Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON].Після смерті її відкрилася спадщина, яка складається з 1/22 частини земельної ділянки площею 7,8792 га на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства. 13.11.2009 померла склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. 11.04.2015 він звернувся з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/22 частку спірної земельної ділянки, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку оскільки він не надав оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді 1/22 частки земельної ділянки площею 7,8792 га на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), яка належала померлій [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 листопада 2011 року року серія [NUMBER].Після смерті бабусі відкрилася спадщина, яка складається з 1/22 частини земельної ділянки площею 7,8792 га на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належала бабусі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 11.09.2007 Києво-Святлшинським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядженнь Києво-Святошинської райдержадміністрації від 27 січня 2006 року № 53 та від 16.10.2006 року № 787, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 13.11.2009 бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району та зареєстрований у реєстрі за № 52, яким все своє майно заповідала позивачу. 11.04.2015 позивач звернувся з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/22 частку спірної земельної ділянки, яка належала [PERSON] але постановою державного нотаріуса № 422 від 11.04.2015 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку оскільки позивач не надав правовстановлюючий документ на спадкове майно - оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved