Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд: визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що 16 лютого 1961 року він та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Дніпропетровську. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не склала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є він та відповідач [PERSON]. Інших спадкоємців немає. 31 жовтня 2005 року вони із сином звернулися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 25 жовтня 2013 року він звернувся до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO], але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в нього були відсутні правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на вказану квартиру, що робить неможливим оформлення спадщини після смерті дружини. В зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на вказану квартиру знаходиться у сина і на його неодноразові прохання, той йому не надає правовстановлюючі документи на спірне, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив пред'явлений позов задовольнити. В обґрунтування вимог посилався на викладені у пред'явленій позовні заяві обставини. Вказав, що між ним та сином склалися недобрі стосунки, той його не поважає, ні у чому не допомагає та чинить перешкоди у оформленні належної йому після смерті дружини спадщини. Наполягає на визнанні за ним права власності саме на ? частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті дружини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив у пред'явленому позові відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення. Вказав, що спірна квартира належала не тільки його матері, йому та батьку, Співвласниками квартири разом із матір'ю було п'ятеро людей, але його батько вважає, що має успадкувати більшу частку у спадковому майні аніж передбачено законом. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] з 16 лютого 1961 року перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них [INFO] народився син [PERSON]. Згідно з інформацією наданої Комунальним підприємством Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації від 30.04.2014 року, станом на 31.12.2012 року право власності на спірну квартиру [ADDRESS] зареєстроване в рівних частках за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого ЖКК треста «Дніпросільбуд» згідно розпорядження № 34П-97 від 22.12.1997 року. [PERSON] померла [INFO] в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], наявному у матеріалах справи у копії. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 1/5 частку вищевказаної спірної квартири. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 922/05 заведеної Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], її син [PERSON] та чоловік [PERSON], як єдині спадкоємці першої черги за законом, звернулися із спільною заявою про прийняття спадщини. За життя [PERSON] не складала заповіту, що також вбачається із матеріалів вищевказаної дослідженої у судовому засіданні спадкової справи. Постановою державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] не погоджувався із тим, що він має спадкувати лише 1/10 частку спірної квартири та наполягав на тому, що йому має належати саме ? частка квартири після смерті дружини, просив суд визнати за ним право власності саме на таку частку, так як саме він вкладав у вказану квартиру, також як і в усе інше майно їхньої родини, важко працював протягом усього свого життя, в результаті чого тепер важко хворіє та потребує допомоги і догляду. Натомість, його син [PERSON] не допомагав йому протягом життя, знаходився на його утриманні довготривалий час, та неналежним чином до нього відносився і відноситься. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не складала заповіту, а сторони у справі є в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки за ним неможна визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини на ? частку спірної квартири, за тієї умови, що спадкодавцеві за життя належала лише 1/5 частина квартири. За позивачем можливо визнати право власності лише на 1/10 частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], за умови, що [PERSON] не відмовився від своєї частки у спадщині та звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але позивач [PERSON] на це в судовому засіданні категорично не погодився. За вищевикладених обставин не підлягають й задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за його сином [PERSON] права власності на ? частину квартири, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] до спадкової маси увійшла лише 1/5 частина спірної квартири. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed