Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 2,87 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,48 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать [PERSON], померлій [INFO], оскільки державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 3,35 га, яка складається з земельної ділянки [NUMBER] площею 2,87 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки [NUMBER] площею 0,48 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913459, виданого 05.04.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00080. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка [NUMBER] площею 2,87 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка [NUMBER] площею 0,48 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 05.07.2007 року секретарем виконавчого комітету Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 294, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності на підставі Державного акту серії ЯГ № 913459, виданого 05.04.2007 року право на земельний пай з земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Заря» с. Муравлівка Ізмаїльського району у розмірі 3,35 га - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39008672 від 26.11.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 05.07.2007 року, зареєстрований за № 294 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджено листом № 2948/02-14 від 16.12.2014 року Ізмаїльської державної нотаріальної контори, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved