Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ним, [PERSON] будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом його вселення до будинку та передачі йому ключів від будинку. Позов обґрунтовує тим, що він проживав та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Будинок, в якому він зареєстрований, був власністю його батька, який помер [INFO] . Іншого житла він немає. Він здійснював всі витрати на лікування батька перед смертю та витрати на його поховання. Після похорону батька його дружина змінила замки на будинку і доступу до нього він немає. На сьогоднішній день він та його сім`я не мають постійного місця проживання та змушені постійно переходити від одних знайомих до інших. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. У позові просив справу розглядати в його відстуносіт та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, просив суд позовну заяву задовольнти у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. Від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшло письмове пояснення по справі, в якому вона позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи. Подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується довідкою № 2119 від 24.02.2020 року.(а.с.12). Згідно договору дарування від 24.12.1996 року, посвідченим нотаріусом Король О.Ю. та зареєстрованим у реєстрі за № 5373, [PERSON] за життя належав цілий житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10, 11). Згідно записам у будинковій книзі та паспорті громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] з 20 лютого 2001 року зареєстрований у батьківській хаті за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 5-7, 16). Як вбачається з довідки про результати розгляду матеріалів ЄО Хустського ВП ГУНП в Закарпастькій області № 6268 від 20.09.2019 року, дільничним офіцером поліції було розглянуто зверення [PERSON] і вході перевірки встановлено, що громадянкою [PERSON] - дружиною померлого [PERSON] , було змінено замки на вхідних воротах до будинку [ADDRESS] , де до дня смерті [PERSON] також проживав його син [PERSON] (а.с.14,15). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що свтреджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 02.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Король Н.І., реєстровий номер 2979, за життя [PERSON] заповів житовий будинок [ADDRESS] , своїй дружині, відповідачці [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке б засвідчувало право власності [PERSON] на спадкове майно за заповітом відповідачкою до суду не надано. Разом з тим, судом встановлено, що позивач постного місця проживання не має, та діями відповідачки, які виразилися у заміні замків на вхідних дверях до будинку, позбавлений можливості мешкати у батківському будинку, де він зареєстрований та проживав до дня смерті батька. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з мниму будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч.4 чт.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє позивача права користування займаним приміщенням. Враховуючи вищевказані норми діючого законодавства, встановлені за наслідками розгляду справи обставини та досліджені на їх підтвердження докази, зважаючи на встановлений судом факт існування перешкод у [PERSON] в користуванні спірним будинком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача [PERSON] щодо усунення відповідачкою [PERSON] перешкод у користуванні позивачем будинком [ADDRESS] та вселення позивача у спірний будинок з передачею ключів від будинку - оскільки судом встановлено, що позивач наділений правом на користування спірним будинком та має право на реалізацію права користування вказаним нерухомим майном на рівні із відповідачкою [PERSON] , тому будь-яке обмеження позивача у праві користування спірним будинком є порушенням, що підлягає усуненню шляхом вселення позивача до спірного будинку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved