Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, в якій зазначає, що 14 жовтня 2018 року відповідачка позичила у нього за розпискою грошові кошти у сумі 30 000,00 грн., зобов`язавшись повернути борг у строк до 16.11.2018 р. Однак, [PERSON] позику у вказаний строк не повернула та й надалі ухиляється від виконання своїх зобов`язань з повернення боргу. На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] борг у сумі 30 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 768,40 грн. 11.06.2019 р. ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження. 27.06.2019 р. судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки до суду. 26.07.2019 р. ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено судове засідання на 14.08.2019 р. 14.08.2019 р. позивач та його представник у судове засідання не з`явились, але 27.06.2019 р. надали заяву про те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі викладеного суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 14 жовтня 2018 року [PERSON] за розпискою отримала від позивача в борг грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., які зобов`язалась повернути у строк до 16 листопада 2018 р., на підтвердження чого позивачем надано оригінал боргового документа (а.с. 24). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлений договором строк не виконала та не повернула [PERSON] позику. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики від 14.10.2018 р. у розмірі 30 000,00 грн., яка утворилась в результаті невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань перед [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved