Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що рішенням суду від 15.08.2012 в справі за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було вирішено стягувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі по 500 грн. до досягнення їх повноліття. Позивач зазначає, що сплачував аліменти як міг. Наразі всі діти повнолітні. Борг позивача станом на 30.09.2019 становить 12134,95 грн. Зауважує, що 31.05.2019 він отримав інвалідність та з 21.05.2019 по 10.06.2019 лікувався в зв`язку з важким станом здоров`я. Проживає в сараї та намагається зробити ремонт. Оскільки його син [PERSON] підписав контракт зі Збройними силами України та знаходиться в зоні проведення операції об`єднаних сил, [PERSON] - працює на підприємстві та отримує заробітну плату, а донька [PERSON] знаходиться в декретній відпусті, тому позивач посилаючись на ст. 188 Сімейного кодексу України просить скасувати заборгованість по аліментах в розмірі 12134,95 грн. на утримання дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечив проти подальшого розгляду справи у відсутність свого адвоката. Свій позов підтримав та просив його задовольнити мотивуючи тим, що являється хворою людиною та перебуває у скрутному матеріальному становищі адже з метою економії коштів прибув до судового засідання на велосипеді за 14 кілометрів в одну сторону від свого місця проживання. Зазначив, що на час розгляду справи заборгованість по аліментах залишилась в межах 3-4 тисяч гривень. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 07.02.2020 заперечила проти задоволення позовних вимог. До судового засідання 27.03.2020 не з`явилась. Представник відповідача-адвокат Заєць Б.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44-46) до судового засідання не з`явились надавши до канцелярії суду заяви, відповідно до яких просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Позовні вимоги не підтримують, заперечують проти їх задоволення, а позов вважають безпідставним. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, представника відповідача, дослідивши заяви третіх осіб та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 3) зазначається про наявність заборгованості позивача перед відповідачем зі сплати аліментів. У відповідності до пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 4) [PERSON] зазначений інвалідом 3 групи загального захворювання. Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого за № 2271 від 10.06.2019 (а.с. 5), зазначаються основний та супутній діагнози у позивача. Відповідно до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ за № 364260 від 02.07.2019 (а.с. 6) [PERSON] встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 01.08.2020. У акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 24) зазначається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] , одиноко в приміщенні сараю, у якому власними силами робить ремонт, так як будинку він не має. Зокрема ним було побудовано грубу опалення та підготовлено стіни для штукатурення. Повноцінний ремонт та використання цього приміщення для проживання [PERSON] власними силами зробити не в змозі, оскільки має проблеми зі здоров`ям. Відповідно до довідки Багриновецької амбулаторії загальної сімейної медицини за № 300 від 13.09.2019 (а.с. 8) [PERSON] знаходиться на обліку з приводу гіпертонічної хвороби 3 ступеню. Зазначається про те, що [PERSON] переніс інсульт 23.11.2015. Ризик повторного інсульту середній. Листом Літинського районного відділу ДВС за № 10986/15.9-25 від 21.10.2019 (а.с. 12) позивачу відмовлено у припиненні стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2012 (а.с. 13) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Довідкою від 11.09.2019 (а.с. 14) зазначається дохід [PERSON] за період квітень-вересень 2019. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 04.04.2018 (а.с. 52-53) у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, відмовлено. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2018 (а.с. 54) рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.04.2018 залишено без змін. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Причиною, по якій позивач, посилаючись на ст. 197 СК України, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами є його стан здоров`я та скрутний матеріальний стан. Дана обставина не може бути взята до уваги судом з наступних підтсав. Так, згідно ст. 180 СК України позивач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Саме на дітей, у розумінні цього слова, визначеному у ст. 6 СК України, і були присуджені з [PERSON] аліменти рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 30.07.2012, і саме за цим рішенням суду утворилась заборгованість за аліментами. Згідно ч.4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною (дітьми) повноліття. Одночасно судом звертається увага, що позивач має 3 групу інвалідності. Останньому надано висновок про умови та характер праці: «Протипоказане значне фізичне, динамічне і статистичне навантаження, шкідливі умови праці». (а.с. 6). Відсутні посилання на те, що [PERSON] взагалі звільняється від будь-якої праці. Окрім того стан здоров`я останнього ілюструє та обставина, що позивач у судове засідання прибув велосипедом за 14 кілометрів від місця свого проживання. Встановлення позивачу з 02.07.2019 терміном на один рік третьої групи інвалідності за загальним захворюванням, за якою він залишається працездатним, не є належним доказом захворювання на тяжку хворобу та підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами у розумінні частини другої статті 197 СК України. Також не надано доказів щодо понесених ним витрат на лікування з 21.05.2019 по 10.06.2019. Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, тому суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити. Враховуючи майновий стан позивача останньому було відстрочено сплату судового збору, до моменту ухвалення судового рішення у справі (а.с. 17). Оскільки у задоволенні позову [PERSON] відмовляється, тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved