Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та уточнюючі позовні вимоги просив суд визначити, що [PERSON], померлому 14.12.2015 року та [PERSON], померлій 24.02.2006 року, за життя належало, кожному окремо, в праві спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частці житлового будинку (А-1), загальною площею 49,3 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м з господарськими будівлями: літня кухня (В), гараж (Б), сарай (Г), погріб (Д), вбиральня (Ж), душ (3), огорожа (1-2), водоколонка І, вимощення (II), який розташований на за адресою: Дніпропетровська область Криворізький район с. Калініна, вул.Пролетарська, 42, на неприватизованій земельній ділянці. Визнати за [PERSON]\~ право власності на 1/2 частку житлового будинку (А-1), загальною площею 49,3 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м з господарськими будівлями: літня кухня (В), гараж (Б), сарай (Г), погріб (Д), вбиральня (Ж), душ (3), огорожа (1-2), водоколонка І, вимощення (II), який розташований на за адресою: Дніпропетровська область Криворізький район с. Калініна, вул.. Пролетарська, 42, на неприватизованій земельній ділянці, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 24.02.2006 року. Крім того [PERSON], звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просила визнати за не право власності на 1/2 частку у житловому будинку (А-1), загальною площею 49,32 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, з господарськими будівлями: літня кухня «В», гараж «Б», сорай «Г», погріб «Д», вбиральня «Ж», душ «З», огорожа 1,2,\~ водоколонка І, вимощення ІІ, які розташовані за адресою: вул. Пролетарська, 42, с. Калініна, Криворізький район, Дніпропетровська область, на неприватизованій земельній ділянці, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 14 грудня 2015 року. В обґрунтовування позовних вимог зазначили, що за життя їх батькам [PERSON], померлому 14.12.2015 року та [PERSON], померлій 24.02.2006 року, належав житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район с. Калініна, вул. Пролетарська, 42. Вказаний будинок набутий померлими у шлюбі. За життя [PERSON] та [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності визначені не були, договір про поділ вказаного майна не укладався. Земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Калініна, вул. Пролетарська, 42 не приватизована. [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька звернулися до нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, але отримали відмову, у звязку із тим, що спірне домоволодіння придбане батьками у шлюбі а шлюбна доля кожного з батьків не виділена та в позасудовому порядку виділити її неможливо. Позивач за первісним позовом [PERSON], в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги в частини п. 1 та п. 2 прохальної частини підтримав, просив їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON], визнав у повному обсязі (а.с. 113). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі проти задоволення позовних вимог п. 1 п. 2 прохальної частини [PERSON] не заперечувала. Представник відповідача Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, при розгляді справи покладався на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана первісна позовна заява та зустрічна позовна заява підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.1959 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «Гасій», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІ-ЯР № 946066(а.с. 10). В період шлюбу, а саме 23.06.1989 року [PERSON], на підставі рішення Виконкому Криворізької районної ради народних депутатів від 27.11.1987, видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 42 по вул.Пролетарська, у с. Калініно, Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12,13-18). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок № 42 по вулиці Пролетарській в с. Калініно Криворізького району Дніпропетровської області набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя Гасій. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя подружжя Гасій, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна. 24.02.2006 року [PERSON], померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 066889 (а.с. 4). Відповідно до 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку по вул. Пролетарська,42, с. Калініно Криворізького району Дніпропетровської області. 14.12.2015 року помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 658363 (а.с. 5). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме 1/2 частину житлового будинку по вул. Пролетарська, 42, с. Калініно Криворізького району Дніпропетровської області. Згідно розпорядження Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 84-р від 25.12.2015 про перейменування вулиць (а.с. 61), назву вулиці Пролетарська у с. Калініна, змінено на вулицю Мира. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] та [PERSON] на випадок смерті не здійснили розпорядження своїм майном, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45661838 від 03.11.2016 року (а.с. 51) № 45661811 від 03.11.2016 року (а.с. 58). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх діти син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 501066 (а.с 9), та донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 030685 (а.с. 11), яка при укладенні шлюбу (а.с. 3), змінила прізвище на «Свинчук». Згідно інформаційної довідки Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 2318/02-14 від 03 листопада 2016 року, видно, що після смерті [PERSON], померлого 14.12.2015 року, з заявою про прийняття спадщини за законом, до нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] (а.с. 49). При зверненні [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 14.12.2015 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що з поданих документів видно, що спадкове майно придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити неможливо, у звязку із чим сторонам запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування (а.с. 20). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON], від своєї частки спадкового майна після смерті матері [PERSON], померлої 24.02.2006 року відмовилась (а.с.56). В свою чергу [PERSON], від своєї частки спадкового майна після смерті батька [PERSON], померлого, 14.12.2015 року відмовився (а.с. 49). Суд вважає встановленим та підтвердженим матеріалами справи той факт, що спадковий будинок придбаний батьками сторін у шлюбі, але право власності на будинок в державних органах реєстрації нерухомого майна зареєстровано лише за батьком сторін [PERSON], що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 2490 від 10.11.2016 (а.с. 52). У зв'язку з тим, що будинок є об'єктом права спільної сумісної власності померлих батьків сторін, частки яких за їх життя не були виділені, подружня частка матері [PERSON] та [PERSON] [PERSON] у праві власності на будинок є прихованою, визначення їх часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно не є підставою для реєстрації права власності на будинок за ними в державних органах реєстрації нерухомого майна, що в свою чергу позбавляє можливості [PERSON] та [PERSON] оформити спадщину, що залишилася після смерті їх батьків у нотаріальній конторі. У звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості оформити спадщину, що залишилась після смерті їх батьків, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved