Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.12.2014 року в с.Маяки Луцького району, автомобіль під його керуванням марки «AUDIAGWY 7131 V», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Винним в скоєнні ДТП є відповідач [PERSON], що підтверджується постановою Рожищенського районного суду від 15.01.2015 року. Позивач вказує, що згідно звіту №125/15, вартість матеріального збитку, який був завданий йому в результаті пошкодження автомобіля складає 36238,78 грн. Страхова компанія «АХА Страхування» здійснила йому страхове відшкодування в межах суми ліміту страхового відшкодування в розмірі 22038,79 грн.. Тому, просить стягнути з відповідача в його користь 14200 грн. завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Крім того, позивач також вказує, що в результаті пошкодження його автомобіля йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в спричиненні йому душевних страждань. Протиправними діями відповідача він позбавлений нормального настрою та відчуває пригніченість. Автомобіль служив йому засобом пересування та джерелом доходу, оскільки використовував його для перевезення різних товарів на замовлення. В зв'язку з викладеним просив стягнути з відповідача в його користь 14200,00 грн. заподіяної майнової шкоди, 5500 грн. заподіяної моральної шкоди та витрати на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно наданого заперечення, позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просить відмовити, так як вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими (а.с.26-30). Претставник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення лише частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Рожищенського районного суду від 15.01.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.14). Вказаною постановою встановлено, що 07.12.2014 року [PERSON] в с.Маяки Луцького району, керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], при здійсненні маневру обгону, не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDIAGWY 7131 V» д.н.з [NUMBER]. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту №125/15 про оцінку автомобіля марки «AUDIAGWY 7131 V» д.н.з [NUMBER] вбачається, що вартість матеріального збитку, який був завданий внаслідок пошкодження автомобіля складає 36238,78 грн. (а.с.7-9). З матеріалів справи встановлено також, що позивачу Страховою компанією «АХА Страхування» була перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 22038,79 грн., тоді як ліміт відповідальності Страховика по даному пошкодженому автомобілі становить 50000,00 грн.. З даного розрахунку вбачається також, що позивач [PERSON] погодив із страховою компанією порядок виплати страхового відшкодування, а саме те, що сам транспортний засіб, він залишає за собою, в зв'язку з чим страхова компанія проводить виплату страхування за мінусом ринкової вартості транспортного засобу після ДТП - 14200,00 (а.с.17). Тому, позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] майнової шкоди в сумі 14200,00 грн. до задоволення не підлягає. Визначаючи розмір маральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкоди завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.1 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Судом встановлено, що внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач переніс моральні страждання в момент ДТП, позбавлений можливості користуватися автомобілем в побуті, що змінює звичний ритм життя власника автомобіля та викликає певні незручності у пересуванні. З урахуванням наведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 5500 грн. підлягає до задоволення частково в розмірі 1000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, суд вважає, що з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. Стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат на правову допомогу до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не надано жодного підтверджуючого документа щодо понесення даних витрат. На підставі ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial