Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, до ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» [PERSON], та просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти з урахуванням інфляції за період з січня місяця 2015 року по вересень місяць 2016 року у розмірі 7\~505, 37 грн., пені за період з січня місяця 2015 року по вересень місяць 2016 року у розмірі 495, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 13\~000, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4\~000, 00 грн., транспортні витрати у розмірі 1\~416, 00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 551, 20 грн. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що 12 січня 2015 року він через касу відділення №1 ПАТ «Енергобанк», яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 56, здійснив оплату комунальних послуг на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» у розмірі 4\~950, 47 грн. Однак, 17 лютого 2015 року позивачу стало відомо, що гроші на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» не були зараховані. На неодноразові звернення [PERSON] до відділення [PERSON] з вимогами про повернення коштів, адміністрація банку відповідала відмовою, посилаючись на фінансовий стан та на те, що Банк знаходиться в процесі ліквідації. 06 липня 2015 року він написав заяву про визнання його кредитором ПАТ «Енергобанк» на відшкодування грошової суми у розмірі 4\~950, 47 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану грошову суму з врахуванням інфляції, а також пені за прострочення повернення вказаних коштів. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок звернення до суду з дійсним позовом, поніс витрати, повязані з наданням правової допомоги у розмірі 4\~000, 00 грн., а також транспортні витрати, що повязані з проїздом до суду для прийняття участі у судових засіданнях. Тому, просить стягнути на його користь з відповідача вищевказані витрати. Також позивач вказує, що незаконними діями відповідача йому, як споживачу, була завдана моральна шкода, яку позивач оцінює в розмірі 13\~000, 00 грн. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. На останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник ПАТ «Енергобанк» в особі Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення представника відповідача на позовні вимоги [PERSON], в яких посилається на те, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 р. №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 р. №115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк». 16 червня 2016 року позивача за його заявою було визнано кредитором ПАТ «Енергобанк» та включено до шостої черги на відшкодування грошової суми у розмірі 4\~950, 47 грн. Тому, зазначені грошові кошти будуть відшкодовані позивачу в результаті ліквідації та продажу майна (активів) [PERSON], згідно з ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12 січня 2015 року через касу відділення №1 ПАТ «Енергобанк» здійснив оплату комунальних послуг на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» у розмірі 4\~950, 47 грн., про що свідчить відповідна квитанція ПН №1478 (а. с. 6). Однак, вищевказані кошти на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» зараховані не були, що підтверджується відповідною довідкою ОСББ «Сонячний 1Б» від 20 жовтня 2016 року підписаною бухгалтером та головою правління. На неодноразові звернення [PERSON] до відділення [PERSON] з вимогами про повернення коштів, адміністрація банку відповідала відмовою, посилаючись на фінансовий стан та на те, що Банк знаходиться в процесі ліквідації. Відповідно до ч. 1 ст. 1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Згідно ст. 1092 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 р. №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 р. №115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк». Згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №842 від 26.05.2016 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» до 11.06.2018 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 136 від 14.07.2015 р.\~Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (а. с. 23-28). Дійсно, [PERSON] 12 січня 2015 року здійснив оплату комунальних послуг у розмірі 4\~950, 47 грн. через касу відділення №1 ПАТ «Енергобанк», які в подальшому [PERSON] не були перечислені на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б». У цьому разі, позивач мав право на відшкодування шкоди у вищевказаному розмірі згідно ст. 1092 ЦК України та ст. 1166 ЦК України, а також ч. 2 ст. 625 ЦК України. Однак, як вбачається з матеріалів справи, за заявою [PERSON] від 06 липня 2015 року (а. с. 30), позивача було визнано кредитором ПАТ «Енергобанк» та обґрунтовано включено до шостої черги на відшкодування грошової суми у розмірі 4\~950, 47 грн. Ці дії [PERSON] позивач не оспорював. Кредитор\~ громадянин або\~юридична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Кредитори\~ учасники кредитних відносин, які мають у своїй власності (чи розпорядженні) вільні кошти і передають їх у тимчасове користування іншим суб'єктам. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього закону і Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому, відповідальність перед позивачем як кредитором [PERSON], у якого введена процедура ліквідації, передбачена нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у даних правовідносинах. Ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Таким чином, загальна сума кредиторських вимог позивача до [PERSON] у порядку ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» склала 4\~950, 47 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Пунктом 6 ч. 1 ст. 52 вказаного Закону передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є повязаними особами банку, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано (шоста черга). Отже, на час звернення позивача до суду з дійсним позовом його за власною заявою було віднесено до шостої черги задоволення вимог кредиторів. Тому, в суду відступні підстави для задоволення вимог [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4\~950, 47 грн. з врахуванням індексу інфляції, а також пені за прострочку виконання зобовязання в розмірі 495, 00 грн. Доводи [PERSON], що діями працівників банку йому була спричинена моральна шкода не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки не підтверджуються жодними доказами. Крім того, у звязку з безпідставністю позовних вимог [PERSON] щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача в порядку ст. 1166 ЦК України, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4\~000, 00 грн., транспортних витрат у розмірі 1\~416, 00 грн., а також суми сплаченого судового збору у розмірі 551, 20 грн. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed