Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання із [PERSON] однією сімєю у період з грудня 2004 року по 06.01.2015 року, тобто по дату відкриття спадщини після смерті [PERSON]; визнати за позивачем право власності на квартиру № 105 по Стадіонному проїзду, 4/4 в м. Харкову, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 06.01.2015 року. На обгрунтування позовних вимог зазначав, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] однією сімєю, починаючи з грудня 2004 року та по дату смерті останнього. Місцем спільного проживання була квартира № 105 по Стадіонному проїзду, 4/4 в м. Харкові. [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, мали спільне віросповідання, були членами Харківської релігійної громади Свідомості Кришни, спільно здійснювали з цим діяльність, володіли побутовим та іншим майном, ставились один до одного як члени сімї. 06.01.2015 року помер [PERSON] Позивачем було проведено та оплачено всі ритуальні послуги у звязку зі смертю [PERSON], в тому числі отримано тіло померлого та проведено кремацію. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого у звязку з чим звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] 28.01.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 57040966 за спадкодавцем [PERSON] [PERSON] є єдиною особою, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого. Враховуючи, що на дату відкриття спадщини позивач був єдиним, хто постійно проживав із [PERSON], а інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися, вважає, що є єдиним спадкоємцем померлого. У квітні 2015 року позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту проживання позивача та [PERSON] однією сімєю з грудня 2004 року по дату смерті останнього. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.09.2015 року заяву задоволено, встановлено факт проживання позивача з померлим понад 5 років, тобто з грудня 2004 року по 06.01.2015 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.11.2015 року рішення скасоване, заява [PERSON] залишена без задоволення з тієї підстави, що у даних правовідносинах наявний спір про право. Виходячи з викладеного, вважає, що прийняв спадщину після померлого [PERSON], оскільки постійно проживав з останнім на час відкриття спадщини та продовжує проживати у квартирі № 105 по Стадіонному проїзду, 4/4 в Харкові на даний час. Рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 18.05.2016 року № 204/02-31 [PERSON] відмовлено у його праві на спадкування спірної квартири за законом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. В письмових запереченнях, які містяться в матеріалах справи, представник відповідача посилається на те, що до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. [PERSON] умовою для закликання до спадкування спадкоємців четвертої черги є проживання однією сімєю. Іншою обовязковою умовою для виникнення права на спадкування у цьому випадку є проживання однією сімєю не менше пяти років. Вважає, що свідчення свідків, на які посилається позивач в підтвердженні своїх вимог, не можна покласти в основу судового рішення, як безспірний доказ для їх задоволення. Оскільки факт проживання однією сімєю можуть засвідчити особи, які безпосередньо мешкають у вказаному житловому приміщенні, свідкам. На показання яких посилається позивач, про факт сумісного проживання з померлим, може бути відомо лише зі слів [PERSON] Посилається на те, що квитанції про оплату за придбання вказаної побутової техніки взагалі не мають відношення до даної справи. Оскільки не несуть в собі жодної інформації з приводу сумісного проживання. Щодо тверджень про поховання саме позивачем [PERSON], то такий доказ взагалі не підтверджує будь-якого періоду сумісного проживання, крім того, відповідного до наданого позивачем листа Релігійної громади свідомості Кришни вих. № 01 від 08.01.2015 року, саме вказана громада взяла на себе обовязки з кремації, витратам та клопотам у звязку із захороненням. Тобто, [PERSON] був уповноважений захоронити [PERSON] саме від імені Релігійної громади. Інших доказів сумісного проживання в справі не міститься. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені\~\~ факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту\~ чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім*єю не менше як п*ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №105, що розташована за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, б.4/4, на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2001 року, та згідно довідки КП «Жилкомсервіс»\~ від 24.02.2015 р., 18.07.2001 р. був зареєстрований та мешкав за вказаною адресою. За повідомленням КЗОЗ «Центр екстренної медичної дороги та медицини катастроф» від 18.08.2015 р., 25.12.2011 р. до [PERSON] виїжджала бригада екстреної медичної допомоги за адресою: [ADDRESS]. Також суду надані довідки Харківської міської поліклініки №3, яка обслуговує мешканців Фрунзенського району м.Харкова, про\~ проведення медичних досліджень [PERSON]\~ 07.07.2007 р. та 19.05.2014 р. 06.01.2015 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 479837. Ритуальні послуги, повязані з похованням [PERSON], оформив та сплатив [PERSON], що підтверджується письмовими доказами рахунком-замовленням № 002031 від 08.01.2015 р., протоколом замовлення послуг та обладнання № 4525657. Мати [PERSON] [PERSON] померла 30.06.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] ЯЦ №574933, свідоцтвом про одруження ІІ-АГ № 398086, свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 396019. Згідно інформації Приватного нотаріусу ХМНО [PERSON], після смерті [PERSON] єдиною особою, що звернулась із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були активними членами Харківської релігійної громади\~ Свідомості Кришни, разом відвідували збори та заходи цієї релігійної громади, що підтверджується як поясненнями свідків, так і наданими суду довідками і фотокартками. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені\~\~ факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту\~ чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім*єю не менше як п*ять років до часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд вважає, що \~ факт проживання [PERSON]\~ однією сім*єю з померлим [PERSON] більше п*яти років з грудня 2004 року і до його смерті 06.01.2015\~ року підтверджений належними та допустимими доказами. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає за адресою: [INFO]. Позивач та померлий [PERSON] його сусіди. [PERSON] проживав у квартирі № 105 і до 2004 року, [PERSON] почав проживати з зими 2004 року після смерті матері [PERSON] Сусідам померлий сказав, що [PERSON] його брат. [PERSON] хворів, позивач за ним доглядав. Разом вони купували продукти харчування. Свідок брав у них в борг гроші. Аналогічні пояснення надала свідок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в квартирі № 106 по Стадіонному проїзду, 4/4 в м. Харкові з 2007 року. З цього часу вона спостерігала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, разом вони готували, ходили на роботу. Вони одного віросповідання. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [INFO]. Позивач проживає в квартирі № 105 на 2-му поверсі. Квартиру відмикає своїми ключами. Коли померла мати [PERSON] зявився [PERSON], якого померлий представив, що це його брат. Позивач у спірній квартирі ночує, є свій ключ. Жінок у них не бачила. Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що працював разом з [PERSON] в НТУ «ХПІ» 10 років. Разом з позивачем вони ходили в храм Кришни. Після смерті матері [PERSON] був безпорадний у побутовому сенсі. Позивач допомагав [PERSON], коли він знаходився у лікарні. Коли [PERSON] почав проживати разом з [PERSON], останньому стало легше, так як позивач готував їжу. По вихідних свідок приходив до них у гості, [PERSON] казав, що проживає разом з [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що товаришує з позивачем з 2005 року. Він познайомив її з [PERSON] у померлого з позивачем були братські відносини, [PERSON] був по побутовій частині, [PERSON] по духовній. Свідок приходила до них у гості в квартиру № 105 по Стадіонному проїзду, 4/ 4 в м. Харкові. У [PERSON] були відносини з [PERSON], проте її в квартирі вона ніколи не бачила. У позивача в спірній квартирі були особисті речі, вівтар, його кімната, в квартирі він був як хазяїн. Доводи позивача та свідків щодо спільного проживання в зазначений у позові період часу позивача та [PERSON] однією сімєю підтверджуються також рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19.08.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що вказані особи спільних дітей не мали, відразу після реєстрації шлюбу 28.08.2014 року вони стали мешкати окремо, сімейних стосунків між ними не було ні одного дня, спільного побуту та бюджету не мали. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до постанови приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 204/02-31 від 18.05.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у нього відсутній документ, що підтверджує факт його проживання зі спадкодавцем, [PERSON], однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у [PERSON] документи, що надають йому можливість спадкування за законом, відсутні. \~\~\~\~\~\~ При таких обставинах, суд вважає достатніми представлені докази, що підтверджують законність і правочинність вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved