листків непрацездатності медичної установи серія АГШ №643720, АДГ №636820, АВС №227152, АДГ №637352 [PERSON] звільнений від роботи з 14.08.2017 р. по 19.08.2017 р., з 22.09.2017 р. по 07.10.2017 р. з 14.10.2017 р. до 28.10.2017 р., з 10.10.2017 р. до 30.10.2017 р. /а.с.44-47/ У зв`язку з медичним висновком про непридатність до роботи, 13.10.2017 р. [PERSON] під особистий підпис був ознайомлений із переліком посад, на які йому було запропоновано перевестись. При цьому, [PERSON] зробив запис, що надає згоду на будь-яку посаду по Мелітопольському вузлу. /а.с.48/ 30.10.2017 року, позивач після лікарняного прибув для виконання своїх посадових обов`язків на робоче місце до Мелітопольського пожежного поїзду Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», але [PERSON] не був допущений до роботи начальником поїзда - [PERSON] , у зв`язку з непроходженням медичної комісії. Вказані обставини підтверджені актом від 30.10.2017 року за підписами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] /а.с. 11/ Крім того, 30.10.2017 року начальником Мелітопольського пожежного потягу [PERSON] , начальником відділення [PERSON]., старшим пожежним Сироткіним Д.В. також було складено акт про те, що машиніст насосних установок Мелітопольського пожежного потягу [PERSON] відмовився ознайомлюватися під підпис з письмом начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 30.10.2017 р. про те, що йому необхідно з`явитись 31.10.2017 р. на 09-00 год. до відділу кадрів структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» для вирішення питання про подальше працевлаштування у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я згідно медичного висновку від 23.08.2017 р. та вирішення питання щодо звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України. /а.с.49/ Начальником Мелітопольського пожежного потягу [PERSON] , на ім`я начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON]. скеровано рапорт про те, що 28.10.2017 року машиніст насосних установок ПП Мелітополь [PERSON] прибув до місця роботи з листом непрацездатності АВС №227152. Відповідно до Наказу №1130/В від 13.10.2017 року [PERSON] продовжено щорічну відпустку на два календарних дні. 30.10.2017 року о 08-00 [PERSON] прибув в Мелітопольський пожежний поїзд для виконання своїх обов`язків. [PERSON] було повідомлено про те, що він повинен дочекатися листа з відділу кадрів Дніпровського загону засобами електронного зв`язку о подальших його діях. О 09-00 годині було отримано листа №НОР-1-4/2690 від 30.10.2017 року про те, що [PERSON] необхідно з`явитись 31.10.2017 року на 09-00 у відділ кадрів «Дніпровського загону воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» для вирішення питання про подальше працевлаштування у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я згідно медичного висновку від 23.08.2017 року та вирішення питання щодо звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України. [PERSON] відмовився від підпису про ознайомлення з даним листом, про що було складено відповідний акт /а.с.50-53/. 01.11.2017 р. машиністом насосних установок [PERSON] , на ім`я начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON]. скеровано заяву про надання письмової відповіді, коли йому можна приступити до виконання своїх посадових обов`язків, оскільки до роботи його не було допущено начальником караулу [PERSON] , який йому пояснив, що він нібито знаходиться у відпустці по 29.10.2017 р. включно і йому потрібно вийти на роботу 30.10.2017 р., про що було складено відповідний акт./а.с.12/ Листом від 14.11.2017 р. начальник СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] повідомив [PERSON] , про те, що відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії КУ «Міська лікарня планування» ММР ЗО від 23.08.2017 р. він визнаний непридатним до виконування роботи через стан здоров`я. З метою вирішення питання про працевлаштування [PERSON] запропоновано перелік вакантних посад з яким він ознайомлювався, але на сьогодні не визначився із посадою на яку бажає працевлаштуватися. З метою вирішення порушеного питання [PERSON] необхідно прибути до відділу кадрів структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця», який знаходиться в м. Дніпро /а.с.14/. 29.11.2017 р. машиністом насосних установок [PERSON] , на ім`я начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON]. повторно скеровано заяву про надання письмової відповіді коли йому можна приступити до виконання своїх посадових обов`язків, оскільки до роботи його не було допущено начальником караулу [PERSON] , який йому пояснив, що він нібито знаходиться у відпустці по 29.10.2017 включно і йому потрібно вийти на роботу 30.10.2017, про що було складено відповідний акт/а.с.13/. 05.02.2018 року [PERSON] на адресу начальника СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON]. був направлений листок непрацездатності серії АДГ №784193 про те, що він з 23.01.2018 року по 01.02.2018 року знаходився на лікарняному та заява про перебування [PERSON] на лікарняному від 05.02.2018 року \\а.с.77-78\\. Крім того, [PERSON] на адресу ПАТ «Укрзалізниця» були направлені листки непрацездатності серії АДГ №638876 про те, що він з 03.02.2018 року по 03.03.2018 року знаходився на лікарняному, серії АДГ №639186 про те, що він з 13.03.2018 року по 11.04.2018 року знаходився на лікарняному та заява про перебування [PERSON] на лікарняному від 10.05.2018 року, серії АДГ №639843 про те, що він з 21.04.2018 року по 21.05.2018 року знаходився на лікарняному та заява про перебування [PERSON] на лікарняному від 30.05.2018 року, серії АДЛ №132640 про те, що він з 29.05.2018 року по 04.06.2018 року знаходився на лікарняному та заява про перебування [PERSON] на лікарняному від 18.06.2018 року \\а.с.79-86\\. 30.03.2018 р. на адресу ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] було направлено заяву в якій він просить вжити досудових заходів щодо поновлення його прав порушених посадовими особами РФ «Придніпровська залізниця» щодо розірвання договору його загальнообов`язкового державного соціального страхування, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити пенсію та отримати заробітну плату/а.с.16/. Листом заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з безпеки [PERSON] від 18.04.2018 р. [PERSON] повідомлено про те, що його заява від 16.03.2018 року про направлення на його адресу трудової книжки та довідки про доходи за п`ятнадцять років (до липня 2000 року включно) надійшла на адресу структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони» РФ «Придніпровська залізниця» 28.03.2018 року, про що свідчить відповідний штамп вхідного номера. Листом від 10.04.2018 року №НОР-1-4/748 йому надано обґрунтовану відповідь з додатками запитуваних документів, тобто з дотриманням вимог ЗУ «Про звернення громадян». Відповідно до довідки поштового відділення, листок непрацездатності (серія АДГ №638876) був відправлений йому у зв`язку із закінченням строку зберігання, що може свідчити про неточність в адресі отримувача. Дії керівника підрозділу з приводу не допуску його до роботи пояснюються тим, що з метою дотримання ЗУ «Про охорону праці», 02.08.2017 року йому було видано направлення на обов`язків періодичний медичний огляд. За результатами медичного огляду, висновку лікарсько-експертної комісії від 23.08.2017 року його визнано непридатним до роботи машиністом насосних установок. Для вирішення питання щодо подальшого працевлаштування листом від 30.10.2017 року №НОР-1-4/2690 його було повідомлено про необхідність прибути до відділу кадрів структурного підрозділу «Дніпровський загін воєнізованої охорони». Однак до структурного підрозділу він не з`явився. Стосовно розірвання договору страхування, звернули увагу на те, що відповідно до умов Генерального договору ДМС ПРЗ від 31.01.2007 року №2007/01 ПР/НВС-076/НЮ-і зі страховою компанією «Нафтогазстрах» підприємство перераховує на розрахунковий рахунок страховика страхові платежі на умовах та в розмірі, визначених Договором страхування. Оскільки заробітна плата йому не нараховувалася, відрахування страхових платежів проводити ні з чого /а.с.17/. Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату від 16.11.2017 р. [PERSON] , який займав посаду машиніста насосних установок всього нарахована заробітна плата за червень-липень 2017 року - 15745,58грн. Середньогодинна заробітна плата складає 36,39 грн.; середньомісячна - 6061,85 грн. (в т.ч. податок на доходи з фізичних осіб - 1091,13грн., військовий збір - 90,93грн.) /а.с.18/. Регіональною філією «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на адресу адвоката Кальченко А.В. був направлений лист від 12.09.2018 року №НЗ-1-09/684 із зазначенням, що листки непрацездатності серії: АДГ №784193, АДГ №639843, АДГ №639186, АДГ №638876, АДЛ №132640 не оплачувались, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] заробітку за час, що передував настанню страхового випадку \\а.с.88\\. Відповідно до Положення про Структурний підрозділ «Дніпровський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця», його місцезнаходження розташоване у м. Дніпро /а.с. 108/. 22.11.2018 року в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює начальником Мелітопольського пожежного поїзду. [PERSON] працює машиністом насосних установок Мелітопольського пожежного поїзду і він є його безпосереднім керівником. З липня 2017 року [PERSON] на роботу не виходить. У зв`язку з тим, що [PERSON] відмовився ознайомлюватися під підпис з листом начальника СП «Придніпровського загону воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про те, що йому необхідно з`явитися 31.10.2017 року у відділ кадрів «Придніпровського загону воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» для вирішення питання про його подальше працевлаштування у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я, 30.10.2017 року було складено акт. Того ж дня [PERSON] був за місцем своєї роботи і приблизно об 11-00 год. ним особисто було складено акт про його не допуск до роботи у зв`язку з не проходженням медичної комісії. Цей акт був ним, як начальником Мелітопольського пожежного поїзду, підписаний. Підтвердив, що він не допустив [PERSON] до роботи. 22.11.2018 року в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з травня 2017 року він займає посаду керівника відділення Мелітопольського пожежного поїзда. З [PERSON] він знайомий по роботі. 30.10.2017 року у його присутності складався акт [PERSON] про те, що [PERSON] відмовився з`явитися до відділу кадрів «Придніпровського загону воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» для вирішення питання про його подальше працевлаштування, цього дня з самого ранку [PERSON] був присутній на роботі. Свідок підписував акт та знайомився з його змістом. В той день на пожежному поїзді був [PERSON] та його представник, однак сторонні особи не мають права бути присутніми на об`єкті. 22.11.2018 року в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює старшим пожежним Мелітопольського пожежного поїзду. 30.10.2017 року була його зміна. Того дня бачив [PERSON] разом зі своїм адвокатом, вони прийшли до начальника Мелітопольського пожежного поїзду [PERSON] на бесіду. Про що вони розмовляли з керівником він не чув. У зв`язку з тим, що [PERSON] відмовився ознайомлюватися під підпис з письмом начальника СП «Придніпровського загону воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» про те, що йому необхідно з`явитися 31.10.2017 року в відділ кадрів «Придніпровського загону воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» для вирішення питання про його подальше працевлаштування у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я, 30.10.2017 року було складено акт, підтвердив, що підпис в складено акті належить йому. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, в жовтні 2017 року він привозив [PERSON] на його роботу на «Укрзалізницю». В подальшому свідок також підвозив [PERSON] до місця його роботи, але йому казали що він не допущений до роботи і [PERSON] повертався додому. Таким чином, зібраними у справі доказами достовірно встановлено, що позивач з 2014 року і по даний час продовжує перебувати з відповідачем у трудових відносинах. Також, сторонами не оспорюється той факт, що починаючи з 30.10.2017 року відповідач не допускає [PERSON] до виконання своїх трудових обов`язків, у зв`язку з непридатністю останнього до роботи за медичними показниками. Крім того, з цього ж часу відповідач припинив виплачувати позивачу заробітну плату. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За змістом ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон), працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. На підставі ст. 22 Закону, суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Пунктом 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Додатково встановлено, що звільнення з підстав, зазначеної у пункті 2 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. На підставі аналізу чинного законодавства, та з урахуванням чинності трудового договору між сторонами, суд приходить до висновку, що у відповідача, як у роботодавця, відсутні будь-які правові підстави для невиплати позивачу заробітної плати, починаючи з жовтня 2017 року і по даний час. Враховуючи встановлену медичну непридатність позивача до виконання своїх посадових обов`язків, відповідач був зобов`язаний прийняти рішення про звільнення останнього на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, попередньо запропонувавши йому іншу роботу. Натомість, відповідач переклав обов`язок вирішення даного питання виключно на позивача, зобов`язавши його з`явитись до відділу кадрів підприємства у м. Дніпро. При цьому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що йому навіть не було запропоновано оформити відрядження у встановленому законом порядку або оплатити витрати на таку поїздку. Суд приймає до уваги, що 13.10.2017 року позивачу було надано перелік вакантних посад для переведення. Водночас, такий перелік не містить жодної інформації про те, де саме територіально та у межах яких структурних підрозділів відповідача знаходяться такі посади, які посадові обов`язки вони передбачають, умови праці та інше. Виходячи з відсутності вказаної інформації, відповідач необґрунтовано перекладає на позивача відповідальність за невизначеність із готовністю до переведення на іншу посаду. Крім того, згідно із заявою позивача, написаною на наданому йому переліку, він фактично дав згоду на переведення у межах м. Мелітополя, але відповідачем на це не було жодним чином відреаговано і не запропоновано вакантні посади у м. Мелітополі, або не повідомлено позивача про відсутність таких. На переконання суду, належна організація дій із пропонування позивачу вільних вакансій, або прийняття рішення про звільнення [PERSON] знаходиться у сфері відповідальності відповідача, як роботодавця. Натомість, досліджені судом докази не містять даних про недобросовісну поведінку позивача, зокрема про те, що він ухилявся від отримання кореспонденції позивача або від спілкування з його уповноваженими особами. Як підтверджено показаннями свідка [PERSON] , позивач систематично з`являвся на роботі, але не допускався уповноваженими особами відповідача до виконання обов`язків. Також, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами для врегулювання ситуації. Крім того, суд звертає увагу, що встановлення невідповідності працівника виконуваній роботі за станом здоров`я є об`єктивним фактором, який не залежить від волевиявлення позивача, і відповідно до чинного законодавства не звільняє роботодавця від обов`язку виплати заробітної плати протягом чинності строку трудового договору. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення невиплаченої заробітної плати. Представником позивача надано розрахунок середнього заробітку позивача за період з 2017 року по 2018 рік в сумі 45 430 грн. 15 коп., виходячи з середньоденної заробітної плати у 2017 році - 292,09 грн., та у 2018 році - 291,02 грн. Згідно з довідкою РФ «Придніпровськиа залізниця» СП «Дніпровський загін воєнізованої охорони» від 16.11.2017 року №НОР-1-4/2886, середньогодинна заробітна плата складає 36,39грн.; середньомісячна - 6061,85грн. (в т.ч. податок на доходи з фізичних осіб - 1091,13грн., військовий збір - 90,93грн.) Враховуючи, що в позовних вимог позивач просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по 14.09.2018 року включно, суд розраховує розмір середнього заробітку з 31.10.2017 року по 14.09.2018 року з розрахунку середньоденної заробітної плати, зазначеної відповідачем, оскільки саме він здійснював нарахування і виплату позивачу заробітної плати. Натомість, суд частково не погоджується з розрахунком, наданим представником позивача, та вважає, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню складає 42 593 грн. 64 коп. і розраховується судом наступним чином: Відповідно до довідки ПАТ «Українська залізниця» від 16.11.2017 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 6 061 грн. 85 коп. Кількість робочих днів у 2017 році - 248 днів 248/12 місяців = 20,66 (середня кількість робочих днів у 2017 році) 6 061 грн. 85 коп. /20,66 = 293,4 грн. (середня заробітна плата за день у 2017 році) 44 (кількість днів вимушеного прогулу у 2017 році) х 293,4 грн. = 12 909, 6 грн. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у 2017 році складає - 12 909/дванадцять тисяч дев`ятсот дев`ять/ грн. 60 коп. Кількість робочих днів у 2018 році - 250 днів 250/12 місяців = 20,83 (середня кількість робочих днів у 2018 році) 6 061 грн. 85 коп. /20,83 = 291,02 грн. (середня заробітна плата за день у 2018 році) 102 (кількість днів вимушеного прогулу у 2018 році) х 291,02 грн. = 29 684, 04 грн. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у 2018 році складає - 29 684 /двадцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири/ грн. 04 коп. Отже загальна сума за час вимушеного прогулу складає 42 593 /сорок дві тисячі п`ятсот дев`яносто три/ грн. 64 коп. Враховуючи відсутність виплати позивачу матеріального забезпечення за періоди тимчасової втрати працездатності, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити йому матеріальне забезпечення та звернутись до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою - розрахунком про нарахування [PERSON] , і тому вони також підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн 40 коп. Також в силу ст. 137 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн.

Outcome: partial