Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми. Позовну заяву мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва із [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] кошти у розмірі 11081 грн. Рішення суду набрало законної сили 30.07.2007 року. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-2083 та пред'явлений до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, проте боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду, а виконавчий лист було повернуто стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можу бути звернуто стягнення. Оскільки рішення суду відповідачем не виконано, позивач просить стягнути із відповідача індекс інфляції у сумі 11081 грн. та 3 % річних 2421 грн. , а всього 25303 грн. Позивач у письмовому клопотанні, просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки позивач у своєму клопотанні не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 11081 грн. Рішення суду набрало законної сили 30.07.2007 року. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-2803, який позивач пред'явив до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, проте 19.06.2013 року вказаний виконавчий лист було повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період прострочення заборгованості становить 30.07.2007 року по 09.11.2014 року, що складає 2658 днів. Індекс інфляції за весь час прострочення становить 2,065. Таким чином індекс інфляції складає 11081 грн. 26 коп. (11081 сума боргу * 2,065 індекс інфляції - 11081), який підлягає стягненню із відповідача. 3 % річних від простроченої суми становить 2420 грн. 82 коп. (3% *11081*2658/365). Позивач у позовні заяві навів свій розрахунок загальної суми боргу, проте, суд з таким розрахунком погоджується частково, оскільки позивач повторно включив суму боргу, яка була стягнута на підставі рішення суду, що суперечить положенню чинного законодавства. Загальна сума заборгованості становить 2420,82 (3% річних) +11081,26 (індекс інфляції) = 14222 грн. 08 коп., якам підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial