overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом спільного життя між ними виникати непорозуміння, суперечки і сварки із-за різних поглядів на життя, що призвело до неприязних відносин та припинення подружніх стосунків. Миритися із відповідачем позивач не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності та позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, хоча про день, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява безпідставна і до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2003 року у Базаринській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 4. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається із матеріалів справи, за клопотанням відповідача судом був наданий подружжю строк для примирення, оскільки вона бажає в інтересах дітей зберегти сімю, а тому ухвалою суду від 26.09.2014 року сторонам був наданий строк на примирення. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає що позов до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не представлено доказів, які б свідчили про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, мають істотне значення, та є підставами для розірвання даного шлюбу, а також сторонами не повідомлено суд про обставини щодо їх шлюбу, що мали місце в період строку, наданого їм судом для примирення. На підставі наведеного та ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом спільного життя між ними виникати непорозуміння, суперечки і сварки із-за різних поглядів на життя, що призвело до неприязних відносин та припинення подружніх стосунків. Миритися із відповідачем позивач не бажає. Позивач [PERSON] незважаючи на те, що суд визнав його явку обовязковою, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності та позов про розірвання шлюбу задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що, позивач є громадянином [PERSON] Федерації і на даний час проживає в Росії, де фактично створив сімю з іншою жінкою, а тому за таких обставин не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем, який є формальним. Відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивач поїхав в Росію на заробітки і жодного разу не говорив їй, що має намір розірвати їх шлюб, спілкується по телефону з дітьми і висловлює наміри приїхати до сімї. В своїх інтересах та в інтересах дітей вона бажає зберегти сімю. За час, що був наданий їм судом для примирення, поїхати до чоловіка вона не могла за станом здоровя, однак і він не повідомляв їй, що бажає розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява до задоволення не підлягає. Згідно ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.10.2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 158. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За клопотанням відповідача судом був наданий подружжю строк для примирення, оскільки [PERSON] бажає в своїх інтересах та в інтересах дітей зберегти сімю, однак за час, що був наданий сторонам для примирення, позивач [PERSON] уникнув спілкування із дружиною з приводу даного спору. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає що позов до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не представлено доказів, які б свідчили про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, мають істотне значення, та є підставами для розірвання даного шлюбу,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, протягом тривалого часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просить його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, доказів про причини неявки суду не подала, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечив позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 1987 року, про що Монастириським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області 02.05.1987 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №414698. У сторін народились діти, які вже досягнули повноліття. Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. У своїй письмовій заяві, адресованій суду 23.06.2015 року, позивач зазначив, що не бажає миритись із відповідачем, позов підтримує. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, миритися не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала, миритися з позивачем не бажає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2013 року, про що Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26.08.2016 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. За час шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 14.09.2016 року, убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують, миритися не бажають. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, доказів про причини неявки суду не подала, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечив позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.1994 року, про що Монастириським відділом реєстрації актів громадянського стану 05.05.1994 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які вже досягнули повноліття. Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить не надавати строку для примирення, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Просить не надавати строку для примирення, проти позову не заперечила, просить його задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1996 року, про що виконкомом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області 24.03.1996 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №252737. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. У своїй письмовій заяві, адресованій суду 08.02.2016 року, позивач зазначив, що не бажає миритись із відповідачем, позов підтримує.\~ Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить не надавати строку для примирення, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала, просить його задовольнити, миритися з позивачем не бажає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1995 року, про що виконавчим комітетом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області 22.09.2015 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка вже повнолітня. Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 27.04.2016 року, убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують, миритися не бажають. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить не надавати строку для примирення, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала, просить його задовольнити, миритися з позивачем не бажає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 14.02.2004 року видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 15.04.2016 року, убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують, миритися не бажають. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них різні погляди на життя, несумісні характери, у зв»язку чим між ними виникали непорозуміння, що негативно впливало на атмосферу в сім»ї. 2006 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. У зв»язку з наведеним просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак звернувся до суду із письмовою заявою, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала та не заперечила відносно розірвання шлюбу із [PERSON] Заперечила відносно надання їм терміну на примирення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому виконкомом Коропецької селищної ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області шлюбі з 09 травня 1992 року, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. За час шлюбу у сторін народились діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] Як убачається із позовної заяви, сторони з 2006 року не проживають разом і не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, що свідчить про втрату ними почуття любові та формальний характер шлюбу. Згідно позиції відповідача, наведеній у поданій нею суду письмовій заяві від 17.09.2014 року, [PERSON] не бажає надання їм судом строку на примирення, отже, сторони вважають, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved