Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання. В позові посилається на те, що 21 лютого 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №2-121/2012 рік було вирішено стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 251 966,64 грн., що дорівнювало сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США. Рішення суду набрало законну силу 02.03.2012 року. Вказує на те, що 12 березня 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці був виданий виконавчий лист для примусового виконання рішення суду у справі №2-121/2012 року. Крім цього в позові посилається на те, що даний виконавчий лист перебуває на виконанні в Першотравневому відділі ДВС Чернівецького МУЮ. При цьому, листом від 29.05.2015 року його було повідомлено, що було проведено рецензування звіту про вартість майна відповідача, яке було арештовано з метою виконання зведеного виконавчого провадження, щодо стягнення з відповідача коштів на користь декількох стягувачів. Вказує на те, що після прийняття судового рішення, їхні стосунки з відповідачем набули правову природу зобовязальних правовідносин, відповідно до яких останній має сплатити йому суму боргу в розмірі 251 966,64 грн., тобто у відповідача є перед ним грошові зобовязання. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь три відсотки річних та інфляційні витрати в сумі 215 944,77 грн. та судовий збір в сумі 2159,45 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та надав суду пояснення згідно позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 190 від 13.10.2015 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці №2-121/2012 від 21 лютого 2012 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість у сумі 251 966,64 грн., яке набрало законну силу 02.03.2012 року. Судом встановлено, що 12 березня 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці на підставі рішення був виданий виконавчий лист для примусового виконання рішення суду у справі №2-121/2012. Судом встановлено, що згідно листа Першотравневому відділі ДВС Чернівецького МУЮ №4008/05-36/16 від 29.05.2015 року позивача [PERSON] було повідомлено, що проведено рецензування звіту про вартість майна відповідача, яке було арештовано з метою виконання зведеного виконавчого провадження, щодо стягнення з відповідача коштів на користь декількох стягувачів. Згідно розрахунків заборгованості відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобовязання з 12.03.2012 року, що з нього підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] інфляційних витрат за період з 12.03.2012 року по день звернення з позовною заявою, нараховані на основну суму заборгованості в сумі 251 966,64 грн., що дорівнює 190 264,88 грн. та 3% річних за користування коштами за період з 12.03.2012 року по день подання позовної заяви, що дорівнює сумі 25 679,89 грн. Відповідно до вимог ст. 631 Цивільного кодексу України сторони договору мають виконувати свої права та обовязки. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. При цьому, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобовязання з 12.03.2012 року, що з нього підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] інфляційних витрат за період з 12.03.2012 року по день звернення з позовною заявою, нараховані на основну суму заборгованості в сумі 251 966,64 грн., що дорівнює 190 264,88 грн. та 3% річних за користування коштами за період з 12.03.2012 року по день подання позовної заяви, що дорівнює сумі 25 679,89 грн. Таким чином на підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обємі. Слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три відсотки річних та інфляційні витрати в сумі 215 944,77 грн., судові витрати: судовий збір в сумі 2159,45 грн. Та витрати за оголошення в газеті в сумі 420 грн.

Outcome: approved