Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом з урахуванням уточнень вказуючи, що 09.06.2014 року померла його дружина [PERSON], яка на час смерті була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство разом з ним за адресою вул. Чапаєва, 18 смт Володарське, Донецької обл. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] сільради Володарського району Донецької області. Також зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті дружини він до натконтори з заявою про прийняття спадщини не звертався оскільки не міг відшукати державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку та вважав, що автоматично прийняв спадщину. Проте, згодом, з метою уникнення негативних правових наслідків щодо його спадкових прав, він звернувся до нотконтори за місцем реєстрації спадкодавця де йому було відмовлено в оформленні спадщини та надано розяснення з рекомендацією звернутися до суду. На підставі викладеного, враховуючи, що він є спадкоємцем першої черги спадкування і має право на спадкове майно, також є особою, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті проживала разом з спадкодавцем і на протязі 6 місяців не заявила про відмову від спадщини, просить визнати за ним, як спадкоємцем 1 черги та чоловіком в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 09.06.2014 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована на території [PERSON] сільради, належній на праві власності, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 176819 виданий розпорядженням голови Володарської районної адміністрації № 173 від 03.06.2005 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути без його участі з участю його представника. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов з урахуванням уточнень по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що позивач після смерті дружини фактично прийняв спадщину, оскільки на час її смерті проживав разом з нею та вів спільне господарство, а тому строк на її прийняття не пропустив. Проте через нотконтору він позбавлений можливості її оформити, так як приватний нотаріус на його звернення надав письмові розяснення діючого законодавства та рекомендував звернутися до суду. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті дружини, але у його дружини були ще двоє неповнолітніх дітей, які також є на рівні з ним спадкоємцями, а тому вони мають право на свою частку у спадковому майні, в звязку з чим позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом саме на свою 1/3 частку спадкового майна у виді земельної ділянки, яка за життя належала спадкодавцю. Чому саме позивач з заявою про прийняття спадщини до нотконтори де заведена спадкова справа не звернувся, які у нього в цьому є перешкоди і чому саме приватний нотаріус [PERSON] на звернення позивача надав саме розяснення норм чинного законодавства, а не виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії пояснити не може. Відповідачі [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] в судовому засіданні позивні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Суду пояснили, що вони є опікунами малолітніх дітей померлої [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким надано статус дітей сиріт. Також вони є родичами щодо цих дітей та діють в їхніх інтересах. Вважають, що позивач не може мати право на спадкове майно своєї дружини, зокрема на зазначену земельну ділянку, яка належала [PERSON] Він на час її смерті мешкав в іншій області, до нотконтори взагалі не звертався, протиправно забрав оригінал держакту на зазначену землю і навмисно його не подавав в нотконтору, чим позбавив можливості дітей успадкувати цю землю. Вони, як спадкоємці першої черги спадкування звернулися до нотконтори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], і отримали у спадок нерухоме майно у виді будинку, але із за відсутності правовстановлюючого документу на землю, який навмисно скрив позивач, вони не змогли представити його нотаріусу в звязку з чим і отримали нотаріальну відмову у видачі свідоцтва на спадщину на землю. Також пояснили, що позивач зовсім не має совісті та не достойний на спадкове майно. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі та заперечувала проти його задоволення. Також суду пояснила, що стороною позивача обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Відповідачі фактично не оспорюють право позивача на 1/3 частку спірної земельної ділянки, однак позивачу не чого не перешкоджає у встановленому законом порядку звернутися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, чого ним досі зроблено не було, а у разі відмови нотаріусом в прийнятті відповідної заяви з причин пропуску строку її подачі, у встановленому законом порядку поновити цей строк при обставинах його пропуску з поважних причин, та саме таким, законним способом захистити свої права. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області в судове засідання не зявився. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області в судове засідання не зявився. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмові пояснення щодо позовних вимог [PERSON] в яких з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей сиріт [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та просив суд прийняти рішення на свій розсуд з урахуванням інтересів дітей. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність позивача та представників відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Донецької області та третьої особи Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], представника відповідачки [PERSON] - [PERSON], розглянувши письмові пояснення представника третьої особи: Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області, дослідивши матеріали справи, письмові докази, матеріали спадкової справи Володарської держнотконтори № 246, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії 1-НО № 135609 від 20.03.2000 р. та серії 1-НО № 408092 від 03.08.2004 р. [PERSON] зазначена матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 329943 від 07.10.2013 року позивач [PERSON] та [PERSON], 07.10.2013 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружина прийняла прізвище чоловіка «Волицька» про що зроблено відповідний актовий запис № 02. Відповідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 784519 від 11.06.2014 року [PERSON] померла 09.06.2014 року у віці 35 років про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 176819 від 04.10.2005 р. [PERSON] на підставі розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації № 173 від 03.06.2005 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,610 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Відповідно до розпоряджень голови Володарської районної державної адміністрації малолітнім дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] надано статус «дітей сиріт» та ним призначено опікунів: [PERSON] - [PERSON], а [PERSON] - [PERSON]. Також судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи досліджених в судовому засіданні вбачається, що після смерті [PERSON] до Володарської держнотконтори з заявами про прийняття спадщини за законом у встановлені законом строки звернулися її син як спадкоємиць першої черги спадкування [PERSON] та опікун [PERSON] - дочки [PERSON] [PERSON], що підтверджується відповідними заявами та не заперечується сторонами. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2015 року державний нотаріус Володарської державної нотаріальної контори Донецької області відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки загальною площею 7,660 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільради Володарського району Донецької області з причини відсутності реєстрації права власності на спадкове майно на імя спадкодавці. Також з матеріалів вищезазначеної спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] не звертався, за адресою проживання останньої вул. Чапаева, 18, с. Старченкове, Володарського району Донецької області не зареєстрований та не проживає, що підтверджується відповідною довідкою [PERSON] сільради № 573 від 13.10.2014 року. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно правового змісту ст. ст. 1220-1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу прийняття спадщини. Проте, згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємці, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При таких обставинах, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що позивач як спадкоємиць першої черги спадкування за законом після смерті дружини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщину не прийняв, письмову відмову або згоду інших спадкоємців які прийняли спадщину у встановленому порядку не отримав, суд вважає, що позивачем не доведено, що він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування, та оформити право на спадщину за законом у вигляді частки спірної земельної ділянки після смерті дружини, оскільки ним не надано жодних доказів про те, що він намагалася реалізувати своє право на спадкування у встановленому законом порядку через органи нотаріату і йому в цьому було відмовлено, а тому, враховуючи що судовий орган не може підміняти повноваження нотаріального органу, суд вважає, що право позивача на даний час не порушено, а тому судовому захисту не підлягає в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього слід зазначити, що суд не бере до уваги надану стороною позивача в обґрунтування стверджень щодо його проживання разом з дружиною на час її смерті в обґрунтування доведення факту прийняття спадщини довідку [PERSON] сільради № 692 від 11.09.2015 року, оскільки зі змісту даного документу, який було видано тільки в 2015 році вбачається, що позивач тимчасово проживав без реєстрації за адресою вул. Чапаєва, 18 с. Старченкове, Володарського району без зазначення періоду, що безумовно не може підтверджувати ствердження сторони позивача. Також суд не бере до уваги, наданий стороною позивача лист приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] № 211/01-16 від 15.09.2015 року «Щодо надання розяснень норм чинного законодавства», оскільки зазначений документ має консультаційний характер і не є процесуальним документом про вчинення відповідної нотаріальної дії, тим паче, що із змісту даного документу вбачається, що заявник звертався до нотаріуса з заявою щодо відкриття спадкової справи, а з заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття заявник не звертався, про що нотаріус в тексті документу і звертає увагу, а інших доказів в обґрунтування стверджень позивача, що він звертався до нотаріуса з відповідною заявою і йому в прийнятті спадщини останнім було відмовлено суду не представлено. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову майнового характеру у повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені ним при зверненні до суду в розмірі 806,10 грн. з боку відповідачів на його користь відшкодуванню не підлягають. Також слід зазначити, що оскільки під час розгляду даної справи вимогу позивача немайнового характеру за його заявою ухвалою суду від 16.09.2015 року залишено без розгляду, то сплачений ним судовий збір за предявлення даної вимоги в розмірі 243,60 грн. на підставі п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» йому поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed