Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудований гараж. Позов мотивований тим, що за час проживання в шлюбі з [PERSON] , позивачем було самочинно побудовано гараж за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення будівельних робіт було дотримано будівельних, архітектурних, санітарних та екологічних норм. Після завершення будівництва був виготовлений технічний паспорт з відміткою про проведене технічне обстеження, згідно якого встановлено можливість надійної та безпечної експлікації. З посиланням на ст.376 ЦПК України, позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж. Ухвалою від 17.03.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 01.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги позивача підтрмує в повному обсязі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, 10.06.2005 року [PERSON] (колишня дружина позивача) придбала квартиру за [ADDRESS] (а.с.8-9). Жодних документів про зміну прізвища дружини та перейменування провулка, позивачем не подано. Згідно технічного паспорта виготовленого 30.06.2020 року, гараж, що розташований по [ADDRESS] , загальною площею 37,9 м2 має два поверхи. Замовник технічної інвентаризації [PERSON] (а.с.10-14). Відповідно до звіту про оцінку ринкова вартість об`єкту що розташований по [ADDRESS] становить 48800 грн (а.с.16). Згідно звіту про проведення обстеження будівельних конструкцій індивідуального гаражу по [ADDRESS] , вбачається, що при обстеженні експертом встановлено дотримання охоронних та санітарно-захисних зон в повному обсязі згідно чинних будівельних норм (а.с.18-19). Згідно відповіді Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області від 09.09.2020 року у набутті права власності на об`єкт будівництва за адресою [ADDRESS] відмовлено та запропоновано звернутися до суду (а.с.15). Як вбачається з копії витяга з рішення Новоукраїнської міської ради за №1873 від 13.10.2020 року [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, для будівництва індивідуальних гаражів (КВЦПЗ 02.05), вид угіддя малоповерхова забудова (КВЗУ 007 01), орієнтовною площею 0,0100 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). У поданій до суду позовній заяві про визнання права власності на самочинно збудований гараж позивач посилався на норму ст. 376 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~376\~ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Згідно з ч. 3 цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» передбачено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на підтвердження його права власності або права користування земельною ділянкою під самочинно збудованим гаражем. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового пава та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд враховує, те, що самочинна забудова здійснена на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети позивачу, тобто [PERSON] не є ні володільцем, ні користувачем земельної ділянки, на якій збудовано гараж, таких доказів суду не подано. Відтак, не дотримана передбачена ч. 3 ст.\~376\~ЦК України умова визнання за рішенням суду права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: позивачу [PERSON] у встановленому порядку не надано земельну ділянку під уже збудоване ним нерухоме майно. Оскільки земельна ділянка під самочинно збудований гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у встановленому законом порядку позивачу у власність чи користування не надавалась, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] .

Outcome: dismissed