Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що 22 січня 1997 року з [PERSON] зареєстрували шлюб у смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №1. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя не складається оскільки у них протилежні погляди на шлюб через що часто виникають сварки та скандали. Все це призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, фактично разом не проживають. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам. Просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 22 січня 1997 року у смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №1 та змінити відповідачці при розірванні шлюбу прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, на примирення не погоджувався, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, вручити повістку не представилось можливим у зв'язку з відсутністю за зареєстрованим місцем проживання, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила. Подані заяви про розгляд справи за її відсутності, судом до уваги не беруться, оскільки відомостей про повідомлення відповідачки у суду немає, заява від 15.08.2016 року не підписана відповідачкою, заява від 30.08.2016 року до суду надійшла не від відповідачки, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 22 січня 1997 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, Серія [NUMBER], виданого 22.01.1997 року в смт.Берегомет. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER], виданого 01 квітня 1998 року, в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №21 та Серія [NUMBER], виданого 13 квітня 2000 року, в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №29. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають разом однак, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Що стосується вимоги позивача [PERSON] щодо зміни прізвища відповідачки [PERSON] на дошлюбне «[PERSON]», задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач не наділений правом заявляти дану вимогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: partial