Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері [PERSON] В позовній заяві позивач вказав, що 19 серпня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району, частки (паю) в пайовому фонді СТОВ імені Мічуріна с.Писарівка Кодимського району та житлового будинку в с.Писарівка по вул.Гай-Головка, 34 Кодимського району Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за заповітом, після її смерті у встановлений судом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (адвокат, діє відповідно до ордера адвоката та угоди про надання правової допомоги) позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, оскільки через відмову нотаріуса позивач не може оформити спадщину померлої матері та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Представник відповідача Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, надавши до суду письмову заяву №02-01/2002 від 11 грудня 2015 року про розгляд справи без нього. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Здійснюючи \~правосуддя, суд \~захищає \~права, свободи \~та інтереси \~фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні \~та суспільні \~інтереси, діючи виключно у спосіб, визначений законами України (ч.2 ст.19 Конституції України та ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що 19 серпня 2012 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №317827, повторно виданим 16 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції, актовий запис про смерть №31 від 21 серпня 2012 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №3/67, площею 1.93 га., яка розташована на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078293, виданого 29 грудня 2014 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадщини [PERSON] ввійшла частка (пай) в пайовому фонді сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна с.Писарівка Кодимського району Одеської області у розмірі 0.103 % пайового фонду підприємства, вартістю 2028 грн., яка належала їй до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХV №000032 від 30 травня 2002 року. До спадково майна померлої [PERSON] ввійшов, також, жилий будинок №34 з надвірними спорудами, який розташований в с.Писарівка по вул.Гай Головка Кодимського району Одеської області та належав їй відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №833257, виданого 24 вересня 2004 року Писарівською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що 20 січня 2001 року померла [PERSON] належний їй житловий будинок заповіла позивачеві [PERSON] Решта спадкового майна цим заповітом не охоплена. У звязку з цим, позивач [PERSON] є спадкоємцем належного померлій [PERSON] житлового будинку за заповітом, а решти майна померлої спадкоємцем за законом першої черги. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], як між сином та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №395359, повторно виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кодимської районного управління юстиції 15 липня 1974 року, де в графі «мати» вказано [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться такими, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлої (лист державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1354/02-14 від 02 грудня 2015 року). Отже, за змістом ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв належну померлій матері спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої матері, однак нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1354/02-14 від 02 грудня 2015 року). Відсутність оригіналів зазначених правовстановлюючих документів відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказав, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може бути позивачем у справі про визнання права власності на це спадкове майно (абзац 4). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України він прийняв спадщину померлої матері [PERSON] Позивач [PERSON] є інвалідом і групи, тому відповідно до Закону України «про судовий збір» від 08 липня 2011 року звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved