Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просить зняти арешт з автомобіля марки «SEAT TOLEDO» державний реєстраційний номер 50619ЕВ, кузов №D057805, 1992 року випуску, колір чорний, який був накладений постановою про арешт майна боржника від 17.09.2009 року, серія ВП №13869758, винесеною державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції [PERSON], у виконавчому провадженню відкритому на підставі постанови №2566779 виданої 23.04.2009 року органом ДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави 300 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказаний автомобіль належить йому на праві власності, за результатами проведення 27.05.2013 року прилюдних торгів Донецькою філією ТОВ «Укрспецторггрупп», на яких було реалізоване арештоване майно, що є власністю [PERSON], а саме автомобіля марки «SEAT TOLEDO» державний реєстраційний номер 50619ЕВ, переможцем яких став він. В той же день на депозитний рахунок Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції за придбаний автомобіль він перерахував кошти у розмірі 8275 грн. Після реалізації арештованого майна, яка була проведена на підставі виконавчого листа №2-2362 від 31.07.2012 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, державний виконавець постановою від 2.08.2013 року закінчив виконавче провадження та зняв арешт з автомобіля, але отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на соє імя він не зміг, так як було зясовано, що автомобіль перебуває ще під арештом, накладеним 17.09.2009 року при примусовому виконанні постанови №2566779, виданої 23.04.2009 року органом ДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави 300 грн. 13.09.2016 року він особисто сплатив наведений штраф, однак державний виконавець безпідставно відмовився зняти арешт з автомобіля. З огляду на це він і звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник Лівобережнього відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Між тим, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, при вирішені спірних правових відносин покладався на розсуд суду. Неявка в судове засідання зазначених осіб не є перешкодою для розгляду справи, оскільки надані докази дозволяють суду вирішити по суті спірні правові відносини. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ №307370, власником транспортного засобу, автомобіля марки «SEAT TOLEDO» державний реєстраційний номер 50619ЕВ, кузов №D057805, 1992 року випуску, колір чорний є відповідач по справі [PERSON]. Згідно Протоколу №05-0469/13(А0-Лот №1 від 27.05.2013 року та акту проведення прилюдних торгів від 10.06.2013 року за результатами проведення 27.05.2013 року прилюдних торгів Донецькою філією ТОВ «Укрспецторггрупп», на яких було реалізоване арештоване майно, що є власністю [PERSON], а саме автомобіля марки «SEAT TOLEDO» державний реєстраційний номер 50619ЕВ, переможцем яких став позивач [PERSON], який в той же день на депозитний рахунок Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції за придбаний автомобіль перерахував кошти у розмірі 8275 грн. Після реалізації арештованого майна, яка була проведена на підставі виконавчого листа №2-2362 від 31.07.2012 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, державний виконавець постановою від 2.08.2013 року закінчив виконавче провадження та зняв арешт з автомобіля. Разом з тим, отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на соє імя [PERSON] не може, оскільки було зясовано, що автомобіль перебуває ще під арештом, накладеним 17.09.2009 року при примусовому виконанні постанови №2566779, виданої 23.04.2009 року органом ДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави 300 грн. 13.09.2016 року наведений штраф сплачений, про що свідчить квитанція за №455, але державним виконавцем до теперішнього часу арешт з автомобіля не знятий. В той же час, сам позивач [PERSON] не є стороною, учасником виконавчого провадження при примусовому виконанні постанови №2566779, виданої 23.04.2009 року органом ДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави 300 грн., внаслідок чого позбавлений права оскаржувати дії державного виконавця за ст.383 ЦПК України, тому вимушений за захистом порушеного права звернутися до суду в порядку позовного провадження. Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту ( боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в п. 16. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу для зняття арешту. Враховуючи встановлені обставини, наведені норми матеріального права, оскільки право власності позивача ніхто не оспорює, підстав для накладення арешту на автомобіль марки «SEAT TOLEDO» державний реєстраційний номер 50619ЕВ на даний час не має, таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як позивач не наполягав на стягненні сплаченого судового збору, їх стягнення суд визнає недоцільним.

Outcome: approved