Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що вироком Свердловського міського суду від 20.07.2007 р. він був засуджений за ст. 191 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з обліком та розподілом грошових коштів терміном на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Під час досудового слідства у вищезазначеній кримінальній справі постановою слідчого відділу прокуратури Луганської області від 20.02.2006 р. було накладено арешт на все майно [PERSON], яке належало йому на праві власності, а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та автомобіль ВАЗ 21013, державний номер [NUMBER]. Зазначеним вироком з [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську (далі - УПФУ в м. Свердловську) було стягнуто шкоду в розмірі 13281,19 грн. На момент винесення вироку нанесені УПФУ в м. Свердловську збитки не були сплачені, та вироком дію арешту майна продовжено. Станом на 28.03.2008 р. [PERSON] відшкодовано збитки в повному обсязі. Наявність арешту, відомості про який містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, не дає можливості позивачу продати зазначене майно. Посилаючись на ст. 154 ч. 6 ЦПК України, позивач просить звільнити з-під арешту належні йому на праві власності квартиру та автомобіль, а також усунути перешкоди у здійсненні права власності на зазначене майно шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про арешт його майна. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник УПФУ в м. Свердловську в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, проти задоволення вимог не заперечувала. В судове засідання представник Державної податкової інспекції в м. Свердловську не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 126 КПК України 1960 року, який діяв на момент розгляду кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Відповідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що постановою слідчого прокуратури Луганської області від 20.02.2006 р., з метою забезпечення цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна, накладено арешт на майно обвинуваченого [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною копією постанови (а.с. 9). З копії вироку Свердловського міського суду Луганської області від 20.07.2007 р. у кримінальній справі № 1-41/07 (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з обліком та розподілом грошових коштів на строк до 2 років, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Даним вироком стягнуто із засудженого на користь УПФУ м. Свердловська матеріальну шкоду в розмірі 13281 грн., а також вирішено з майна [PERSON] арешт не знімати. Згідно копії свідоцтва на право власності від 20.04.1994 р. (а.с. 13), квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно копії довідки від 17.08.2009 р., виданої Свердловським міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с. 11), домоволодіння [ADDRESS] був накладений арешт на майно слідчим прокуратури Луганської області. Згідно копії довідки від 13.08.2009 р., виданої Управлінням Державтоінспекції в Луганській області (а.с. 12), за обліковими даними ВРЕР м. Свердловська арешт на автомобіль ВАЗ 21013, держ. номер [NUMBER], 1984 року випуску, належний [PERSON], був накладений слідчим Прокуратури Луганської області. З копії довідки № 2538, виданої відділом державної виконавчої служби Свердловського міського управління юстиції (а.с. 10), вбачається, що борг [PERSON] згідно виконавчого листа № 1-41 від 20.07.2007 р. у сумі 13281,49 грн. на користь Управління ПФУ в м. Свердловську сплачений повністю 28.03.2008 р. З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] було накладено арешт на квартиру та автомобіль, які належать останньому на праві власності. На теперішній час, завдані збитки внаслідок вчинення злочину [PERSON] відшкодовані потерпілій стороні в повному обсязі, у зв'язку з чим на даний час відсутні підстави для забезпечення цивільного позову та конфіскації мана, що виключає необхідність арешту майна позивача. Таким чином позовні вимоги щодо звільнення з-під арешту належних позивачу на праві власності квартири та автомобіля підлягають задоволенню. Вимоги в частині усунення перешкод позивачу у здійсненні права власності щодо квартири та автомобіля шляхом зобов'язання Реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції Луганської області вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого мана та Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про арешт майна позивача не підлягають задоволенню, оскільки згідно ухвали суду від 16.12.2013 року, винесеної за клопотанням позивача, Реєстраційна служба Свердловського міського управління юстиції Луганської області була виключена з числа відповідачів. На підставі ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial