Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вищевказана квартира належить йому на праві власності. У даній квартирі зареєстрований член сім'ї відповідач [PERSON] однак останній за даною адресою не проживає більше року, витрат на комунальні послуги не несе, та не з'являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати його таким що втратив право на житло, у зв'язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім'ї. Також просить примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно реєстраційного посвідчення виданого 03.04.1992 р. ТОВ «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується записами будинкової книги виданої на вказане житлове приміщення. Згідно акту комісії ОСББ «Київська, 7» від 16.10.2018 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Одночасно в задоволенні позовної вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] слід відмовити, оскільки дана позовна вимога є передчасною, так як згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial