Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в розмірі суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідачку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою від проживав без офіційної реєстрації шлюбу в період з весни 2004 року до 2009 року. Вони поживали разом за її місцем реєстрації. В період сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейні стосунки між ними не склалися, він, забравши за згодою відповідачки їхню спільну доньку, повернувся проживати в свою квартиру. Отже, вже біля дев'яти років він самостійно виховує доньку та самостійно утримує її, піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідачка увесь цей період донькою не опікується, матеріальної підтримки не надає ніякої. На теперішній час, його матеріальне становище не дозволяє в повній мірі задовольняти всі потреби дитини: адже вона дорослішає, потрібні кошти як на задоволення щоденних життєвих потреб, так і на подальшу освіту та всебічний розвиток дитини. Крім доньки в нього на утриманні знаходиться теперішня дружина та малолітній син. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Додатково у заяві зазначив, що має на утриманні ще одного сина та дитину своєї дружини. Відповідач в судове засідання не з'явилася, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив позов розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Також, при винесенні рішення просив врахувати, що відповідач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та одну повнолітню доньку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, доводи поданої сторонами заяв, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки № 1042 від 01 липня 2017 року, виданої Комунальним концерном Центр комунального сервісу, позивач [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідач проживає окремо від їх спільної з позивачем дитини за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 64 від 22 листопада 2017 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Арсеналець-20». Згідно довідки № 126 від 30 червня 2017 року, виданої спеціалізованою школою № 252 імені Василя Симоненка Оболонського району м. Києва, [PERSON] навчається в 6-В класі в спеціалізованій школі № 252 імені Василя Симоненка Оболонського району м. Києва (а.с. 5). Відповідно до довідки від 03 липня 2017 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району м. Києва, [PERSON] спостерігається у даному центрі філія № 3 Оболонського району м. Києва з серпня 2014 року (а.с. 6). Таким чином, з викладених обставин вбачається, що малолітня [PERSON] дійсно спільно проживає з позивачем. Крім того, вказаний факт підтверджується нотаріально засвідченою заявою відповідача від 30 червня 2017 року (а.с. 7). Відповідач же проживає окремо від доньки, проте не заперечує проти утримання спільної з позивачем доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач окрім спільної з позивачем доньки [PERSON] має малолітніх синів - [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Крім того, позивач також має повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, що підтверджується довідкою № 256/01 від 26 жовтня 2017 року, виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова. Крім того, відповідач з 18 вересня 2017 року по [INFO] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується наказом ФОП [PERSON] № 10/1 (розпорядження) про надання відпустки від 18 вересня 2017 року. Судом також встановлено, що позивач крім малолітньої доньки [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. При цьому, малолітня [PERSON] має отримувати належний рівень виховання та утримання з боку батьків, що не заперечується сторонами у справі. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, приймати до уваги те, що відповідач не заперечує проти утримання власної доньки, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки - [PERSON] підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають до стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved