Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач -[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа : орган опіки та піклування Мукачівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок приватизації позивач [PERSON], його батьки [PERSON] та [PERSON], його дружина [PERSON] та їх малолітня донька на той час - [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20 листопада 1997 року, стали власниками квартири [ADDRESS]. Згодом [PERSON] викупив у всіх співвласників їх частки у вищевказаній квартирі згідно Договору купівлі - продажу від 18 вересня 2003 року і став одноосібним власником квартири. При чому, [PERSON] отримала дозвіл на відчуження частки малолітньої доньки у цій квартирі згідно п.1.11 Рішенням Мукачівського міськвиконкому Про відчуження майна - продажу та обміну квартир від імені неповнолітніх за № 202 від 29 серпня 2003 року за умови включення [PERSON] в число співвласників будинку №18 по вул. Кубанська у м.Мукачево. Однак, як вияснилося згодом , після відчуження своєї частки у [ADDRESS], що у м.Мукачево Закарпатської області, з реєстраційного обліку місця проживання за цією адресою знявся лише [PERSON], що зумовило до подання позову до суду, внаслідок якого рішенням Мукачівського міськрайонного суд від 16 квітня 2015 року визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На неодноразові адвокатські запити до ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс та Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання інформації щодо осіб, які зареєстровані за адресою [INFO], позитивної відповіді надано не було. У зв'язку з тим, що відповідачі за вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають, за них систематично нараховуються та сплачуються відповідні комунальні платежі, а також те, що порушується його право володіння, користування та розпорядження даною квартирою, звертається до суду з вищевказаним позовом та просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування кв.№91, у буд.№9 по вул. П.Набережна м.Мукачево. Позивач - [PERSON] та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, останній подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення у засобах масової інформації. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. -2- Третя особа - представник органу опіки та піклування Мукачівської міської ради у судове засідання не з'явився, від [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у її відсутності, вирішення позовних вимог залишає на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 20 листопада 1997 року, квартира за №91, яка знаходиться у будинку №9 по вул. П.Набережна в м.Мукачево належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (в рівних долях) (а.с.6). З дублікату, що має силу оригіналу Договору купівлі - продажу частини квартири від 18 вересня 2003 року вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], продали, а [PERSON] купив належну продавцям та неповнолітній дитині [PERSON], [INFO], 4/5 (чотири п'яті) частини квартири, що знаходиться в м.Мукачево, вул. Першотравнева Набережна, буд. №9, кв.№91, Закарпатської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4542 (а.с.7). Відповідно до копії Архівного витягу Рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради за №202 Про відчуження майна - продажу та обміну квартир від імені неповнолітніх від 29 серпня 2003 року, виконком вирішив надати дозвіл на посвідчення угод відчуження майна - продажу долі квартири : [PERSON] від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], за умовою включення неповнолітньої в число співвласників будинку по вул.Кубанська, 18, з метою збереження за нею житлової власності у вигляді 10,3 кв.м. загальної площі (а.с.8). 16 квітня 2015 року Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення (заочне), яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місце проживання задоволено частково : Визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 91 по вул. Першотравнева Набережна, 9 в м.Мукачево. В задоволенні решти позовних вимог відмовити (а.с.9). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Відповідно до частини 1 статті 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування житлом внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Нормами статті 405 Цивільного кодексу Українипередбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Так, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутностічлена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. -3- Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності виданого 20 листопада 1997 року, та Договору купівлі - продажу від 18 вересня 2003 року, є власником квартири № 91, яка розташована в будинку № 9 по вулиці Першотравнева Набережна в місті Мукачево. Так, за вищевказаною адресою відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають, що порушує право позивача володіння, користування та розпорядження вищевказаною квартирою. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved