Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 24.07.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, в якому просив визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1800 гривень щомісяця, починаючи з дати подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначено, що з 08.06.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.09.2016 року було розірвано. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу постійно мешкає з позивачем та перебуває на його повному забезпеченні. Відповідачка ніякої уваги до сина не проявляє, матеріально не забезпечує. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту пред`явленого позову. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з позивачем. Також відповідачка не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у сумі 1200 гривень, зазначила, що сплачувати аліменти в більшому розмірі наразі немає можливості, оскільки вона перебуває на останніх строках вагітності, яка має тяжкий перебіг, офіційно не працевлаштована, інших доходів не має. Також відповідачка зазначила, що її прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення, надавши заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04.10.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.09.2019 року (справа 488/3204/16) шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00028748604 від 02.12.2020 року, Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 12.05.2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки змінено з [PERSON] на [PERSON] розірвано 04.10.2018 року. 18.02.2018 року [PERSON] було складено довіреність, за змістом якої вона добровільно передала на виховання та повне забезпечення дитину [PERSON] , [INFO] її батьку [PERSON] ; не заперечувала проти проживання сина з батьком та вирішення батьком всіх питань, що стосуються дитини. \~ \~ \~ \~Щодо вимог про визначення місця мешкання дитини суд виходить з наступного. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та висновком Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду, викладеним у постанові від 14.07.2020 року у справі №357/7976/18 (провадження №61-15029св19). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку\~органу опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Микорлаївської міської\~ради про\~визначення проживання\~дитини від\~18.11.2020\~року №6584/02.02.01-22/25/14/20\~зметою\~подання до\~суду висновку\~органу опіки\~та піклування\~щодо розв`язання\~спору між\~батьками,\~встановлено наступне. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.09.2016, шлюб між батьками розірвано. Дитина проживає з батьком, [PERSON] , бабою та дідом, за адресою: [ADDRESS] в належних матеріально-побутових умовах. Дитина має окрему кімнату, де є спальне та робоче місця, шафа для речей, комод. Мірон забезпечений речами по сезону, шкільним приладдям, продуктами харчування. Мати, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , у житлі співмешканця. Зареєстрована та є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання матері, наданого службою у справах дітей адміністрації Корабельного району, за адресою фактичного проживання матері створені належні умови для перебування дитини. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», під наглядом якого перебуває дитина, [PERSON] , на прийом до лікаря приходить у супроводі батька або баби. Дитина навчається в Миколаївській загальноосвітній школі № 31. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] має хороший фізичний і розумовий розвиток, вирізняється неординарністю мислення та розсудливістю. Батько постійно цікавиться навчанням [PERSON] та відповідально ставиться до його виховання. Вчасно приводить дитину на заняття та забирає після занять. Мати, [PERSON] , за час навчання дитини у школі жодного разу не цікавилася шкільним життям дитини, з класним керівником зв`язок не підтримувала. Відповідно до інформації Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05.10.2020 № 1405, батько взмозі виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Фахівцями центру, також, проведено бесіду з відповідачкою, [PERSON] , яка повідомила, що не заперечує проти проживання [PERSON] з батьком. Відповідно до довідок КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 29.09.2020 № 439 та № 684, на наркологічному та психіатричному обліках [PERSON] не перебуває. Батько є фізичною особою-підприємцем, має дохід та може забезпечити потреби дитини. З метою з`ясування думки дитини, з [PERSON] було проведено бесіду, в ході якої дитина виявила бажання й надалі проживати з батьком. Питання визначення місця проживання дитини розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.11.2020, за присутності обох батьків. Згідно з викладеним,

Outcome: partial