Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великоолександрівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], який за життя отримав свідоцтво на забудову садиби згідно рішення виконкому Великоолександрівської селищної ради депутатів трудящих від червня 1972 року, побудував житловий будинок по [ADDRESS], однак правовстановлюючий документ за життя не отримав, що перешкоджає оформленню спадщини після його смерті. Зареєструвати право власності на померлого на даний час неможливо, оскільки подання документів та заяви для державної реєстрації здійснюється особисто заявником на що вказує п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майнота їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Ухвалою суду від 05 травня 2016 року було замінено Великоолександрівську селищну раду на належного відповідача - Малоолександрівську сільську раду, оскільки саме на її території знаходиться будинок і ця територіальна громада матиме права в разі незадоволення позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги позову, які викладені в поданій заяві. Він підтвердив, що народився в [ADDRESS] Його мати померла в 2007р., батько в 2015р. До смерті батька він не цікавився чи є якісь документи на майно. Він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса і та роз»яснила, що треба шукати документ на будинок, але крім свідоцтва на забудову в домашніх паперах нічого не було знайдено. В БТІ йому також пояснили, що на будинок технічна документація відсутня і він не зареєстрований. Нотаріус порадила звернутись до суду. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В даному випадку з пояснень відповідача, відповіді нотаріуса встановлено, що помер батько [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі заяви 10.08.2015р. і було заведено спадкову справу № 175/2015р., що підтверджується і витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2015р. Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, видане виконкомом Великоолександрівської районної ради депутатів трудящих підтверджує, що [PERSON] є забудовником з місцем будівництва [ADDRESS]. Зміст свідоцтва підтверджує, що під забудову виділено 0,15га. з земель колгоспу ім.Котовського на підставі рішення правління колгоспу від 26.10.1971р. № 14, а забудову дозволено рішенням виконкому Великоолександрівської селищної ради від червня місяця 1972 року. Будівництво повинне бути закінчено до 20.06.1975 року. Тобто, підтверджено, що земельна ділянка під забудову виділена в установленому законом порядку, отримано дозвіл селищної ради на забудову, вказано період будівництва. Впослідуючому будинок повинен бути введений в експлуатацію і на підставі відповідного акту власник мав отримати свідоцтво на право власності. Але за даними технічного паспорта на будинок [ADDRESS] документи на власність [PERSON] не оформлено. Згідно довідки № 58 від 26.01.2016р. земельна ділянка орієнтовною площею 1500м.2 знаходиться в користуванні [PERSON]. Довідка Малоолександрівської сільської ради підтверджує, що [PERSON] постійно на день смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] і на день смерті проживав один. Відповідь нотаріуса станом на 05.04.16р. свідчить, що інших спадкоємців крім [PERSON] на спадкове майно [PERSON] немає. Ще одна довідка Малоолександрівської сільської ради підтверджує, що [PERSON] був власником будинку в [ADDRESS] з 1972 року про що свідчать дані погосподарської книги [NUMBER] особовий рахунок [NUMBER]. Зібрані докази підтверджують, що земля під забудову і дозвіл на будівництво видавались померлому, він же користувався відведеною земельною ділянкою і був власником згідно погосподарської книги. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66р. передбачала обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Дані погосподарської книги суд оцінює в сукупності з іншими наявними доказами - в даному випадку дозвіл органу місцевої влади на забудову, відведення для цих цілей земельної ділянки, дані техпаспорта щодо будинку.

Outcome: approved