Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку окрім позивача та його сім'ї зареєстрована відповідачка [PERSON] з її сином [PERSON], 2014 року народження, які не проживають в даному будинку та особистих речей не мають. Добровільно виписатися відповідачка відмовляється, чим порушує право власності позивача на володіння та розпорядження приватною власністю, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов з підстав зазначених в ньому. Відповідачка в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 41 Конституцій України, ст.ст. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Житомирського району №1299 від 23 вересня 2014 року в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], 1979 р.н., син - [PERSON], 1984 р.н., онук - [PERSON], 1995 р.н., [PERSON], 1952 р.н., [PERSON], 1953 р.н., [PERSON], 1997 р.н., [PERSON], 2014 р.н. [PERSON] зареєстрована за даною адресою, але фактично не проживала (а.с8.). Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України власник має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому власністю на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» із змінами та доповненнями, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, права позивача порушені та підлягають захисту усуненням перешкод позивачу в користуванні жилим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку із зазначеного вище домоволодіння без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved