Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 58145 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що є потерпілою особою у кримінальному правопорушенні, вчиненого відповідачем. Вироком суду встановлено вину відповідача та притягнуто до кримінальної відповідальності. Зазначено про розмір заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у спірній сумі. Шкода відповідачем добровільно не відшкодована. Цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся. У відповідності до ст. 1177 ЦК України просить позов задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. \~ \~ \~ \~31 січня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~25 квітня 2019 року позивачем подано до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного вирішення справи. У судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання у відповідності до ч. 7 ст. 130 ЦПК України, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 22 листопада 2018 року вироком Сихівського районного суду м. Львова [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Із вироку убачається, [PERSON] 03 лютого 2018 року близько 03 год. 00хв. у місті Львові на вулиці Листопадній, 1 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, таємно викрав речі позивача. Своїми умисними діями заподіяв [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 58145,00 грн. Таким чином, судовим рішенням встановлено вину відповідача, який протиправними діями заподіяв позивачу шкоду у зазначеному розмірі, а тому такі обставини у відповідності до ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відтак, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, що регулюється ст. 1177 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 цього Кодексу шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки для позивача, що були спричинені вчиненням відповідачем кримінального правопорушення; позивачем право вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а тому необхідно стягнути із відповідача на користь позивача матеріальні шкоду у сумі 58145,00 грн, а позов задоволенню повністю. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн в доход держави.

Outcome: approved