Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою як член сім`ї, оскільки перебував у зареєстрованому шлюбі з його дочкою, [PERSON] , однак 03.11.2020 року рішенням Любешівського районного суду Волинської області даний шлюб розірвано. Фактично відповідач за вказаною адресою не проживає вже протягом останніх півтора року, виїхав, наскільки відомо позивачу, до м. Луцька Волинської області, після чого припинив підтримувати з ним та його дочкою будь-які відносини. За місцем реєстрації не проживає, особисті речі давно вивіз з будинку. З моменту добровільної зміни відповідачем свого місця проживання останній не виявив бажання знятися з реєстраційного обліку у належному позивачу житловому будинку. За таких обставин просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Свідок [PERSON] , дочка позивача, підтвердила обставини, вказані у позові. Сусідка [PERSON] вказала, вказала, що відповідач дійсно за весь час, з липня 2020 року, не з`являвся та не проживає за вказаною у позові адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання судовим оголошенням. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 13.05.2009 року. В даному будинку з 20.09.2017 року зареєстрований відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги. Згідно з рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 03.11.2020 року шлюб між дочкою позивача, [PERSON] , та відповідачем розірвано. Зі змісту даного рішення вбачається, що позивач посилалася, серед іншого, на те, що вони з відповідачем майже два місяці проживають окремо, відповідач поїхав у невідомому напрямку. Даний позов відповідач визнав. Зазначене вказує на те, що станом на 03.11.2020 року відповідач не проживав за вказаною у позові [PERSON] адресою вже майже два місяці. Із акту про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Любешівської селищної ради від 10.08.2021 року вбачається, що [PERSON] фактично не проживає за адресою [ADDRESS] з липня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача по даний час, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. За таких обставин, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved