Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] із померлим [INFO] року [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на квартиру [ADDRESS] та на 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], які складаються з літ. «А» - приміщення № І - тамбур, № 2 - кухня, № 3, 4 - жилі кімнати, літ. «Г», 1/2 літ. «В», мотивуючи тим, що приватним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній документ підтверджуючий факт спільного проживання і був пропущений строк для прийняття спадщини. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], які складаються з: літ. «А» - кв. 2 приміщення № І - тамбур, № 2 - кухня, № 3, 4 - жилі кімнати, площею 16,9 кв.м., літ. «Г», 1/2 частини літ. «В» на підставі договору купівлі - продажу від 25.11.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/3185. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 176 від 04.04.2012 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира [ADDRESS] та 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою:[ADDRESS], які складаються з: літ. «А» приміщення № І - тамбур, № 2 - кухня, № 3, 4 - жилі кімнати, площею 16,9 кв.м., літ. «Г», 1/2 частини літ. «В». Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2002 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/3575, [PERSON] заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право - [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36591415 від 11.02.2014 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 15.04.2002 року, зареєстрований за № 2/3575 не змінювався та не скасовувався. [PERSON] та [PERSON] як непрацездатні діти спадкодавця, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту [PERSON] мають право на обов'язкову частку у спадщині. Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Так, у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченими заявами, відмовились від належної їм частки спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] було підтверджено, що [PERSON] спільно мешкав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за № 51/01-16 від 27.01.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній документ підтверджуючий факт спільного проживання і був пропущений строк для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved