Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з\~[PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на час його навчання в учбовому закладі до досягнення ним 23-річного віку. Вказує, що відповідач [PERSON] є його батьком. До 18 років відповідач сплачував аліменти на його утримання. На даний час позивач навчається на першому курсі ДЗ «Луганським державний медичний університет» денної форми навчання. Особистих матеріальних коштів у нього немає, тому вимушений звернутися до суду для рішення цього питання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву (вх. № 7801 від 27.03.2017), згідно якої просив розглядати справу у його відсутність у зв'язку із навчанням у м. Луганську, підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві,\~ просив їх задовольнити (а.с.23). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги свого сина [PERSON] підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги щодо стягнення аліментів на навчання визнали частково, а саме у розмірі 1/6 частини доходу. Крім того, відповідач вказав, що він розуміє обовязок як батька сплачувати аліменти і допомагати сину та не має наміру від них ухилятися, але сплата аліментів розміром 1/4 частини від його доходу в даний час є для нього непосильною. Його середня місячна заробітна плата складає 4000 грн., тобто 1/4 частина з неї складає приблизно 1000 грн. Обовязок по утриманню повнолітньої дитини на час навчання лежить як на батькові так і на матері, отже матеріальне забезпечення повинно покладатися на них обох. А при стягненні з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу виходить, що він практично самостійно забезпечує сина прожитковим мінімумом. Також, позивач [PERSON] навчається в учбовому закладі на держбюджеті, тому він повинен отримувати стипендію за навчання. Ці обставини позивачем в позовної заяві не вказані чомусь. Повідомив також про те, що у нього на утриманні є непрацездатна матір пенсіонер [PERSON] та батько пенсіонер [PERSON], які отримує мінімальну пенсію розміром 1300 грн. Відповідач самостійно оплачує комунальні платежі оформлюючи допомогу від держави призначенням субсидії в звязку з недостатнім доходом. Крім того, він стоїть на диспансерному обліку з хронічними захворюваннями та погребує постійно застосовувати дорогі ліки. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 2 лютого 1999 року в м. Артемівську Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1999 року лютого місяця 16 числа зроблено відповідний запис № 67. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 076690, виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 16.02.1999 року (а.с.3). За рішенням Артемівського міськрайонного суду від 16.08.2010 року призначено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку щомісячно з 2.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 2.02.2017 року. На підставі вказаного рішення та виданого 29.09.2010 року виконавчого листа (по справі № 2-11123/10), відділом ДВС Артемівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження № 24967022, що вбачається з постанови від 4.03.2011 року, та проводилися стягнення з [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до довідки Державного закладу «Луганський державний медичний університет» від 21.11.2017 року (вх. № 1290-ст) [PERSON] навчається на 2 курсі медичного факультету за спеціальністю «Медицина» в ДЗ «Луганський державний медичний університет», навчається на бюджетній основі без отримання стипендії, денна форма навчання. Термін навчання з навчальною програмою з 1.09.2016 року по 30.06.2022 року (а.с.90). Позивач вказує, що особистих грошових коштів у нього немає, оскільки він навчається на денній формі без отримання стипендії. Зазначає, що його батько працездатний, має постійний дохід приблизно 4000 грн., проте добровільно ніякої матеріальної допомоги йому не надає. Також суду надані медичні довідки (а.с.65-67), відповідно до яких позивач страждає на хворобу серця та у 2017 році перебував на лікуванні з цього приводу в кардіологічному відділенні. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. В судовому засіданні відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку, оскільки сплата аліментів розміром 1/4 частини від його доходу в даний час є для нього непосильною, зазначивши, що його середня місячна заробітна плата складає 4000 грн., тобто 1/4 частина з неї складає приблизно 1000 грн. Суду була надана довідка про доходи [PERSON] № 70 від 29.03.2017 року, згідно якої він працює на ПрАТ «Вістек» на посаді контролера на КПП, загальна сума його доходу за період з 1.09.2016 року по 28.02.2017 року становить 34\~129 грн. 06 коп. (а.с.38), а за період з 1.02.2017 року по 31.07.2017 року 37\~710 грн. 06 коп., відповідно до довідки № 151 від 11.08.2017 року (а.с.72). Також, оскільки він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області, отримує дохід пенсіонера, який складає 14\~452 грн. за період з січня по листопад 2017 року (а.с.87). Крім того, суд бере до уваги доводи відповідача, що він хворіє, надавши довідку № 48/3715, видану лікарем [PERSON] 28.03.2017 року, в якій вказано, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, страждає на хронічні холецистит, гастродуоденіт, панкреатит, у нього гіпертонічна хвороба 2 ступеня, дисцикуляторна енцефалопатія, хронічний тиреодит (а.с.36). У звязку із цим він потребує постійного прийому ліків. В матеріалах справи містяться повідомлення про надання субсидії [PERSON] для відшкодування витрат на оплату за житлово-комунальні послуги з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, з травня 2016 року по квітень 2017 року, з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, який призначається у звязку з недостатнім доходом (а.с.39-41) Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Як вбачається з довідки КЗОЗ «Міська лікарня № 2 м. Бахмута» № 11 від 3.05.2017 року, [PERSON], мати позивача, працює лаборантом з бактеріології, загальна сума її доходу за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року складає 29\~171 грн. 94 коп. (а.с.64). Також відповідно до довідки № 4139, виданої 16.08.2017 року КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ», загальна сума доходу [PERSON] за період з 1.02.2017 року по 31.07.2017 року без урахування аліментів становить 31\~923 грн. 66 коп. (а.с.76). У звязку із цим суд може зробити висновок про те, що мати позивача [PERSON] працездатна, отримує стабільний дохід та має можливість надавати допомогу сину (позивачу), який навчається, так само як і відповідач. Також суд приймає до уваги те, що у відповідача є непрацездатні батьки, які потребують його фінансової допомоги, оскільки отримують пенсію в середньому 1\~300 грн. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. А тому суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, встановивши потребу позивача у звязку із продовженням навчання матеріальної допомоги батьків, та виходячи з матеріального та сімейного становища відповідача, співмірності його доходу та витрат на першочергові потреби сімї, з урахуванням наявності у відповідача непрацездатних батьків похилого віку та можливість позивача отримувати стипендію за місцем навчання, а також рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, їх розмір доходу, приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Інших обставин, які не були предметом дослідження та могли б вплинути на правильність висновків суду і давали б підстави для переоцінки наданих доказів або для висновку про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час її навчання у більшому розмірі, ніж визначено судом, позивачем не надано та зазначено про їх існування. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial