Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Чортківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовара Валерія Анатолійовича про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання недійсним рішення Чортківської міської ради від 10 жовтня 2002 рок № 62 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у власність громадянам» в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки по [ADDRESS] ; визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га по [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016945, виданого [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 612550001000345; визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 22 червня 2011 року серії ЯЛ № 016946, виданого [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 612550001000344 посилаючись на те, що рішенням Чортківської міської ради від 10 жовтня 2002 року № 62 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у приватну власність громадянам» безпідставно передано земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON] . Вважає вказане рішення незаконним, оскільки на підставі договору купівлі продажу від 26 квітня 1960 року [PERSON] придбала житловий будинок за вказаною адресою. Відповідно до договору, будинковолодіння, яке дарувалось, знаходилось на земельній ділянці площею 910 кв.м. Рішенням Чорткіської міської ради народних депутатів від 17.12.1993 року «Про передачу громадянам безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок» затверджено передачу безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку, площею1366 кв.м. в [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем всього майна [PERSON] , зокрема житлового будинку по [ADDRESS] є позивач [PERSON] , що стверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2009 року. Відповідач же виготовив Державний акт на земельну ділянку на підставі протиправного рішення Чортківської міської ради та подарував своїй дочці [PERSON] незаконно. Та оскільки [PERSON] безпідставно набув право власності на земельну ділянку, то усі подальші дії щодо розпорядження нею також є незаконними. Державний акт, що виданий [PERSON] є незаконним та укладений договір дарування відповідно є також недійсним. Вважає, що позивачу [PERSON] чиняться перешкоди в користуванні житловим будинком, оскільки він є власником будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить в даний час [PERSON] , тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Муж В.В. позовні вимоги підтримує, просить задоволити в повному обсязі посилаючись на обставини та факти, що викладені в позовній заяві та на норми ст.377 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнають, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просять в його задоволенні відмовити. Відповідачем [PERSON] подано суду заперечення (відзив) на позовну заяву та відповідачами подано заяву про застосування строку позовної давності до вказаних правовідносин. \~ \~ \~ \~Представник Чортківської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, в адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~Третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивовар В.А. також в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання по розгляд справи без його участі. 18.11.2021 року ним також подано суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить, у випадку, якщо суд встановить, що були допущені якісь порушення, застосувати строк позовної давності. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача адвоката, відповідачів, враховуючи подані заяви Чортківською міською радою та третьою особою приватним нотаріусом Пивоваром В.І., дослідивши письмові докази, надані сторонами та матеріали цивільної справи № 1916/1642/2012 (провадження 2/1916/529/2012) справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 8 грудня 2009 року визнано право власності за [PERSON] на спадкове майно за законом, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~З державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 2291 від 30 жовтня 2002 року вбачається, що на підставі рішення Чортківської міської ради народних депутатів від 10 жовтня 2002 року № 3/4 [PERSON] набув право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1397 га, що розташовану на території Чортківської міської ради по [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування житлового та господарських будівель 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0397 га. \~ \~ \~ \~Отже, з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 8 грудня 2009 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 2291 від 30 жовтня 2002 року вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку, ще до смерті спадкодавця [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно договору дарування земельної ділянки від 17 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А., відповідач [PERSON] подарував своїй дочці відповідачці [PERSON] земельну ділянку площею 1397 кв.м, що знаходиться на території Чортківської міської ради по [ADDRESS] . Також Державними актами серії ЯЛ № 016945 та серії ЯЛ № 016946 підтверджується право власності [PERSON] на даний час на вище зазначену земельну ділянку. Вказані факти були встановлені рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2012 року (суддя Парфенюк В.І.), яким в позові [PERSON] до [PERSON] , управління Держкомзему в Чортківському районі Тернопільської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю від 30 жовтня 2002 року серії ТР № 2291, виданого [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1295; про визнання незаконним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0, 1397 га по [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстрованого за № 2549; визнання незаконним та скасування Державного акту на земельну ділянку площе. 0,0397 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] серії ЯЛ № 016946, виданого [PERSON] 22 червня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 612550001000344 та визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 квм. Для будівницьва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] серії ЯЛ № 016945, виданого [PERSON] 22 червня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 612550001000345 було відмовлено. Дане рішення було залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року та не було оскаржене позивачем [PERSON] в касаційному порядку. \~ \~ \~ \~Ухвалою апеляційного суду було встановлено наступні факти : «17.11.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, який рішенням Чортківського районного суду від 9.12.2004 року було визнано недійсним, оскільки [PERSON] внаслідок хвороби не усвідомлювала значення свої дій. \~ \~ \~ \~30.10.2002 року Чижишин, як власник будинковолодіння по [ADDRESS] , щ обуло предметом договору довічого утримання, на підставі рішення Чортківської міської ради від 10.10.2001 року приватизував присадибну земельну ділянку, отримавши Державний акт на право власності на землю загальною площею 0, 1397 га серії ТО « 2291, з яких для будівницьва та обслуговування житлового будинку, господарських будівел та споруд0, 10 га; для ведення особистого господарства 0,0397 га. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 08.12.2009 року визнано право власності за [PERSON] на спадкове майно за законом, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померда [INFO] . 17.06.2008 року [PERSON] подарував спірну земельну ділянку своїй дочці відповідачіці [PERSON] , яка є в даний час власником землі.» Крім того, в рішенні апеляційного суду вказано: «Відмовляючи в задоволенні позову, суд взяв до уваги ту обставину, щоЖарськаВ.В. не була власником спірної земельної ділянки, тому земля не входила до складу спадщини. Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин ч. 1 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди землі. Тобто, перехід права на землю у випадку переходу права на будівлю і споруду за чинним на час смерти [PERSON] законом відбувався не автоматично, а лише міг відбутись у визначеному законом порядку. [PERSON] не подав суду доказів переходу до нього права користування земельною ділянкою після смерті [PERSON] на підставі ст. 120 ЗК України ( в редакції Закону від 25.10.2001 року ). Безпідставним суд визнав і твердження [PERSON] про те, щоправо користування спірною земельною ділянкою перейшло до нього на підставі ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 415 ЦК України, оскільки Цивільний Кодекс набув чинності з 01.01.2004 року, а спірні правовідносини виникли раніше в Березні 2003 року. При таких обставинах, та враховуючи, що в даний час [PERSON] не є власником спірної земельної ділянки, суд підставно відмовив у задоволенні позову про визнання недійсним (нечинним) державного акту на право власності на землю серії ТР № 2291, виданого відповідачу 30.10.2002 року. Відповідно до вимог ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності\~на земельну\~ділянкупереходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, ст. 1125 зазначеного Кодексу визначає особливості спадкування прав на земельну ділянку. Згідно з\~вимогами ч. 1 ст. 377 вищевказаного Кодексу до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також відповідно до вимог ст.\~120\~Земельного кодексу\~Україниу разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, норми Закону регулюють порядок переходу права власності чи права користування на земельну ділянку у разі набуття права власності на жилий будинок будівлю чи споруду в порядку спадкування або внаслідок укладення цивільно-правових угод. Аналізуючи вищезгадані правові норми суд приходить до висновку, що такий перехід права власності чи права користування відбувається в тому випадку, коли власник жилого будинку, будівлі чи споруди водночас був і власником (користувачем) земельної ділянки. Однак, як було встановлено рішенням Чортківського районного суду від 16 липня 2021 року (суддя ПарфенюкВ.І.) Жарська В.В. одночасно власником будинковолодіння по [ADDRESS] та власником (користувачем земельної ділянки) за цією ж адресою, не була. Крім цього, за життя [PERSON] не здійснила жодних дій, передбачених чинним законодавством для оформлення права власності на спірну земельну ділянку та не оскаржила рішення міської ради та відповідні державні акти на право власності на землю на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщиниі не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Суд вважає встановленим той факт, що земельна ділянка площею 0,1397 га, що розташована на території Чортківської міської ради по [ADDRESS] не входила до складу спадщини, оскільки на час смерті [PERSON] не була її власником, а тому до позивача не може переходити право власності на цю земельну ділянку в порядку визначеному ч. 1 ст. 377, ч. 3 ст. 415, ст. 1225 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України. Згідно ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на оспорювану земельну ділянку в порядку, встановленому законом, що стверджується відповідним рішенням Чортківського районного суду суду від 16 липня 2012 року, яке залишено в силі ухвалою коллегії суддів в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду від 07.11.2012 року та яке позивачем в касаційному порядку оскаржене не було, а тому підстав для задоволення позову, суд не знаходить. Суд вважає твердження позивача та його представника недоведеними, безпідставними, а позовні вимоги не обгрунтованими та тиками, що до задоволення не підлягають. Крім цього, суд зазначає, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику суду, як джерело права. У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 року у справі « Продан проти Молдови» суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляді, гарантований Європейською Конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатись невиконаним. Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, потрібно розглядати, як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст. 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії), комюніке Секретаря Суду від 07.05.2002 року; Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).

Outcome: dismissed