overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 травня 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 107. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого 19 травня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 1 жовтня 2017 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 19 травня 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 107 (свідоцтво про одруження серія 1-ВЛ №183334 від 19.05.2012 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №285483 від 24.07.2012 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 1 жовтня 2017 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. З заяви відповідача також вбачається, що вона просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 серпня 2007 року Відділом РАЦС по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №946. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з позивачем у зареєстрованому шлюбі з 1 серпня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні характери. Сімя розпалась остаточно та за думкою позивача, відновлена бути не може. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлена про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти примирення заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 1 серпня 2007 року Відділом РАЦС по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №946 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 067602 від 01.0.2008 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №095819 від 02 жовтня 2007 року) . Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. З заяви відповідача також вбачається, що вона просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.04.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№124, мотивуючи тим, що стосунки між ними не склалися, сумісного господарства не ведуть. Примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.04.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №049858, виданим 20.04.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№124. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №242606, виданим 24.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№893. Дитина залишається проживати з матірю. Спору щодо розподілу сумісного майна та місця проживання дитини на даний час не має. Стосунки між сторонами не склалися, сумісне господарства разом не ведуть. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№144, мотивуючи тим, що з серпня 2013 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, з тих підстав, що сторони мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втрата любові один до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Наміру поновити шлюбні відносини позивач не має, вважає примирення неможливим. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 28.02.2011 року та [PERSON], 02.02.2013 року, які проживають з матірю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.04.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №122992, виданим 20.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№144. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 28.02.2011 року та [PERSON], 02.02.2013 року, які проживають з матірю. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.06.2003 року в Андріївській селищній раді, Балаклійського району, Харківської області, актовий запис № 27, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, виникають постійні сварки. Останні пів року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Також зазначив, що від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з`явився, у наданій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії I-ВЛ №178213, виданого 21 червня 2003 року в Андріївській селищній раді, Балаклійського району, Харківської області, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 червня 2003 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-ВЛ № 040988 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області , 04 квітня 2006 року, актовий запис № 53, та [PERSON]»ю Романівну , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-ВЛ № 251249 виданого Андріївською селищною радою, Балаклійського району, Харківської області , 23 серпня 2011 року, актовий запис № 65. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. Відповідач позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 514, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виникли непорозуміння. Сімейні відносини між ними припинились ? оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя , виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу мають дітей сина - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] , які мешкають з відповідачем . Спор про місце мешкання дітей відсутній. Також не має спору про розподіл спільного майна. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що примирення не можливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також не заперечувала проти позову про розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 514. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце мешкання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін , їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№526, мотивуючи тим, що між сторонами спільне життя не склалося з причин різних поглядів на життя, що призводить до постійних конфліктів. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 22.09.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№526. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 серпня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з актовим записом - № 396. В обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2015 року. Приблизно з 2019 року стосунки почали псуватись стосунки, у зв`язку із тим, що позивач неодноразово виїжджав за кордон на працю і подовгу був відсутній вдома. У подальшому, ситуація конструктивно не змінювалась, з часом стосунки стали несумісними з повноцінним сімейним життя. Як наслідок з 2021 року фактично шлюбні відносини припинилися. Між сторонами досягнута згода про утримання дитини. Спору про поділ майна на теперішній час сторони не мають. Ухвалою від 08.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за зареєстрованим місцем проживання відповідача. 30 серпня 2021 року до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про визнання позову у повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 2015, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з актовим записом - № 396. (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.03.2012 року з зробленим відповідним актовим записом № 339.Батьками зазначені сторони по справі. Як визначає ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач вказав на неможливість збереження шлюбу та подальшого спільного життя із відповідачем, суд вбачає підстави для задоволення позову. Оскільки позивач просив не стягувати судовий збір із відповідачки, суд вважає за можливе залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved