Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Козачолопанської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району, Харківської області від 7.04.1950 року, домоволодіння [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . В подальшому, протягом свого життя, [PERSON] на належаній йому земельній ділянці власними силами та на власні кошти збудував житловий будинок літ.«А-1», прибудову літ.«А1-1», прибудову літ.«а», ганок з навісом літ.«а1» загальною площею 57,3м2, житловою площею 35,2 м2, та надвірні споруди: літню кухню літ.«Г», тамбур літ.«г», ганок літ.«г1», погріб літ.«Д», убиральню літ.«И», сарай літ.«Ж», гараж літ.«З», альтанку літ.«К», зливну яму літ.«Л», зливну яму літ.«М», колонку літ. «N», огорожі літ.«N1-5». Згідно довідки КПТІ «Інвенрос» від 23.06.2021 року № 84/1, за матеріалами архівної справи станом до 01.01.2013 року старий житловий будинок, побудований в 1929 році, який знесений [ADDRESS] був зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради від 07.04.1950 року, за вищевказаною адресою були побудовані два житлових будинки «А-1»- 1973 року побудови, і «Б-1»- 1967 року побудови. Відомості щодо оформлення права власності на ці житлові будинки в КПТІ «Інвенрос» відсутні. 12.10.2021 року, проведено інвентаризацію домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер №ТI01:2003:9030:3311:6609). Нерухоме майно, яке розташоване за вищевказаною адресою, складається з житлового будинку літ.«А-1» , прибудови літ.«А1-1», прибудови літ.«а», ганку з навісом літ.«а1» загальною площею 57,3 м2, житловою площею 35,2 м2, та надвірних споруд: літньої кухні літ.«Г», тамбуру літ.«г», ганку літ.«г1», погребу літ.«Д», убиральні літ.«И», сараю літ.«Ж», гаражу літ.«З», альтанки літ.«К», зливної ями літ.«Л», зливної ями літ.«М», колонки літ. «N», огорожі літ.«N1-5». Згідно довідки ФОП [PERSON] від 12.10.2021 року № 153/2021: - житловий будинок «Б-1» з прибудовами, погріб «Е», сарай «Б» знесені; - альтанка «К», зливні ями «Л.М», ганок «г1», ганок з навісом «а1», колонка N, огорожа N1-5 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Тамбур «г» раніше зі складу літньої кухні «Г» окремо не виділявся; - будинок «А-1» з прибудовою «А1-1» та прибудовою «а» збудовані до 05.08.1992 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року та Наказу № 404 Мінрегіонбуду від 09.12.2012 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, що підтверджує прийняття в експлуатацію будинків, побудованих до 05.08.1992 року, є технічний паспорт. На теперішній час право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не оформлено; - колишній будинок [ADDRESS] нумерація змінена на підставі Рішення Козачолопанської селищної ради від 04.09.1968 року, протокол №18; - колишня вулиця Крупська назва вулиці змінена на підставі Рішення II сесії VII скликання Козачолопанської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області. - колишній Дергачівський район назва району змінена на підставі Постанови ВР України № 807-IX від 17.07.2020 року. Інвентаризаційна вартість\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями і\~спорудами станом\~на теперішній\~час складаю\~329\~564\~грн. Таким чином, право власності на домоволодіння у [PERSON] фактично виникло з моменту завершення будівництва, але за життя він юридично не оформив своє право власності на вищевказане будівництво у встановленому законом порядку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.11.1978 року Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №125. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв єдиний спадкоємець першої черги, його син [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. [PERSON] разом зі свою дружиною, [PERSON] , поховав батька, був зареєстрований і проживав разом зі своєю сім`єю на день смерті спадкодавця, користуючись всіма речами, які там знаходилися, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Його дід [PERSON] помер в 1976 році. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняли спадкоємці першої черги, його дружина, [PERSON] , і донька, а його матір, [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. Його бабуся і матір разом здійснили поховання [PERSON] , були зареєстровані і проживали разом однією сім`єю на день смерті спадкодавця, користуючись всіма речами, які там знаходилися, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Бабуся [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20.11.1992 року Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №145. Спадщину після смерті своє матері, [PERSON] , протягом встановленого законом строку прийняла єдиний спадкоємець першої черги, її донька і його матір [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. Його матір здійснила поховання [PERSON] , була зареєстрована, проживала і продовжила проживати разом зі своєю сім`єю на день смерті спадкодавця, користуючись всіма речами, які там знаходилися, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Тобто матір [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своїх батьків, [PERSON] і [PERSON] , так як вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном після їх смерті. В останні роки свого життя [PERSON] , тяжко хворіла, тому починаючи з 2015 року позивач разом зі своєю цивільною дружиною, [PERSON] стали постійно проживати разом з матір`ю, забезпечуючи її ліками та необхідним піклуванням до самої смерті. До того ж, він сплачував всі комунальні послуги за домоволодіння, слідкував за його технічним станом, здійснював необхідний ремонт. Доказами того,\~що позивач\~дійсно проживав\~з матір`ю\~ [PERSON] ,\~на день\~її смерті\~є акт депутата Дергачівської міської ради Сучова В.О. від 30.08.2021 року, яким встановлено, що в домоволодінні [ADDRESS] фактично, без реєстрації, він проживає разом з [PERSON] тривалий період часу, а саме з 2015 року. Той факт, що з 2015 року він постійно проживаю в домоволодінні своєї матері, знають всі їх родичі та знайомі. Факти, викладені в позові, крім письмових доказів, можуть бути підтверджені також показаннями свідків, якими є родичі, знайомі та яким особисто відомі обставини, викладені в позові. Матір [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 04.04.2017 року виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №38. За свого життя [PERSON] заповіт не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] двоє: син - [PERSON] , а також його рідний брат [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти, син [PERSON] шляхом фактичного проживання в домоволодінні [ADDRESS] , оскільки проживав з матір`ю на час відкриття спадщини однією сім`єю, а також брат [PERSON] , який на час смерті матері був зареєстрований разом з нею, що підтверджується довідкою №969 від 03.08.2021 року, виданою Дергачівської міської ради Харківської області. За вказаною адресою позивач проживає до теперішнього часу. З метою оформлення спадщини за законом та видачі свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] , 27 вересня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. Згідно роз`яснювального листа нотаріуса Кантемир І.О. №177/01 від 30.09.2021 року вбачається, що оскільки на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , він не проживав постійно із спадкодавцем та у встановлений законом строк (шість місяців) не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на майно спадкодавця, то для оформлення ним спадщини немає правових підстав. У зв`язку з цим, нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66655519 від 30.09.2021 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася. Отже, відмова у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, позбавляє його, як законного спадкоємця, можливості реалізувати своє право на отримання спадкового майна у власність і, виходячи з умов, без рішення суду, як правовстановлюючого документу, він позбавлений можливості реєстрації належного йому за законом нерухомого майна після смерті матері [PERSON] . Позивач просить суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт мого, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , постійного проживання однією сім`єю з матір`ю, [PERSON] , з 2015 року по день її смерті, а саме по [INFO] ; визнати за мною, [PERSON] , в цілому право власності на житловий будинок літ.«А-1», прибудову літ.«А1-1», прибудову літ.«а», ганок з навісом літ.«а1» загальною площею 57,3м2, житловою площею 35,2м2, та надвірні будівлі і споруди: літню кухню літ.«Г», тамбур літ.«г», ганок літ.«г1», погріб літ.«Д», убиральню літ.«И», сарай літ.«Ж», гараж літ.«З», альтанку літ.«К», зливну яму літ.«Л», зливну яму літ.«М», колонку літ. «N», огорожі літ.«N1-5» в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, на задоволенні позову наполягав. Розгляд справи просив проводити у його відсутність та без фіксації технічними засобами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи просив проводити у його відсутність, без фіксації технічними засобами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Козачолопанської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району, Харківської області від 7.04.1950 року, домоволодіння [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . В подальшому, протягом свого життя, [PERSON] на належаній йому земельній ділянці власними силами та на власні кошти збудував житловий будинок літ.«А-1», прибудову літ.«А1-1», прибудову літ.«а», ганок з навісом літ.«а1» загальною площею 57,3м2, житловою площею 35,2 м2, та надвірні споруди: літню кухню літ.«Г», тамбур літ.«г», ганок літ.«г1», погріб літ.«Д», убиральню літ.«И», сарай літ.«Ж», гараж літ.«З», альтанку літ.«К», зливну яму літ.«Л», зливну яму літ.«М», колонку літ. «N», огорожі літ.«N1-5». Згідно довідки КПТІ «Інвенрос» від 23.06.2021 року № 84/1, за матеріалами архівної справи станом до 01.01.2013 року старий житловий будинок, побудований в 1929 році, який знесений [ADDRESS] був зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради від 07.04.1950 року, за вищевказаною адресою були побудовані два житлових будинки «А-1»- 1973 року побудови, і «Б-1»- 1967 року побудови. Відомості щодо оформлення права власності на ці житлові будинки в КПТІ «Інвенрос» відсутні. 12.10.2021 року, проведено інвентаризацію домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер №ТI01:2003:9030:3311:6609). Нерухоме майно, яке розташоване за вищевказаною адресою, складається з житлового будинку літ.«А-1», прибудови літ.«А1-1», прибудови літ.«а», ганку з навісом літ.«а1» загальною площею 57,3 м2, житловою площею 35,2 м2, та надвірних споруд: літньої кухні літ.«Г», тамбуру літ.«г», ганку літ.«г1», погребу літ.«Д», убиральні літ.«И», сараю літ.«Ж», гаражу літ.«З», альтанки літ.«К», зливної ями літ.«Л», зливної ями літ.«М», колонки літ. «N», огорожі літ.«N1-5». Право власності на домоволодіння у [PERSON] фактично виникло з моменту завершення будівництва, але за життя він юридично не оформив своє право власності на вищевказане будівництво у встановленому законом порядку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.11.1978 року Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №125. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв єдиний спадкоємець першої черги, його син [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. Дід [PERSON] помер в 1976 році. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняли спадкоємці першої черги, його дружина [PERSON] , і донька, а його матір, [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. Бабуся [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20.11.1992 року Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №145. Спадщину після смерті своє матері [PERSON] , протягом встановленого законом строку прийняла єдиний спадкоємець першої черги, її донька і його матір [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), шляхом фактичного вступу в управління спадщиною та володіння спадковим майном. Його матір здійснила поховання [PERSON] , була зареєстрована, проживала і продовжила проживати разом зі своєю сім`єю на день смерті спадкодавця, користуючись всіма речами, які там знаходилися, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Тобто матір [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своїх батьків, [PERSON] і [PERSON] , так як вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном після їх смерті. В останні роки свого життя [PERSON] , тяжко хворіла, тому починаючи з 2015 року позивач разом зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , стали постійно проживати разом з матір`ю, забезпечуючи її ліками та необхідним піклуванням до самої смерті. До того ж, він сплачував всі комунальні послуги за домоволодіння, слідкував за його технічним станом, здійснював необхідний ремонт. Доказами того, що позивач дійсно проживав з матір`ю [PERSON] , на день її смерті є акт депутата Дергачівської міської ради Сучова В.О. від 30.08.2021 року, яким встановлено, що в домоволодінні [ADDRESS] фактично, без реєстрації, він проживає разом з [PERSON] тривалий період часу, а саме з 2015 року. Той факт, що з 2015 року він постійно проживаю в домоволодінні своєї матері, знають всі їх родичі та знайомі. Факти, викладені в позові, крім письмових доказів, можуть бути підтверджені також показаннями свідків, якими є родичі, знайомі та яким особисто відомі обставини, викладені в позові. Матір [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 04.04.2017 року виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №38. За свого життя [PERSON] заповіт не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] двоє: син - [PERSON] , а також його рідний брат [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти, син [PERSON] шляхом фактичного проживання в домоволодінні [ADDRESS] , оскільки проживав з матір`ю на час відкриття спадщини однією сім`єю, а також брат [PERSON] , який на час смерті матері був зареєстрований разом з нею, що підтверджується довідкою №969 від 03.08.2021 року, виданою Дергачівської міської ради Харківської області. За вказаною адресою позивач проживає до теперішнього часу. З метою оформлення спадщини за законом та видачі свідоцтва на спадщину після смерті [PERSON] , 27 вересня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. Згідно роз`яснювального листа нотаріуса Кантемир І.О. №177/01 від 30.09.2021 року вбачається, що оскільки на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , він не проживав постійно із спадкодавцем та у встановлений законом строк (шість місяців) не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на майно спадкодавця, то для оформлення ним спадщини немає правових підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 4 Перехідних положень чинного ЦК України цей Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленуму Верховного Суду України у п.1 своєї постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, врахувавши, що задоволення позовних вимог не порушає нічиї прав та інтересів, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 12, 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved