Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 29.09.1992 року померла його мати [PERSON], а 26.10.2016 року помер його батько [PERSON], яким станом на день смерті належало по 1/4 частині житлового будинку №19, що знаходиться по вул. Зарогачка в с.Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, як членам колгоспного двору. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, однак державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] на вищезазначений будинок. Тому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті 29.09.1992 року його матері [PERSON], та смерті 26.10.2016 року його батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки №860 виданої 02.08.2017р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок №19, що знаходиться по вул. Зарогачка в с.Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором членами якого були [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син). Як вбачається з інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 14.07.2017 року житловий будинок №19, що знаходиться по вул. Зарогачка в с.Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 87,4 кв.м. належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Державна реєстрація права власності не проведена. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №226998, [PERSON] померла 29.09.1992 року в с. Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки №862 виданої 02.08.2017р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, станом на момент смерті [PERSON] разом з померлою проживали [INFO] - чоловік [PERSON], та сини [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №213364, [PERSON] помер 29.10.2016 року в с. Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки №861 виданої 02.08.2017р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, станом на момент смерті [PERSON] разом з померлим проживали [INFO] - сини [PERSON], [PERSON] За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на час їх смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті батьків. Таким чином на день смерті 29.09.1992 року [PERSON] та смерті 29.10.2016 року [PERSON], останнім належало по 1/4 частині будинковолодіння №19, що знаходиться по вул. Зарогачка, в с.Миролюбівка, Тернопільського району Тернопільської області. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті 29.10.2016 року [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується заявою посвідченою 02.08.2017 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 25.07.2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті 29.09.1992 року його матері [PERSON], та смерті 26.10.2016 року батька [PERSON], а саме частку житлового будинку №19, що знаходиться по вул. Зарогачка в с.Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцям. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, та визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку №19, загальною площею 87,43 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зарогачка в с.Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті 29.09.1992 року матері [PERSON], та смерті 26.10.2016 року батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved