Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 31 березня 2010 року ВДВС Пирятинського РУЮ було відкрито виконавче провадження № 18440318 на підставі виконавчого листа №2-20 від 19 березня 2010 року, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області. В рамках даного виконавчого провадження 21 квітня 2010 року державним виконавцем було накладено арешт на все його майно, в тому числі на належний йому будинок №23 по вул. Козацька у м. Пирятин. Виконавче провадження №18440318 було закінчене 25 лютого 2011 року у звязку із скасуванням рішення, яке підлягало виконанню. На даний час відкритих виконавчих проваджень, де він виступає боржником, на примусовому виконанні у Пирятинському РВ ДВС ГТУЮ, немає. Незважаючи на те, що виконавчих провадження не існує, залишається не знятим арешт на його майно, що порушує його законні права та інтереси щодо розпорядження належним йому майном, у звязку з чим він просить зняти арешт з належного йому житлового будинку №23 по вул. Козацька у місті Пирятин Полтавської області. У судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву, в якій просив позовні вимоги щодо зняття арешту з належного [PERSON] житлового будинку №23 по вул. Козацька у місті Пирятин Полтавської області задовольнити та слухати справу без його та позивача участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявилися, просили слухати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, про що надали до суду відповідні заяви. Третя особа Пирятинський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суд не зявився, просив слухати справу без їх участі за наявними у справі матеріалами, про що надав до суду відповідну заяву. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивачу на праві власності належить будинок № 23 по вул. Козацька у м. Пирятин Полтавської області, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 287862 від 25.11.2008 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21041750 від 25.11.2008 (а.с.16-17). 31 березня 2010 Пирятинським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області на підставі виконавчого листа № 2-20/2009 від 19 березня 2010 рок,у виданого Пирятинським районним судом Полтавської області, було відкрито виконавче провадження № 18440318, постановою державного виконавця від 21 квітня 2010 року накладено арешт на майно боржника, у тому числі на будинок № 23 по вул. Козацька у м. Пирятин Полтавської області, а 25 лютого 2011 року вказане виконавче провадження № 18440318 було закінчено на підставі п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 04.11.2010) скасування рішення, яке підлягає виконанню (а.с.14-15). Згідно довідки Пирятинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 14.21-38/135 від 20.04.2017 повідомлено, що відкритих виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON], у відділі на примусовому виконанні немає. ВП №18440318 завершене, матеріали знищені за закінченням строку зберігання (а.с.60). Отже з наявних у матеріалах справи доказів убачається, що виконавчі провадження, де боржником є [PERSON], знищені, проте арешт з його майна не знятий. На сьогоднішній день позивач має намір розпоряджатись належним йому майном, проте через наявність арешту не може цього зробити. Арешт на майно позивача триває досить значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: для забезпечення реального виконання рішення. Позивач не може оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки виконавче провадження, в якому був накладений арешт, відсутнє, а тому позивач звернувся за захистом своїх порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачає зняття судом арешту з майна, і частина друга вказаної статті визначає, які дії має вчинити державний виконавець у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved