Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. Позов мотивовано тим, що 08.03.2014 року близько 19-30 години [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», реєстраційний номерний знак [NUMBER], рухаючись в смт. Воловець по вул. Карпатській зі сторони центру смт. Воловець в напрямку с. Гукливе, навпроти будинку №101, порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ALFA ROMEO», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], де позивач знаходився в якості пасажира та в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Воловецького районного суду від 21.12.2015 року [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 6 800 грн. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року вирок Воловецького районного суду залишено без змін. В зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач тривалий час лікувався та переніс декілька хірургічних операцій, у звязку з якими поніс матеріальні витрати, які полягають в оплаті за проведення операцій, витрати на лікарські засоби та витрати на пальне для поїздок до лікувального закладу. Сума матеріальних витрат згідно з наданими товарними чеками становить 7166,48 гривень, яку просив позивач задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з частиною четвертою статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, преюдиційність обставин, які встановлені вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 21.12.2015 року, є обов'язковими для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Усі інші обставини, в тому числі розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, повинні бути доведені сторонами у загальному порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до вироку Воловецького районного суду від 21.12.2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6800 гривень. Ухвалою апеляційного суду в Закарпатській області від 22.03.2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. З обставин, зазначених у позові та встановлених вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 21.12.2015 р. вбачається, що 08.03.2014 року близько 19-30 години [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», реєстраційний номерний знак [NUMBER], рухаючись в смт. Воловець по вул. Карпатській зі сторони центру смт. Воловець в напрямку с. Гукливе, навпроти будинку №101, порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ALFA ROMEO», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], де позивач знаходився в якості пасажира та в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку середнього ступеня тяжкості. Суд встановив, що у кримінальному провадженні потерпілий [PERSON] цивільного позову про відшкодування шкоди не пред'являв, а тому він має право звернутися з такою вимогою в порядку цивільного судочинства на загальних підставах. Частина перша статті 1177 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За правилами статті 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи (пункт 2). Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Факт наявності майнової шкоди, вина, неправомірність дій відповідача та безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між майновою шкодою та протиправними діями, був встановлений вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 21.12.2015 року та ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22.03.2016 року. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що витрати позивача на лікування склали 7166 гривень 48 копійок. Зазначені вимоги підтверджені розрахунком та оригіналами квитанцій про придбання медичних препаратів позивачем, та підлягають задоволенню . Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 716 гривень 60 копійок.

Outcome: approved