Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою\~ до відповідача [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у виховані та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач \~зазначає, що 23.01.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу сторін, вони проживали за адресою: [INFO] , 132. У 2015 році [PERSON] покинула [PERSON] та переїхала до іншого міста. У травні 2016 року [PERSON] прийшла до дитячого садка на випускний сина і забрала його до себе. Фактично з того моменту, коли [PERSON] забрала сина у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості спілкування батька з сином. Всі намагання позивача нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів , оскільки, як зазначає позивач, [PERSON] перешкоджає йому, не бажає присутності позивача та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатись з сином. Також позивач вказує, що він весь час намагається налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Після чисельних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, [PERSON] вимушений звернутись до суду. На підставі вищезазначеного позивач просить суд: 1)зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; 2)винести судове рішення, яким визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], особисте спілкування: -встановити дні, по яким [PERSON] буде забирати дитину до себе додому, а саме: з пятниці до 19 години 30 хвилин неділі; -спільний відпочинок: святкові дні, першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; -необмежене спілкування з сином [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; -в дні побачення [PERSON] з сином, він має право забирати сина з дому/ дитячого садка особисто. 3)Зобовязати [PERSON], за два дні до дня зустрічі [PERSON] з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це [PERSON] особисто на наступний день з дня настання таких обставин. 10 травня 2017 року відповідачем, [PERSON], подано заперечення на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає, що даний позов не може бути задоволений з наступних підстав та вказує, що вона не заважає спілкуванню батька з дитиною, а навпаки лише заохочувала бажання свого колишнього чоловіка, але тільки в її присутності, скільки дитина хворіє та вона намагається будь-яким чином уберегти сина від стресу та негативного впливу, про що і просить позивача. Також, зазначає, що на протязі деякого періоду [PERSON] не проявляв інтересу до сина та не шукав зустрічі з ним. Позивач почав проявляти бажання спілкуватися з сином лише нещодавно. Одиничні випадки, коли позивач бажав зустрічі з дитиною, лише травмували її, він не попереджував про свій візит, не цікавився чи може син провести з ним час, чи є в нього бажання зустрічатися з батьком, ніколи не цікавився здоровям дитини, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина. Крім того, вказує, що під час шлюбу [PERSON] почав пиячити, в нього почалися психологічні відхилення, в звязку з чим вона боїться залишати сина наодинці з батьком. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що хоче спілкуватися з дитиною та приймати участь в розвитку дитини, але відповідач чинить йому перешкоди. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, однак з часом, який визначений висновком служби у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради згоден частково. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, однак з часом, який визначений висновком служби у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради згодна частково, оскільки дитина потребує особливого режиму харчування, сна та приймання лікарських препаратів. Представник служби у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог, однак просила взяти до уваги те, що дитина потребує особливого реживу харчування, сну та вживання лікарських препаратів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані\~ докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖД № 220239, виданого 15 квітня 2010 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON], народився 25 березня 2010 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 353. /а. с. 11/. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року по справі № 523/10324/16-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання сина з матірю\~задоволено частково.\~\~Шлюб, зареєстрований 23 січня 2010 року Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 01, між [PERSON] (дошлюбне прізвище Сівізіна) і [PERSON] - розірвано.\~Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН №3120913496, уродженця [INFO], який зареєстрований в [INFO], кв.131,132 , аліменти від всіх видів доходів щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у\~розмірі\~700,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~на користь [PERSON], [INFO],\~\~зареєстрована в Вилкове, Одеської області, вул. Суворова, 9, фактично проживає в м. Одесі, пр.-т [PERSON], 5-В, кв. 98,\~\~до повноліття\~- до 25 березня 2028 року включно, починаючи з 22 липня 2016 року. Визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], /а. с. 48/. Згідно розрахунку по сплаті аліментів наданого державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області від 07.02.2017 року заборгованість боржника [PERSON] по аліментам згідно виконавчого листа № 523/10324/16-ц, виданого 19.12.2016 року Суворовським районним судом міста [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], станом на 31.01.2017 року становить 3486,00 грн. /а.с. 50 - 52/. Як вбачається з клопотання Служби\~ у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації від 04.04.2017 року за вих. № 2.4-1.10/203 встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але понад 10 років проживає у [INFO], в звязку з чим, зясувати чому [PERSON] перешкоджає участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, батьком, який проживає окремо від неї, служба у справах дітей Кілійської райдержадміністрації не має можливості, /а. с. 53/. Згідно наданих відповідачем медичних довідок [PERSON], [INFO], перебуває на обліку та проходить лікування у психолога та невропатолога. /а. с. 65-71/. Довідкою за вих. № 4904 від 14.12.2017 року наданою Комунальною установою «Одеський обласний центр психологічного здоровя» встановлено, що [PERSON], [INFO] перебував на лікуванні в лікарні з 26.10.2015 року по 19.11.2015 року. Виписаний з діагнозом (далі викладено мовою оригіналу): «Психические и поведенческие расстройства в результате употребления алкоголя, синдром зависимости с не полной ремиссией», /а. с. 127/. Висновком служби у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради за вих. № 49/01-11 від 02.02.2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO], перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження № 353 від 15 квітня 2010 року, складений Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції), який зареєстрований разом з матір'ю за адресою: Одеська область, Кілійський р-н, м. Вилкове, вул. Суворова, буд. № 9, але фактично проживає разом з матір'ю за адресою: м. Одеса, пр. Академіка Глушка, буд. № 5/В[ADDRESS], відповідно договору оренди. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.12.2016 року, справа № 523/10324/16-ц, шлюб між батьками розірвано, місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], визначено разом з матір'ю, відповідно до означеного рішення суду з гр. [PERSON], [INFO], на користь гр. [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини. Батько дитини - гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], кв. №131,132. Гр. [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації, а саме: м. Одеса, вул. Заболотного, буд. № 13, кв. № 131,132, характеризується позитивно, як турботливий батько. Дану інформацію в письмовому вигляді підтверджують гр. гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.10.2017 року, складеного працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі за фактичним місцем проживання [PERSON], [INFO], а саме: [ADDRESS], встановлено, що житло розміщене на 14-ому поверсі 14-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, в наявності всі комунальні, для малолітнього є окреме спальне місце. Відповідно до інформації адміністрації Київської установи «Дитяча міська поліклініка № 6» Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради від 14.12.2017 року № 01-03/670 повідомлено, що дитина перебуває на диспансерному обліку у невролога, спостерігається психологом. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці та відвідуванні вдома завжди була мати. Батька малолітнього [PERSON], [INFO], лікар та медична сестра не бачили. Згідно інформації від 07.11.2017 року № 913/01-18, представленої адміністрацією Одеського навчально виховного комплексу № 84 «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради Одеської області, повідомлено, що малолітній [PERSON], [INFO], є учнем 1-В класу. Мати відповідально ставиться до виховання та навчання сина. Вона підтримує постійний звязок з класним керівником, а також приймає активну участь у житті класу. Відвідує батьківські збори та позакласні збори. Хлопчик відкритий і спокійний у спілкуванні з матірю. До школи [PERSON] приводить і забирає мати. Батько [PERSON], [PERSON], [INFO] з класним керівником не знайомий, навчанням сина не цікавиться. Мати дитини [PERSON], [INFO] за місцем свого проживання та роботи характеризується позитивно. Дану інформацію в письмовому вигляді підтверджуються [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [INFO], надала показання свідків [PERSON], [PERSON], які свідчать про те, що [PERSON], [INFO], на момент шлюбних відносин з [PERSON], [INFO], зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки з нею, що пагубно впливало на психологічний та емоційний стан дитини. Батько малолітнього [PERSON], [INFO], в письмовій заяві просить визначити його спілкування з малолітнім наступним чином: -шляхом зустрічей з пятниці до 19 години 30 хвилин неділі; -спільний відпочинок: святкові дні, першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; -необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Відповідно до висновку від 05.01.2018 року № 177 про визначення способів участі [PERSON], [INFO] у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], служба у справах дітей Одеської міської ради вважає можливим визначити способи участі батька з малолітнім наступним чином: шляхом його систематичних побачень, кожної пятниці з 15:00 години до 18:00 години та кожної неділі з 16:00 години до 19 години 30 хвилин, у присутності матері, шляхом його побачень у святкові дні та у День народження малолітнього за домовленістю батьків, шляхом необмеженого спілкування засобами телефонного та поштового звязку, засобами звязку в інтернеті, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. В процесі проведення засідання ради опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 18.01.2018 року, мати малолітнього пояснила, що не заперечує проти побачень батька з дитиною, але враховуючи психологічний стан малолітнього, просить щоб побачення проходили тільки у її присутності. На підставі вищенаведеного служба у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, згідно протоколу № 02 від 18.01.2018 року та діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає доцільним на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON], [INFO] у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], шляхом його систематичних побачень, кожної пятниці з 15:00 години до 18:00 години та кожної неділі з 16:00 години до 19 години 30 хвилин, без присутності матері: у святкові дні та в День народження малолітнього за домовленістю батьків. Спілкування [PERSON], [INFO], у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO], має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму для малолітнього та особливостей відповідного віку дитини, /а. с. 178-180/. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Статтею 12 ч. 1 Закону України «Про охорону дитинства»,\~передбачено, що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 13 ч. 1 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ратифікованою Постановою ВР\~№ 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі вищевикладеного, з урахуванням досліджених судом доказів, які мають значення для правильного вирішення спору,\~враховуючи відповідний висновок органу опіки та піклування, суд\~ задовольняє позов\~ [PERSON]\~\~ частково,\~ враховуючи\~ що\~ [PERSON]\~ є малолітньою дитиною, йому виповнилося повних 8 років,\~ а тому\~ не\~ може порушуватися\~ його\~ звичний уклад життя.

Outcome: partial