Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10449, вчинений 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.12.2017 року державним виконавцем Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 55429046 з примусового виконання виконавчого напису № 10449, вчиненого 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. Вказаним виконавчим написом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. пропонує стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] несплачену в строк за кредитним договором № НАХRR318300436 від 23.10.2008 року заборгованість. Строк, за який провадиться стягнення 3100 днів, а саме з 23.10.2008 року по 19.04.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 21359 грн. 43 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 488 грн. 75 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 0,61 грн.; заборгованості з пені у розмірі 19376 грн. 76 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованості по штрафам ( % від суми заборгованості) у розмірі 993 грн. 31 коп. Витрати за вчинення нотаріального напису у сумі 1800 грн. Зазначено, що виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення 02.08.2017 року і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 10449 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за тим же кредитним договором № НАХRR318300436 від 23.10.2008 року у розмірі 14309 грн. 51 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 488 грн. 75 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 0,61 грн.; заборгованість з пені у розмірі 12262 грн. 55 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованість по штрафам ( % від суми заборгованості) у розмірі 657 грн. 60 коп. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.11.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року змінено в частині стягнення пені, її розмір зменшено з 12262 грн. 55 коп. до 2199,38 грн., а в іншій частині рішення суду залишено без змін Таким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» подав приватному нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису за заборгованістю, яка частково вже стягнута чинним судовим рішенням, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» вчинив недобросовісні дії, спрямовані на повторне стягнення заборгованості. Крім того, зазначає, що виконавчий напис суперечить приписам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», згідно з яким нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Виконавчий напис вчинено в межах строку позовної давності лише для платежів, термін сплати яких сплинув з 02.08.2017 року по 22.08.2017 року, для платежів, термін сплати яких сплинув з 23.10.2013 року по 01.08.2014 року виконавчий напис вчинено за межами строку позовної давності. Отже виконавчий напис вчинено після спливу строку позовної давності для переважної частини платежів. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Представник Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Просив визнати виконавчий напис № 10449 вчинений 02.08.2017 року приватним нотаріусом Швець Р.О. таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість визначена у виконавчому написі не є безспірною, виконавчий напис вчинено за заборгованістю, яка вже стягнута за судовим рішенням, виконавчий напис вчинено після строку позовної давності для переважної частини платежів. Крім того, сума заборгованості за рішенням суду сплачена позивачем в повному обсязі. Ухвалою суду від 21.05.2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.09.2019 року справа призначена до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 26.12.20017року відділом Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55429046. (а. с. 12) Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 10449 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 02.08.2017 року, про стягнення з позивача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором № НАХRR318300436 від 23.10.2008 року, в розмірі 21359 грн. 43 коп. ( 488 грн. 75 коп. заборгованість за тілом кредита; 0,61 грн. заборгованість по відсоткам; 19376 грн. 76 коп. заборгованість з пені; 500 штраф (фіксована частина); 993 грн. 31 коп. штраф (відсоток від суми заборгованості) та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. ( а. с. 9) Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник посилаються на те, що заборгованість визначена у виконавчому написі не є безспірною. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № НАХRR318300436 від 23.10.2008 року у розмірі 14309 грн. 51 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 488 грн. 75 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 0,61 грн.; заборгованість з пені у розмірі 12262 грн. 55 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованість по штрафам ( % від суми заборгованості) у розмірі 657 грн. 60 коп.( а. с. 17-18) Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.11.2019 року змінено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року, зменшено суму пені з 12662 грн. 55 коп. до 2199 грн. 38 коп., в іншій частині рішення районного суду залишено без змін. ( а. с. 14-16) Отже, заборгованість за кредитним договором № НАХRR318300436 від 23.10.2008 року, яка пропонувалася бути стягнутою за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, була вже стягнута згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.11.2014 року, що дає підстави дійти висновку про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як вбачається з копій документів, які надані суду, нотаріус вчинив виконавчий напис №10449 від 02.08.2017 року на підставі кредитного договору від 23.10.2008 року та розрахунку заборгованості за договором за період з 23.10.2008 року по 19.04.2017 року. Крім того, зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість, яка стягнута за виконавчим написом виникла в період з 23.10.2008 року по 19.04.2017 рік, значно перевищує трирічний термін визначений законодавством (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат») та підтверджує, що розмір заборгованості є спірним. Відповідно до статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, зазначення позивачем тієї обставини, що виконавчий напис вчинено після спливу строку позовної давності для переважної частини платежів, також свідчить про наявність спору у правовідносинах між сторонами. Таким чином, суд вважає встановленим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса від 02.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №10449 були порушені вимоги статей 87, 88 Закону «Про нотаріат». Згідно довідки про відрахування, наданої представником позивача, сума боргу в розмірі 4089,94 грн. утримана з пенсії [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved