Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON], яким, з врахуванням поданих уточнень, просить провести реальний розподіл житлового будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 30.12.2003 року він та відповідач прийняли в дар від [PERSON] житловий будинок з цокольним поверхом (Цк) готовністю 66% з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] Право власності за договором дарування було зареєстровано ЛОДКБТІ та ЕО, про що видано витяг від 25.02.2004 року. Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем існують спори щодо володіння і користування вказаним житловим будинком, просить здійснити реальний розподіл такого. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні викладеним в позові та уточненнях до такого, якими конкретизовано спосіб реального розподілу будинку. Просять задовольнити позов повністю. В судовому засіданні відповідач та її представник проти позову заперечили, подали письмові заперечення, наполягають на тому, що позивачу не належить 1/2 цілого будинку в його теперішньому вигляді, оскільки за умовами договору дарування [PERSON] (батько сторін по справі) подарував йому лише частину цокольного поверху, готовність якого становила 66%, а тому будинок поділу не підлягає. Ствердила, що з позивачем неприязні стосунки, внаслідок його зухвалої і протизаконної поведінки, вважає, що він шахрайським способом бажає заволодіти будинком, в якому проживає вона та її батьки - треті особи за позовом [PERSON] та [PERSON]. Просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] проти позову заперечив. Подав письмові заперечення, зазначив, що не дарував позивачу 1/2 частки всього будинку, та вважає, що до позивача перейшло за договором дарування лише частина цокольного поверху, а відтак позивач не має права вимагати розподілу всього будинку в його теперішньому стані. Просить відмовити в задоволені позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] проти позову заперечила, дала пояснення аналогічні поясненням відповідача та третьої особи [PERSON], надавши письмові заперечення. Просить відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до договору дарування житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого 30.12.2003 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частинах кожний житловий будинок з цокольним поверхом, готовністю 66% з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] що позначений на плані літерою А-2 і земельну ділянку [NUMBER] площею 0,2300 га. Житловий будинок (цокольний поверх) складається з однієї житлової кімнати житловою площею 11,8 м.кв. та кухні. Загальна площа будинку становить 149,6 м.кв. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 25.02.2004 року проведено державну реєстрацію права власності позивача на 1/2 ідеальну частку будинку. Ст. ст. 355, 356 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки, часто виникають конфлікти, що унеможливлює спільне та мирне користування житловим будинком. Вирішуючи питання можливості реального розподілу житлового будинку [ADDRESS] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виникає з моменту завершення будівництва та його державної реєстрації. Оскільки суду не подано документів, які б підтверджували введення його в експлуатацію та реєстрацію права власності на новостворений об'єкт, тому суд виходить з того, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Саме таку правову позицію висловив ВСУ у Постанові від 7 вересня 2016 року по справі № 6-47цс16, де, зокрема, зазначено, що за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 040/16 від 17.10.2016 року ступінь готовності житлового будинку [NUMBER] по [ADDRESS] станом на день проведення експертизи становить приблизно 90,1% та дозволяє експлуатувати такий в повній мірі, вказаний будинок перебуває в стані, придатному для проживання, цокольний, другий та мансардний поверхи експлуатуються, технічно можливо поділити даний житловий будинок в натурі та довести до кінця будівництво. Разом з тим, в матеріалах справи наявний технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], в якому зазначені технічні характеристики будинку та наявна експлікація приміщень. З відповіді Інспекції ДАБК у Львівській області від 17.03.2015 року на заяву [PERSON] щодо будівництва [PERSON] на вул. [ADDRESS] вбачається, що станом на березень 2015 року спірний будинок являв собою незавершену будівництвом цегляну, частково оштукатурену триповерхову будівлю, покриту металопрофілем. Зі змісту відповіді випливає, що [PERSON] звертався до ДАБК щодо будівництва саме [PERSON] спірного будинку. Крім висновку експертизи, суд приймає до уваги покази сторін, що відповідачі та треті особи постійно проживають в цьому будинку, [PERSON] зареєстрована в такому, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вказана обставина є встановленою. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Така правова позиція викладена Верховним судом України при розгляді справи № 6-12цс13. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 040/16 від 17.10.2016 року існує технічна можливість реального розподілу житлового будинку [ADDRESS]. В дослідницькій частині висновку вказано, вирішальними факторами при визначенні можливості розподілу будинку являються: рівень готовності будинку, можливість облаштувати окремі ізольовані квартири згідно з вимогами БНІП, технічний стан несучих конструктивних елементів. При цьому експерт вказує, що рівень готовності житлового будинку приблизно 90,1 % і більше, стан основних конструктивних елементів добрий, даний будинок практично поділено між співвласника та запропоновано варіанти розподілу, які найбільш наближені до фактичного користування. Приймаючи до уваги позицію позивача щодо визначення варіанту розподілу житлового будинку, суд виходить з того, договір про порядок користування житловим будинком між сторонами не укладався, заперечень щодо конкретного варіанту розподілу від відповідачів не поступало. Всі доводи і заперечення відповідача і третіх осіб зводяться до заперечення права власності позивача на 1/2 житлового будинку. Таким чином, суд вважає можливим провести розподіл незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] виділивши у власність позивача наступні приміщення: 1-2 - частину коридору площею 27,1 кв.м; І - приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-19 - коридор площею 4,9 кв.м; 1-20 - коридор площею 5,3 кв.м; 1-21 - ванну площею 6,7 кв.м; 1-22 - комору площею 3,7 кв.м; 1-23 - кухню площею 17,5 кв.м; 1-25 - житлову кімнату площею 31,8 кв.м; 1-26 - житлову кімнату площею 30,6 кв.м; 1-27 - житлову кімнату площею 15,0 кв.м., 1-24 - приміщення веранди площею 16,7 кв.м (веранда «а-2»); сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишити в спільному користуванні сторін. Всього разом [PERSON] виділити загальної площі в житловому будинку літ. «А-2» (з верандою літ. «а-2») - 206,45 кв.м.. [PERSON] слід виділити у власність наступні приміщення: 1-1 - котельні площею 16,7 кв.м; веранди літ. «а-2»; на цокольному поверсі 1-2 - частину коридору літ. 1-2 площею 8,0 кв.м (3,2 кв.м + 4,8 кв.м); 1-3 - житлову кімнату площею 11,80 кв.м; 1-4 - кухню площею 13,10 кв.м (12,5 кв.м); 1-6 - умивальню площею 3,5 кв.м; 1-7 - вбиральню площею 1,4 кв.м; І - 1/2 приміщення гаражу площею 25,35 кв.м; 1-14 - приміщення веранди площею 16,7 кв.м.; 1-9 - коридору площею 4,9 кв.м; 1-10 - коридору площею 5,3 кв.м; 1-11 - ванни площею 6,7 кв.м; 1-12 - кладови площею 3,7 кв.м; 1-13 - кухні площею 17,5 кв.м; 1-15 - житлової кімнати площею 31,8 кв.м; 1-16 - житлової кімнати площею 30,6 кв.м; 1-17 - житлової кімнати площею 15,0 кв.м.; сходову клітку 1-5,1-8,1-18 залишити в спільному користуванні сторін, а всього загальною площею 233,85 м.кв. Сходову клітку на горище залишити в спільному користуванні сторін; вхід на горище і праву частину від входу залишити в користуванні [PERSON]; ліву частину від входу і горище над верандою літ. «а-2» залишити в користуванні [PERSON]. При цьому, як зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи, слід виконати наступні будівельно-ремонтні роботи: в приміщенні коридору літ. 1-2 цокольного поверху встановити дві цегляні перегородки для влаштування двох коридорів площею 3,2 кв.м. і 4,8 м.кв., встановити цегляну перегородку в приміщенні гаражу літ. I для розподілу приміщення 50,7 м.кв. на два гаража, закласти дверний проріз виходу в ліву частину на горищі, обладнати вхід (пробити дверний проріз в виділену частину горища [PERSON] з площадки сходової клітки. Однак дані роботи необхідно виконувати у порядку передбаченому законом, погодивши з органом місцевого самоврядування та отримавши від останнього дозвільні документи. П.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» визначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. цією ж постановою визначено, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК), відтак при розгляді питання спору, суд зобов'язаний залучити до участі в справі відповідний орган місцевого самоврядування та врахувати наявність дозволів на проведення переобладнань в спірному житловому будинку. ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12.02.2015 року внесене зміни до ст. 152 ЖК України, яку викладено в наступній редакції «виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Враховуючи те, що при реальному розподілі будинку має місце відступлення від рівності часток, з відповідачки слід стягнути грошову компенсацію в розмірі 37295 грн. 50 коп. (тридцять сім тисяч двісті дев'яносто п'ять гривень 50 коп.) на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 5 351,20 грн (551,20 грн сплаченого судового збору та витрати на проведення експертизи згідно рахунку ТзОВ «Гал-Світ» №0607/Т-16-027 в розмірі 4800,00 грн.).

Outcome: approved