Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду із позовною заявою до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору, - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON], який за життя заповів йому ? частини квартири в будинку [ADDRESS]. Про даний факт заявнику стало відомо лише 22 липня 2013 року, оскільки він перебував за межами України, саме тому він і пропустив строк для прийняття спадщини. Такі свої дії вважає допущеними з поважних причин та просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті діда. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує пославшись на мотиви, викладені у запереченнях, котрі були подані ним раніше. В даних запереченнях останній зазначає, що позивачем не доведено факту тривалого перебування ним за межами України, а тому відсутні підстави вважати, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Представник третіх осіб у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних і вважає, що розгляд справи слід провести без його участі на підставі наявних доказів Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке. 07 грудня 1994 року [PERSON] заповів позивачу належну йому ? частину квартири в будинку [ADDRESS]. Дані факти стверджуються копією заповіту від 07 грудня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської міської державної нотаріальною конторою і зареєстрованого у реєстрі за № 6584. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 29 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 1258. Про вказане свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як вбачається з копії листа державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 223/01-16 від 31 січня 2014 року, позивачу роз'яснено, що він вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом, котра відкрилась після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду для продовження такого строку. 07 лютого 2005 року позивач виїхав за межі України. Даний факт стверджується відтиском печатки контрольно-пропускного пункту митниці Рава-Руська Львівської області на 32 сторінці його закордонного паспорт. Як стверджує позивач, чого не спростував представник відповідача, про існування зазначеного вище заповіту він дізнався після того, як 22 липня 2013 року вперше з 07 лютого 2005 року повернувся на територію Україну. На підтвердження таких своїх пояснень [PERSON] надає копію авіаквитка на літак Британський авіаліній за рейсом «Лондон-Київ. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень... В порушення даної вимоги закону представник відповідача лише декларативно зазначає, що усі надані позивачем документи не можуть свідчити про поважність підстав пропуску строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак не надає жодних доказів, котрі давали б правове підґрунтя таким судженням. Саме тому такі твердження представника Тернопільської міської ради визнані судом неспроможними. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отож, беручи до уваги волевиявлення спадкодавця котрий за життя розпорядився власним майном, дослідивши усі надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності суд вважає, що позивачем з поважних причин було пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] і йому, тобто [PERSON], слід визначити додатковий строк - три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття зазначеної спадщини.

Outcome: approved