Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.06.2013 року вони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені з липня 2017 року. Спорів про розподіл майна, що є їх спільною власністю і про утримання та виховання дитини, немає. Неповнолітня дитина залишається проживати разом з відповідачем. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 29.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №262. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги визнала. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 29.06.2013 року сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №166340, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №262. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №292894, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 26.12.2013 року, [PERSON] народився 20.12.2013 року, батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved