Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була йому заподіяна внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] 28 серпня 2017 року близько 17 год. 40 хв. по вул. Мазура, в м. Сміла керував автомобілем ВАЗ 2107, [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння та не врахував дорожньої обстановки і перед поворотом ліворуч на вул. Промислову не надав дорогу автомобілю «Шевроле Авео», який рухався в зустрічному напрямку по вул. Мазура, внаслідок чого відбулось зіткнення цих автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобові «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON] було завдано механічних пошкоджень. Так, дії водія [PERSON], які полягають у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, призвели до настання 28 серпня 2017 року дорожньо-транспортної пригоди, власникові транспортного засобу «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] завдано матеріальних збитків. У відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля «Шевроле Авео» становить 52038 грн., окрім того позивач сплатив послуги експерта, а всього на загальну суму 53238 грн. які і просить стягнути з відповідача на його користь. Також, неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача [PERSON] завдано немайнових втрат позивачу [PERSON], спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, тривога, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну, емоційна напруга. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач перебував в шоковому стані. Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача позивачу були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, становить 10000 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Позивач вказав на те, що ним було сплачено 52038 грн. за ремонт свого автомобіля, який було пошкоджено внаслідок неправомірних дій [PERSON], які і просить стягнути з нього. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту ним було залучено експерта вартість послуг якого склала 1200 грн., які також просить стягнути відповідача. Окрім того вказав, що як він так і члени його родини понесли моральних страждань, в зв'язку з відсутністю автомобіля та не можливістю продовження звичного ритму життя, виконання доручень на роботі, а також не можливістю виїзду на власному автомобілі за межі міста на відпочинок. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. моральної шкоди. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції (а.с. 39,47,51,56,61) та оголошенням на офіційному веб - сайті суду (а.с. 54,59,64). Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення позивача та його представника, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому главою 11 розділом III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.128, 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ч.1 ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] 28 серпня 2017 року близько 17 год. 40 хв. по вул. Мазура, в м. Сміла керував автомобілем ВАЗ 2107, [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння та не врахував дорожньої обстановки і перед поворотом ліворуч на вул. Промислову не надав дорогу автомобілю «Шевроле Авео»,\~ д.н.з. [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку по вул. Мазура, внаслідок чого відбулось зіткнення цих автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/55/18, 3/703/110/18 від 19 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобові «Шевроле Авео», власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22 серпня 2008 року (а.с.13) є [PERSON] було завдано механічних пошкоджень. У відповідності до висновку № 117 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 вересня 2017 року (а.с.67-78) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле Авео» реєстраційний номер № [NUMBER], пошкодженого під час ДТП, становить 90922 грн. вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля «Шевроле Авео» реєстраційний номер № [NUMBER], становить 52038 грн.. Витрати позивача на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля підтверджуються актом виконаних робіт № 22 від 14 грудня 2017 року (а.с.81), згідно якого позивач сплатив ФОП [PERSON] 1000 грн., актом виконаних робіт № 16 від 12 листопада 2017 року (а.с.85), товарним чеком № 18 від 12 листопада 2017 року (а.с.84), згідно якого позивач сплатив ФОП [PERSON] 32815 грн., актом виконаних робіт № 21 від 8 грудня 2017 року (а.с.87), товарним чеком № 7 від 8 грудня 2017 року (а.с.86), згідно якого позивач сплатив ФОП [PERSON] 18525 грн., а всього [PERSON] сплатив 52340 грн.. Витрати, які поніс позивач пов'язані з виготовленням висновку № 117 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 вересня 2017 року становлять 1200 грн., що підтверджується квитанцією № 28/17 від 19 вересня 2017 року (а.с.66). 24 жовтня 2018 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачеві, пов'язаної з представництвом інтересів в суді, щодо відшкодування матеріальних збитків [PERSON], заподіяних в результаті вчинення ДТП (а.с. 31). Обсяг фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість станом на момент звернення до суду з указаним позовом наведено в акті виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 24 жовтня 2017 року (а.с.29). Квитанцією № 6/03 від 6 березня 2018 року підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, розмір яких складає 3000 грн., які у разі задоволення цивільного позову, при розподілі між сторонами судових витрат, підлягають стягненню на корить позивача (а.с. 30). Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди [PERSON] доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Положеннями ч.1,2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 56942 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., то судом було встановлено наступне. Згідно ст.23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв'язку з порушенням права власності. Суд враховує ствердження позивача про те, що йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки він важко переніс ДТП, протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля він перестав спати ночами, відчував пригнічення стану, став нервовим. Окрім того внаслідок неправомірних дій відповідача, окрім позивача, моральних страждань понесли і члени його сім'ї, так- як вони часто виїжджали на відпочинок за межі міста, але за відсутності автомобіля були змушені відмовитись від поїздок, пересувались громадським транспортом. Через втрату автомобіля у позивача почались проблеми із роботою бо він не міг виконувати доручення, які потребували наявності автомобіля. Дійсно ДТП, яке сталось 28 серпня 2017 року за вини відповідача [PERSON] спричинило позивачу психологічних страждань, які повинні бути відшкодовані відповідачем. На підставі вище викладеного, суд вбачає, що розмір морального відшкодування з урахуванням ступеня вини відповідача, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача в зв'язку з ДТП та пошкодженням внаслідок цього ДТП його автомобіля, суд вважає, що 5000 грн., є достатніми розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача пропорційно до суми до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 649 грн. 07 коп. судового збору (ціна позову - 63238 грн., сума яка підлягає до задоволення -58238 грн., сплачений судовий збір - 704 грн. 80 коп., отже відповідно 58238 х704,80/63238= 649 грн. 07 коп.) та 2762 грн. 80 коп. витрат на правову допомогу (ціна позову - 63238 грн., сума яка підлягає до задоволення -58238 грн., сплачені кошти за правову допомогу - 3000 грн., отже відповідно 58238 х3000/63238 = 2762 грн. 80 коп., а всього 3411 грн. 87 коп..

Outcome: approved