Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період з 16.09.2006 року по 28.01.2014 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Наказом від 22.08.2017 року, розмір раніше стягнутих аліментів - збільшено та становить ? частину від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини до 1/6 частини. Підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує те, що він створив нову сім'ю, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.06.2015 року, від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Позивач сплачує аліменти на утримання дитини згідно рішення суду, вказує, що йому складно утримувати двох дітей, через те, що на старшого сина він витрачає більше ніж залишається на молодшого, а тому просить суд зменшити розмір аліментів утриманих з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з ? частини до 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, позов не визнала. Згідно письмового відзиву вказано, що наказом від 22.08.2017 року по справі № 211/3542/17 з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку щомісяця , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Усі діти рівні перед законом та мають рівні права на утримання від батьків. Старший син позивача на утримання якого присуджено 1/4 частина доходів позивача , не повинен отримувати менше забезпечення ніж його молодший син з урахуванням того, що 3/4 частини доходів залишається у позивача та його розпорядженні. Крім того старший син хворіє, та переніс дві операції на стаціонарі. Тому позов відповідач не визнає. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач в період з 16.09.2006 року по 28.01.2014 року, перебував у шлюбі з відповідачкою. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2014 року. (а. с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 12). Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 7, 8). Наказом від 22.08.2017 року, розмір раніше стягнутих аліментів - збільшено та становить ? частину від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини до 1/6 частини. Підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує те, що він створив нову сім'ю, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.06.2015 року, від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. (а. с. 13, 11). У відповідності до ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов'язаний це зробити, як наполягав на тому позивач, вважаючи, що закон визначає чіткий розмір аліментів і не може бути меншим, ніж 1/4 частка на одну дитину. Частиною 1ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, не дають суду достатніх підстав вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, у нього як у платника аліментів, суттєво змінилося матеріальне становище. Доказів зміни стану його здоров'я платником аліментів суду не надавалося. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України , ст. 180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Доводи позивача щодо наявності другої дитини, як на підставу зменшення розміру аліментів на старшу дитину без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його сина [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Вказана позиція також викладена в постанові Верховного суду України від 09.08.2018 року № 640/10064/16-ц , постанові Верховного суду України від 27.06.2018 року № 632/2103/16-ц, постанові Верховного суду України від 04.07.2018 року № 542/1420/16-ц . Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позову, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Outcome: dismissed