Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право спільної власності [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], у розмірі 2000 (дві тисячі ) грн. 00 коп. з депозитного рахунку Антрацитівського міськрайонного суду, на який буде внесено [PERSON] грошову суму коштів, що становить ринкову вартість частки житлового будинку, визнати за ним, [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказав, що житловий будинок [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності відповідно, йому- [PERSON] та його сестрі - [PERSON]. Йому належить на праві спільної часткової власності 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Антрацитівської районної державної нотаріальної контори Фурсовою Н.Н., зареєстровано в реєстрі за №592 та договору дарування 1/3 частки житлового будинку від 12 серпня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Антрацитівської районної державної нотаріальної контори Фурсовою Н.Н. та зареєстровано в реєстраі за №960. Відповідачці [PERSON] належить 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Антрацитівської районної державної нотаріальної контори Фурсовою Н.Н., зареєстровано в реєстрі за №592. Вони з відповідачкою не є членами однієї сім'ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, в той час як між ними залишились лише віддалені родинні зв'язки, які ніколи ними не підтримувались. Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Він володіє часткою в спільному з відповідачкою житловому будинку, яка складає більш ніж 66.67 відсотків від вартості всього майна, тобто частка якого становить 2/3 від всієї вартості житлового будинку [ADDRESS]. В той час відповідачка окремо володіє часткою, яка складає менш ніж 34 відсотки від вартості житлового будинку, а саме відповідачці, належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка житлового будинку. Розмір частки відповідачки як співвласника житлового будинку, у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості навіть виділити в натурі приміщення (кімнату) для володіння та користування, оскільки становить менший розмір ніж; площа будь- якого із приміщень житлового будинку. З наведених вище обставин та наданих доказів випливає, що житловий будинок [ADDRESS], не можливо ні поділити в натурі між співвласниками, ні виділити частку у спільному майні одному із співвласників, ні встановити порядок користування житловим будинком між співвласниками, оскільки частка відповідачки є незначною. Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тому, житловий будинок як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частка співвласника жилого будинку [PERSON] є незначною, тобто становить менший розмір ніж площа будь-якого із приміїценнь житлового будинку, розподіл домоволодіння [ADDRESS] в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 2/3 та 1/3 з технічної точки зору - не можливий, а тому житловий будинок як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, про що в разі необхідності може зазначити і висновок будівельно-технічної експертизи. Відповідачка з часу отримання 1/3 частки спільного жилого будинку у власність, тобто з 06 липня 1995 року і до теперішнього часу спірним будинком не опікується, не здійснює ремонт жилого будинку та надвірних споруд, не облаштовує прибудинкову (дворову) територію, не приймала участь у газифікації житлового будинку. На його ж прохання приймати участь в ремонтних роботах, газифікації будинку відповідачка відповіла відмовою. До початку судового засідання позивачем додано уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої він уточнив свої вимоги та просить припинити право спільної власності [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], у розмірі 14210 (чотирнадцяти тисяч двісті десять) грн. 00 коп. з депозитного рахунку Антрацитівського міськрайонного суду, на який буде внесено [PERSON] грошову суму коштів, що становить ринкову вартість частки житлового будинку, визнати за ним, [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. Також надав заяву, в якій наполягає на задоволенні своїх уточнених вимог та просить розглянути справу у його відсутність. (а.с.85, 86-87, 88) Представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16.10.2013 року, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить задовольнити уточнені вимоги позивача повністю та розглянути справу у його відсутність (а.с.89). В судовому засіданні представники відповідача - [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали повністю. Суд, враховуючи думку представників відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.1995 року [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копії договору від 12.08.1995 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.10) Згідно довідки № 313 від 27.05.2013 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) Згідно висновку судової будівельно- технічної експертизи № 2103/24 від 27 березня 2014 року дійсна вартість житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Луганська область, [ADDRESS], без врахування газифікації будинку складає 42630 грн. Виділити в натурі 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, [ADDRESS], без порушень вимог державних будівельних норм та правил технічно не представляється можливим. (а.с.66-70) У відповідності до ч.І ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1. частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2. річ є неподільною; 3. спільне володіння і користування майна є неможливим; 4. таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, як передбачено ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Позивач володіє часткою в спільному з відповідачкою житловому будинку, яка складає більш ніж 66.67 відсотків від вартості всього майна, тобто частка якого становить 2/3 від всієї вартості житлового будинку [ADDRESS]. В той час відповідачка окремо володіє часткою, яка складає менш ніж 34 відсотки від вартості житлового будинку, а саме відповідачці, належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка житлового будинку. З наведених вище обставин та наданих доказів випливає, що житловий будинок [ADDRESS], не можливо ні поділити в натурі між співвласниками, ні виділити частку у спільному майні одному із співвласників, ні встановити порядок користування житловим будинком між співвласниками, оскільки частка відповідачки є незначною. Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тому, житловий будинок як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частка співвласника жилого будинку [PERSON] є незначною, тобто становить менший розмір ніж площа будь-якого із приміїценнь житлового будинку, розподіл домоволодіння [ADDRESS] в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 2/3 та 1/3 з технічної точки зору - не можливий, а тому житловий будинок як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, про що зазначено і в висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. За таких обставин, Верховний Суд України, в своїй постанові Пленуму зазначив, що у разі неможливості з технічної точки зору поділу (виділу) житлового будинку у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласника, тобто у випадку не можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом, встановлюється порядок користування житловим будинок, а якщо не можливо встановити порядок користування будинком, співвласнику присуджується грошова компенсація, за його згодою, а в окремих випадках, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, - зобов'язати учасників спільної власності виплатити такому співвласнику грошову компенсацію за належну йому часку в спільному майні. Вказане вище положення постанови Пленуму Верховного Суду України було прийняте з метою врегулювання ряду спорів, ще до того як набув чинності 1 січня 2005 року Цивільний кодекс України, яким затверджено норму ст. ч.І ст. 365 ЦК України, яка передбачає припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, саме за тих умов, які зазначені в зазначеній вище постанові Пленуму Верховного Суду України, тобто яка на сьогоднішній день знайшла своє законодавче затвердження та врегулювання цього роду суспільно-правових відносин між співвласниками з приводу припинення права спільної часткової власності за умов, що чітко передбачені ч.І ст. 365 ЦК України. Позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Луганській області вартість 1/3 частики житлового будинку за адресою: Луганська область, [ADDRESS] в розмірі 14 210 грн. (а.с. 88) На підставі викладеного,

Outcome: approved