Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільнені та компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та просить стягнути на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 17 565,87 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] 09.03.2017 р. за період з 10.03.2017 року по 22.07.2017 року у розмірі 67 795,26 грн. та компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 1338,69 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, повідомлялися належним чином, від представника [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в який просила суд, розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Судом встановлено, що 09 березня 2017 року [PERSON] був звільнений за згодою сторін з посади охоронця Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД № 754». На день звільнення з роботи [PERSON] була нарахована заробітна плата за період з 02 вересня 2016 по 09 березня 2017 року. Однак до цього часу розрахунок з [PERSON] не було здійснено, ніяких грошових коштів він від Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД № 754» він не отримав. Відповідно до довідки №22/06/45 від 22.06.2017 р. заборгованість Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД № 754» по заробітній платі за період з 02 вересня 2016 року по 09 березня 2017 року перед [PERSON] складає 17 565,87 грн. (а.с.10) Відповідно з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим зливом вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Також, згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно довідки № 22/06/47 від 22.06.2017 р., середньоденний заробіток [PERSON] за останні два місяці (січень і лютий 2017 року) складав 491,27 грн. тому відповідач повинен виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. [PERSON] було звільнено 09.03.2017 р. та станом на 25.06.2017 року включно вже минуло 138 календарных днів. Таким чином, за затримку розрахунку з [PERSON] за наслідками звільнення 09.03.2017 р. відповідач повинен сплатити [PERSON] середній заробіток у розмірі 67 795,26 грн., який розраховано наступним чином: 491,27 грн. (середньоденний заробіток за останні два місяці) х 138 (кількість календарних днів з затримки в розрахунку по заробітній платі) = 67 795,26 грн. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про працю» суд, установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку у разі звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації, суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступний після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не звільняє його від відповідальності. Крім того, у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-11 та Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р., заробітна плата, яка виплачується з порушенням строків її виплати, підлягає виплаті з компенсацією втрати частини доходу (заробітної плати) у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати. Відповідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, загальний розмір компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати [PERSON] складає 1 338,69 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають повному задоволенню в межах позовних вимог на яких наполягав позивач. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати в розмірі 17 565,87 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] 09.03.2017 р. за період з 10.03.2017 року по 22.07.2017 року у розмірі 67 795,26 грн. та компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 1338,69 грн.

Outcome: approved