Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.09.2012, шлюбні відносини припинені наприкінці лютого 2014 року, проте і до того часу шлюбні відносини неодноразово припинялись. Позивач вважає, що відповідач зареєструвала з ним шлюб, переслідуючи виключно майнові інтереси, а саме маючи намір оселитися зі своїми дітьми в квартирі позивача, проживати за рахунок чоловіка. Відповідач протягом всього часу подружнього життя зраджувала чоловіка, та оселилась з іншим чоловіком в квартирі, що належить на праві власності позивачеві, перешкоджала йому користуватися квартирою. Позивач втратив до дружини почуття любові та поваги як до жінки, оскільки у них різні погляди щодо подружнього життя, порядності та людської гідності. Сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам та моральним принципам позивача. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. В судове засідання позивач не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, одночасно зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог і не заперечує проти винесення у справі заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце, дату та час розгляду справи судом, причини неприбуття не повідомила, будь-яких заяв з приводу розгляду справи суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.09.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №507 /а. с. 6/. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя, шлюбні відносини фактично припинені наприкінці лютого 2014 року. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved