Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON] та сестра [PERSON] [PERSON] фактично не мешкає в його будинку з 2001 року, особистого майна, яке належить [PERSON], в будинку не знаходиться. Позивач зазначає, що всі комунальні послуги сплачує сам, відповідач житлом не цікавиться, жодного разу в будинку не з'являлась. [PERSON] не знімаючись з реєстраційного обліку, створює перешкоду йому в користуванні житловим будинком та порушує його права як власника. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення - будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом оголошення в газету «Слобідський край». Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1275. (а.с.4). В спірному будинку з 15 червня 1991 року зареєстрована сестра позивача - [PERSON] (а.с.8-9). Відповідач за місцем реєстрації більше року не проживає, спірним будинком не користується. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом, складеним 05 жовтня 2016 року комісією у складі депутата Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області Дядченко Т.П. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] не проживає останні 15 років в будинку [ADDRESS] (а.с.6) Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із положеннями ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є членом сім'ї власника будинку. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved