Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання за ним права власності на спадкове майно згідно заповіту, що належало за життя його дідусю [PERSON], померлого 10 квітня 2005 року, у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Виноградівка, вул. 26 Серпня, 92, Тарутинського району Одеської області, загальною вартістю 77535 гривень. При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на зазначене спадкове нерухоме майно. Представник позивача в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутность. На позові наполягає. Відповідач у судове засідання також не зявився. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України). Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного кодексу України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч. 1 ст. 1248 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця [PERSON], а саме з 10 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 009467, виданий Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с. 10). Згідно особистого рахунку № 575 Погосподарській книзі № 7 с. Виноградівка, Тарутинського району Одеської області вбачається, що головою домогосподарства, яке розташоване в с. Виноградівка, вул. 26 Серпня, 92, Тарутинського району Одеської області був [PERSON] (а.с. 12-14). Крім того, за життя 09 червня 1997 року [PERSON] склав на імя позивача заповіт, яким заповідав йому все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що на день його смерті буде належати йому, у тому числі і зазначений вище житловий будинок (а.с.11). Заповіт на день смерті спадкодавця ніким не відмінявся і не виправлявся. На даний час позивач оформив технічний паспорт на житловий будинок, вартість якого складає 77535 гривень. Враховуючи, що відповідач позов визнав, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадщину за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved