Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 0.1000 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Харків, вул.. Немишлянська, 93-А, кадастровий номер земельної ділянки 6310138500:04:009:0007, цільове призначення якої є обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] є рідною сестрою матері позивача [PERSON]. Вони, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 30.10.1998 року 12 ХДНК реєстраційний №1-4296, стали співвласниками в рівних частинах кожна, тобто по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться у м. Харкові по вул.. Немишлянській, буд. 93-А. право власності матері позивача [PERSON] на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями №93-А по вул.. Немишлянській в м. Харкові було зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.12.1998 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 53198, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 23.12.1998 року. 04.08.2005 року мати позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] приватизували земельну ділянку за місцем знаходження житлового будинку з надвірними будівлями №93-А по вул.. Немишлянській в м. Харкові, площею 0.1000 га в спільну сумісну власність, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що 04 серпня 2005 року Харківським міським управлінням земельних ресурсів Харківської міської ради на підставі рішення XXVII сесії IV скликання Харківської міської ради від 24 листопада 2004 року №201/04 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0.1000 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул.. Немишлянська, 93-А, цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до даного акту, співвласниками на праві спільної сумісної власності вказаної земельної ділянки є: [PERSON] та [PERSON]. 20 вересня 2013 року співвласник земельної ділянки [PERSON], яка є матірю позивача, померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 21 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 12450. 25 липня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все її рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право, вона заповіла позивачу [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями №93-А по вул.. Немишлянскій в м. Харкові та ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 93-А, загальною площею 0.1000 га, кадастровий номер 6310138500:04:009:0007. В кінці травня 2016 року для прийняття спадщини, у відповідності до норм ст.ст.\~1268,\~1269 Цивільного кодексу України, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.06.2016 року зареєстровано в реєстрі за №1214на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями №93-А по вул.. Немишлянській в м. Харкові. 31.05.2016 року ПН ХМНО [PERSON] видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою нотаріус постановив: відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0.1000 га, що знаходиться в місті Харкові по вул.. Немишлянській, 93-А, у звязку з тим, що не визначена частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові. Крім того нотаріусом було розяснено право на звернення до суду із позовом про встановлення часток у спільній сумісній власності. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить суд розглядати справу за її відсутності. Проти позову не заперечувала та просила його задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що 04 серпня 2005 року Харківським міським управлінням земельних ресурсів Харківської міської ради на підставі рішення XXVII сесії IV скликання Харківської міської ради від 24 листопада 2004 року №201/04 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0.1000 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул.. Немишлянська, 93-А, цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до даного акту, співвласниками на праві спільної сумісної власності вказаної земельної ділянки є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 20 вересня 2013 року співвласник земельної ділянки [PERSON], яка є матірю позивача, померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 21 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 12450 (а.с. 12). 25 липня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все її рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право, вона заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 11). В кінці травня 2016 року для прийняття спадщини, у відповідності до норм ст.ст.\~1268,\~1269 Цивільного кодексу України, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02.06.2016 року одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.06.2016 року зареєстровано в реєстрі за №1214на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями №93-А по вул.. Немишлянській в м. Харкові (а.с.14). 31.05.2016 року ПН ХМНО [PERSON] видала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою нотаріус постановив: відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0.1000 га, що знаходиться в місті Харкові по вул.. Немишлянській, 93-А, у звязку з тим, що не визначена частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові. Крім того нотаріусом було розяснено право на звернення до суду із позовом про встановлення часток у спільній сумісній власності (а.с.5). Відповідно до ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох і більше осіб належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1\~ст.357 ЦК України\~у справі спільної часткової власності частки кожного із співвласників вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленості між співвласниками або законом. У відповідності до норм ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Нормами\~ст. 89 Земельного кодексу України\~встановлено наступне. Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки зокрема співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оскільки за життя [PERSON] домовленості про розмір часток кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 0.1000 га, що знаходиться в місті Харкові по вул.. Немишлянській, 93-А, не було, то розмір частки земельної ділянки, яка належить померлій [PERSON] становить 1/2 частка. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі наведеного та

Outcome: approved