Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначив, що 25.10.2003 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 588. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з у зв`язку з втратою почуття взаємної любові та поваги одне до одного, відсутності взаєморозуміння, різних інтересів та поглядів на сімейне життя. Сторони проживають окремо, два роки спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. До початку судового засідання позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки у судове засідання не повідомила, відзив на позов не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 25.10.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 588, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.10.2003 року (а.с.20). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, сторони два роки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення не згодні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved